				|

		52013PC0839

			Propunere de DECIZIE A CONSILIULUI de autorizare a Franței să aplice o rată redusă a anumitor taxe indirecte pentru romul „tradițional” produs în Guadelupa, în Guyana Franceză, în Martinica și în Réunion și de modificare a Deciziei 2007/659/CE /* COM/2013/0839 final - 2013/0413 (CNS) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           CONTEXTUL PROPUNERII
Decizia 2007/659/CE a Consiliului din 9
octombrie 2007, adoptată în temeiul articolului 299 alineatul (2) din
Tratatul CE (devenit articolul 349 din TFUE), modificată prin Decizia
896/2011/UE a Consiliului din 19 decembrie 2011 autorizează Franța
să aplice, pentru romul „tradițional” produs în departamentele
franceze de peste mări și comercializat pe teritoriul Franței
metropolitane, un nivel redus al accizei care poate fi inferior ratei minime a
accizei stabilite prin Directiva 92/84/CEE, dar care nu poate scădea cu
mai mult de 50 % sub nivelul național standard al accizei la alcool.
Nivelul redus al accizei este limitat la un contingent anual de 120 000
hectolitri de alcool pur. Derogarea expiră la 31 decembrie 2013.
Scopul acestei măsuri este de oferi o
compensație producătorilor din departamentele franceze de peste
mări (DFM) pentru dezavantajul concurențial determinat de factori ca
distanța, insularitatea, suprafața redusă, relieful și
clima dificile, dependența economică de câteva produse, în special de
lanțul valoric trestie-zahăr-rom, factori permanenți care,
împreună, limitează drastic dezvoltarea.
În data de 12 martie 2013,
autoritățile franceze au solicitat Comisiei să prezinte o
propunere de decizie a Consiliului de prelungire a Deciziei 2007/659/CE a
Consiliului în aceleași condiții, pentru o perioadă de încă
șapte ani, adică până la 31 decembrie 2020. Această
solicitare a fost completată și modificată la 3 iulie și la
2 august 2013. Concret, autoritățile franceze au solicitat Comisiei
să extindă domeniul de aplicare a deciziei Consiliului, astfel încât
să se aplice și pentru „cotisation sur les boissons alcooliques”
[cunoscută și sub denumirea de „Vignette Sécurité Sociale” (VSS)], o
contribuție la Fondul național de asigurări de
sănătate aplicată pentru băuturile alcoolice în scopul
combaterii riscurilor asupra sănătății pe care le
implică consumul excesiv al acestui produs și al modificării
retroactive a Deciziei 2007/695/CE a Consiliului, și anume de la 1
ianuarie 2012, prin extinderea sferei sale de aplicare pentru a acoperi VSS,
astfel încât să se poată aplica o rată mai scăzută
pentru romul „tradițional” produs în cele patru regiuni ultraperiferice
ale Franței enumerate în Decizia 2007/659/CE a Consiliului.
2.           CARACTERISTICILE PIEȚEI
FRANCEZE ȘI EUROPENE A ROMULUI ȘI SPECIFICUL DEROGĂRII
Dimensiunea pieței europene a romului a
fluctuat de-a lungul timpului, înregistrând o creștere globală de la
aproximativ 250 000 - 300 000 de hectolitri de alcool pur (hlap) la
sfârșitul anilor1980 la circa 800 000 hlap în prezent (tabelul 1).
În timp ce dimensiunea pieței europene a
romului a crescut de aproape trei ori de la sfârșitul anilor1980 până
în prezent, volumele de rom din departamentele franceze de peste mări
vândute pe piața europeană au crescut numai de două ori între
începutul anilor 1990 și până în momentul de față, iar de
la sfârșitul anilor 1980 și până în prezent au crescut cu numai
50 %. În consecință, cota romului din departamentele franceze de
peste mări pe piața europeană în ansamblu a scăzut de la
aproximativ 50 % la sfârșitul anilor 1980, la circa 25 % în
prezent, nivel la care pare să se fi stabilizat.
Fluctuațiile înregistrate de la un an la
altul pe întreaga piață europeană s-au situat la un nivel de
plus/minus 150 000 hlap sau plus/minus 20 % din valoarea anuală
de piață, de exemplu în cursul perioadei cuprinse între 2002/2004
și 2007/2010. Aceste fluctuații s-au reflectat atât în volumele de
vânzări de rom provenind din țări terțe, cât și de rom
provenind din departamentele franceze de peste mări. În 2011, principalele
țări de origine a romului importat din țări terțe au
fost Cuba, Venezuela, Brazilia, Statele Unite și Mexic. Romul produs în
departamentele franceze de peste mări a fost, în principal, exportat în
Franța metropolitană (71 %) și în alte țări ale
UE (27 %), în special în Spania și Germania.
Tabelul
1
Tendințe
pe piața europeană a romului
(hectolitri
de alcool pur)
 Anul || Total || Rom din țări terțe || Rom din departamentele franceze de peste mări || % departamentele franceze de peste mări
 1986 || 313 459 || 152 252 || 161 207 || 51 %
 1987 || 300 152 || 158 117 || 142 035 || 47 %
 1988 || 252 877 || 130 976 || 121 901 || 48 %
 1989 || 293 462 || 161 485 || 131 977 || 45 %
 1990 || 368 913 || 227 975 || 140 938 || 38 %
 1991 || 336 252 || 221 861 || 114 391 || 34 %
 1992 || 332 145 || 223 522 || 108 623 || 33 %
 1993 || 322 743 || 231 059 || 91 684 || 28 %
 1994 || 357 936 || 253 215 || 104 721 || 29 %
 1995 || 284 178 || 184 835 || 99 343 || 35 %
 1996 || 359 295 || 249 239 || 110 056 || 31 %
 1997 || 453 050 || 354 858 || 98 192 || 22 %
 1998 || 500 295 || 395 031 || 105 264 || 21 %
 1999 || 567 449 || 428 790 || 138 659 || 24 %
 2000 || 645 237 || 495 625 || 149 612 || 23 %
 2001 || 695 033 || 534 316 || 160 717 || 23 %
 2002 || 734 249 || 557 458 || 176 791 || 24 %
 2003 || 880 653 || 713 535 || 167 118 || 19 %
 2004 || 727 772 || 569 278 || 158 494 || 22 %
 2005 || 726 876 || 571 317 || 155 559 || 21 %
 2006 || 791 542 || 626 157 || 165 385 || 21 %
 2007 || 785 695 || 608 449 || 177 246 || 23 %
 2008 || 851 748 || 657 725 || 194 023 || 23 %
 2009 || 720 958 || 523 172 || 197 786 || 27 %
 2010 || 838 749 || 640 923 || 197 826 || 24 %
 2011 || 809 393 || 603 911 || 205 485 || 25 %
 2012 || 764 490 || 574 562 || 189 928 || 25 %
Sursa: Eurostat
Dacă se compară evoluțiile de
pe piața europeană cu evoluțiile de pe piața din
Franța metropolitană din ultimii zece ani (2000 - 2010/2012), se
poate observa că anumite tipare sunt comune ambelor piețe, dar cu o
performanță mult mai dinamică pe teritoriul Franței metropolitane
(tabelul 2):
·
în timp ce rata creșterii anuale pentru
întreaga piață europeană a romului a atins, în medie, doi
până la trei la sută, rata creșterii a fost de aproape două
ori mai mare pe piața Franței metropolitane.
·
În timp ce, între 2000 și 2010, volumele de
rom importat din țări terțe au crescut cu circa 50.000 hlap pe
toată piața europeană, ele au crescut cu aproximativ 20.000 hlap
pe piața franceză, o piață care reprezintă un sfert
din întreaga piață europeană.
Tabelul 2
Tendințe pe piața franceză
a romului (Franța metropolitană)
(hectolitri de alcool pur)
   || Introdus în circuitul de consum cu un nivel redus al accizei || În afara contingentului || Din țări terțe || Total
 2000 || 78 300 || 30 000 || 1 000 || 109 300
 2001 || 86 200 || 26 500 ||   ||
 2002 || 86 900 || 37 000 ||   ||
 2003 || 86 400 || 26 200 ||   ||
 2004 || 87 900 || 30 800 ||   ||
 2005 || 90 000 || 35 500 || 5 500 || 131 000
 2006 || 90 000 || 33 500 ||   ||
 2007 || 96 100 || 33 500 ||   ||
 2008 || 99 500 || 33 000 ||   ||
 2009 || 102 400 || 32 400 ||   ||
 2010 || 105 700 || 40 600 || 20 000 || 166 300
 2011 || 108 900 || 28 500 ||   ||
 2012 || 109 800 || 24 975 || 21 395 || 156 170
Sursa: autoritățile franceze,
calcule proprii.
Potrivit autorităților franceze,
cota de piață a romului provenit din țări din afara UE pe
piața Franței metropolitane a crescut de la mai puțin de
1 % în 2000 la 4,2 % în 2005, la 12 % în 2010 și la
13,7 % în 2012. În aceeași perioadă, cota de piață a
acestor importuri a scăzut de la 77 % la 75 % pe piață
europeană în ansamblu.
Poziția puternică a romului
„tradițional” pe piața franceză se explică prin faptul
că Franța aplică o rată redusă a accizei pentru romul
„tradițional” și poate să facă acest lucru până la un
maxim de 50 % din rata standard. Pe lângă aceasta, începând din 2012,
Franța a aplicat această reducere în cazul VSS pentru a compensa
modificările metodei de calculare a taxei (trecerea de la VSS pe
hectolitru la VSS pe hectolitru de alcool pur), „penalizând” astfel romul
„tradițional” tare în raport cu romul din țări terțe.
Dacă se iau ambele taxe împreună, Franța aplică în prezent
o taxă de 1 264,20 EUR pe hlap pentru romul „tradițional”
și de 2 193,00 EUR pe hlap pentru romul din țări
terțe (tabelul 3).
Tabelul
3
Acciza
și VSS aplicate romului „tradițional” și romului „concurent”
- pe hlap -
 Rata la sfârșitul anului || Rom din departamentele franceze de peste mări || Toate celelalte tipuri de rom || Avantaj pentru romul provenit din departamentele franceze de peste mări
 Acciza || VSS[1] || Total || Acciza || VSS[2] || Total || EUR pe hlap || reducere față de suma taxelor normale
 2008 || 835,00 || 325,00 || 1 160,00 || 1 450,00 || 325,00 || 1 775,00 || 615,00 || 34,6 %
 2009 || 848,00 || 400,00 || 1 248,00 || 1 471,75 || 400,00 || 1 871,75 || 623,75 || 33,3 %
 2010 || 858,38 || 400,00 || 1 258,38 || 1 512,96 || 400,00 || 1 912,96 || 654,58 || 34,2 %
 2011 || 859,24 || 400,00 || 1 259,24 || 1 514,47 || 400,00 || 1 914,47 || 655,23 || 34,2 %
 2012[3] || 903,00 || 361,20 || 1 264,20 || 1 660,00 || 533,00 || 2 193,00 || 928,80 || 42,4 %
 2013 || 918,80 || 367,52 || 1 286,32 || 1 689,05 || 542,33 || 2 231,38 || 945,06 || 42,4 %
Sursa: calcule proprii.
Această politică a contribuit la
menținerea cotei de piață a romului „tradițional” pe
teritoriul Franței metropolitane la 87 %, mult peste cota sa de
piață de pe restul pieței UE, unde este în continuare
limitată la puțin peste 10 %. Pe de altă parte, această
politică are un impact în ceea ce privește veniturile pierdute de
autoritățile fiscale franceze. Într-adevăr, se poate estima
că veniturile pierdute au crescut de la aproximativ 70 de milioane EUR în
2007 la peste 120 de milioane EUR în 2012, dacă se iau în considerare atât
accizele reduse, cât și veniturile nerecuperate din VSS și TVA[4] (tabelul 4).
Tabelul
4
Venituri
nerecuperate ca urmare a reducerii accizelor și a VSS pentru romul
„tradițional”
   || Volumul vânzărilor de rom provenind din teritoriile franceze de peste mări, pe piața franceză, în cadrul contingentului[5] (hlap) || Diferența la nivel de accize între romul originar din departamentele franceze de peste mări și alte băuturi spirtoase[6](EUR pe hlap) || Veniturile din accize și VSS nerecuperate ca urmare a ratelor reduse aplicate romului originar din departamentele franceze de peste mări (milioane EUR) ||   Venituri din TVA nerecuperate (19,6 % din accize și VSS) (milioane EUR)
 2007 || 96 100 || 615,00 || 59,1 || 11,6
 2008 || 99 500 || 615,00 || 61,2 || 12,0
 2009 || 102 400 || 623,75 || 63,9 || 12,5
 2010 || 105 700 || 654,58 || 69,2 || 13,6
 2011 || 108 900 || 655,23 || 71,3 || 14,0
 2012 || 109 800 || 928,80 || 102,0 || 20,0
Sursa: calcule proprii.
3.           DEZAVANTAJE LEGATE DE
COSTURI ȘI PROPORȚIONALITATEA DEROGĂRII
În ceea ce privește
proporționalitatea măsurilor de compensare a producătorilor de
rom „tradițional” în departamentele franceze de peste mări, ar trebui
luate în considerare trei elemente:
·
diferența la nivelul costurilor de
producție (și transport),
·
diferența în ceea ce privește costurile
de comercializare, determinată de rata mai ridicată a accizelor
și a VSS aplicată sticlelor mai mari și romului cu tărie
alcoolică mai mare
·
și dezvoltarea cotei de piață a
romului „tradițional”, atât pe piața franceză, cât și pe
piața europeană în ansamblu.
În acest context, cifrele menționate
anterior indică deja faptul că cota de piață a romului
„tradițional” în Franța metropolitană (unde beneficiază de
subvenții) pare să scadă în continuare, în timp ce pe restul pieței
europene (unde nu beneficiază de subvenții) pare să se fi stabilizat.
3.1       Diferențe
între costurile de producție
Cel mai bun indicator care se poate utiliza ca
punct de plecare pentru cuantificarea în termeni monetari a efectelor negative
ale caracteristicilor și constrângerilor speciale din regiunile
ultraperiferice asupra producătorilor de rom ar trebui să fie
diferența dintre costurile de producție prin comparație cu romul
produs în alte regiuni ale lumii, inclusiv costurile de transport către
Europa continentală/Franța.
În ciuda tuturor eforturilor de modernizare a
lanțului valoric trestie-zahăr-rom din departamentele franceze de
peste mări, producția romului comercializabil este, potrivit
informațiilor furnizate de Franța, de aproximativ trei ori mai
costisitoare decât producția romului din alte regiuni ale lumii. În timp
ce romul produs în departamentele franceze de peste mări poate fi importat
la costuri (inclusiv costurile de transport și asigurare) de aproximativ
300 EUR pe hectolitru de alcool pur, romul produs în alte regiuni ale
lumii poate fi importat la un preț de aproximativ 100 EUR pe litru de
alcool pur (tabelul 5).
Tabelul 5
Diferențe de cost
(după impozitare) între romul „tradițional” și romul provenind
din țări terțe
în condițiile
aplicării unor rate normale
(pe litru de alcool pur și pe sticlă)
   || Rom din departamentele franceze de peste mări || Rom din departamentele franceze de peste mări || Rom din departamentele franceze de peste mări || Rom din departamentele franceze de peste mări || Rom din departamentele franceze de peste mări || Rom din departamentele franceze de peste mări || Rom din departamentele franceze de peste mări || Rom din țări terțe ||
   || 70cl 40° || 70cl 42° || 70 cl 50° || 1 litru; 40° || 1 litru; 50° || 1 litru; 55° || 1 litru; 59° || 70 cl 37,5° ||
 Costul romului vrac pe litru de alcool pur (inclusiv costuri de transport și asigurare) || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 1,01 ||
 A: Costul conținutului || 0,84 || 0,88 || 1,05 || 1,20 || 1,50 || 1,65 || 1,77 || 0,27 ||
 B: Costuri de descărcare || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 ||
 C: Taxe vamale || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,17 ||
 D: Costuri de îmbuteliere || 0,40 || 0,40 || 0,40 || 0,50 || 0,50 || 0,50 || 0,50 || 0,40 ||
 E: Costuri cu forța de muncă după descărcare || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 ||
 F: Transport în zona metropolitană || 0,07 || 0,07 || 0,07 || 0,08 || 0,08 || 0,08 || 0,08 || 0,07 ||
 Suma A - F || 1,60 || 1,64 || 1,80 || 2,07 || 2,37 || 2,52 || 2,64 || 1,20 ||
 G: Accize || 4,73 || 4,97 || 5,91 || 6,76 || 8,45 || 9,29 || 9,97 || 4,43 ||
 H: Contribuție asigurări sociale „Cotisation sur les boissons alcooliques” || 1,52 || 1,59 || 1,90 || 2,17 || 2,71 || 2,98 || 3,20 || 1,42 ||
 TVA || 1,54 || 1,61 || 1,89 || 2,16 || 2,65 || 2,90 || 3,10 || 1,38 ||
 Preț de vânzare (toate taxele incluse) înainte de comercializare și marjă de distribuție || 9,39 || 9,81 || 11,51 || 13,15 || 16,18 || 17,69 || 18,90 || 8,43 ||
 Număr de sticle vândute, în mii, (baza de date Nielsen 2011) || 9029,9  || 1271,2 || 2618,0 || 6716,0 || 3941,6 || 3684,2 || 35,6 || 8150 ||
3.2       Diferențe
între costurile de comercializare
Efectele acestei diferențe de cost sunt
agravate de faptul că romul „tradițional” comercializat în
Franța este de obicei mai tare (40°, 42°, 50°, 55° și 59° în loc de
37.5°) și se vinde în sticle mai mari (de 1 litru în loc de 0,7 litri).
Nivelurile mai ridicate ale conținutului de alcool determină la
rândul lor accize mai mari, o rată mai ridicată a VSS (începând din
2012) și, în plus, o rată mai mare de TVA pe litru de rom vândut. În
consecință, dezavantajele legate de cost (inclusiv taxele) pot varia
de la 0,95 EUR la 3,07 EUR pentru sticla de 0,7 litri cu tărie
alcoolică maximă 50°, putând atinge 10,47 EUR pentru sticla de 1
litru cu tărie alcoolică maximă de 59° (tabelul 5).
Astfel, dezavantajele legate de cost în ceea
ce privește comercializarea romului „tradițional” rezultă nu
numai din costurile mai ridicate de producție și transport, ci
și din costurile de comercializare mai mari care sunt legate de caracterul
„tradițional” al romului produs în departamentele franceze de peste
mări, sub forma taxelor și impozitelor naționale mai mari
determinate de particularitățile comercializării romului
„tradițional” (în special un conținut mai ridicat de alcool și
sticle mai mari).
Într-adevăr, doar o treime din romul
„tradițional” este comercializată în sticle care sunt oarecum
similare cu cele ale producătorilor concurenți, adică sticle de
0,7 litri și o tărie alcoolică de 40° (în loc de 37,5°).
Dacă aceste sticle sunt considerate ca punct de referință pentru
calculul diferenței de cost (după impozitare) în comparație cu
alte produse, diferența de cost ar corespunde unei valori de aproximativ
340 EUR pe hlap, sau de aproximativ 20 % din rata normală a
accizei aplicate în 2012. În lumina argumentelor prezentate mai sus în ceea ce
privește proporționalitatea, compensarea dezavantajelor legate de
cost (după impozitare) poate fi totuși considerată ca fiind
proporțională.
În plus, cu toate că, datorită
reducerii accizelor și a VSS (tabelul 6), romul „tradițional” se
vinde la prețuri semnificativ mai mici decât romul comparabil importat din
țări terțe, în ultimul deceniu nu a fost totuși posibil
să se evite pierderea unei părți din piața din Franța
metropolitană în favoarea concurenței. Acest lucru arată că
romul „tradițional” pare să se fi stabilit pe un segment de
piață unde orice creștere (relativă) a prețurilor
determină o scădere a cotelor de piață și unde o
scădere (relativă) a prețurilor nu este însoțită de o
creștere a cotelor de piață.
Tabelul
6
Prețurile cu amănuntul pentru rom în Franța
2008-2012 în EUR/sticlă
                                                2008    2009    2010    2011    2012
Rom din țări terțe
Havana club (70cl, 37,5°)       13,57   14,11   14,42   14,65   15,90
Bacardi (70cl 37,5°)                13,44   13,89   14,25   14,21   14,92
Rom „tradițional”
Saint James (70cl, 40°)                                    11,14   11,17   11,32
Négrita (100cl, 40°)                10,49   10,66   10,54   10,47   10,66
Charrette (100cl, 49°)             13,89   14,54   14,39   14,48   15,02
Dillon (100cl, 55°)                  14,82   15,65   16,37   16,41   17,00
Sursa: studii de
piață IRI
De asemenea, se pare că, în mare
măsură, romul „tradițional” este vândut cu marje inferioare de
comercializare în cadrul lanțului valoric al vânzărilor cu ridicata
și cu amănuntul: dacă se compară prețul de vânzare cu
amănuntul al romului „tradițional” cu cel al mărcilor de rom
concurente, pe de o parte (tabelul 6), și cu prețul de cost (înainte
de impozitare și de calcularea marjelor de comercializare și de
distribuție), pe de altă parte (tabelul 5), și apoi se
aplică o reducere de până la 50 % a accizelor și a VSS,
marjele de comercializare și distribuție ale romului provenind din
țări terțe depășesc cu ușurință
80 %, în timp ce aceleași marje pentru romul „tradițional”
comercializat în sticle de 1 litru cu tărie alcoolică mare
depășesc cu puțin 60 %.
3.3       Proporționalitatea
unei decizii de acordare a unei derogări
Conform articolului 110 din TFUE, niciun stat
membru nu aplică, direct sau indirect, produselor altor state membre
impozite interne de orice natură mai mari decât cele care se aplică,
direct sau indirect, produselor naționale similare. De asemenea, niciun
stat membru nu aplică produselor altor state membre impozite interne de
natură să protejeze indirect alte produse.
Cu toate acestea, în temeiul
articolului 349 din TFUE, Consiliul poate autoriza statele membre care au
regiuni și departamente ultraperiferice să deroge de la
dispozițiile articolului 110 din TFUE, astfel încât să se
țină seama de situația socială și economică
structurală a acestor regiuni, care este agravată de alți
factori care dăunează grav dezvoltării lor. O astfel de derogare
nu trebuie să aducă atingere integrității și
coerenței ordinii juridice a Uniunii, inclusiv pieței interne și
politicilor comune, cum ar fi politicile fiscale comune, în temeiul
articolului 113 din TFUE. Prin urmare, astfel de derogări trebuie
să fie proporționale, cu alte cuvinte nu trebuie să facă
mai mult decât este necesar pentru a remedia situația defavorabilă
care împiedică dezvoltarea economică a acestor regiuni și nu
trebuie să denatureze excesiv concurența în cadrul pieței unice.
În consecință, orice derogare de la articolul 110 din TFUE ar
trebui, în principiu, să se limiteze la compensarea totală sau
parțială a dezavantajelor legate de costuri cu care se confruntă
producătorii din aceste regiuni.
Pe de altă parte, nu există
producători de rom în alte state membre, iar concurența cu alte produse
având conținut alcoolic ridicat, cum ar fi whisky-ul sau cognacul, este
destul de limitată. Ar fi necesară o diferență
semnificativă de preț în favoarea romului „tradițional” pentru
a-i putea convinge pe consumatori să treacă de la aceste produse concurente
la romul „tradițional”.
Franța susține că ar trebui
să i se permită să compenseze în totalitate dezavantajele legate
de costuri care rezultă atât din costurile mai ridicate de producție
și transport, cât și din ratele mai mari ale accizelor și ale
VSS pe sticlă, indiferent de mărimea sticlei, altfel spus romul
„tradițional” vândut în sticle mai mari și cu o tărie
alcoolică mai ridicată ar trebui să beneficieze de o reducere
mai mare a accizelor. Raționamentul pe care se bazează această
solicitare este că, potrivit autorităților franceze,
consumatorii francezi de rom „tradițional” nu sunt dispuși să
plătească mai mult pentru romul vândut în sticle mai mari și cu
tărie alcoolică mai mare, acestui produs aplicându-i-se taxe mai
mari, sub forma accizelor, VSS și TVA. Această constatare pare
să fie confirmată de analiza de mai sus.
Prin urmare, Franța a cerut (deoarece
Consiliul îi permite acest lucru până la sfârșitul anului 2013)
autorizația de a reduce accizele cu până la 50 % față
de rata națională standard. În prezent, Franța aplică o
rată redusă de aproximativ 55 % din rata standard aplicată
altor băuturi alcoolice tari comercializate pe teritoriul său.
În plus, de la 1 ianuarie 2012, Franța a
schimbat baza de calcul a VSS de la 160 EUR pe hectolitru la 533 EUR
pe hectolitru de alcool pur. VSS vine în completarea accizei naționale.
Conform hotărârii Curții de Justiție a Uniunii Europene, VSS nu
este o acciză. Totuși, se aplică în general o rată maximă
a VSS care corespunde unui procent de 40 % din accize. În prezent, rata
standard a VSS corespunde unui procent de aproximativ 32 % din rata
standard a accizei.
În total, începând din 2012, avantajul fiscal
(acciză și VSS) al romului „tradițional” a fost stabilit la
aproximativ 42 % din suma accizei standard și a ratei VSS standard.
Deși o reducere a ratei standard a
accizelor de până la 50 % din rata standard a fost autorizată
pentru romul „tradițional” prin Decizia 2007/659/CE a Consiliului, astfel
cum a fost modificată prin Decizia 896/2011/UE a Consiliului, pentru un
volum de până la 120 000 hlap, reducerea VSS pentru romul
„tradițional” nu a fost inclusă în decizia Consiliului.
Cu toate acestea, deoarece nu există
niciun motiv să se aplice un tratament diferit pentru accize în
comparație cu alte taxe aplicate băuturilor alcoolice, în special
VSS, atât timp cât discriminarea cumulativă în favoarea romului
„tradițional” rămâne proporțională, combinarea celor
două măsuri într-una singură ar putea fi justificată.
De altfel, Consiliul ar fi putut autoriza
Franța să aplice o rată redusă a VSS în conformitate cu
aceleași principii ca în cazul ratei reduse a accizei, dacă
Franța ar fi informat Consiliul că această măsură se aplică
în cazul VSS din ianuarie 2012. Astfel, se propune ca Consiliul să
autorizeze retroactiv reducerea VSS până la un procent de 50 % din
rata standard a VSS pentru un volum de până la 120 000 hlap de
rom „tradițional”.
3.4       Concluzie
Pentru perioada 2014-2020, se propune
așadar ca Franța să fie autorizată să aplice o
rată redusă a accizei și a VSS de până la 50 % din
ratele standard respective, dar ca reducerea a accizei și a VSS să nu
fie mai mare de 50 % din rata integrală pentru alcool
prevăzută în conformitate cu articolul 3 din Directiva
92/84/CEE.
Se mai propune ca Franța să
întocmească un raport intermediar adresat Comisiei Europene până cel
târziu la 31 iulie 2017, astfel încât să se poate evalua dacă
motivele care justifică acordarea derogării fiscale se aplică în
continuare și dacă avantajul fiscal acordat de Franța
rămâne proporțional și suficient pentru a susține
competitivitatea lanțului valoric trestie-zahăr-rom în Guadelupa,
Guyana Franceză, Martinica și Réunion. Acest raport ar trebui să
furnizeze totodată informații privind „costurile de comercializare”.
În cazul în care informațiile furnizate demonstrează că
derogarea fiscală nu mai este, parțial sau integral, justificată
sau este mai puțin adecvată decât alte măsuri din motive de
competitivitate și dată fiind dimensiunea sa
internațională, ar putea fi introdus un proces de eliminare
progresivă până la sfârșitul perioadei.
4.           ELEMENTELE JURIDICE ALE
PROPUNERII
 Rezumatul măsurilor propuse Prezenta propunere autorizează Franța să aplice de la 1 ianuarie 2014 până la 31 decembrie 2020 o rată redusă a accizei și a taxei „cotisation sur les boissons alcooliques” (VSS) pentru romul „tradițional” produs în Guadelupa, Guyana Franceză, Martinica și Réunion, pentru un contingent de 120 000 hlap. Suma ratelor reduse (menționate la articolul 1) poate fi mai mică decât rata minimă a accizei pentru alcool stabilită prin Directiva 92/84/CEE, dar fiecare rată redusă luată individual nu poate fi cu mai mult de 50 % inferioară ratei standard a accizei naționale pentru alcool. Pentru 2012 și 2013, propunerea modifică Decizia 2007/659/CE a Consiliului, astfel cum a fost modificată prin Decizia 896/2011/UE a Consiliului, în vederea includerii VSS în domeniul său de aplicare, retroactiv, și anume începând cu 1 ianuarie 2012, astfel încât o rată mai scăzută a VSS să poată fi aplicată pentru romul „tradițional” produs în Guadelupa, Guyana Franceză, Martinica și Réunion. Pentru această perioadă, rata redusă a VSS poate fi mai mică și decât rata minimă a accizei pentru alcool stabilită prin Directiva 92/84/CEE, dar nu poate fi cu mai mult de 50 % inferioară ratei standard a VSS. Autoritățile franceze vor trebui să transmită Comisiei un raport intermediar până la 31 iulie 2017, pentru a se putea evalua dacă motivele care justifică acordarea derogării fiscale se aplică în continuare și dacă avantajul fiscal acordat de Franța rămâne proporțional și suficient pentru a sprijini lanțul valoric trestie-zahăr-rom în Guadelupa, Guyana Franceză, Martinica și Réunion prin compensarea situației economice și sociale structurale nefavorabile, care este agravată de distanță, insularitate, suprafața redusă, relieful și clima dificile și dependența economică de câteva produse, factori a căror persistență și combinație afectează grav dezvoltarea lor. Acest raport intermediar va mai include informații actualizate cu privire la costurile de comercializare asociate și cu privire la orice alte măsuri care au fost luate pentru alinierea acestora cu cele ale mărcilor de rom concurente.
 Temei juridic Articolul 349 din TFUE.
 Principiul subsidiarității Numai Consiliul are autoritatea de a adopta, în temeiul articolului 349 din TFUE, măsuri specifice în favoarea regiunilor ultraperiferice în scopul adaptării aplicării tratatelor în aceste regiuni, inclusiv a politicilor comune, având în vedere existența unor handicapuri permanente care afectează situația economică și socială a regiunilor ultraperiferice. Același lucru este valabil pentru autorizarea derogărilor de la articolul 110 din TFUE. Prin urmare, propunerea de decizie a Consiliului respectă principiul subsidiarității.
 Principiul proporționalității
 Propunerea nu depășește ceea ce este necesar pentru contracararea condițiilor economice și sociale negative reflectate în costurile de comercializare și de producție mai ridicate asociate producției și comercializării romului tradițional în Franța metropolitană. Acordurile fiscale speciale propuse nu împiedică, așadar, mărcile de rom concurente să pătrundă din ce în ce mai mult pe piața franceză. ||
 Alegerea instrumentelor
 Instrument propus: decizie a Consiliului.
 Alte instrumente nu ar fi fost adecvate din următoarele motive. Derogările acordate în conformitate cu articolul 349 TFUE sunt cuprinse în decizii ale Consiliului. În plus, textul care face obiectul propunerii de modificare constituie în sine o decizie a Consiliului, adoptată în baza aceluiași temei juridic [articolul 299 alineatul (2) din Tratatul CE].
5.           IMPLICAȚIILE BUGETARE
Propunerea nu are implicații asupra
bugetului Uniunii Europene.
2013/0413 (CNS)
Propunere de
DECIZIE A CONSILIULUI
de autorizare a Franței să aplice o
rată redusă a anumitor taxe indirecte pentru romul „tradițional”
produs în Guadelupa, în Guyana Franceză, în Martinica și în Réunion
și de modificare a Deciziei 2007/659/CE
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 349,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act
legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Parlamentului European[7],
hotărând în conformitate cu o
procedură legislativă specială,
întrucât:
(1)       Prin Decizia 2007/659/CE a
Consiliului[8],
Franța este autorizată să aplice pentru romul „tradițional”
produs în Guadelupa, în Guyana Franceză, în Martinica și în Réunion
și comercializat pe teritoriul său metropolitan o rată
redusă a accizei care poate fi mai mică decât rata minimă a
accizei stabilite prin Directiva 92/84/CEE a Consiliului[9], dar nu cu mai mult de
50 % sub nivelul național standard al accizei la alcool. Începând cu
data de 1 ianuarie 2011, reducerea accizei este limitată la un contingent
anual de 120 000 de hectolitri de alcool pur (hlap). Această derogare
expiră la 31 decembrie 2013.
(2)       În data de 12 martie 2013,
autoritățile franceze au solicitat Comisiei să prezinte o
propunere de decizie a Consiliului de prelungire a derogării stabilite
prin Decizia 2007/659/CE, în aceleași condiții, pentru o
perioadă de încă șapte ani, adică până la 31 decembrie
2020. La 3 iulie și 2 august 2013, această solicitare a fost
completată prin comunicarea unor informații suplimentare și
modificată în ceea ce privește diferitele taxe din Franța care
urmau să fie acoperite de decizie.
(3)       De asemenea,
autoritățile franceze au informat Comisia cu privire la faptul
că legislația națională referitoare la „cotisation sur les
boissons alcooliques” (cunoscută și sub denumirea de „vignette
sécurité sociale” sau VSS), o contribuție la Fondul național de
asigurări de sănătate aplicată băuturilor alcoolice
vândute în Franța pentru combaterea riscurilor consumului excesiv de
astfel de produse asupra sănătății, percepută pe
lângă acciza națională, a fost modificată începând cu 1
ianuarie 2012. Mai precis, baza fiscală a fost modificată de la
160 EUR pe hectolitru la 533 EUR pe hlap și s-a introdus o
limitare a valorii VSS asociată accizei aplicabile.
(4)       În cadrul solicitării
formulate cu privire la prelungirea derogării prevăzute în Decizia
2007/659/CE până la data de 31 decembrie 2020, autoritățile
franceze au cerut Comisiei să includă VSS pe lista taxelor pentru
care se poate aplica o rată inferioară în cazul romului
„tradițional” produs în cele patru regiuni ultraperiferice ale
Franței enumerate în Decizia 2007/659/CE, începând de la 1 ianuarie 2012.
(5)       În consecință, este
mai adecvat să se adopte o nouă decizie privind o derogare
referitoare la ambele taxe, și anume acciza, conform Directivei 92/84/CEE,
și VSS, decât să se prelungească derogarea stabilită în
Decizia 2007/659/CE.
(6)       Având în vedere dimensiunile
reduse ale pieței locale, distileriile din departamentele de peste
mări nu-și pot dezvolta activitățile decât dacă
beneficiază de acces corespunzător la piața din Franța
metropolitană, care constituie principalul loc de desfacere pentru
producția locală de rom (peste 71% din total).
Dificultățile întâmpinate de romul „tradițional” pentru a fi
competitiv pe piața Uniunii sunt determinate de doi factori: costurile de
producție mai ridicate și taxele mai mari pe sticlă, deoarece
romul „tradițional” este de regulă comercializat în sticle mai mari
și are o tărie alcoolică mai puternică.
(7)       Costurile de producție
din cadrul lanțului valoric trestie-zahăr-rom din departamentele de
peste mări sunt mai mari decât în alte regiuni ale lumii. În special
costurile salariale sunt mai mari, deoarece în Guadelupa, Guyana Franceză,
Martinica și Réunion se aplică legislația socială
franceză. Aceste regiuni ultraperiferice trebuie să respecte
totodată standardele de siguranță și de mediu ale Uniunii,
ceea ce implică investiții și costuri importante ce nu sunt
direct legate de productivitate, chiar dacă o parte din aceste
investiții sunt finanțate din fondurile structurale ale Uniunii. În
plus, distileriile din aceste regiuni ultraperiferice sunt mai mici decât cele
ale grupurilor internaționale. Acest fapt generează costuri mai mari
pe unitate de producție. La nivel global, toate aceste costuri de
producție suplimentare directe, inclusiv de transport și de
asigurare, corespund, conform autorităților franceze, unui procent de
aproximativ 12 % din acciza aplicată în Franța băuturilor
alcoolice tari în 2012.
(8)       Romul „tradițional”
vândut în Franța metropolitană este de regulă comercializat în
sticle mai mari (60 % este vândut în sticle de 1 litru) și cu o
tărie alcoolică superioară (variind de la 40° la 59°) mărcilor
de rom concurente, care sunt în general comercializate în sticle de 0,7 litri
și au o tărie de 37,5°. Nivelurile mai ridicate ale conținutului
de alcool determină la rândul lor accize mai mari, o rată mai
ridicată a VSS și, în plus, o rată mai mare de TVA pe litru de rom
vândut. Astfel, totalul „costurilor suplimentare”, și anume costurile mai
mari de producție, costurile mai ridicate cu transportul și taxele
mai mari (acciza și TVA), corespunde unui nivel cuprins între 40 %
și 50 % din acciza aplicabilă în mod normal în Franța
pentru băuturile alcoolice tari în 2012. În plus, modificarea bazei de
calcul a VSS de la 160 EUR pe hectolitru la 533 EUR pe hlap începând
cu 1 ianuarie 2012 ar fi avut (cu TVA inclusă) un efect negativ
suplimentar asupra prețului romului „tradițional”, care este
comercializat cu o tărie alcoolică superioară, reprezentând
aproximativ 10 % din rata standard a accizei. Pentru a contracara aceste
efecte negative suplimentare, a fost introdusă o reducere a VSS în
beneficiul romului „tradițional” din cele patru regiuni ultraperiferice
ale Franței.
(9)       Având în vedere faptul
că avantajul fiscal respectiv acoperă atât accizele armonizate, cât
și VSS, el trebuie să rămână proporțional pentru a fi
autorizat și pentru a nu aduce atingere integrității și
coerenței ordinii juridice a Uniunii, inclusiv protecției
concurenței de pe piața internă și politicilor în materie
de ajutoare de stat.
(10)     Ar trebui luate în considerare
și costurile suplimentare care decurg dintr-o practică, ce
durează de mai bine de zece ani, de comercializare a romului
„tradițional” cu un conținut de alcool mai ridicat și, ca atare,
cu taxe mai mari.
(11)     În 2012, Franța a aplicat
o acciză de 903 EUR pe hlap pentru romul „tradițional”, nivel ce
corespunde unui procent de 54,4 % din rata standard. Ea a mai aplicat o
VSS de 361,20 EUR per hlap, nivel ce corespunde unui procent de
67,8 % din rata standard a VSS. Cele două reduceri luate
împreună corespund unui avantaj fiscal de 928,80 EUR pe hlap, ceea ce
înseamnă un avantaj fiscal de 42,8 % față de ratele
standard cumulate (acciza și VSS).
(12)     Decizia 2007/659/CE
autorizează Franța să reducă acciza națională
aplicabilă romului „tradițional” cu până la 50 % din rata
națională standard a accizei la alcool. Decizia respectivă nu
includea rata redusă a VSS pentru romul „tradițional”, care a fost
introdusă ca măsură compensatorie pentru sarcina
suplimentară rezultată în urma reformei sistemului VSS începând de la
1 ianuarie 2012 pentru acest tip de rom.
(13)     Este necesar să se
remedieze această situație prin aplicarea și în cazul VSS a
acelorași principii care au fost aplicate în cazul unei derogări de
la articolul 110 din tratat privind armonizarea accizelor. În același
timp, începând din ianuarie 2014, Franța ar trebui să plafoneze
avantajul fiscal pe care îl poate acorda la un procentaj maxim din ratele
standard pe hlap pentru acciza armonizată și pentru VSS.
(14)     O nouă derogare ar trebui
acordată pentru o perioadă de șapte ani, de la 1 ianuarie 2014
la 31 decembrie 2020.
(15)     Franța ar trebui să
prezinte un raport intermediar care să-i permită Comisiei să
evalueze dacă motivele care au justificat acordarea derogării
există în continuare, dacă avantajul fiscal acordat de Franța
este în continuare proporțional și dacă este posibil să se
prevadă măsuri care să înlocuiască un eventual sistem de
derogări fiscale, care să fie totodată suficiente pentru a
susține competitivitatea lanțului valoric trestie-zahăr-rom,
ținându-se în același timp cont de dimensiunea lor
internațională.
(16)      Decizia 2007/659/CE nu a
putut lua în considerare noile circumstanțe intervenite după reforma
sistemului VSS. Prin urmare, este necesar să se modifice decizia
menționată prin integrarea ratei reduse a VSS în derogarea
prevăzută de respectiva decizie, începând cu 1 ianuarie 2012.
(17)     Prezenta decizie nu aduce
atingere eventualei aplicări a articolelor 107 și 108 din tratat,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Prin derogare de la articolul 110 din
tratat, Franța este autorizată să prelungească aplicarea,
pe teritoriul său metropolitan, în cazul romului „tradițional” produs
în Guadelupa, în Guyana Franceză, în Martinica sau în Réunion, a unei rate
a accizei inferioare ratei integrale a accizei pentru alcool, stabilită la
articolul 3 din Directiva 92/84/CEE, și a unei rate a taxei
denumite„cotisation sur les boissons alcooliques” (VSS) mai mică decât
rata integrală care ar fi aplicabilă în conformitate cu
legislația națională.
Articolul 2
Derogarea menționată la articolul 1
se limitează la rom, astfel cum este definit în anexa II punctul 1 litera
(f) la Regulamentul (CE) nr. 110/2008 al Parlamentului European și al
Consiliului [10]
, produs în Guadelupa, în Guyana Franceză, în Martinica și în Réunion
pe bază de trestie de zahăr recoltată la locul de fabricare, cu
un conținut de substanțe volatile, altele decât alcool etilic și
metilic, mai mare sau egal cu 225 de grame pe hectolitru de alcool pur și
cu o tărie alcoolică mai mare sau egală cu 40 % vol.
Articolul 3
1. Ratele reduse ale accizei și VSS
menționate la articolul 1 și aplicabile romului menționat la
articolul 2 sunt limitate la un contingent anual de 120 000 hectolitri de
alcool pur.
2. Ratele reduse ale accizei și VSS
menționate la articolul 1 din prezenta decizie pot fi inferioare
ratei minime a accizei pentru alcool stabilită prin Directiva 92/84/CEE,
dar nu trebuie să fie mai mici cu peste 50 % decât rata
integrală pentru alcool stabilită în conformitate cu articolul 3
din Directiva 92/84/CEE sau decât rata integrală a VSS pentru alcool.
3. Avantajele fiscale cumulate autorizate în
conformitate cu alineatul (2) din prezentul articol nu trebuie să
depășească 50 % din rata integrală pentru alcool
stabilită în conformitate cu articolul 3 din Directiva 92/84/CEE.
Articolul 4
Până cel târziu la 31 iulie 2017,
Franța prezintă Comisiei un raport care să-i permită
acesteia să evalueze dacă motivele care au justificat acordarea
derogării se mențin și dacă avantajul fiscal acordat de
Franța a rămas și se preconizează că va rămâne
proporțional și suficient pentru a susține competitivitatea
lanțului valoric trestie-zahăr-rom din Guadelupa, Guyana
Franceză, Martinica și Réunion.
Articolul 5
Decizia 2007/659/CE se modifică după
cum urmează:
(1)
Articolul 1 se înlocuiește cu următorul
text:
„Articolul 1
Prin derogare de la articolul 110 din
tratat, Franța este autorizată să prelungească aplicarea,
pe teritoriul său metropolitan, în cazul romului „tradițional” produs
în Guadelupa, în Guyana Franceză, în Martinica sau în Réunion, a unei rate
a accizei inferioare ratei integrale a accizei pentru alcool, stabilită la
articolul 3 din Directiva 92/84/CEE, și a unei rate a taxei
denumite„cotisation sur les boissons alcooliques” (VSS) mai mică decât
rata integrală care ar fi aplicabilă în conformitate cu legislația
națională.”
(2)
Articolul 3 se înlocuiește cu următorul
text:
„Articolul 3
1. Ratele reduse ale accizei și VSS
menționate la articolul 1 și aplicabile romului menționat la
articolul 2 sunt limitate la un contingent anual de 120 000 hectolitri de
alcool pur.
2. Ratele reduse ale accizei și VSS
menționate la articolul 1 din prezenta decizie pot fi inferioare
ratei minime a accizei pentru alcool stabilită prin Directiva 92/84/CEE,
dar nu trebuie să fie mai mici cu peste 50 % decât rata
integrală pentru alcool stabilită în conformitate cu articolul 3
din Directiva 92/84/CEE sau decât rata integrală a VSS pentru alcool.”
Articolul 6
Prezenta decizie se aplică de la 1
ianuarie 2014 până la 31 decembrie 2020.
Articolul 5 se aplică însă de la 1
ianuarie 2012 până la 31 decembrie 2013.
Articolul 7
Prezenta decizie se adresează Republicii
Franceze.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Președintele
[1]               Înainte de 2009, taxa numită
„vignette” (sau „contribuție la asigurările sociale”) era de 130 EUR
pe hl, echivalentul a 325 EUR pe hlap la un produs cu 40 % alcool. Ulterior, ea
a crescut la 160 EUR pe hl (400 EUR pe hlap) în 2011 și, începând cu 2012,
a fost a) modificată astfel încât să se aplice la hlap și b) nu
poate depăși 40 % din rata accizei aplicabile produsului, pentru
romul din teritoriile franceze de peste mări.
[2]               A se vedea nota de subsol 1.
[3]               Ratele taxei s-au modificat de două
ori în 2012 Până la a doua modificare din mai, avantajul romului din
teritoriile franceze de peste mări era de 972,02 EUR pe hlap.
[4]               Această estimare ar putea fi însă oarecum
exagerată, deoarece nu ține seama nici de faptul că agenții
comerciali en gros și en detail probabil nu au transferat în totalitate
asupra consumatorilor scăderea ratei accizei și a VSS, nici de
posibila scădere a cererii în urma aplicării unei rate reduse în
locul unei rate normale a accizei și a VSS; de altfel, dacă s-ar
înlocui romul „tradițional” cu rom provenind de la concurență,
s-ar ajunge la o diminuare a veniturilor fiscale, deoarece romul provenit de la
concurență are o concentrație mai scăzută de alcool.
[5]               Sursa: COM (2011) 577 final din 22
septembrie 2011. Estimările pentru 2011-2013 de la aceeași
sursă, prezentate și în considerentele din Decizia 896/2011.
[6]               Diferența dintre acciza standard la
băuturile spirtoase și rata redusă aplicată romului
provenit din departamentele franceze de peste mări, inclusiv
contribuția la asigurările sociale („vignette”).
[7]               JO C XXX, XXX, p. XXX.
[8]               Decizia Consiliului 2007/659/CE din 9 octombrie 2007 de
autorizare a Franței în vederea aplicării unui nivel redus al accizei
pentru romul «tradițional» produs în Guadelupa, în Guyana Franceză,
în Martinica și în Réunion (JO L 270, 13.10.2007, p. 12).
[9]               Directiva 92/84/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992
privind apropierea ratelor accizelor la alcool și băuturi alcoolice (JO L 316, 31.10.1992, p. 29).
[10]             Regulamentul (CE) nr. 110/2008 al
Parlamentului European și al Consiliului din 15 ianuarie 2008 privind
definirea, desemnarea, prezentarea, etichetarea și protecția
indicațiilor geografice ale băuturilor spirtoase și de abrogare
a Regulamentului (CEE) nr. 1576/89 al Consiliului (JO L 39, 13.2.2008, p. 16).


                              COMISIA
                              EUROPEANĂ

                                                       Bruxelles, 26.6.2015
                                                       COM(2015) 312 final

                                                       2015/0138 (NLE)

                                           Propunere de

                                  DECIZIE A CONSILIULUI

      privind încheierea, în numele Uniunii Europene și al statelor membre ale acesteia, a
        unui protocol la Acordul-cadru dintre Uniunea Europeană și statele membre ale
     acesteia, pe de o parte, și Republica Coreea, pe de altă parte, pentru a se ține seama de
                        aderarea Republicii Croația la Uniunea Europeană

RO                                                                                RO
 ---pagebreak---                                      EXPUNERE DE MOTIVE

     1.      CONTEXTUL PROPUNERII
     În conformitate cu Actul de aderare a Republicii Croația, această țară va adera la acordurile
     internaționale semnate sau încheiate de Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia,
     prin intermediul unui protocol la aceste acorduri.
     Acordul-cadru dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și
     Republica Coreea, pe de altă parte (denumit în continuare „acordul”) a fost semnat la
     10 mai 2010.
     În urma deciziei Consiliului din [...] de a semna un Protocol la Acordul-cadru dintre
     Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Coreea, pe de
     altă parte (denumit în continuare „protocolul”) pentru a se ține seama de aderarea
     Republicii Croația la Uniunea Europeană, protocolul a fost semnat cu reprezentantul
     Republicii Coreea, la data de [...].
     Prin urmare, este prezentată următoarea propunere:
             (i)   Propunere de decizie a Consiliului privind încheierea protocolului.

     2.      REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE
             EVALUĂRII IMPACTULUI
     În urma semnării protocolului, Comisia prezintă o propunere de decizie a Consiliului privind
     încheierea protocolului.

     3.      ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII
     Comisia solicită Consiliului să autorizeze încheierea, în numele Uniunii Europene și al
     statelor membre ale acesteia, a unui protocol la Acordul-cadru dintre Uniunea Europeană și
     statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Coreea, pe de altă parte, pentru a se
     ține seama de aderarea Croației la Uniunea Europeană.

RO                                                 2                                                  RO
 ---pagebreak---                                                                 2015/0138 (NLE)

                                                Propunere de

                                        DECIZIE A CONSILIULUI

          privind încheierea, în numele Uniunii Europene și al statelor membre ale acesteia, a
            unui protocol la Acordul-cadru dintre Uniunea Europeană și statele membre ale
         acesteia, pe de o parte, și Republica Coreea, pe de altă parte, pentru a se ține seama de
                            aderarea Republicii Croația la Uniunea Europeană

     CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
     având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolele 207 și
     212, coroborate cu articolul 218 alineatul (6) litera (a),
     având în vedere Actul de aderare a Republicii Croația, în special articolul 6 alineatul (2),
     având în vedere propunerea Comisiei Europene,
     având în vedere aprobarea Parlamentului European,
     întrucât:
     (1)      În temeiul articolului 6 alineatul (2) din Actul de aderare, aderarea Croației la
              Acordul-cadru dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte,
              și Republica Coreea, pe de altă parte, trebuie convenită prin intermediul unui protocol
              la acord. Este necesar să se aplice o procedură simplificată, prin care protocolul trebuie
              să fie încheiat de către Consiliu, care hotărăște în unanimitate în numele
              statelor membre, și de către țările terțe în cauză.
     (2)      La 14 septembrie 2012, Consiliul a autorizat Comisia să deschidă negocieri cu țările
              terțe respective. Negocierile cu Republica Coreea s-au încheiat cu succes și protocolul
              a fost semnat în numele Uniunii Europene și al statelor membre ale acesteia la [...], la
              data de [...].
     (3)      Prin urmare, este necesar ca protocolul respectiv să fie aprobat,
     ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

                                                  Articolul 1
     1.          Protocolul la Acordul-cadru dintre Uniunea Europeană și statele membre ale
                 acesteia, pe de o parte, și Republica Coreea, pe de altă parte, pentru a se ține seama
                 de aderarea Republicii Croația la Uniunea Europeană, se aprobă prin prezenta decizie
                 în numele Uniunii Europene și al statelor membre ale acesteia.
     2.          Textul protocolului este atașat la Decizia privind semnarea și punerea în aplicare cu
                 titlu provizoriu a acestuia1.

     1
               JO L […], […], p. […].

RO                                                    3                                                    RO
 ---pagebreak---                                               Articolul 2
     Președintele Consiliului desemnează persoana împuternicită să transmită, în numele
     Uniunii Europene și al statelor membre ale acesteia, notificarea prevăzută la articolul 4
     alineatul (1) din protocol.

                                              Articolul 3
     Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării. Aceasta se publică în Jurnalul Oficial al
     Uniunii Europene.
     Adoptată la Bruxelles,

                                                 Pentru Consiliu,
                                                 Președintele

RO                                                 4                                                  RO