				|

		52011PC0753

			Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI de instituire, ca parte a Fondului pentru securitate internă, a instrumentului de sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea criminalității și gestionarea crizelor /* COM/2011/0753 final - 2011/0368 (COD) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           CONTEXTUL PROPUNERII
Politicile referitoare la spațiul de
libertate, securitate și justiție au dobândit o importanță
tot mai mare în ultimii ani. Aceste politici se află în centrul
proiectului european al cărui obiectiv este crearea unui spațiu
fără frontiere interne, în care cetățenii UE și
resortisanții țărilor terțe pot intra, circula, trăi
și munci, aducând idei noi, capital, cunoștințe și inovare
sau completând lacunele de pe piețele naționale ale forței de
muncă, având încredere că drepturile lor sunt respectate pe deplin
și că siguranța lor le este garantată. Importanța tot
mai mare a politicilor din domeniul afacerilor interne a fost confirmată
prin Programul de la Stockholm din 2009[1]
și constituie, de asemenea, unul dintre domeniile în care Tratatul de la
Lisabona a adus schimbări.
În domeniul securității interne,
documente de referință, precum Comunicarea Comisiei privind strategia
de securitate internă[2]
au oferit orientări clare referitor la direcția
activităților în anii următori. Securitatea internă este un
domeniu în care Uniunea se va confrunta cu importante provocări.
Terorismul și criminalitatea organizată, traficul de droguri,
corupția, criminalitatea informatică, traficul de persoane și de
arme vor continua să reprezinte amenințări importante. În
ansamblu, se estimează că nivelul infracționalității
va rămâne constant, dar se preconizează că natura
infracțiunilor va evolua pe măsură ce infractorii apelează
la noile tehnologii pentru a săvârși infracțiunile. Se poate estima
că infracționalitatea transfrontalieră și organizată
va înregistra o creștere, că va deveni mai sofisticată și
că va avea un caracter preponderent internațional. Se
preconizează o creștere a unor forme de infracțiuni, precum
frauda, spălarea de bani și criminalitatea informatică. De
asemenea, trebuie întreprinse acțiuni suplimentare pentru a proteja, în
condiții de mai mare eficiență, infrastructura critică a
Uniunii în special împotriva atacurilor teroriste și pentru a dezvolta o
abordare integrată a Uniunii în ceea ce privește gestionarea
riscurilor și a situațiilor de criză. Pentru a aborda toate
aceste provocări viitoare, acțiunile consolidate la nivelul Uniunii
sunt esențiale pentru a-i putea proteja pe cetățeni împotriva
amenințărilor transnaționale tot mai numeroase și pentru a
sprijini activitatea operațională desfășurată de
către autoritățile competente ale statelor membre, inclusiv prin
intermediul finanțării adecvate la nivelul Uniunii. În acest context,
Programul de la Stockholm a lansat, în mod expres, un apel de creare a unui
fond care să sprijine punerea în aplicare a Strategiei de securitate
internă și de stabilire a unei abordări coerente și globale
în materie de cooperare pentru asigurarea aplicării legii, inclusiv
gestionarea frontierelor externe ale Uniunii.
În acest context, în propunerea sa din 29
iunie 2011 privind următorul cadru financiar multianual pentru perioada 2014-2020[3], Comisia a sugerat să se
creeze un fond pentru securitate internă, ca parte a unei structuri
simplificate, cu două fonduri pentru viitoarele cheltuieli în domeniul
afacerilor interne, care include, de asemenea, Fondul pentru azil și
migrație. Fondul pentru securitate internă va avea un buget total de 4 648
milioane EUR (în prețuri curente) pentru a sprijini punerea în aplicare a
celor cinci obiective strategice stabilite prin Strategia de securitate
internă: destrămarea rețelelor infracționale
internaționale, prevenirea terorismului și rezolvarea problemei
radicalizării și a recrutării, creșterea nivelului de securitate
pentru cetățeni și întreprinderi în mediul informatic,
consolidarea securității prin gestionarea frontierelor, precum
și creșterea capacității de reziliență a Europei
în caz de crize și de catastrofe.
Date fiind temeiurile diferite ale tratatului
pentru marea varietate de obiective strategice care urmează a fi tratate,
din punct de vedere juridic nu este posibil ca Fondul pentru securitate
internă să fie instituit ca un instrument financiar unic. Prin
urmare, se propune ca fondul să fie instituit sub forma unui cadru general
de finanțare, ce cuprinde două propuneri sectoriale specifice,
prezenta propunere reprezentând una dintre acestea, completat de un instrument
orizontal de stabilire a dispozițiilor comune.
Structura juridică este explicată mai
detaliat în secțiunea 3.
2.           REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU
PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI
În contextul importanței tot mai mari
care se acordă evaluării ca instrument de fundamentare a procesului
de elaborare a politicilor, prezenta propunere ține seama de rezultatele
evaluării, de consultarea părților interesate și de
evaluarea impactului.
Activitatea de pregătire a viitoarelor
instrumente financiare pentru domeniul afaceri interne a început în 2010
și a continuat în 2011. În cadrul activității pregătitoare,
în decembrie 2010, a fost lansată o evaluare/un studiu de impact, cu
ajutorul unui contractant extern. Studiul a fost finalizat în iulie 2011
și a reunit rezultatele evaluării disponibile pentru instrumentele
financiare existente și a evidențiat problemele, obiectivele și
opțiunile de politică, inclusiv impactul estimat al acestora,
analizat în evaluarea impactului. Pornind de la acest studiu, Comisia a
pregătit un raport privind evaluarea impactului, iar la 9 septembrie 2011
Comitetul de evaluare a impactului a emis avizul său asupra acestei
evaluări.
În contextul
importanței tot mai mari care se acordă evaluării ca instrument
de fundamentare a procesului de elaborare a politicilor, prezenta propunere
legislativă a luat în considerare pe deplin și evaluarea formală
la jumătatea perioadei a programului general „Securitate și
protecția libertăților”[4],
care a abordat punerea în aplicare, în perioada 2007-2009, a programului ISEC
(prevenirea și lupta împotriva criminalității) și a
programului CIPS (prevenirea, pregătirea și gestionarea
consecințelor terorismului și ale altor riscuri legate de
securitate). În raportul său din 16 iunie 2011, Comisia a evaluat
aspectele cantitative și calitative ale punerii în aplicare a programelor
și rezultatele obținute, inclusiv cartografierea cu precizie a
activităților programului, analizarea rezultatelor proiectelor
finanțate și revizuirea instrumentelor și a mecanismelor de
punere în aplicare cu scopul de a identifica eventualele măsuri corective.

Rezultatele consultării publice online cu
privire la viitorul finanțării domeniului de politică afaceri
interne[5],
care s-a desfășurat în perioada 5 ianuarie – 20 martie 2011 și
la care au putut participa părțile interesate din Uniune și din
țări terțe, au fost avute în vedere în pregătirea prezentei
propuneri. În total, s-au primit 115 răspunsuri de la persoane fizice
și în numele organizațiilor, inclusiv opt documente de poziție.
La consultare și-au adus contribuția persoane din toate statele
membre, precum și din unele țări terțe.
În aprilie 2011, conferința „Viitorul
finanțării UE pentru afaceri interne: o nouă perspectivă” a
reunit principalele părți interesate (state membre, organizații
internaționale, organizațiile societății civile etc.)
și a reprezentat o ocazie pentru exprimarea punctelor lor de vedere cu
privire la viitorul finanțării Uniunii în domeniul de politică
afaceri interne. Conferința a constituit, de asemenea, prilejul de a
valida rezultatele bilanțului și ale consultării publice.
Aspectele legate de viitorul
finanțării UE pentru domeniul de politică afaceri interne au
fost invocate și discutate în repetate rânduri cu instituțiile
interesate, inclusiv cu ocazia unui prânz informal în cursul Consiliului JAI
din 21 ianuarie 2011, a unui mic-dejun informal cu coordonatorii politici ai
Parlamentului European din 26 ianuarie 2011, cu ocazia audierii comisarului
Malmström în fața Comisiei SURE a Parlamentului din 10 martie 2011 și
în cursul unui schimb de opinii între directorul general al DG Afaceri Interne
și Comisia LIBE a Parlamentului, la 17 martie 2011.
Cu ocazia discuțiilor care au avut loc la
reuniunea COSI din 5 octombrie 2010, când a avut loc un schimb preliminar de
opinii cu reprezentanții statelor membre și cu reprezentanții
agențiilor (Eurojust, Europol, CEPOL și Frontex) și a
Conferinței EOS cu privire la industrie și securitate, din 9
februarie 2011, experții și-au exprimat punctele de vedere avizate cu
privire la viitorul instrumentelor financiare în domeniul securității
interne. Mai mult, aspectele tehnice legate de punerea în aplicare a viitorului
instrument financiar în domeniul securității interne au fost, de
asemenea, discutate cu experții statelor membre la reuniunile din 15
februarie și 18 iulie 2011 ale celor două comisii pentru Programul
general „Securitate și protecția libertăților” (ISEC
și CIPS).
Consultările, conferințele și
discuțiile la nivel de experți au confirmat faptul că
există un consens general în rândul principalelor părți
interesate cu privire la necesitatea lărgirii sferei de acțiune
pentru finanțarea Uniunii în domeniul securității interne,
inclusiv în ceea ce privește dimensiunea externă, precum și
nevoia de a acționa în direcția unei simplificări mai mari a
mecanismelor de acordare a finanțării și unei flexibilități
sporite, în special pentru a răspunde la situațiile de
urgență. Pentru a aduce valoare adăugată, cheltuielile
Uniunii ar trebui să reflecte mai bine prioritățile la nivelul
Uniunii și angajamentele strategice și ar trebui să sprijine
punerea în aplicare a acquis‑ului Uniunii în domeniul afacerilor interne.
În domeniul securității interne, părțile interesate au
considerat că prioritățile tematice generale au fost deja
stabilite prin Programul de la Stockholm din 2009 și prin Strategia de
securitate internă din 2010. Prin urmare, viitorul mecanism de
finanțare ar trebui să fie definit în sens larg, incluzând organele
de asigurare a aplicării legii, polițiștii de frontieră
și serviciile vamale. De asemenea, un aspect considerat a fi important se
referă la necesitatea de a recurge într-o măsură mai mare la
agențiile relevante ale Uniunii, precum Europol și Frontex. Ideea
reducerii numărului de instrumente financiare la o structură
compusă din două fonduri a fost amplu susținută în
condițiile în care aceasta ar duce la simplificare. Părțile
interesate au convenit, de asemenea, asupra necesității unui mecanism
flexibil de răspuns în caz de urgență. S-a considerat că
gestiunea partajată cu trecerea la programarea multianuală este modul
de gestiune adecvat pentru cheltuielile aferente domeniului de politică
afaceri interne. Cu toate acestea, organizațiile neguvernamentale au fost
de părere că ar trebui continuată și gestiunea
directă.
3.           ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII
Dreptul de a acționa derivă din
articolul 3 alineatul (2) din Tratatul privind Uniunea Europeană, conform
căruia „Uniunea oferă cetățenilor săi un spațiu
de libertate, securitate și justiție, fără frontiere
interne, în interiorul căruia este asigurată libera circulație a
persoanelor, în corelare cu măsuri adecvate privind controlul la
frontierele externe, dreptul de azil, imigrarea, precum și prevenirea
criminalității și combaterea acestui fenomen”.
Acțiunea Uniunii are ca temei obiectivele
prevăzute la articolul 67 din Tratatul privind funcționarea Uniunii
Europene (TFUE), denumit în continuare „tratatul” care stabilește
modalitățile de constituire a spațiului de libertate, securitate
și justiție.
Regulamentul are la bază temeiuri
juridice multiple care se regăsesc în titlul V din tratat cu privire la
spațiul de libertate, securitate și justiție [articolul 82
alineatul (1), articolul 84 și articolul 87 alineatul (2) din TFUE].
Aceste articole constituie temeiuri juridice compatibile, având în vedere
caracteristicile juridice care se aplică procesului decizional în temeiul
acestui titlu.
Date fiind diferitele reguli de vot în
Consiliu care derivă din geometria variabilă în temeiul Protocolului
nr. 19 (privind acquis-ul Schengen), Protocolului nr. 21 (privind poziția
Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate,
securitate și justiție) și Protocolului nr. 22 (privind
poziția Danemarcei, inclusiv în ceea ce privește partea a treia
titlul V din tratat) din punct de vedere legal nu se poate elabora o propunere
legislativă cuprinzătoare unică pentru Fondul pentru securitate
internă, în pofida coerenței obiectivelor de politică ce trebuie
abordate.
Prin urmare, Fondul pentru securitate
internă este instituit sub forma unui cadru de finanțare
cuprinzător, format din două acte legislative distincte, prin care se
instituie diferitele componente ale fondului și prin care se stabilesc
obiectivele, acțiunile eligibile și alocarea financiară pentru
fiecare componentă:
·
un regulament de instituire, ca parte a fondului, a
componentei pentru cooperarea polițienească, prevenirea și
combaterea criminalității, precum și pentru gestionarea
crizelor;
·
un regulament de instituire, ca parte a fondului, a
componentei privind gestionarea frontierelor și politica comună în
materie de vize.
În acest cadru cuprinzător al Fondului
pentru securitate internă, prezentul regulament oferă sprijin
financiar pentru cooperarea polițienească, schimbul de
informații și accesul la informații, prevenirea
criminalității și lupta împotriva criminalității
transfrontaliere, precum și împotriva formelor grave de criminalitate
și a criminalității organizate, inclusiv împotriva terorismului,
protecția persoanelor și a infrastructurii critice de incidentele
legate de securitate și gestionarea eficientă a riscurilor și a
crizelor legate de securitate, ținând cont de politicile comune ale
Uniunii (strategii, programe și planuri de acțiune), de
legislație, de cooperarea practică și de evaluările
amenințărilor și riscurilor. Prin urmare, cele două
programe care în prezent oferă sprijin financiar pentru acest domeniu de
politică ISEC (Programul de prevenire a criminalității), CIPS
(Programul specific „Prevenirea, pregătirea și gestionarea
consecințelor terorismului și ale altor riscuri legate de
securitate”) ar trebui abrogate de la 1 ianuarie 2014, sub rezerva normelor
tranzitorii. În ceea ce privește programul CIPS (Decizia 2007/124/CE,
EURATOM a Consiliului), acest lucru nu este posibil conform cadrului
prezentului regulament, ci necesită un document legislativ separat, ca
urmare a diferitelor reguli de vot în temeiul juridic dublu (CE/Euratom).
În general, acesta este un domeniu în care
valoarea adăugată a intervențiilor Uniunii este evidentă
comparativ cu acțiunea individuală a statelor membre. Uniunea
Europeană este mai bine plasată decât statele membre pentru a aborda
situațiile transfrontaliere și pentru a oferi o platformă pentru
abordările comune, sprijinul financiar acordat în temeiul prezentului
regulament contribuind în special la consolidarea capacităților
naționale și europene, precum și la cooperarea și
coordonarea transfrontalieră, la o comunicare facilitată și
securizată, la colaborarea în rețea, la încrederea reciprocă
și la schimbul de informații și de cele mai bune practici. Cu
toate acestea, este pe deplin recunoscut faptul că intervențiile ar
trebui să aibă loc la un nivel corespunzător, iar rolul Uniunii
nu trebuie să depășească ceea ce este necesar. Astfel cum
s-a subliniat în Revizuirea bugetului, „bugetul UE ar trebui utilizat pentru a
finanța bunuri publice ale UE, acțiuni pe care nu le pot finanța
statele membre și regiunile sau atunci când acesta poate asigura
obținerea de rezultate mai bune[6]”.
4.           IMPLICAȚII BUGETARE
Propunerea Comisiei pentru următorul
cadru multianual include o propunere pentru suma de 4 648 milioane EUR (în
prețuri curente) aferentă Fondului pentru securitate internă pe
perioada 2014-2020. În cadrul acestui pachet financiar global, resursele
disponibile cu titlu indicativ pentru punerea în aplicare a acestui regulament
specific sunt în valoare de 1 128 de milioane EUR. Cu titlu indicativ, 50%
din această sumă (564 de milioane EUR) ar trebui utilizată
pentru programele naționale ale statelor membre, în timp ce restul de 50%
(564 de milioane EUR) ar trebui gestionat la nivel central pentru
finanțarea acțiunilor Uniunii, a măsurilor de urgență
și a asistenței tehnice.
milioane
EUR
 Fondul pentru securitate internă inclusiv noile sisteme informatice ||   || 4 648
 - Instrumentul pentru cooperare polițienească ||   || 1 128
 - Instrumentul privind frontierele ||   || 3 520
5.           PRINCIPALELE ELEMENTE ALE PROPUNERII
·
Un accent clar pe prioritățile
strategice
Pentru a se asigura că se poate
obține un impact suficient și demonstrabil, prezentul regulament
propune ca în perioada 2014-2020 sprijinul financiar al Uniunii să se
concentreze pe cinci priorități strategice principale (astfel cum au
fost identificate prin Strategia de securitate internă a Uniunii):
–
prevenirea și combaterea
criminalității transfrontaliere, a formelor grave de criminalitate
și a criminalității organizate;
–
creșterea nivelului de securitate pentru
cetățeni și întreprinderi în mediul informatic;
–
prevenirea terorismului și rezolvarea
problemei radicalizării și a recrutării;
–
creșterea capacităților de protejare
a infrastructurii critice în toate sectoarele economice; precum și
–
creșterea capacității de
reziliență a Europei în caz de crize și de dezastre.
Aceste priorități strategice, care
sunt prezentate în detaliu în anexa la prezentul regulament, trebuie să
fie luate în considerare de către statele membre atunci când
elaborează programele naționale multianuale. Prioritățile
pot fi modificate în orice moment în cadrul unei proceduri simplificate
printr-un act delegat în cazul în care apar noi riscuri sau
amenințări. Mai mult, pentru a furniza stimulente suplimentare, rata
de cofinanțare a UE pentru măsurile naționale de punere în
aplicare a oricăreia dintre aceste priorități strategice ale
Uniunii poate fi majorată până la 90%, în conformitate cu
regulamentul orizontal, în loc de 75%.
Măsurile concrete care beneficiază
de sprijin în temeiul prezentului regulament se referă în principal la
acțiunile de consolidare a capacităților operaționale ale
statelor membre, precum operațiunile transfrontaliere comune, schimbul de
cele mai bune practici, testarea și validarea noilor metodologii și
tehnologii (pentru a elimina decalajul în ceea ce privește cercetarea
finanțată de Uniune în domeniul securității),
achiziționarea de echipament tehnic și de infrastructuri, formarea
și schimburile de personal, activități analitice, cum ar fi
evaluarea riscurilor și a amenințărilor, precum și
colaborarea în rețea.
Pentru a utiliza mai eficient
competențele și experiența agențiilor relevante ale Uniunii
în domeniul afacerilor interne, Comisia intenționează, de asemenea,
să recurgă, în limita resurselor disponibile în temeiul prezentului
regulament, la posibilitatea oferită prin regulamentul financiar[7], de a încredința punerea
în aplicare a sarcinilor speciale agențiilor în cadrul misiunilor lor
și complementar cu programele lor de lucru. Pentru sarcinile care fac
obiectul acestui instrument este cazul în special al Oficiului European de
Poliție (Europol), de exemplu, pentru organizarea unor echipe comune de
anchetă sau a unui serviciu de asistență Prüm, și al Colegiului
European de Poliție (Cepol), de exemplu, pentru elaborarea și
aplicarea programelor europene de formare, a programei și a modulelor
tematice comune inclusiv pentru personalul autorităților de asigurare
a aplicării legii din țările terțe corespunzătoare.
·
Distribuirea resurselor disponibile
Suma totală pentru acest instrument
pentru perioada 2014-2020 constă din două părți: bugetul
Uniunii (1 128 milioane EUR în prețuri curente) și
contribuțiile – a căror valoare nu se cunoaște deocamdată –
din partea țărilor asociate la implementarea, aplicarea și
dezvoltarea acquis-ului Schengen (Norvegia, Islanda, Elveția,
Liechtenstein), care participă la prezentul instrument. Dintre statele
membre, Danemarca nu va participa la prezentul regulament, iar Irlanda și
Regatul Unit pot decide să participe la regulament, în conformitate cu
protocoalele lor respective.
Suma totală de 1 128 milioane EUR
este împărțită în mod egal (pondere 50/50): statele membre vor
obține suma indicativă de 564 milioane EUR (în prețuri curente)
pentru programele lor naționale (gestiune partajată), iar pentru
acțiunile Uniunii, pentru asistența de urgență și
pentru asistența tehnică, Comisia va asigura execuția
aceleiași sume indicative în cadrul gestiunii directe și indirecte.
Criteriile alese pentru alocarea fondurilor
disponibile către statele membre se referă la principalele elemente
pe care statele membre trebuie să le protejeze: populația lor,
teritoriul lor, persoanele și mărfurile care tranzitează
spațiul lor aerian și porturile lor, precum și infrastructura europeană
critică desemnată în conformitate cu dreptul Uniunii. Întrucât, în
acest context, s-a ținut seama, de asemenea, de capacitățile
financiare diferite ale statelor membre, produsul lor intern brut (invers
proporțional) a fost inclus ca al cincilea criteriu de alocare.
·
Asistența de urgență și
acțiuni în țări terțe sau în legătură cu
țări terțe
În prezentul regulament și în
regulamentul orizontal se introduc dispoziții specifice pentru a permite
Uniunii să întreprindă acțiuni rapide și eficace în eventualitatea
unor incidente legate de securitate sau a unor amenințări nou
apărute care au sau care ar putea avea un impact negativ semnificativ
asupra securității persoanelor din unul sau mai multe state membre
(situație de urgență). Decizia de acordare a asistenței de
urgență este întotdeauna luată de Comisie, însă statele
membre, agențiile Uniunii, organizațiile internaționale sau
Comitetul articolul 71 (COSI) reprezentat de către statul membru care
deține președinția Consiliului pot, de asemenea, să prezinte
propuneri în acest sens. Asistență de urgență nu este
limitată la Uniune și poate include, de asemenea, măsuri pentru
țările terțe sau în legătură cu acestea.
În general, lista acțiunilor eligibile în
țările terțe sau în legătură cu țările
terțe în conformitate cu prezentul regulament se concentrează asupra
acțiunilor operaționale pe termen scurt care au un impact direct
asupra securității interne a Uniunii, cum ar fi operațiunile
transfrontaliere comune, achiziționarea de echipament tehnic, măsuri
de schimb și de formare, evaluarea amenințărilor și
riscurilor, precum și sprijin pentru finanțarea
activităților de sensibilizare și de comunicare. Acțiunile
în țările terțe sunt în principal puse în aplicare de către
Comisie, în cadrul gestiunii directe sau indirecte în conformitate cu
Regulamentul financiar. Astfel de acțiuni nu vor fi direct orientate spre
dezvoltare și vor completa, dacă va fi cazul, asistența
financiară oferită prin instrumentele de ajutor extern ale Uniunii,
care reprezintă în continuare principala sursă de finanțare
pentru a ajuta țările terțe să își dezvolte
capacitățile relevante. În punerea în aplicare a acestor
acțiuni, se va urmări coerența deplină cu principiile și
obiectivele generale ale acțiunii externe și ale politicii externe a
Uniunii referitoare la țara sau regiunea în cauză. Complementaritatea
va fi asigurată prin coordonarea consolidată cu Serviciul European de
Acțiune Externă și cu serviciile relevante ale Comisiei.
2011/0368 (COD)
Propunere de
REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI
AL CONSILIULUI
de instituire, ca parte a Fondului pentru
securitate internă, a instrumentului de sprijin financiar pentru
cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea
criminalității și gestionarea crizelor
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL
UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 82 alineatul (1),
articolul 84 și articolul 87 alineatul (2),
având în vedere propunerea Comisiei Europene[8],
după transmiterea proiectului de act legislativ
către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic
și Social European[9],
având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[10],
hotărând în conformitate cu procedura
legislativă ordinară,
întrucât:
(1)       Obiectivul Uniunii de
asigurare a unui înalt nivel de securitate în spațiul de libertate,
securitate și justiție [articolul 67 alineatul (3) din Tratatul
privind funcționarea Uniunii Europene] ar trebui realizat, inter alia,
prin măsuri de prevenire și de combatere a criminalității,
precum și prin măsuri de coordonare și cooperare între
autoritățile de asigurare a aplicării legii ale statelor membre
și cu țările terțe relevante.
(2)       Pentru realizarea acestui
obiectiv, ar trebui întreprinse acțiuni consolidate la nivelul Uniunii
pentru a proteja persoanele și bunurile de amenințările
transnaționale tot mai numeroase și pentru a sprijini activitatea
desfășurată de autoritățile competente ale statelor
membre. Terorismul și criminalitatea organizată, traficul de droguri,
corupția, criminalitatea informatică, traficul de ființe umane
și de arme, inter alia, continuă să constituie o
provocare la adresa securității interne a Uniunii.
(3)       Strategia de securitate
internă pentru Uniunea Europeană, adoptată de Consiliu în
februarie 2010[11],
reprezintă o agendă comună pentru abordarea acestor
provocări comune în materie de securitate. Comunicarea Comisiei din
noiembrie 2010 „Strategia de securitate internă a UE în acțiune”[12] transpune principiile și
orientările strategiei în acțiuni concrete prin identificarea a cinci
obiective strategice: destrămarea rețelelor infracționale
internaționale, prevenirea terorismului și combaterea
radicalizării și a recrutării, creșterea nivelului de
securitate pentru cetățeni și întreprinderi în spațiul
informatic, consolidarea securității prin gestionarea frontierelor
și creșterea capacității de reziliență a Europei
în caz de crize și de dezastre.
(4)       Principiile esențiale
care ar trebui să orienteze punerea în aplicare a Strategiei de securitate
internă sunt: solidaritatea între statele membre, claritate în ceea ce
privește diviziunea sarcinilor, respectarea drepturilor fundamentale
și a statului de drept, precum și un accent puternic pe perspectiva
mondială și pe legătura indisolubilă cu securitatea
externă.
(5)       Pentru a promova punerea în
aplicare a Strategiei de securitate internă și pentru a garanta
că aceasta devine o realitate operațională, ar trebui să se
acorde statelor membre sprijin financiar adecvat din partea Uniunii, prin
crearea unui fond pentru securitate internă.
(6)       Date fiind
particularitățile juridice aplicabile titlului V din tratat, Fondul
pentru securitate internă nu poate fi instituit ca un instrument financiar
unic.
(7)       Prin urmare, fondul ar trebui
instituit sub forma unui cadru cuprinzător pentru sprijinul financiar al
UE în domeniul securității interne care include instrumentul
instituit prin prezentul regulament, precum și instrumentul instituit prin
Regulamentul (UE) nr. XXX/2012 de instituire, ca parte a Fondului pentru
securitate internă, a instrumentului de sprijin financiar pentru frontiere
externe și vize[13].
Cadrul global ar trebui completat prin Regulamentul (UE) nr. XXX/2012[14] de stabilire a
dispozițiilor generale privind Fondul pentru azil și migrație
și instrumentul de sprijin financiar pentru cooperarea
polițienească, prevenirea și combaterea criminalității
și gestionarea crizelor.
(8)       Resursele globale pentru
prezentul regulament și pentru Regulamentul (UE) nr. XXX/2010 de
instituire, ca parte a Fondului pentru securitate internă, a instrumentului
de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize ar trebui să
constituie împreună pachetul financiar aferent întregii durate a fondului,
și ar trebui să reprezinte întâia referință pentru
autoritatea bugetară în cursul procedurii bugetare anuale în conformitate cu punctul 17 din Acordul
interinstituțional.
(9)       În cadrul general al Fondului
pentru securitate internă, asistența financiară acordată în
temeiul acestui instrument ar trebui să sprijine cooperarea
polițienească, schimbul de informații și accesul la
informații, prevenirea criminalității, lupta împotriva
criminalității transfrontaliere, a formelor grave de criminalitate
și a criminalității organizate, inclusiv împotriva terorismului,
protecția persoanelor și a infrastructurii critice de incidentele
legate de securitate și gestionarea eficientă a riscurilor și a
crizelor legate de securitate, ținând seama de politicile comune
(strategii, programe și planuri de acțiune), de legislație
și de cooperarea practică.
(10)     Asistența financiară
pentru aceste domenii ar trebui să sprijine în special acțiunile de
promovare a operațiunilor comune transfrontaliere, accesul la
informații și schimbul de informații, schimbul de bune practici,
facilitarea și securitatea comunicării și a coordonării,
formarea și schimbul de personal, activitățile analitice, de
monitorizare și de evaluare, evaluările detaliate ale
amenințărilor și riscurilor, activitățile de
sensibilizare, testarea și validarea noilor tehnologii, cercetarea
criminalistică și achiziționarea de echipamente tehnice
interoperabile.
(11)     Măsurile întreprinse în
țările terțe și în legătură cu țările
terțe, care beneficiază de sprijin în temeiul acestui instrument ar
trebui corelate, din punct de vedere al sinergiilor și consecvenței,
cu alte acțiuni desfășurate în afara Uniunii și care
beneficiază de sprijin în cadrul instrumentelor geografice și
tematice de asistență externă a Uniunii. În special, în punerea
în aplicare a acestor acțiuni, ar trebui să se aibă în vedere
coerența deplină cu principiile și obiectivele generale ale
acțiunii externe și ale politicii externe a Uniunii referitoare la
țara sau regiunea în cauză. Obiectivul măsurilor nu ar trebui
să fie sprijinirea acțiunilor care au o componentă clară de
dezvoltare și ar trebui să completeze, atunci când este cazul,
asistența financiară acordată prin intermediul instrumentelor de
ajutor extern. Se va urmări, de asemenea, asigurarea coerenței cu
politica umanitară a Uniunii, în special în ceea ce privește
aplicarea măsurilor de urgență.
(12)     Acest instrument ar trebui pus
în aplicare cu respectarea deplină a drepturilor și principiilor
înscrise în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.
(13)     Pentru a asigura aplicarea
uniformă a Fondului pentru securitate internă, bugetul Uniunii alocat
acestui instrument financiar ar trebui executat prin gestiune partajată,
cu excepția acțiunilor de interes special pentru Uniune
(acțiunile Uniunii), a asistenței de urgență și a
asistenței tehnice, care se execută prin gestiune directă
și indirectă.
(14)     Resursele alocate statelor
membre în vederea executării acestora prin intermediul programelor lor
naționale ar trebui să fie distribuie pe baza unor criterii clare
și obiective referitor la bunurile publice care trebuie protejate de către
statele membre, precum și la nivelul capacității financiare a
acestora de a asigura un nivel înalt de securitate internă, cum ar fi
dimensiunea populației lor, dimensiunea teritoriului lor, numărul
pasagerilor și volumul mărfurilor care tranzitează aeroporturile
și porturile internaționale, numărul infrastructurilor critice
europene și produsul lor intern brut.
(15)     În vederea consolidării
solidarității și a partajării mai adecvate a
răspunderii pentru politicile, strategiile și programele europene
comune, statele membre ar trebui să fie încurajate să folosească
partea din resursele globale disponibile pentru programele naționale
pentru a aborda prioritățile strategice ale Uniunii prezentate în
anexa la prezentul regulament. În cazul proiectelor care abordează aceste
priorități, contribuția Uniunii la costurile totale eligibile ar
trebui majorată la 90%, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. XXX/2012
[regulamentul orizontal].
(16)     Plafonul pentru resursele care
rămân la dispoziția Uniunii ar trebui să fie egal cu resursele
alocate statelor membre pentru punerea în aplicare a programelor lor
naționale. Prin aceasta se va asigura faptul că, într-un
exercițiu bugetar dat, Uniunea este în măsură să sprijine
acțiunile care prezintă un interes special pentru Uniune, ca de exemplu
studii, testarea și validarea noilor tehnologii, proiecte
transnaționale, colaborarea în cadrul rețelelor și schimbul de
bune practici, monitorizarea aplicării legislației și
politicilor relevante ale Uniunii, precum și acțiunilor Uniunii în
țări terțe și în legătură cu aceste
țări. Acțiunile sprijinite ar trebui să fie conforme cu
prioritățile identificate în strategiile, programele, planurile de
acțiune și evaluările riscurilor și amenințărilor
relevante pentru Uniune.
(17)     În vederea consolidării capacității
UE de a reacționa imediat la incidentele legate de securitate sau la
amenințările nou apărute la adresa Uniunii, ar trebui să se
poată acorda asistență de urgență, în conformitate cu
mecanismul de reacție rapidă prevăzut de Regulamentul (UE) nr.
XXX/2012 [regulamentul orizontal].
(18)     Finanțarea de la bugetul
Uniunii ar trebui să se axeze pe activitățile în care
intervenția Uniunii poate aduce valoare adăugată comparativ cu
acțiunea individuală a statelor membre. Întrucât Uniunea este mai bine
plasată decât statele membre pentru a aborda situațiile
transfrontaliere și pentru a oferi o platformă pentru abordările
comune, activitățile eligibile pentru sprijinul financiar acordat în
temeiul prezentului regulament ar trebui să contribuie în special la
consolidarea capacităților naționale și ale Uniunii, la
cooperarea și coordonarea transfrontalieră, la colaborarea în cadrul
rețelelor, la încrederea reciprocă și la schimbul de
informații și de cele mai bune practici.
(19)     Pentru a completa sau a modifica
dispozițiile prezentului instrument cu privire la definirea
priorităților strategice ale Uniunii, competența de a adopta
acte în conformitate cu articolul 290 din
Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene ar trebui delegată
Comisiei, care la rândul ei ar trebui să efectueze consultările
adecvate în cursul activității pregătitoare, inclusiv la nivel
de experți. Atunci când pregătește și redactează acte
delegate, Comisia ar trebui să asigure transmiterea simultană, la
timp și în mod adecvat a documentelor relevante către Parlamentul
European și către Consiliu.
(20)     Pentru a asigura aplicarea
uniformă, eficientă și în timp util a dispozițiilor
prezentului regulament, Comisia ar trebui investită cu competențe de
punere în aplicare. Aceste competențe ar trebui exercitate în conformitate
cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al
Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor
generale privind mecanismele de control de către statele membre al
exercitării competențelor de executare de către Comisie.
(21)     Decizia 2007/125/JAI a
Consiliului din 12 februarie 2007 de stabilire pentru perioada 2007-2013, în
cadrul programului general „Securitate și protecția
libertăților”, a programului specific „Prevenirea și combaterea
infracționalității”[15]
ar trebui abrogată, sub rezerva dispozițiilor tranzitorii
prevăzute de prezentul regulament.
(22)     Întrucât obiectivele
prezentului regulament, în principal consolidarea coordonării și
cooperării între autoritățile de asigurare a aplicării
legii, prevenirea și combaterea criminalității, protejarea
populației și infrastructurii critice împotriva incidentelor legate
de securitate, consolidarea capacității statelor membre și a
Uniunii de gestionare eficientă a riscurilor și a situațiilor de
criză legate de securitate nu pot fi realizate în mod suficient de
către statele membre și pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii,
Uniunea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul
subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din
Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul
proporționalității, astfel cum este enunțat la articolul
respectiv, prezentul regulament nu depășește ceea ce este
necesar pentru îndeplinirea acestui obiectiv.
(23)     În ceea ce privește
Islanda și Norvegia, prezentul regulament reprezintă o dezvoltare a
acquis‑ului Schengen care intră sub incidența domeniilor
menționate la articolul 1 punctul H din Decizia 1999/437/CE a Consiliului
din 17 mai 1999 privind anumite modalități de aplicare a Acordului
încheiat de Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și
Regatul Norvegiei în ceea ce privește asocierea acestor două state în
vederea punerii în aplicare, a asigurării respectării și
dezvoltării acquis‑ului Schengen[16].
(25)     În ceea ce privește
Elveția, prezentul regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor
acquis‑ului Schengen, în sensul Acordului încheiat între Uniunea
Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația
Elvețiană cu privire la asocierea Confederației Elvețiene
la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen,
care intră în domeniul de aplicare a articolului 1 punctul H din Decizia 1999/437/CE
a Consiliului, coroborat cu articolul 3 din Decizia 2008/146/CE a Consiliului
privind încheierea acordului, în numele Comunității Europene[17].
(26)     În ceea ce privește
Principatul Liechtenstein, prezentul regulament constituie o dezvoltare a
dispozițiilor acquis-ului Schengen în sensul Protocolului dintre Uniunea
Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația
Elvețiană și Principatul Liechtenstein privind aderarea
Principatului Liechtenstein la Acordul dintre Uniunea Europeană,
Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană
privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare,
respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen, care intră sub
incidența domeniului menționat la articolul 1 punctul H din Decizia 1999/437/CE
a Consiliului, coroborat cu articolul 3 din Decizia 2011/349/UE a
Consiliului privind încheierea protocolului, în numele Uniunii[18].
(27)     În conformitate cu articolele 1
și 2 din Protocolul privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul
privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentului
regulament, nu are obligații în temeiul acestuia și nu face obiectul
aplicării sale.
(28)     În conformitate cu articolul 3
din Protocolul privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu
privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat
la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, și fără a aduce atingere
articolului 4 din respectivul protocol, Irlanda [nu participă la
adoptarea prezentului regulament, nu are obligații în temeiul acestuia
și nu face obiectul aplicării sale / a notificat dorința
sa de a participa la adoptarea și aplicarea prezentului regulament].
(29)     În conformitate cu articolul 3
din Protocolul privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu
privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat
la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, și fără a aduce atingere
articolului 4 din respectivul protocol, Regatul Unit [nu participă la
adoptarea prezentului regulament, nu are obligații în temeiul acestuia
și nu face obiectul aplicării sale / a notificat dorința
sa de a participa la adoptarea și aplicarea prezentului regulament],
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Scopul și domeniul de aplicare
1.         Prezentul
regulament instituie instrumentul de sprijin financiar pentru cooperarea
polițienească, prevenirea și combaterea criminalității
și gestionarea crizelor (denumit în continuare „instrumentul”), ca
parte a Fondului pentru securitate internă (denumit în continuare
„fondul”).
În corelație
cu Regulamentul (UE) nr. XXX/2012 de instituire, ca parte a Fondului pentru
securitate internă, a instrumentului de sprijin financiar pentru frontiere
externe și vize, prezentul regulament instituie, pentru perioada 1
ianuarie 2014 – 31 decembrie 2020, Fondul pentru securitate internă.
2.         Prezentul
regulament stabilește:
(a)     obiectivele, acțiunile eligibile
și prioritățile strategice pentru sprijinul financiar care va fi
acordat în temeiul instrumentului;
(b)     cadrul general pentru punerea în aplicare
a acțiunilor eligibile;
(c)     resursele puse la dispoziție în
temeiul prezentului instrument pentru perioada 1 ianuarie 2014-31 decembrie 2020
și distribuția acestora.
3.         Prezentul
regulament prevede aplicarea normelor prevăzute de Regulamentul (UE) nr.
XXX/2012 [regulamentul orizontal].
4.         Instrumentul
nu se aplică aspectelor care intră în sub incidența Programului
justiție, astfel cum este prevăzut de Regulamentul (UE) nr. XXX/2012[19]. Totuși, sub
incidența acestui instrument pot intra acțiuni care urmăresc
încurajarea cooperării între autoritățile judiciare și
autoritățile responsabile de asigurarea aplicării legii.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament, se
aplică următoarele definiții:
(a)     „cooperare polițienească”
înseamnă măsuri specifice și tipuri de cooperare, astfel cum
sunt definite la articolul 87 din Tratatul privind funcționarea Uniunii
Europene;
(b)     „schimbul de informații și
accesul la informații” înseamnă colectarea, stocarea, prelucrarea,
analizarea și schimbul de informații relevante pentru autoritățile
de asigurare a aplicării legii, în legătură cu prevenirea,
identificarea, investigarea sau urmărirea penală a
infracțiunilor, în special criminalitatea transfrontalieră,
gravă și organizată;
(c)     „prevenirea criminalității”
înseamnă toate măsurile care vizează reducerea sau care
contribuie în alt mod la reducerea criminalității și a
sentimentului de nesiguranță al cetățenilor, astfel cum
sunt definite în Decizia 2009/902/JAI a Consiliului din 30 noiembrie 2009 de
instituire a unei rețele europene de prevenire a criminalității
(EUCPN)[20]
;
(d)     „criminalitate organizată”
înseamnă comportamentul pasibil de pedeapsă, săvârșit de un
grup format din trei sau mai multe persoane, cu o anumită structură,
constituit pe o anumită perioadă de timp și care acționează
în mod concertat pentru a obține, în mod direct sau indirect, avantaje de
natură financiară sau materială;
(e)     „terorism” înseamnă oricare dintre
faptele și infracțiunile săvârșite cu intenție astfel
cum sunt definite în Decizia-cadru 2002/475/JAI din 13 iunie 2002 privind
combaterea terorismului[21],
astfel cum a fost modificată prin Decizia‑cadru 2008/919/JAI din 28
noiembrie 2008[22];
(f)      „gestionarea riscurilor și a
crizelor” înseamnă orice măsură referitoare la evaluarea,
prevenirea, pregătirea și gestionarea consecințelor terorismului
și a altor riscuri legate de securitate;
(g)     „prevenire și pregătire”
înseamnă orice măsură care are drept scop prevenirea și/sau
reducerea riscurilor legate de eventualele atacuri teroriste sau de alte
incidente de securitate;
(h)     „gestionarea consecințelor”
înseamnă coordonarea eficientă a măsurilor adoptate pentru a
răspunde și a reduce impactul efectelor unui atac terorist sau ale
oricărui alt incident de securitate în scopul de a asigura coordonarea
eficientă a acțiunilor la nivel național și/sau la nivelul
UE;
(i)      „infrastructură critică”
înseamnă resursele fizice, serviciile, echipamentele de tehnologie a
informației, rețelele și bunurile de infrastructură care,
dacă sunt perturbate sau distruse, ar produce un impact grav asupra
funcțiilor esențiale ale societății, inclusiv asupra
lanțului de aprovizionare, sănătatea, siguranța,
securitatea, bunăstarea economică sau socială a populației
sau funcționarea Uniunii ori a statelor sale membre;
(j)      „situație de urgență”
înseamnă orice incident de securitate sau amenințare nou
apărută care are sau care ar putea avea un impact negativ
semnificativ asupra securității persoanelor în unul sau mai multe
state membre.
Articolul 3
Obiective
1.         Obiectivul general al
instrumentului este de a contribui la asigurarea unui înalt nivel de securitate
în Uniunea Europeană.
2.         În cadrul obiectivului general
prevăzut la alineatul (1), în conformitate cu prioritățile
identificate în strategiile, programele, evaluările
amenințărilor și riscurilor, instrumentul contribuie la
următoarele obiective specifice:
(a)        prevenirea și combaterea
criminalității transfrontaliere, a formelor grave de criminalitate
și a criminalității organizate, inclusiv a terorismului,
consolidarea coordonării și cooperării între
autoritățile de asigurare a aplicării legii din statele membre
și cu țările terțe relevante.
Atingerea acestui obiectiv se
măsoară prin indicatori precum, inter alia, numărul de
operațiuni transfrontaliere comune, numărul de documente privind
bunele practici și de evenimente organizate;
(b)        consolidarea capacității
statelor membre și a Uniunii de gestionare eficientă a riscurilor
și situațiilor de criză legate de securitate, pregătirea
și protejarea persoanelor și a infrastructurii critice împotriva atacurilor
teroriste și a altor incidente legate de securitate.
Atingerea acestui obiectiv se
măsoară prin indicatori precum, inter alia, numărul de
instrumente instituite și/sau actualizate pentru a facilita protejarea de
către statele membre a infrastructurii critice în toate sectoarele
economiei, precum și prin numărul de evaluări ale
amenințărilor și riscurilor întocmite la nivelul Uniunii.
3.         În vederea atingerii acestor
obiective, instrumentul contribuie la realizarea următoarelor obiective
operaționale, promovând și dezvoltând:
(a)     măsurile (metodologii, instrumente,
structuri) de consolidare a capacității statelor membre de prevenire
și combatere a criminalității transfrontaliere, a formelor grave
de criminalitate și a criminalității organizate, inclusiv a
terorismului, în special prin parteneriate de tip public-privat, schimb de
informații și de cele mai bune practici, acces la date, tehnologii
interoperabile, statistică comparată și criminologie
aplicată, comunicații publice și acțiuni de sensibilizare;
(b)     coordonarea administrativă și
operațională, cooperarea, înțelegerea reciprocă și
schimbul de informații între autoritățile de aplicare a legii
din statele membre, alte autorități naționale, organismele
relevante ale Uniunii și, după caz, cu țările terțe;
(c)     acțiunile de formare în aplicarea
politicilor europene de formare, inclusiv prin programe speciale de schimb în
domeniul aplicării legii Uniunii, în vederea promovării unei
veritabile culturi europene în domeniul judiciar și al aplicării
legii;
(d)     măsurile și bunele practici
pentru protecția și susținerea martorilor și a victimelor
infracționalității;
(e)     măsurile de consolidare a
capacității administrative și operaționale a statelor
membre de protejare a infrastructurii critice în toate sectoarele
activității economice, inclusiv prin parteneriate de tip
public-privat și prin condiții mai bune de coordonare, cooperare,
schimb și diseminare de know-how și experiență în cadrul
Uniunii și cu țările terțe relevante;
(f)      conexiuni sigure și coordonarea
eficace între participanții la sistemele sectoriale de alertă
rapidă și la cooperarea în caz de situații de criză la
nivelul Uniunii și la nivel național, inclusiv centre de criză
pentru a permite elaborarea rapidă a unor evaluări cuprinzătoare
și exacte în situații de criză, coordonarea măsurilor de
răspuns și împărtășirea informațiilor din surse
deschise, a informațiilor confidențiale și clasificate.
(g)     măsurile (metodologii, instrumente
și structuri) de consolidare a capacității administrative
și operaționale a statelor membre și a Uniunii în vederea
dezvoltării de evaluări cuprinzătoare ale
amenințărilor și riscurilor pentru a permite Uniunii să
dezvolte abordări integrate pe baza aprecierilor comune și
împărtășite în situații de criză și în vederea consolidării
înțelegerii reciproce a diverselor definiții privind nivelurile de
amenințare stabilite de statele membre și de țările
partenere.
4.         Instrumentul contribuie, de
asemenea, la finanțarea asistenței tehnice la inițiativa
statelor membre și a Comisiei.
Articolul 4
Acțiuni eligibile
1.         Având în vedere obiectivele
definite la articolul 3, și în lumina concluziilor acceptate ale
dialogului de politică, conform articolului 13 din Regulamentul (UE) nr.
XXX/2012 [regulamentul orizontal], acest instrument susține acțiunile
efectuate în statele membre, și în special următoarele acțiuni:
(a)     acțiuni de
îmbunătățire a cooperării polițienești și a
coordonării între autoritățile de aplicare a legii, inclusiv
echipele comune de anchetă și orice altă formă de operațiune
comună transfrontalieră, accesul la informații și schimbul
de informații și tehnologii interoperabile;
(b)     colaborarea în rețea, încredere
reciprocă, înțelegere și învățare, identificarea,
schimbul și diseminarea de know-how, experiență și bune practici,
împărtășirea informațiilor, acțiuni comune de
sensibilizare și prognoză, planificare de contingență
și interoperabilitate;
(c)     activități analitice, de
monitorizare și evaluare, inclusiv studii și evaluări ale
amenințărilor, riscurilor și impactului;
(d)     activități de sensibilizare,
difuzare și comunicare;
(e)     achiziționarea și/sau
actualizarea echipamentelor tehnice, securizarea unităților,
infrastructurilor, incintelor conexe și a sistemelor, în special a
sistemelor TIC și a componentelor acestora, inclusiv în scopul
cooperării europene în domeniul infracțiunii informatice, în special
cu Centrul European de Combatere a Criminalității Cibernetice;
(f)      schimburi, formare și educație
pentru personalul și experții autorităților relevante,
inclusiv formare lingvistică și exerciții sau programe comune;
(g)     măsuri de desfășurare,
transferare, testare și validare a noilor metodologii sau tehnologii,
inclusiv a proiectelor-pilot și a măsurilor ulterioare aferente
proiectelor de cercetare în domeniul securității finanțate de
Uniune.
2.         Având în vedere obiectivele
definite la articolul 3, instrumentul sprijină, de asemenea,
acțiunile referitoare la țările terțe și întreprinse
în aceste țări, în special următoarele acțiuni:
(a)     acțiuni de
îmbunătățire a cooperării polițienești și a
coordonării între autoritățile de aplicare a legii, inclusiv
echipele comune de anchetă și orice altă formă de
operațiune comună transfrontalieră, accesul la informații
și schimbul de informații și tehnologii interoperabile;
(b)     colaborarea în rețea, încredere
reciprocă, înțelegere și învățare, identificarea,
schimbul și diseminarea de know-how, experiență și bune
practici, împărtășirea informațiilor, acțiuni comune
de sensibilizare și prognoză, planificare de contingență
și interoperabilitate;
(c)     achiziționarea și/sau
actualizarea echipamentelor tehnice, inclusiv a sistemelor TIC și a
componentelor acestora;
(d)     schimburi, formare și educație
pentru personalul și experții autorităților relevante,
inclusiv formare lingvistică;
(e)     activități de sensibilizare,
difuzare și comunicare;
(f)      evaluări ale
amenințărilor, riscurilor și ale impactului;
(g)     studii și proiecte pilot.
Articolul 5
Resurse globale și punere în
aplicare
1.         Resursele globale alocate pentru
punerea în aplicare a prezentului regulament se ridică la 1 128 de
milioane EUR.
2.         Creditele anuale sunt autorizate de
către autoritatea bugetară în limitele cadrului financiar.
3.         Resursele globale se execută
prin următoarele mijloace:
(a)     programe naționale, în conformitate
cu articolul 6;
(b)     acțiuni ale Uniunii, în conformitate
cu articolul 7;
(c)     asistență tehnică, în conformitate cu articolul 8;
(d)     asistență de urgență,
în conformitate cu articolul 9.
4.         Bugetul alocat în temeiul
instrumentului este executat prin gestiune partajată, în conformitate cu
articolul 55 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. XXXX/2012 [noul
regulament financiar][23],
cu excepția acțiunilor Uniunii menționate la articolul 7, a
asistenței tehnice menționate la articolul 8 alineatul (1) și a
asistenței de urgență menționată la articolul 9.
5.         Resursele globale se
utilizează, cu titlu indicativ, după cum urmează:
(a)     564 de milioane EUR pentru programele
naționale ale statelor membre;
(b)     564 de milioane EUR pentru acțiunile
Uniunii, pentru asistența de urgență și asistența
tehnică, la inițiativa Comisiei.
6.         Împreună cu resursele globale
stabilite pentru Regulamentul (UE) nr. XXX/2012 de instituire, ca parte a
Fondului pentru securitate internă, a instrumentului de sprijin financiar
pentru frontiere externe și vize, resursele globale disponibile pentru
prezentul regulament, astfel cum au fost stabilite la alineatul (1) constituie
pachetul financiar pentru Fondul pentru securitate internă și
reprezintă principala referință pentru autoritatea bugetară
în cursul procedurii bugetare anuale în conformitate cu punctul 17 din Acordul
interinstituțional între Parlamentul European, Consiliu și Comisie
privind cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară[24].
7.         Țările asociate la
punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen
participă la instrument în conformitate cu prezentul regulament.
8.         Se încheie acorduri privind
contribuțiile financiare ale acestor țări la instrument și
privind normele suplimentare necesare în vederea participării, inclusiv
dispoziții de asigurare a protecției intereselor financiare ale
Uniunii și a competenței în materie de audit a Curții de
Conturi.
Contribuțiile financiare ale acestor
țări se adaugă la resursele globale disponibile de la bugetul
Uniunii menționate la alineatul (1).
Articolul 6
Programe naționale
1.         Programul național care
trebuie pregătit în temeiul acestui instrument și cel care trebuie
pregătit în temeiul Regulamentului (UE) nr. XXX/2012 de instituire, ca
parte a Fondului pentru securitate internă, a instrumentului de sprijin
financiar pentru frontiere externe și vize se elaborează în comun de
statele membre și se propun Comisiei sub forma unui program național
unic pentru fond, în conformitate cu articolul 14 din Regulamentul (UE) nr.
XXX/2012 [regulamentul orizontal].
2.         În temeiul programelor
naționale care urmează a fi analizate și aprobate de Comisie în
temeiul articolului 14 din Regulamentul (UE) nr. XXX/2012 [regulamentul
orizontal], statele membre se concentrează pe proiectele care
abordează prioritățile strategice ale Uniunii enumerate în anexa
la prezentul regulament.
3.         Comisia este împuternicită
să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 11 cu scopul de a
modifica anexa menționată la alineatul (2) prin modificarea
priorităților strategice ale Uniunii, prin adăugarea de noi
priorități sau prin eliminarea unora dintre aceste
priorități.
Articolul 7
Acțiunile Uniunii
1.         La inițiativa Comisiei,
prezentul instrument poate fi utilizat pentru finanțarea acțiunilor
transnaționale sau a acțiunilor de interes special pentru Uniune
(„acțiunile Uniunii”) privind obiectivele generale, specifice și
operaționale prevăzute la articolul 3.
2.         Pentru a beneficia de
finanțare, acțiunile Uniunii trebuie să fie conforme cu prioritățile
identificate în strategiile, programele și evaluările
amenințărilor și riscurilor relevante pentru Uniune și
să susțină în special:
(a)     pregătirea, monitorizarea, sprijinul
administrativ și tehnic, crearea unui mecanism de evaluare necesar pentru
punerea în aplicare a politicilor privind cooperarea polițienească,
prevenirea și combaterea infracționalității și
gestionarea crizelor;
(b)     proiecte transnaționale care
implică două sau mai multe state membre sau cel puțin un stat
membru și o țară terță;
(c)     activități analitice, de
monitorizare și evaluare, inclusiv evaluări ale
amenințărilor, riscurilor și impactului, precum și proiecte
de monitorizare a punerii în aplicare a legislației Uniunii și a
obiectivelor de politică ale Uniunii în statele membre;
(d)     proiecte de promovare a colaborării
în rețea, a încrederii reciproce, a înțelegerii și
învățării, a identificării și difuzării bunelor
practici și a abordărilor inovatoare la nivelul Uniunii, programe de
formare profesională și de schimburi;
(e)     proiecte care susțin dezvoltarea de
instrumente metodologice, în special instrumente statistice, metode și
indicatori comuni;
(f)      achiziționarea și/sau
actualizarea echipamentelor tehnice, instalațiilor de securitate,
infrastructurilor, incintelor conexe și a sistemelor, în special a
sistemelor TIC și a componentelor acestora la nivelul Uniunii, inclusiv în
scopul cooperării europene în domeniul infracțiunii informatice, în
special cu Centrul European de Combatere a Criminalității
Cibernetice;
(g)     proiecte de consolidare a
sensibilizării cu privire la politicile și obiectivele Uniunii în
rândul persoanelor interesate și a publicului larg, inclusiv comunicarea
instituțională privind prioritățile politice ale Uniunii;
(h)     proiecte cu un grad ridicat de inovare
care dezvoltă noi metode și/sau care contribuie la propagarea de noi
tehnologii cu potențial de transfer în alte state membre, în special
proiecte care au ca obiectiv testarea și validarea rezultatelor
proiectelor de cercetare în materie de securitate finanțate de Uniune;
(i)      studii și proiecte‑pilot;
(j)      acțiuni în raport cu
țările terțe și acțiuni desfășurate în
țările terțe, astfel cum se prevede la articolul 4 alineatul (2).
3.         Acțiunile Uniunii sunt puse în
aplicare în conformitate cu articolul 7 din Regulamentul (UE) nr. XXX/2012
[regulamentul orizontal].
Articolul 8
Asistență tehnică
1.         La inițiativa și/sau în
numele Comisiei, instrumentul poate contribui anual cu până la 800 000
EUR la asistența tehnică aferentă Fondului pentru securitate
internă, în conformitate cu articolul 10 din Regulamentul (UE) nr. XXX/2012
[regulamentul orizontal].
2.         La inițiativa unui stat
membru, instrumentul poate contribui cu până la 5% din suma totală
alocată statului membru pentru asistența tehnică în temeiul
programului național, în conformitate cu articolul 20 din Regulamentul
(UE) nr. XXX/2012 [regulamentul orizontal].
Articolul 9
Asistență de
urgență
1.         Prezentul instrument oferă
asistență financiară pentru a răspunde nevoilor urgente
și specifice în situații de urgență, astfel cum sunt
definite la articolul 2 litera (j).
2.         Asistența de urgență
este pusă în aplicare în conformitate cu mecanismul prevăzut la
articolul 8 din Regulamentul (UE) nr. XXX/2012 [regulamentul orizontal].
Articolul 10
Resurse pentru acțiuni eligibile
în statele membre
1.         Suma de 564 de milioane EUR se
alocă, cu titlu indicativ, statelor membre după cum urmează:
(a)     30% proporțional cu dimensiunea
totală a populației lor;
(b)     10% proporțional cu dimensiunea
teritoriului lor;
(c)     10% proporțional cu numărul
călătorilor și volumul mărfurilor care tranzitează
aeroporturile și porturile maritime internaționale;
(d)     10% proporțional cu numărul
infrastructurilor critice europene desemnate în conformitate cu Directiva 2008/114/CE;
(e)     40% invers proporțional cu produsul
intern brut (standardul puterii de cumpărare pe cap de locuitor).
2.         Cifrele de referință
pentru datele menționate la alineatul (1) sunt cele mai recente statistici
elaborate de Comisie (Eurostat) pe baza datelor furnizate de statele membre în
conformitate cu legislația Uniunii, precum și datele furnizate
Comisiei de către statele membre în conformitate cu Directiva 2008/114/CE.
Data de referință este 30 iunie 2013.
Articolul 11
Exercitarea
delegării
1.         Se conferă Comisiei competența
de a adopta acte delegate, sub rezerva respectării condițiilor
stabilite în prezentul articol.
2.         Delegarea competențelor
menționată în prezentul regulament este conferită Comisiei
pentru o perioadă de șapte ani de la [data intrării în
vigoare a prezentului regulament]. Delegarea competenței se
reînnoiește tacit pentru perioade de timp identice, cu excepția
cazului în care Parlamentul European sau Consiliul se opune unei astfel de
reînnoiri cu cel puțin trei luni înainte de expirarea fiecărei
perioade.
3.         Delegarea competențelor
menționată în prezentul regulament poate fi revocată în orice
moment de Parlamentul European sau de Consiliu. O decizie de revocare încheie
delegarea competențelor menționată în decizia respectivă.
Aceasta produce efecte începând cu ziua următoare publicării deciziei
în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată
ulterioară, specificată în decizie. Revocarea nu aduce atingere
validității actelor delegate care sunt deja în vigoare.
4.         De îndată ce adoptă un
act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și
Consiliului.
5.         Un act
delegat adoptat în conformitate cu prezentul regulament intră în vigoare
doar dacă Parlamentul European sau Consiliul nu formulează
obiecții în termen de două luni de la notificarea actului respectiv
Parlamentului European sau Consiliului sau dacă, înainte de expirarea
perioadei în cauză, atât Parlamentul European, cât și Consiliul au
informat Comisia că nu vor prezenta obiecții. Acest termen se
prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European
sau a Consiliului.
Articolul 12
Procedura
comitetului
1.         Comisia este asistată de Comitetul
comun „Azil, migrație și securitate” instituit în temeiul articolului
55 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. XXX/2012 [regulamentul orizontal].
2.         În cazul în care se face trimitere
la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din
Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
Articolul 13
Aplicabilitatea
Regulamentului (UE) nr. XXX/2012
            Dispozițiile
Regulamentului (UE) nr. XXX/2012 [regulamentul orizontal] se aplică
instrumentului.
Articolul 14
Abrogare
Decizia 2007/125/JAI a Consiliului se
abrogă începând cu 1 ianuarie 2014.
Articolul 15
Dispoziții
tranzitorii
1.         Prezentul
regulament nu afectează continuarea sau modificarea, inclusiv anularea
totală sau parțială a proiectelor, până la data închiderii
acestora sau până la data aprobării asistenței financiare de
către Comisie pe baza Deciziei 2007/125/JAI a Consiliului sau a
oricărui alt act legislativ care se aplică asistenței respective
la data de 31 decembrie 2013.
2.         Atunci
când adoptă decizii privind cofinanțarea în temeiul instrumentului,
Comisia ia în considerare măsurile adoptate pe baza Deciziei 2007/125/JAI
a Consiliului, înainte de [data publicării în Jurnalul Oficial al
Uniunii Europene], care au repercusiuni financiare pe perioada care face
obiectul cofinanțării.
3.         Sumele
angajate pentru cofinanțare, aprobate de Comisie în perioada 1 ianuarie 2011
- 31 decembrie 2013, pentru care documentele necesare închiderii
operațiunilor nu au fost trimise Comisiei până la expirarea
termenului‑limită pentru înaintarea raportului final, sunt
dezangajate automat de către Comisie până la 31 decembrie 2017, având
ca efect rambursarea sumelor plătite în mod necuvenit.
Sumele aferente
operațiunilor care au fost suspendate ca urmare a unor proceduri judiciare
sau a unor căi de atac administrative cu efect suspensiv nu sunt luate în
considerare la calcularea sumelor care vor fi dezangajate în mod automat.
4.         Statele
membre prezintă Comisiei, până la 30 iunie 2015, un raport de
evaluare a rezultatelor și a efectelor acțiunilor cofinanțate
prin Decizia 2007/125/JAI a Consiliului pentru perioada 2011 - 2013.
5.         Comisia
prezintă Parlamentului European și Consiliului, până la 31
decembrie 2015, un raport privind rezultatele obținute și privind
aspectele calitative și cantitative ale punerii în aplicare a Deciziei 2007/125/JAI
Consiliului pentru perioada 2011 – 2013.
Articolul 16
Revizuire
            Pe baza unei propuneri a Comisiei,
Parlamentul European și Consiliul revizuiesc prezentul regulament cel
târziu până la data de 30 iunie 2020.
Articolul 17
Intrare
în vigoare și aplicare
            Prezentul regulament intră în vigoare în a […] zi de la data
publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Regulamentul este obligatoriu în
toate elementele sale și se aplică direct în statele membre, în
conformitate cu tratatele.
Adoptat la
Pentru Parlamentul European,                     Pentru
Consiliu,
Președintele                                                  Președintele
ANEXĂ
Lista
priorităților strategice ale Uniunii [articolul 6 alineatul (2)]
·
Măsuri de prevenire și combatere a
criminalității transfrontaliere, a formelor grave de criminalitate
și a criminalității organizate, în special traficul de
droguri, traficul de persoane, exploatarea sexuală a copiilor și
proiecte de identificare și dezmembrare a rețelelor
infracționale, de protejare a economiei împotriva infiltrărilor de
natură infracțională și de reducere a stimulentelor
financiare prin sechestrarea, înghețarea și confiscarea bunurilor
obținute din activități infracționale.
·
Măsuri având ca scop creșterea
gradului de securitate pentru cetățeni și întreprinderi în
mediul informatic, în special proiecte de consolidare a
capacității de asigurare a aplicării legii și a
capacității sistemului judiciar, proiecte care să asigure
colaborarea în cadrul sectorului în vederea responsabilizării și
protejării cetățenilor și proiecte de
îmbunătățire a capacităților pentru a face
față atacurilor informatice.
·
Măsuri de prevenire a terorismului și
de combatere a radicalizării și a recrutării teroriștilor,
în special proiecte care să permită comunităților să
elaboreze la nivel local abordări și politici de prevenire, proiecte
care să permită autorităților competente să împiedice
accesul teroriștilor la fonduri și materiale și să
urmărească tranzacțiile lor, proiecte de protejare a
transportului de călători și de marfă, precum și
proiecte de consolidare a securității în ceea ce privește
explozivii și materialele chimice, biologice, radiologice și
nucleare.
·
Măsuri menite să extindă capacitatea
administrativă și operațională a statelor membre de
protejare a infrastructurii critice în toate sectoarele economice,
inclusiv cele reglementate de Directiva 2008/114, în special proiecte de
promovare a parteneriatelor de tip public‑privat, pentru a crea un climat
de încredere și pentru a facilita cooperarea, coordonarea, planificarea de
contingență, precum și schimbul și difuzarea
informațiilor și a bunelor practici în rândul participanților
din sectorul public și privat.
·
Măsuri care să asigure o mai mare reziliență
a Europei la crize și la catastrofe, în special proiecte de promovare
a dezvoltării unei politici coerente a Uniunii în domeniul
gestionării riscurilor care corelează evaluările
amenințărilor și riscurilor de procesul decizional, precum
și proiectele care sprijină răspunsul eficient și coordonat
la criză, prin corelarea capacităților existente (sectoriale), a
centrelor cu experiență și de sensibilizare cu privire la o
anumită situație, inclusiv cele pentru sănătate,
protecție civilă și terorism.
FIȘĂ FINANCIARĂ
LEGISLATIVĂ
1.           CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI
              1.1.    Denumirea propunerii/inițiativei
              1.2.    Domeniul
(domeniile) de politică în cauză în structura ABM/ABB
              1.3.    Natura
propunerii/inițiativei
              1.4.    Obiectiv(e)

              1.5.    Motivele
propunerii/inițiativei
              1.6.    Durata
acțiunii și a impactului financiar al acesteia
              1.7.    Tipul
(tipurile) de gestiune preconizat(e)
2.           MĂSURI DE GESTIONARE
              2.1.    Dispoziții
în materie de monitorizare și raportare
              2.2.    Sistemul
de gestionare și control
              2.3.    Măsurile
de prevenire a fraudelor și a neregulilor
3.           IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT AL
PROPUNERII/INIȚIATIVEI
              3.1.    Rubrica
(rubricile) din cadrul financiar multianual și linia (liniile)
bugetară (bugetare) de cheltuieli afectată (afectate)
              3.2.    Impactul
estimat asupra cheltuielilor
              3.2.1. Sinteza impactului estimat asupra
cheltuielilor
              3.2.2. Impactul
estimat asupra creditelor operaționale
              3.2.3. Impactul
estimat asupra creditelor cu caracter administrativ
              3.2.4. Compatibilitatea
cu cadrul financiar multianual actual
              3.2.5. Participarea
terților la finanțare
              3.3.    Impactul estimat asupra
veniturilor
FIȘĂ FINANCIARĂ
LEGISLATIVĂ

1.
CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI
1.1.
Denumirea propunerii/inițiativei

Comunicarea
„Construirea unei Europe deschise și sigure: bugetul în domeniul
afacerilor interne în perioada 2014-2020”;
Propunere de
Regulament de stabilire a dispozițiilor generale privind Fondul pentru
azil și migrație și instrumentul de sprijin financiar pentru
cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea criminalității
și gestionarea crizelor;
Propunere de
Regulament de instituire a instrumentului de sprijin financiar pentru
cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea
criminalității și gestionarea crizelor;
Propunere de
Regulament privind instituirea, ca parte a Fondului pentru securitate
internă, a instrumentului de sprijin financiar pentru frontiere externe
și vize.

1.2.
Domeniul (domeniile) de politică în cauză
în structura ABM/ABB[25]

În prezent,
rubrica 3, titlul 18 – Afaceri interne
Perspectivele
financiare multianuale viitoare: Rubrica 3 (Securitate și
cetățenie) – „Securitate internă”
Natura propunerii/inițiativei
þ Propunerea/inițiativa se referă la o acțiune
nouă (finanțarea afacerilor interne pentru perioada 2014-2020)
¨ Propunerea/inițiativa
se referă la o acțiune nouă ca urmare a unui proiect-pilot/a
unei acțiuni pregătitoare[26]

¨ Propunerea/inițiativa
se referă la prelungirea unei acțiuni existente
¨ Propunerea/inițiativa
se referă la o acțiune reorientată către o acțiune
nouă

1.3.
Obiective
1.3.1.
Obiectiv (obiective) strategic(e) multianual(e)
al(e) Comisiei vizat(e) de propunere/inițiativă

Obiectivul
final al politicilor în materie de afaceri interne este crearea unui
spațiu fără frontiere interne, în care cetățenii UE
și resortisanții țărilor terțe pot intra, circula,
locui sau lucra, aducând idei noi, capital, cunoștințe și
inovare sau completând lacunele piețelor naționale ale forței de
muncă, încrezători că drepturile lor sunt respectate pe deplin
și că securitatea le este garantată. Cooperarea cu
țările din afara UE și cu organizațiile internaționale
este esențială pentru îndeplinirea acestui obiectiv.
Importanța
crescândă a politicilor în materie de afaceri interne a fost
confirmată de Programul de la Stockholm și de planul de acțiune
aferent, a cărui implementare constituie o prioritate strategică
pentru Uniunea Europeană și acoperă domenii cum ar fi
migrația (migrația legală și integrarea, azilul,
migrația ilegală și returnarea), securitatea (prevenirea și
combaterea terorismului și a criminalității organizate,
cooperarea polițienească), gestionarea frontierelor externe (inclusiv
politica în materie de vize), precum și dimensiunea externă a acestor
politici. De asemenea, Tratatul de la Lisabona împuternicește Uniunea
să facă dovada unei ambiții sporite în efortul de a
răspunde preocupărilor zilnice ale cetățenilor în domeniul
libertății, securității și justiției.
Prioritățile politicii în domeniul afacerilor interne, în special
integrarea resortisanților țărilor terțe, ar trebui
considerată, de asemenea, în contextul celor șapte inițiative
emblematice prezentate în Strategia Europa 2020, care urmărește
să sprijine UE în depășirea actualei crize economice și
financiare și realizarea unei creșteri inteligente, durabile și
favorabile incluziunii.
Fondul pentru
securitate internă va furniza asistența financiară necesară
pentru transformarea obiectivelor Uniunii în materie de afaceri interne în
rezultate concrete.

1.3.2.
Obiectiv(e) specific(e) și activitatea
(activitățile) ABM/ABB în cauză

FONDUL
PENTRU SECURITATE INTERNĂ
Instrumentul
de sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea
și combaterea criminalității și gestionarea crizelor
În
conformitate cu prioritățile identificate în strategiile,
evaluările amenințărilor și riscurilor, programele relevante
ale Uniunii, instrumentul va contribui la realizarea următoarelor
obiective specifice:
(a)        prevenirea
și combaterea criminalității transfrontaliere, a formelor grave
de criminalitate și a criminalității organizate, inclusiv a
terorismului, consolidarea coordonării și a cooperării între
autoritățile de asigurare a aplicării legii din statele membre
și cu țările terțe relevante;
(c)        consolidarea
capacității statelor membre și a Uniunii de gestionare
eficientă a riscurilor și a situațiilor de criză legate de
securitate, pregătirea și protejarea persoanelor și a
infrastructurii critice împotriva atacurilor teroriste și a altor
incidente legate de securitate.
Activitățile
ABM/ABB în cauză: 18.05
Instrumentul
de sprijin financiar în domeniul frontierelor externe și al vizelor
În
conformitate cu prioritățile identificate în strategiile,
evaluările amenințărilor și riscurilor, programele
relevante ale Uniunii, instrumentul va contribui la realizarea
următoarelor obiective specifice:
(a)        sprijinirea
unei politici comune în materie de vize pentru a facilita libera
circulație a persoanelor în scopuri legitime, a asigura tratamentul egal
pentru resortisanții țărilor terțe și pentru a aborda
migrația ilegală;
(b)        susținerea
gestionării frontierelor, pentru a se asigura, pe de o parte, un nivel
ridicat de protecție a frontierelor externe și, pe de altă
parte, trecerea în condiții normale a frontierelor externe, în
conformitate cu acquis-ul Schengen.
Activitățile
ABM/ABB în cauză: 18.02 (în ceea ce privește
Fondul pentru frontiere externe).

1.3.3.
Rezultatul (rezultatele) și impactul
preconizate

A se preciza efectele
pe care propunerea/inițiativa ar trebui să le aibă asupra
beneficiarilor vizați/grupurilor vizate.
Efectele
propunerii asupra beneficiarilor vizați/grupurilor vizate sunt descrise
mai detaliat în secțiunea 4.1.2 din evaluarea impactului.
În general,
simplificarea introdusă la toate nivelurile procesului de finanțare
și în fiecare mod de gestionare va avea un efect benefic evident asupra
proceselor în cadrul cărora se va gestiona sprijinul financiar.
Cooperarea
polițienească, prevenirea și combaterea
criminalității, gestionarea crizelor
Principalii
beneficiari ai sprijinului financiar vor fi statele membre și
autoritățile de asigurare a aplicării legii din aceste state,
precum și orice altă autoritate specializată în protecția
infrastructurii critice și în gestionarea crizelor, dar și
organizațiile internaționale și neguvernamentale relevante,
după caz (de exemplu, în domeniul prevenirii criminalității, al
politicilor de combatere a radicalismului și a diferitelor forme de
trafic).
Grupul vizat
care beneficiază de schimbări va fi întreaga populație.
Principalele
realizări vor fi 1) capacitatea administrativă și
operațională consolidată a statelor membre de a depista și a
instrumenta infracțiunile legate de criminalitatea transfrontalieră,
gravă și organizată, inclusiv terorismul, pentru a reduce
amenințările în domeniul securității care provin din astfel
de infracțiuni și 2) o mai bună rezistență la
criză și dezastre datorită unei politici mai coerente la nivelul
UE în domeniul gestionării riscurilor, care să coreleze
evaluările amenințărilor și riscurilor de actul decizional
în domeniul de politică relevant, pe de o parte, și o reacție
mai eficientă și coordonată a UE la criză, care să
conecteze capacitățile existente cu expertiza, pe de altă parte.
O realizare importantă va fi, de asemenea, ameliorarea
capacităților statelor membre de a preveni, de a pregăti și
de a proteja cetățenii și infrastructurile critice împotriva
atacurilor teroriste și a altor amenințări grave privind
securitatea.
Frontiere
externe și vize
La nivelul
statelor membre, principalii beneficiari ai sprijinului financiar pentru
politica în domeniul frontierelor și al vizelor vor fi serviciile care pun
în aplicare acquis-ul UE, Codul frontierelor Schengen și Codul de vize:
poliția de frontieră, poliția și serviciile consulare.
Grupul țintă care beneficiază de schimbări îl constituie
călătorii, toate persoanele care trec frontierele externe pentru a
intra în UE. Rezultatele vor include capacitățile întărite ale
acestor servicii (1) de a desfășura supravegherea frontierelor
și de a fi în legătură cu alte servicii de aplicare a legii, în
cadrul Sistemului european de supraveghere (EUROSUR); (2) de a gestiona
fluxurile de migrație la consulate (solicitări de vize) și (3)
de a îmbunătăți gestionarea fluxurilor de călători la
punctele de trecere a frontierelor, asigurând, pe de o parte, un nivel ridicat
și uniform de protecție, în cooperare cu alte servicii de asigurare a
aplicării legii și, pe de altă parte, un proces lin de trecere a
frontierelor, în conformitate cu acquis-ul și cu principiul tratamentului
în condiții de respect și demnitate. Un rezultat important specific
va fi crearea a două sisteme informatice noi ale UE cu privire la trecerea
frontierelor de către resortisanții țărilor terțe (un
sistem UE de intrare-ieșire și un program UE de înregistrare a
pasagerilor).

1.3.4.
Indicatori de rezultat și de impact

A se preciza
indicatorii care permit monitorizarea punerii în aplicare a
propunerii/inițiativei.
Din cauza
necesității de a organiza un dialog cu privire la domeniul de
politică înainte de definirea programelor naționale, în această
etapă nu se pot stabili indicatori definitivi care vor fi utilizați
în evaluarea modului de îndeplinire a obiectivelor specifice menționate
anterior. Cu toate acestea,
- în ceea ce
privește cooperarea polițienească, prevenirea și
combaterea criminalității, indicatorii vor include numărul
de operațiuni transfrontaliere comune și numărul de documente
referitoare la cele mai bune practici și de evenimente organizate.
Indicatorii privind gestionarea crizei și protecția
infrastructurii critice vor include numărul de instrumente instituite
și/sau actualizate ulterior pentru facilitarea protecției
infrastructurii critice de către statele membre în toate sectoarele
economiei, precum și numărul de evaluări privind
amenințările și riscurile întocmite la nivelul Uniunii;
- în domeniul frontierelor
și vizelor, indicatorii vor include numărul de posturi consulare
dotate cu echipamente, securizate
și/sau consolidate pentru a asigura prelucrarea eficientă a cererilor
de vize și pentru a furniza servicii de calitate solicitanților de
vize, precum și dezvoltarea de echipamente pentru controlul la frontiere
și reținerea la frontierele externe a resortisanților
clandestini din țările terțe, ținându-se seama de gradul de
risc al secțiunii frontierei externe în cauză. Indicatorii de impact
au rolul de a măsura creșterea gradului de securitate a frontierelor,
capacitatea de eliberare a vizelor și capacitatea de a gestiona în
condiții de siguranță și fără incidente traficul
transfrontalier de călători.

1.4.
Motivul (motivele) propunerii/inițiativei
1.4.1.
Cerințe de îndeplinit pe termen scurt sau lung

În perioada 2014-2020,
UE se va confrunta în continuare cu importante provocări în domeniul
afacerilor interne.
Pentru
creșterea economică, culturală și socială a UE este
necesar și benefic să se asigurare un climat de siguranță
și securitate. UE are un rol decisiv, atât în ceea ce privește
abordarea amenințărilor în domeniul criminalității grave
și organizate, al criminalității cibernetice și al
terorismului, cât și în ceea ce privește asigurarea gestionării
frontierelor externe ale UE sau reacția rapidă la crizele emergente
cauzate de om sau de calamitățile naturale. În era globalizării,
în care amenințările sunt tot mai frecvente și au din ce în ce
mai frecvent o dimensiune transnațională, niciun stat membru nu poate
reacționa eficient de unul singur. Este necesar un răspuns european
coerent și global, astfel încât să se asigure că
autoritățile de asigurare a aplicării legii își pot
desfășura activitatea în mod eficient, fără impedimente
legate de frontiere și jurisdicții.
Cooperarea cu
țările din afara UE și cu organizațiile internaționale
este esențială pentru îndeplinirea acestor obiective. Evenimentele
recente din Africa de Nord au arătat cât este de important pentru UE
să dispună de o abordare globală și coordonată în
materie de migrație, frontiere și securitate. Prin urmare,
dimensiunea externă tot mai importantă a politicilor UE în domeniul
afaceri interne trebuie consolidată, în deplină coerență cu
politica externă a UE.

1.4.2.
Valoarea adăugată a implicării UE

Gestionarea
fluxurilor de migrație și a amenințărilor la adresa
securității reprezintă provocări care nu pot fi rezolvate
prin acțiunea individuală a statelor membre. Acestea sunt domenii în
care există o valoare adăugată evidentă în mobilizarea
bugetului UE.
Unele state
membre suportă o sarcină majoră din cauza situației lor
geografice și a lungimii frontierelor externe ale Uniunii Europene pe care
trebuie să le gestioneze. Eliminarea controalelor la frontierele interne
trebuie însoțită de măsuri comune pentru eficientizarea controlului
și a supravegherii frontierelor externe ale UE. Prin urmare, principiul
solidarității și diviziunea echitabilă a
responsabilităților între statele membre se află în centrul
politicilor comune privind azilul, imigrația și frontierele externe.
Bugetul UE oferă mijloacele de abordare a implicațiilor financiare
ale acestui principiu. În domeniul securității, criminalitatea
gravă și organizată, terorismul și alte
amenințări care țin de securitate au tot mai frecvent un
caracter transfrontalier. Cooperarea și coordonarea transnațională
între autoritățile de asigurare a aplicării legii sunt aspecte
esențiale pentru prevenirea și combaterea cu succes a acestor
infracțiuni, de exemplu prin schimburi de informații,
investigații comune, tehnologii interoperabile și evaluări
comune ale amenințărilor și riscurilor.
Gestionarea
fluxurilor de migrație, a frontierelor externe ale UE și a
securității UE necesită resurse și capacități
considerabile din partea statelor membre. Îmbunătățirea
cooperării și coordonării operaționale care implică
punerea în comun a resurselor în domenii cum ar fi formarea și dotarea cu
echipamente, duce la economii de scară și sinergii, ceea ce
asigură o utilizare mai eficientă a fondurilor publice și
consolidează solidaritatea, încrederea reciprocă și partajarea
responsabilității între statele membre în ceea ce privește
politicile comune ale UE. Acest lucru este deosebit de relevant în domeniul
securității, în care sprijinul financiar pentru toate formele de
operațiuni transfrontaliere comune este esențial pentru consolidarea
cooperării între poliție, vamă, poliția de frontieră
și autoritățile judiciare.
În ceea ce
privește dimensiunea externă a afacerilor interne, este evident
că adoptarea de măsuri și punerea în comun a resurselor la
nivelul UE vor crește semnificativ influența de care are nevoie UE
pentru a convinge țările terțe să se alăture UE în
problemele legate de migrație și securitate care prezintă
interes în primul rând pentru UE și pentru statele membre.
Dreptul UE de
a acționa în domeniul afacerilor interne derivă din titlul V
„Spațiul de libertate, securitate și justiție” din Tratatul
privind Funcționarea Uniunii Europene (TFUE), în special articolul 77
alineatul (2), articolul 78 alineatul (2), articolul 79 alineatele (2) și
(4), articolul 82 alineatul (1), articolul 84 și articolul 87 alineatul (2)
din TFUE. Cooperarea cu țările terțe și cu
organizațiile internaționale este reglementată de articolul 212
alineatul (3) din TFUE. Propunerile sunt conforme principiului
subsidiarității, întrucât cea mai mare parte a finanțării
va fi executată în conformitate cu principiul gestiunii partajate și
cu respectarea competențelor instituționale ale statelor membre.

1.4.3.
Învățăminte desprinse din
experiențele similare anterioare

Cu toate
că, în general, se consideră că instrumentele financiare actuale
din domeniul afacerilor interne își îndeplinesc obiectivele și
funcționează eficient, învățămintele desprinse din
evaluarea la jumătatea perioadei și din consultarea părților
interesate au evidențiat că este necesar:
–      să se simplifice și să se raționalizeze viitoarele
instrumente din domeniul afacerilor interne prin
reducerea la două a numărului de programe financiare, prin crearea
unui Fond pentru azil și migrație și a unui Fond pentru
securitate internă. Acest lucru va permite UE să utilizeze într-un
mod mai strategic instrumentele sale, astfel încât acestea să poată
oferi un răspuns mai prompt priorităților și
cerințelor politice ale UE;
–      să se consolideze rolul UE pe scena mondială, prin includerea unei componente cu dimensiune externă în
viitoarele fonduri, astfel încât să se întărească influența
UE privind dimensiunea de politică externă a politicilor din domeniul
afacerilor interne;
–      să se acorde prioritate gestiunii partajate și nu gestiunii centralizate, atunci când este posibil, pentru a
se elimina sarcinile birocratice inutile;
–      să se instituie o abordare axată mai mult pe rezultate în
ceea ce privește gestiunea partajată, prin
trecerea la o programare multianuală cu un dialog de politică la
nivel de funcționari de rang înalt, ceea ce va asigura că programele
naționale ale statelor membre sunt pe deplin aliniate la obiectivele
și prioritățile de politică ale UE și sunt concentrate
pe obținerea de rezultate;
–      să se îmbunătățească gestiunea
centralizată pentru a oferi o serie de instrumente pentru
activitățile aferente politicii în domeniu,
inclusiv sprijin pentru acțiunile transnaționale, în special
acțiuni inovative și acțiuni în țările terțe sau
în legătură cu acestea (dimensiunea externă), precum și
acțiuni urgente, studii și evenimente;
–      să se stabilească un cadru comun de reglementare, cu un set comun de norme privind programarea, raportarea, gestionarea
financiară și controalele financiare, care să fie cât mai
asemănător cu cadrul celorlalte fonduri ale UE gestionate în conformitate
cu modul de gestiune partajată, astfel încât toate părțile
interesate să înțeleagă mai bine normele și să se
asigure un grad ridicat de coerență și consecvență;
–      să se ofere un răspuns rapid și eficient în cazuri de
urgență, prin structurarea în așa fel a
fondurilor încât UE să poată reacționa corespunzător în
situații cu o evoluție rapidă;
–      să se consolideze rolul agențiilor din domeniul afacerilor
interne pentru a se stimula cooperarea practică
dintre statele membre, prin mandatarea lor să pună în aplicare
acțiuni specifice, în același timp asigurându-se un control politic
adecvat asupra activităților acestor agenții.
În evaluarea
impactului și în expunerile de motive din fiecare regulament sunt incluse
mai multe detalii.

1.4.4.
Coerența și posibila sinergie cu alte
instrumente relevante

O serie de
alte instrumente ale UE vor oferi sprijin pentru activitățile care
sunt complementare celor care vor fi finanțate în temeiul Fondului pentru
securitate internă:
Delimitarea
între Fondul pentru securitate internă și Instrumentul financiar
pentru protecție civilă va rămâne așa cum a fost
descrisă la articolul 3 din actualul program CIPS: calamitățile
naturale și dezastrele cauzate de om în mod involuntar intră în
domeniul de aplicare al protecției civile (accidente), în timp ce
dezastrele cauzate de om în mod intenționat intră în sfera
securității și, prin urmare, vor face obiectul Fondului pentru
securitate internă.
Atacurile
teroriste sau alte incidente din sfera securității vor rămâne în
afara domeniului de aplicare al Fondului de solidaritate al UE. Nu este
clar nici domeniul de aplicare a articolului 222 din TFUE (clauza de
solidaritate), nici măsura în care acest articol este aplicabil în scopul
sprijinirii statelor membre care fac obiectul unui atac terorist sau al
calamităților naturale ori a dezastrelor cauzate de om, întrucât este
necesar să se adopte în mod oficial normele de aplicare a acestui articol,
care nu au fost nici măcar propuse încă. Posibilitatea unei
finanțări de urgență în cazul unui atac terorist major sau
al altor incidente legate de securitate va fi intra, prin urmare, în sfera de
aplicare a Fondului pentru securitate internă.
Decalajul
dintre cercetarea în domeniul securității în cadrul Programului
Orizont 2020 și aplicarea în practică a rezultatelor
cercetării va fi eliminat, întrucât Fondul pentru securitate internă
va prevedea obiective specifice și acțiuni eligibile care să
permită finanțarea testării și a validării
rezultatelor cercetării științifice („prototipuri”), în vederea
aplicării lor constante în activitatea practică („achiziționare
cu caracter precomercial”).
Viitorul Program
pentru justiție va fi strâns legat de Fondul pentru securitate
internă și complementar acestuia, în special componenta privind
justiția penală, dar se va concentra mai mult pe cooperarea
judiciară, armonizarea procedurală și recunoașterea
reciprocă, ceea ce, în practică, va fi de natură să
împiedice apariția unor suprapuneri majore.
Componentele
dimensiunii externe a Fondului pentru securitate internă vor sprijini
acțiunile din țările terțe și legate de acestea, care
au în vedere, în principal, interesele și obiectivele UE, au un impact
direct în UE și în statele membre ale acesteia și asigură
continuitatea cu activitățile puse în aplicare pe teritoriul UE.
Această finanțare va fi concepută și executată în
concordanță cu acțiunea externă a UE și cu politica sa
externă. Finanțarea în cauză nu este concepută pentru
sprijinirea acțiunilor care sunt orientate spre dezvoltare și care
vor suplimenta, când este cazul, asistența financiară acordată
prin instrumentele de ajutor extern. În acest context, succesorul Programului
tematic „Migrație și azil” și al Instrumentului de stabilitate
va prezenta un interes deosebit pentru domeniul afacerilor interne. În timp ce instrumentele
pentru ajutor extern sprijină fie nevoile de dezvoltare ale
țărilor beneficiare, fie interesele politice generale ale UE
față de partenerii strategici, fondurile pentru afacerile interne vor
sprijini acțiuni specifice din țările terțe, în interesul
obiectivelor de securitate internă ale UE. Prin urmare, acestea vor
înlătura un decalaj specific și vor contribui la completarea setului
de instrumente de care dispune UE.

1.5.
Durata acțiunii și a impactului financiar
al acesteia

þ Propunere/inițiativă pe durată
determinată
–
þ    Propunere/inițiativă în vigoare de la 1.1.2014 până
la 31.12.2020
–
þ    Impact financiar din 2014 până în 2023
¨ Propunere/inițiativă pe durată
nedeterminată
–
punere în aplicare cu o perioadă de
creștere în intensitate din AAAA până în AAAA,
–
urmată de o perioadă de funcționare
în regim de croazieră.

1.6.
Modul (modurile) de gestionare preconizat(e)[27]

þGestiune centralizată directă de către Comisie
þ Gestiune centralizată indirectă, cu
delegarea sarcinilor de execuție:
–
þ    agențiilor executive
–
þ    organismelor instituite de Comunități[28]
–
þ    organismelor publice naționale/organismelor cu misiune de
serviciu public.
–
¨    persoanelor cărora li se încredințează executarea
unor acțiuni specifice în temeiul titlului V din Tratatul privind Uniunea
Europeană, identificate în actul de bază relevant în sensul
articolului 49 din Regulamentul financiar
þ Gestiune partajată cu statele membre

þGestiune descentralizată împreună cu țări
terțe
þ Gestiune în comun cu organizații
internaționale (de precizat)
Dacă se
indică mai multe moduri de gestionare, se furnizează detalii
suplimentare în secțiunea „Observații”.
Observații:
În principal,
propunerile vor fi puse în aplicare prin gestiune partajată, împreună
cu programele naționale multianuale.
Obiectivele
care urmează a fi atinse în conformitate cu programele naționale vor
fi completate de „acțiunile Uniunii” și de un mecanism de
reacție rapidă pentru a face față situațiilor de
urgență. În cea mai mare parte, acestea vor fi sub forma unor
granturi și achiziții în cadrul gestiunii partajate și vor
include acțiuni în țările terțe și în
legătură cu acestea.
Vor fi
utilizate toate mijloacele posibile pentru a se evita fragmentarea, prin
concentrarea resurselor în vederea realizării unui număr restrâns de
obiective ale UE, precum și prin utilizarea expertizei principalelor
părți interesate, după caz, pe baza acordurilor de parteneriat
și a acordurilor cadru.
Asistența
tehnică la inițiativa Comisiei va fi pusă în aplicare prin
gestiune directă centralizată.
Țările
asociate la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului
Schengen vor participa, de asemenea, la cele două instrumente ale Fondului
pentru securitate internă, care constituie o dezvoltare a acquis-ului
Schengen (instrumentul privind frontierele și vizele și instrumentul
privind cooperarea polițienească), ca și cum ar fi state membre,
în baza acordurilor de asociere la Schengen. Vor participa la aceste
instrumente în conformitate cu dispozițiile regulamentului, implementând
propriile programe naționale multianuale, având posibilitatea de a
solicita finanțare în cadrul acțiunilor Uniunii etc. Ca și în
cadrul Fondului pentru frontiere externe, vor fi încheiate acorduri speciale
care vor preciza normele suplimentare necesare pentru participarea acestor țări
(norme derivate din Regulamentul financiar, din normele de punere în aplicare a
acestui regulament și din tratate, inclusiv competența de auditare a
Curții de Conturi). Având în vedere că aceste state vor contribui la
bugetul UE pentru cele două instrumente proporțional cu PIB-urile
lor, acordurile vor stabili, de asemenea, contribuțiile care vor fi
primite de la aceste state, în cadrul împărțirii
responsabilității privind guvernanța Schengen, indiferent de
valoarea alocațiilor pe care le primesc în cadrul acestor instrumente.
Până în prezent, statele asociate sunt Norvegia, Islanda, Elveția
și Liechtenstein.

2.
MĂSURI DE GESTIONARE
2.1.
Dispoziții în materie de monitorizare și
raportare

A se preciza
frecvența și condițiile.
În cazul
gestiunii partajate, se propune un cadru coerent
și eficient de raportare, monitorizare și evaluare. Pentru fiecare
program național, statele membre vor fi invitate să înființeze
un comitet de monitorizare la care poate participa și Comisia.
Statele membre
vor raporta anual cu privire la implementarea programului multianual. Aceste
rapoarte reprezintă o condiție preliminară pentru efectuarea
plăților anuale. Pentru a fi luate în considerare în cadrul
procesului de evaluare la jumătatea perioadei, rapoartele vor fi
solicitate în 2017 pentru a furniza informații suplimentare cu privire la
progresele înregistrate în vederea atingerii obiectivelor. Un exercițiu
similar va avea loc în 2019, pentru a facilita, după caz,
regularizările în cursul ultimului exercițiu financiar (2020).
Pentru a
sprijini dezvoltarea unei culturi întemeiate pe evaluări în domeniul
afacerilor interne, fondurile vor avea un cadru comun de evaluare și
monitorizare cu indicatori de politică globali, care pun în
evidență o abordare axată pe rezultate a fondurilor și
rolul esențial pe care îl pot juca în mixul de politici pentru atingerea
obiectivului de creare a unui spațiu de libertate, securitate și
justiție. Acești indicatori se referă la impactul pe care l-ar
putea avea fondurile: dezvoltarea unei culturi comune în ceea ce privește
securitatea frontierelor, cooperarea polițienească și
gestionarea crizelor; gestionarea eficace a fluxurilor de migrație în UE;
tratamentul corect și echitabil al resortisanților țărilor
terțe; solidaritate și cooperarea între statele membre în abordarea
problemelor legate de migrație și de securitatea internă și
o abordare comună la nivelul UE privind migrația și securitatea
în ceea ce privește țările terțe.
Pentru a
asigura aplicarea corespunzătoare a principiilor privind evaluarea
și, ținând seama de experiența practică legată de
evaluare în statele membre în cadrul finanțării actuale acordate de
către UE în domeniul afacerilor interne, Comisia și statele membre
vor coopera pentru a dezvolta cadrul comun de evaluare și monitorizare, inter
alia prin definirea modelelor și a indicatorilor comuni privind
rezultatele și realizările.
Toate
măsurile vor fi stabilite la începutul perioadei de programare,
permițând astfel statelor membre să instituie propriile sisteme de
raportare și de evaluare pe baza principiilor și cerințelor
convenite.
Pentru a
reduce sarcina administrativă și pentru a asigura sinergii între
raportare și evaluare, informațiile necesare pentru rapoartele de
evaluare vor valorifica și completa informațiile furnizate de
către statele membre în rapoartele anuale privind punerea în aplicare a
programelor naționale.
În 2018,
Comisia va prezenta, de asemenea, un raport privind evaluarea la jumătatea
perioadei a programelor naționale.
Într-o
perspectivă mai generală, Comisia va prezenta,
până la 30.6.2018, un raport intermediar privind utilizarea fondurilor,
precum și un raport de evaluare ex-post până la 30.6.2024,
care să acopere întreaga activitate de punere în aplicare (și anume,
nu doar programele naționale, în cadrul gestiunii partajate).

2.2.
Sistemul de gestiune și control
2.2.1.
Riscul (riscurile) identificat(e)

DG HOME nu s-a
confruntat cu riscuri importante de eroare în programele sale de cheltuieli.
Acest lucru este confirmat de absența constantă a unor
constatări semnificative în rapoartele anuale întocmite de Curtea de
Conturi, precum și de absența unei rate de eroare reziduală mai
mare de 2 % în ultimii ani în rapoartele anuale de activitate ale DG HOME
(și ale fostei DG JLS).
În cazul
gestiunii partajate, riscurile generale legate de
punerea în aplicare a programelor curente pot fi grupate, în principal, în trei
categorii:
–      riscul utilizării ineficiente sau al direcționării
insuficiente a fondurilor;
–      erori provenind din complexitatea normelor și din deficiențe
ale sistemelor de gestionare și control;
–      utilizarea ineficientă a resurselor administrative
(proporționalitatea limitată a cerințelor).
De asemenea,
merită menționate elementele specifice privind sistemul celor patru
fonduri în cadrul Programului general „Solidaritate și gestionarea
fluxurilor de migrație”.
–      Sistemul programelor anuale asigură efectuarea cu regularitate a
plăților finale, pe baza cheltuielilor certificate și auditate.
Cu toate acestea, perioada de eligibilitate a programelor anuale nu este
legată de exercițiul financiar al UE și, prin urmare,
lanțul de asigurare nu este pe deplin satisfăcător, chiar
dacă sistemul este foarte elaborat.
–      Comisia a stabilit norme de eligibilitate detaliate. Acest lucru
asigură, în principiu, omogenitatea cheltuielilor finanțate. Cu toate
acestea, creează un volum de muncă inutil pentru
autoritățile naționale și pentru Comisie și
sporește riscul de erori ale beneficiarilor și/sau ale statelor
membre din cauza interpretării eronate a normelor UE.
–      Sistemele actuale de gestionare și control sunt foarte
asemănătoare cu sistemele din cadrul fondurilor structurale. Cu toate
acestea există mici diferențe, în special în ceea ce privește
responsabilitățile la nivelul autorităților de certificare și
al autorităților de audit. Din această cauză se
creează confuzie în statele membre, în special atunci când
autoritățile acționează în cele două tipuri de
fonduri. De asemenea, crește riscul de erori, ceea ce necesită o
monitorizare mai intensă.
Aceste
elemente vor fi schimbate semnificativ în cadrul prezentei propuneri:
–      sistemele de gestionare și control vor respecta cerințele
generale stabilite în fondurile CSC și vor fi conforme pe deplin cu noile
cerințe ale noului Regulament financiar: cele trei autorități
vor fi înlocuite de două autorități (autoritatea
responsabilă și autoritatea de audit), rolurile acestora fiind
precizate pentru a se obține o asigurare îmbunătățită;

–      programarea multianuală corelată cu verificarea și
validarea anuală în baza plăților efectuate de autoritatea
responsabilă va alinia perioadele de eligibilitate la situațiile
financiare anuale ale Comisiei, fără să mărească
sarcina administrativă comparativ cu sistemul actual;
–      controalele la fața locului vor fi efectuate ca parte a
controalelor de nivelul 1, și anume, de către autoritatea
responsabilă, și vor sta la baza declarației anuale de asigurare
de gestiune;
–      clarificarea și simplificarea normelor de eligibilitate, precum
și armonizarea lor cu alte instrumente UE de asistență
financiară va reduce erorile făcute de către beneficiarii care
recurg la asistență financiară din diferite surse. Aceste norme
de eligibilitate vor fi stabilite la nivel național, cu excepția unor
principii de bază, similare celor utilizate pentru fondurile CSC;
–      este încurajată utilizarea unor opțiuni simplificate pentru
costuri, în special în cazul granturilor cu valoare redusă.
În cazul gestiunii
centralizate, principalele riscuri sunt următoarele:
–      riscul unei slabe corespondențe între proiectele primite și
prioritățile politice ale DG HOME;
–      riscul unei slabe calități a proiectelor selectate și al
proastei execuții tehnice a proiectului, reducând impactul programelor;
din cauza procedurilor de selecție inadecvate, lipsa de expertiză sau
monitorizarea insuficientă;
–      riscul utilizării ineficiente sau neeconomice a fondurilor
alocate, atât în cazul granturilor (complexitatea rambursării costurilor
eligibile efective, coroborată cu posibilități limitate de
verificare documentară a costurilor eligibile), cât și în cazul
achizițiilor (uneori există un număr limitat de furnizori
economici cu cunoștințele de specialitate necesare, motiv pentru care
posibilitățile de a compara ofertele de preț sunt insuficiente);
–      riscul privind capacitatea organizațiilor mai mici (în special) de
a controla efectiv cheltuielile și de a asigura transparența
operațiunilor desfășurate;
–      riscul reputațional pentru Comisie în cazul în care se
descoperă fraude sau activități infracționale; din
sistemele de control intern ale părților terțe se pot extrage
numai asigurări parțiale, din cauza numărului destul de mare de
contractanți și beneficiari eterogeni, fiecare operând propriul
sistem de control, adeseori de dimensiuni mai degrabă reduse.
Se
preconizează că majoritatea acestor riscuri va fi redusă
datorită unei direcționări îmbunătățite a propunerilor
și a utilizării unor elemente simplificate incluse în noul Regulament
financiar.

2.2.2.
Metoda (metodele) de control preconizată
(preconizate)

Gestiunea
partajată:
La nivelul
statelor membre, arhitectura propusă privind
sistemele de gestionare și control reprezintă o evoluție a
configurației instituite în perioada 2007-2013 și păstrează
majoritatea funcțiilor îndeplinite în perioada curentă, inclusiv
verificările administrative și la fața locului, auditul
sistemelor de gestionare și control și auditul proiectelor. Cu toate
acestea, ordinea acestor funcții a fost modificată, astfel încât
verificările la fața locului să devină o responsabilitate
clară a autorității responsabile, ca parte integrantă din
pregătirea exercițiului anual de verificare și închidere a conturilor.
Pentru
consolidarea responsabilității, autoritățile responsabile
vor fi acreditate de către un organism de acreditare național, care
răspunde de supravegherea lor constantă. Se preconizează că
reducerea numărului de autorități – eliminarea
autorității de certificare și reducerea numărului de
fonduri – va avea drept efect reducerea sarcinii administrative și o
posibilitate sporită de consolidare a capacității administrative
dar, în același timp, va permite o diviziune mai clară a responsabilităților.
Până în
prezent nu există a estimare fiabilă cu privire la costul
controalelor aferente fondurilor din domeniul afaceri interne care fac obiectul
gestiunii partajate. Singura estimare disponibilă se referă la FEDER
și la Fondul de coeziune, unde costurile aferente sarcinilor care trebuie
îndeplinite în cadrul controalelor (la nivel național, cu excepția
costurilor suportate de Comisie) sunt estimate la circa 2 % din totalul
fondurilor administrate în perioada 2007-2013. Aceste costuri sunt legate de
următoarele domenii de control: 1 % din costuri provin din coordonarea
și pregătirea programelor naționale, 82 % se referă la
gestionarea programelor, 4 % la certificare și 13 % la audit.
Următoarele
propuneri vor crește costurile aferente controlului:
–      înființarea și funcționarea unui organism de acreditare
și, în general, modificarea sistemului;
–      prezentarea unei declarații de gestionare atașată la
situațiile financiare anuale;
–      verificările la fața locului care vor fi întreprinse de
autoritatea responsabilă;
–      necesitatea unei activități de audit suplimentare,
efectuată de autoritățile de audit în vederea auditării
declarației de gestionare.
Cu toate
acestea, există și propuneri care vor reduce costurile aferente
controlului:
–      autoritatea de certificare va înceta să mai existe. Deși
funcțiile sale vor fi parțial transferate către autoritatea
responsabilă, aceasta va permite statului membru să
economisească o parte semnificativă a costurilor privind certificarea
ca urmare a îmbunătățirii eficienței administrative, a
necesității reduse de coordonare și a reducerii domeniului de
aplicare al auditurilor;
–      controalele care vor fi efectuate de către autoritatea de audit
vor fi orientate mai mult spre reefectuarea (unui eșantion) al
controalelor administrative și la fața locului întreprinse la primul
nivel de autoritatea responsabilă. Acest lucru va accelera procedura
contradictorie și va asigura că sunt efectuate toate controalele
necesare înainte de prezentarea situațiilor financiare anuale;
–      utilizarea costurilor simplificate va reduce sarcina și costurile
administrative la toate nivelurile, atât pentru administrații, cât și
pentru beneficiari;
–      închiderea anuală și limitarea perioadei pentru verificarea
și validarea conformității la 36 de luni va duce la reducerea
perioadei de păstrare a documentelor în vederea controlului, atât pentru
administrațiile publice, cât și pentru beneficiari;
–      crearea de fluxuri de comunicare electronică între Comisie și
statele membre va fi obligatorie.
La acestea
trebuie adăugate elementele de simplificare menționate la punctul 2.2.1
de mai sus care vor contribui, de asemenea, la reducerea sarcinii
administrative a beneficiarilor și, prin urmare, reprezintă o
reducere simultană a riscurilor de eroare și a sarcinii
administrative.
Prin urmare,
în ansamblu, se preconizează că aceste propuneri vor duce la
redistribuirea costurilor de control, mai degrabă decât la o creștere
sau o reducere. Cu toate acestea, se anticipează că această
redistribuire a costurilor (la nivelul tuturor funcțiilor și
datorită unui sistem de control adecvat, precum și la nivelul
statelor membre și al programelor), va permite o reducere mai
eficientă a riscurilor, precum și îmbunătățirea
și eficientizarea lanțului de asigurare.
La nivelul
Comisiei, nu se preconizează ca în primul
semestru al perioadei de programare să scadă costul gestionării
și al controalelor aferente gestiunii partajate, în . Și aceasta
deoarece, în primul rând, valoarea și domeniile de politică vizate de
gestiunea partajată vor crește, comparativ cu perioada curentă.
Prin urmare, menținerea acelorași resurse necesită deja
creșterea eficienței. În plus, primii ani vor fi caracterizați
prin existența multor sarcini importante care vor trebui îndeplinite: încheierea
programelor 2007-2013 (ultimele rapoarte de închidere au ca termen data de 31
martie 2016), dialoguri de politică și aprobarea programelor
naționale multianuale pentru perioada 2014-2020, instituirea noului sistem
de verificare și închidere a conturilor. În a doua jumătate a
perioadei, resursele potențiale disponibile vor fi utilizate pentru
îmbunătățirea evaluării și a monitorizării.
Gestiunea
centralizată
În ceea ce
privește gestiunea centralizată, Comisia va continua să aplice
actualul său sistem de control, alcătuit din următoarele elemente
constitutive: supravegherea operațiunilor de către direcțiile
operaționale, controlul ex-ante de către unitatea Buget și
Control, Comitetul privind achizițiile interne, controalele ex-post
privind granturile ori auditurile capacității de audit intern
și/sau ale serviciului de audit intern. Sectorul de control ex-post
aplică o „strategie de detectare” care vizează detectarea unui
număr cât mai ridicat de anomalii în vederea recuperării
plăților necuvenite. Pe baza acestei strategii, auditurile sunt efectuate
pe un eșantion de proiecte selectate aproape exclusiv pe baza unei analize
a riscurilor.
Datorită
acestei combinații de controalele ex-ante și ex-post, precum și
de controale ale documentelor, și la fața locului, rata de eroare
reziduală medie cuantificabilă a fost sub 2 % în ultimii ani. Prin
urmare, sistemul de control intern, precum și costul acestuia este
considerat adecvat în DG HOME pentru realizarea obiectivului de a se
obține o rată de eroare scăzută.
Totuși,
în acest context, DG HOME va continua să analizeze
posibilitățile de consolidare a gestiunii și de creștere a
simplificării. În special, toate opțiunile simplificate puse la
dispoziție în cadrul noului Regulament financiar vor fi utilizate cât mai
mult posibil, întrucât se estimează că ele vor contribui la reducerea
sarcinii administrative a beneficiarilor și, prin urmare, reprezintă
o reducere simultană a riscurilor de erori și a sarcinii
administrative pentru Comisie.
Noi
direcții de acțiune
Propunerile
prevăd noi direcții de acțiune pentru finanțarea din partea
UE în domeniul afacerilor interne, de exemplu o mai bună utilizare a
competențelor existente în cadrul agențiilor UE, dezvoltarea
dimensiunii externe și consolidarea mecanismelor de urgență.
Acestea vor necesita noi metode de gestionare și control pentru DG HOME.
Sumele care vor fi alocate acestor noi direcții de acțiune nu sunt
încă stabilite, dar este puțin probabil să fie semnificative în
comparație cu bugetul general pentru afaceri interne. Cu toate acestea, va
fi extrem de important să se stabilească mijloacele interne și
sistemul de lucru pentru îndeplinirea acestor noi sarcini cât mai devreme
posibil în perioada respectivă, cu respectarea deplină a principiilor
bunei gestiuni financiare.
Analiza de mai
sus arată în mod clar că, în pofida tuturor simplificărilor
introduse, nivelul resurselor umane necesare pentru execuția bugetului
majorat al DG HOME va trebui consolidat.
Necesarul de resurse umane va fi acoperit din efectivele de personal ale
DG-ului în cauză, alocate deja gestionării acțiunii și/sau
realocate intern în cadrul DG-ului, completate, după caz, prin resurse
suplimentare ce ar putea fi alocate DG-ului care gestionează acțiunea
în cadrul procedurii de alocare anuală și în lumina constrângerilor
bugetare.

2.3.
Măsuri de prevenire a fraudelor și a
neregulilor

A se preciza
măsurile de prevenire și de protecție existente sau preconizate.
Pe lângă
aplicarea tuturor mecanismelor de control normative, DG HOME va elabora o
strategie antifraudă, în conformitate cu noua strategie a Comisiei de
luptă împotriva fraudei (CAFS) adoptată la 24 iunie 2011 pentru a se
asigura, inter alia, alinierea deplină la CAFS a controalelor sale
interne privind combaterea fraudei și elaborarea unei abordări
privind gestionarea riscurilor legate de fraude care să vizează
identificarea zonelor cu risc de fraudă și formularea
răspunsurilor adecvate. Atunci când este necesar, vor fi create
rețele, precum și instrumente informatice adecvate de analiză a
cazurilor de fraudă cu fonduri.
În ceea ce
privește gestiunea partajată, CAFS identifică în mod clar
necesitatea unor propuneri de regulamente din partea Comisiei pentru perioada 2014-2020,
pentru a solicita statelor membre să pună în aplicare măsuri de
prevenire a fraudei eficace și proporționale cu riscurile de
fraudă identificate. Propunerea actuală include la articolul 5 o
cerință clară a statelor membre de a preveni, detecta și
corecta neregulile și de a le raporta Comisiei. Detaliile suplimentare în
ceea ce privește aceste obligații vor face parte din normele
detaliate privind funcțiile autorității responsabile, astfel cum
sunt prevăzute la articolul 24 alineatul (5) litera (c).
În plus,
articolul 41 cuprinde dispoziții clare cu privire la refolosirea
fondurilor provenite din corecții financiare în baza concluziilor Comisiei
sau ale Curții de Conturi.

3.
IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT AL PROPUNERII/INIȚIATIVEI
3.1.
Rubrica (rubricile)
din cadrul financiar multianual și linia (liniile) bugetară
(bugetare) de cheltuieli afectată (afectate)

·      Linii bugetare de cheltuieli existente
În ordinea rubricilor din cadrul financiar multianual
și a liniilor bugetare.
 Rubrica din cadrul financiar multianual   || Linia bugetară || Tipul cheltuielilor || Contribuție
 Numărul || Dif.[29] || Țări AELS[30] || Țări candidate[31] || Țări terțe || În sensul articolului 18 alineatul (1) litera (aa) din Regulamentul financiar
 3 ||   || Dif. || NU || NU || NU || NU
·      Noile linii bugetare a căror creare se solicită
În ordinea rubricilor din cadrul financiar multianual
și a liniilor bugetare.
 Rubrica din cadrul financiar multianual || Linia bugetară || Tipul cheltuielilor || Contribuție
 Numărul Rubrica 3: || Dif./Nedif. || Țări AELS || Țări candidate || Țări terțe || În sensul articolului 18 alineatul (1) litera (aa) din Regulamentul financiar
 3 || 18 01 04 bb – Fondul pentru securitate internă – Poliție și criminalitate – Asistență tehnică || Nedif. || NU || NU || DA || NU
 3 || 18 02 bb - Fondul pentru securitate internă – Poliție și criminalitate || Dif. || NU || NU || DA || NU
 3 || 18 01 04 cc – Fondul pentru securitate internă – Frontiere și vize – Asistență tehnică || Nedif. || NU || NU || DA || NU
 3 || 18 02 cc - Fondul pentru securitate internă – Frontiere și vize || Dif. || NU || NU || DA || NU
Contribuțiile țărilor
terțe se referă la ambele componente ale Fondului pentru securitate
internă.
Criteriile și metoda pentru calcularea
acestor contribuții urmează să fie negociate între UE și
statele asociate pe baza unei proceduri separate. Presupunând procente similare
cu cele utilizate în prezent în cadrul FFE, statele asociate vor fi invitate
să contribuie cu aproximativ 210 milioane EUR la componenta Frontiere
și vize și cu aproximativ 50 de milioane EUR la componenta Cooperare
polițienească.

3.2.
Impactul estimat asupra cheltuielilor
3.2.1.
Sinteza impactului estimat asupra cheltuielilor

milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Rubrica din cadrul financiar multianual: || Numărul 3 || Securitate și cetățenie
 DG HOME ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || După 2020 || TOTAL
  Credite operaționale (prețuri curente) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 18 02 bb Fondul pentru securitate internă - Poliție și criminalitate || Angajamente || (1a) || 135,076 || 143,047 || 151,283 || 159,791 || 168,578 || 177,653 || 187,022 ||   || 1 122,450
 Plăți || (2a) || 15,714 || 43,881 || 71,419 || 111,709 || 147,854 || 156,248 || 164,918 || 410,707 || 1 122,450
 18 02 cc  Fondul pentru securitate internă – Frontiere și vize || Angajamente || (1a) || 422,310 || 447,186 || 472,886 || 499,435 || 526,856 || 555,173 || 584,412 || - || 3 508,258
 Plăți || (2a) || 59,999 || 120,794 || 223,204 || 350,813 || 461,098 || 487,256 || 514,275 || 1 290,818 || 3 508,258
 Credite cu caracter administrativ finanțate din bugetul anumitor programe[32] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 18 01 04 bb            Fondul pentru securitate internă - Poliție și criminalitate ||   ||   || 0,800 || 0,800 || 0,800 || 0,800 || 0,800 || 0,800 || 0,800 ||   || 5,600
 18 01 04 cc             Fondul pentru securitate internă – Frontiere și vize ||   ||   || 1,700 || 1,700 || 1,700 || 1,700 || 1,700 || 1,700 || 1,700 ||   || 11,900
 TOTAL credite pentru DG HOME || Angajamente || =1+1a +3 || 559,886 || 592,733 || 626,669 || 661,726 || 697,934 || 735,326 || 773,934 ||   || 4 648,208
 Plăți || =2+2a +3 || 78,213 || 167,174 || 297,123 || 465,023 || 611,452 || 646,004 || 681,693 || 1 701,525 || 4 648,208
 Rubrica din cadrul financiar multianual: || 5 || „Cheltuieli administrative”
Întrucât
există elemente comune în punerea în aplicare a Fondului pentru azil
și migrație și a Fondului pentru securitate internă, ca de
exemplu un dialog de politică cu fiecare stat membru și dat fiind
că, în vederea asigurării gestionării noilor fonduri (precum
și închiderea programelor gestionate în prezent), organizarea internă
a DG HOME ar putea suferi modificări, nu este posibil să se
împartă cheltuielile administrative între Fondul pentru azil și
migrație și Fondul pentru securitate internă.
Prin urmare,
cifrele referitoare la rubrica 5 de mai jos corespund cheltuielilor
administrative totale considerate necesare pentru asigurarea gestionării
ambelor fonduri de către DG și nu există un total al creditelor.

milioane EUR (cu 3 zecimale)
   ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || După 2020 || TOTAL
 DG: HOME ||
  Resurse umane || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 ||   || 145,887
  Alte cheltuieli administrative || 0,156 || 0,159 || 0,162 || 0,165 || 0,168 || 0,172 || 0,175 ||   || 1,157
 TOTAL DG HOME || Credite || 20,997 || 21,000 || 21,003 || 21,006 || 21,009 || 21,013 || 21,016 ||   || 147,044
 TOTAL credite în cadrul RUBRICII 5 din cadrul financiar multianual || (Total angajamente = Total plăți) || 20,997 || 21,000 || 21,003 || 21,006 || 21,009 || 21,013 || 21,016 ||   || 147,044
milioane EUR (cu 3 zecimale)
   ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 ||   || TOTAL
 TOTAL credite în cadrul RUBRICILOR 1-5 din cadrul financiar multianual || Angajamente || N/A || N/A || N/A || N/A || N/A || N/A || N/A || N/A ||
 Plăți ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.2.2.
Impactul estimat asupra creditelor
operaționale

–
¨  Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de credite
operaționale
–
þ  Propunerea implică utilizarea de credite operaționale,
conform explicațiilor de mai jos:
Politica în domeniul afacerilor interne este pusă în aplicare, în
principal, prin gestiune partajată. Cu toate că
prioritățile în materie de cheltuieli sunt stabilite la nivelul UE,
gestionarea curentă efectivă revine autorităților
responsabile la nivel național. Indicatorii comuni privind
realizările și obiectivele vor fi stabiliți împreună de
către Comisie și autoritățile responsabile, ca parte a
programelor lor naționale, și aprobate de Comisie. Prin urmare, este
dificil să se specifice ținte privind realizările înainte de
conceperea, negocierea și aprobarea programelor pentru perioada 2013-2014.
În ceea ce privește gestiunea centralizată, nu este posibil pentru DG
HOME să furnizeze o listă completă a tuturor rezultatelor care
vor fi obținute prin intervenția financiară în cadrul
fondurilor, a costurilor și a valorilor medii, în conformitate cu prezenta
secțiune. Nu există în prezent instrumente statistice care să
permită calcularea pe baza actualelor programe a costurilor medii
relevante, și o astfel de definiție precisă ar fi contrară
principiului conform căruia viitorul program ar trebui să ofere un
grad suficient de flexibilitate pentru a permite adaptarea la prioritățile
politice în perioada 2014-2020. Acest lucru este valabil în special pentru
asistența de urgență și acțiunile din țările
terțe și în legătură cu acestea.
Credite de angajament în milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Obiective și realizări   ò ||   ||   || Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || A se menționa numărul de ani necesar pentru a reflecta durata impactului (a se vedea punctul 1.6) || TOTAL
 REALIZĂRI
 Tipul realizării[33] || Costul mediu al realizării || Numărul de realizări || Cost || Numărul de realizări || Cost || Numărul de realizări || Cost || Numărul de realizări || Cost || Numărul de realizări || Cost || Numărul de realizări || Cost || Numărul de realizări || Cost || Număr total de realizări || Total costuri
 OBIECTIVUL SPECIFIC NR. 1[34] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Realizare ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Realizare ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Realizare ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Subtotal obiectivul specific nr. 1 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 OBIECTIVUL SPECIFIC nr. 2… ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Realizare ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Subtotal obiectivul specific nr. 2 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 COSTURI TOTALE ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.2.3.
Impactul estimat asupra creditelor cu caracter
administrativ
3.2.3.1.
Sinteză

–
¨  Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de credite
administrative
–
þ Propunerea implică utilizarea de credite administrative, conform
explicațiilor de mai jos:
Întrucât
există elemente comune în punerea în aplicare a Fondului pentru azil
și migrație și a Fondului pentru securitate internă, ca de
exemplu un dialog de politică cu fiecare stat membru și dat fiind
că organizarea internă a DG HOME în vederea asigurării gestionării
noilor fonduri (precum și închiderea programelor gestionate în prezent) ar
putea suferi modificări, nu este posibil să se împartă
cheltuielile administrative între Fondul pentru azil și migrație
și Fondul pentru securitate internă.
Prin urmare,
cifrele referitoare la rubrica 5 de mai jos corespund cheltuielilor
administrative totale considerate necesare pentru asigurarea gestionării
ambelor fonduri de către DG și nu există un total al creditelor.

milioane EUR (cu 3
zecimale) HOME
 RUBRICA 5 din cadrul financiar multianual[35] || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || TOTAL
 Resurse umane HOME || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 145,887
 Alte cheltuieli administrative || 0,156 || 0,159 || 0,162 || 0,165 || 0,168 || 0,172 || 0,175 || 1,157
 Subtotal RUBRICA 5 din cadrul financiar multianual || 20,997 || 21,000 || 21,003 || 21,006 || 21,009 || 21,013 || 21,016 || 147,044
 În afara RUBRICII 5[36] din cadrul financiar multianual[37] || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || TOTAL
 Resurse umane HOME || 0,640 || 0,640 || 0,640 || 0,640 || 0,640 || 0,640 || 0,640 || 4,480
 Alte cheltuieli cu caracter administrativ || 1,860 || 1,860 || 1,860 || 1,860 || 1,860 || 1,860 || 1,860 || 13,020
 Subtotal în afara RUBRICII 5 din cadrul financiar multianual || 2,500 || 2,500 || 2,500 || 2,500 || 2,500 || 2,500 || 2,500 || 17,500
 TOTAL || N/A || N/A || N/A || N/A || N/A || N/A || N/A || N/A

3.2.3.2.
 Necesarul de resurse umane estimat

–
¨  Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de resurse
umane
–
þ Propunerea/inițiativa implică utilizarea de resurse umane,
conform explicațiilor de mai jos: cifrele utilizate pentru anul n sunt
cele pentru anul 2011,
Întrucât
există elemente comune în punerea în aplicare a Fondului pentru azil
și migrație și a Fondului pentru securitate internă, ca de
exemplu un dialog de politică cu fiecare stat membru și dat fiind
că organizarea internă a DG HOME în vederea asigurării
gestionării noilor fonduri (precum și închiderea programelor gestionate
în prezent) ar putea suferi modificări, nu este posibil să se
împartă cheltuielile administrative între Fondul pentru azil și
migrație și Fondul pentru securitate internă,
Prin urmare,
cifrele referitoare la rubrica 5 de mai jos corespund cheltuielilor
administrative totale considerate necesare pentru asigurarea gestionării
ambelor fonduri de către DG și nu există un total al creditelor,

Estimarea trebuie exprimată în valoare
întreagă (sau cel mult cu o zecimală)
 ||   || Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || Anul N+4 || Anul N+5 || Anul N+6
  Posturi din schema de personal (posturi de funcționari și de agenți temporari) HOME ||
 || 18 01 01 01 (la sediu și în birourile de reprezentare ale Comisiei) || 136 || 136 || 136 || 136 || 136 || 136 || 136
 || XX 01 01 02 (în delegații) || 15 || 15 || 15 || 15 || 15 || 15 || 15
 || 18 01 05 01 (cercetare indirectă) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (cercetare directă) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ||  Personal extern (în echivalent normă întreagă: ENI)[38] ||
 || 18 02 01 (AC, INT, END din „pachetul global”) || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16
 || XX 13 02 02 (AC, INT, JED, AL și END în delegații) || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 10
 || 18 01 04 bb[39] || - la sediu[40] || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || 4
 || - în delegații || * || * || * || * || * || * || *
 || 18 01 04 cc[41] || - la sediu[42] || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || 6
 || - în delegații || * || * || * || * || * || * || *
 || XX 01 05 02 (AC, INT, END - în cadrul cercetării indirecte) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (AC, INT, END – în cadrul cercetării directe) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Alte linii bugetare (13 01 04 02) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || TOTAL || N/A || N/A || N/A || N/A || N/A || N/A || N/A
XX este domeniul
de politică sau titlul din buget în cauză,
Necesarul de resurse umane va fi acoperit
din efectivele de personal ale DG-ului în cauză, alocate deja
gestionării acțiunii și/sau realocate intern în cadrul DG-ului,
completate, după caz, prin resurse suplimentare ce ar putea fi alocate
DG-ului care gestionează acțiunea în cadrul procedurii de alocare
anuală și în lumina constrângerilor bugetare, Sumele și
alocările vor fi ajustate în eventualitatea externalizării către
o agenție executivă,
Descrierea sarcinilor
care trebuie efectuate:
 Funcționari și agenți temporari la sediul central || Sarcinile care trebuie îndeplinite cuprind toate sarcinile necesare gestionării unui program financiar, cum ar fi: - furnizare de contribuții pentru procedura bugetară;  - desfășurarea dialogului politic cu statele membre;     - pregătirea programelor de lucru anuale/deciziilor de finanțare, stabilirea priorităților anuale, aprobarea programelor naționale;      - gestionarea programelor naționale, a cererilor de propuneri și a cererilor de oferte, precum și a procedurilor de selecție ulterioare;           - comunicarea cu părțile interesate (beneficiarii potențiali/efectivi, statele membre, etc.,); - elaborarea orientărilor pentru statele membre;              - gestionarea proiectelor din punct de vedere financiar și operațional;   - efectuarea controalelor, astfel cum sunt descrise mai sus (control ex ante, comitet privind achizițiile publice, audituri ex post, audit intern, verificarea și închiderea conturilor);            - contabilitate;      - dezvoltarea și gestionarea granturilor și a instrumentelor informatice naționale de gestionare a programului;   - monitorizarea și raportarea privind realizarea obiectivelor, inclusiv în rapoartele anuale de activitate și în rapoartele ordonatorului de credite subdelegat,
 Personal extern || Sarcinile sunt similare celor îndeplinite de funcționari și agenți temporari, cu excepția sarcinilor care nu pot fi îndeplinite de personalul extern
 Personalul din delegații || Pentru a contribui la dezvoltarea punerii în aplicare a politicii în domeniul afacerilor interne, în special a dimensiunii sale externe, delegațiile UE vor trebui să aibă expertiză necesară în afaceri interne, Aceasta poate fi asigurată de personal de la Comisia Europeană și/sau Serviciul European de Acțiune Externă,

3.2.4.
Compatibilitatea cu cadrul financiar multianual
actual

–
þ  Propunerea/inițiativa este compatibilă cu cadrul financiar
multianual următor,
–
¨  Propunerea/inițiativa necesită o reprogramare a rubricii
corespunzătoare din cadrul financiar multianual,
A se explica reprogramarea necesară,
precizându-se liniile bugetare în cauză și sumele aferente,
–
¨  Propunerea/inițiativa necesită recurgerea la instrumentul
de flexibilitate sau la revizuirea cadrului financiar multianual[43],
A se explica necesitatea efectuării acestei
acțiuni, precizând rubricile și liniile bugetare în cauză,
precum și sumele aferente,

3.2.5.
Participarea terților la finanțare

–
Propunerea/inițiativa nu prevede
cofinanțare din partea terților
–
þ Propunerea prevede că finanțarea din partea Uniunii Europene
are nevoie de cofinanțare, Suma exactă nu poate fi cuantificată,
Regulamentul stabilește ratele maxime de cofinanțare,
diferențiate în funcție de tipurile de acțiuni:
Credite în milioane EUR (cu 3 zecimale)
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Total
 A se preciza organismul care asigură cofinanțarea || SM || SM || SM || SM || SM || SM || SM ||
 TOTAL credite cofinanțate || de stabilit || de stabilit || de stabilit || de stabilit || de stabilit || de stabilit || de stabilit ||

3.3.
Impactul estimat asupra veniturilor

–
þ  Propunerea/inițiativa nu are impact financiar asupra
veniturilor,
–
¨  Propunerea/inițiativa are următorul impact financiar:
–
¨         asupra resurselor proprii
–
¨         asupra diverselor venituri
milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Linia bugetară pentru venituri: || Credite disponibile pentru exercițiul bugetar în curs || Impactul propunerii/inițiativei[44]
 Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || A se introduce numărul de coloane necesar pentru a reflecta durata impactului (a se vedea punctul 1,6)
 Articolul …,,, ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Pentru diversele venituri
alocate, a se preciza linia bugetară (liniile bugetare) de cheltuieli
afectată (afectate),
A se preciza metoda de
calcul al impactului asupra veniturilor,
[1]               JO C 115, 4.5.2010, p. 1.
[2]               COM(2010) 673 final.
[3]               COM(2011) 500 final.
[4]               COM(2011) 318 final, 16 iunie 2011: Comunicare privind
evaluarea intermediară a programului-cadru „Securitate și
protecția libertăților” (2007-2013).
[5]               Documentele consultării și raport privind
rezultatele consultării sunt disponibile pe site-ul internet al DG Afaceri
interne: http://ec.europa.eu/home-affairs/news/consulting_public/consulting_0020_en.htm

[6]               „Revizuirea bugetului UE”, COM(2010) 700, 19.10.2010.
[7]               Propunerea Comisiei - Regulament privind normele
financiare aplicabile bugetului anual al Uniunii [COM (2010) 815 final, 22.12.2010].
Prezenta propunere constituie retragerea oficială de către Comisie a
propunerilor legislative precedente COM (2010) 71 final și COM (2010) 260
final.
[8]               JO C…
[9]               JO C…
[10]             JO C…
[11]             Documentul Consiliului 7120/10.
[12]             COM(2010) 673 final.
[13]             JO L ….
[14]             JO L ….
[15]             JO L 58, 24.2.2007, p. 7.
[16]             JO L 176, 10.7.1999, p. 31.
[17]             JO L 53, 27.2.2008, p. 1.
[18]             JO L 160, 18.6.2011, p. 1.
[19]             JO L …
[20]             JO L 321, 8.12.2009, p. 44.
[21]             JO L 164, 22.6.2002, p. 3.
[22]             JO L 330, 9.12.2008, p. 21.
[23]             JO L ….
[24]             COM(2011) 403 final.
[25]             ABM: (Activity-Based Management ): gestionarea pe
activități – ABB (Activity-Based Budgeting): stabilirea bugetului pe
activități.
[26]             Astfel cum se menționează la articolul 49
alineatul (6) litera (a) sau (b) din Regulamentul financiar.
[27]             Explicațiile privind modurile de gestionare, precum
și trimiterile la Regulamentul financiar sunt disponibile pe site-ul
BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[28]             Astfel cum sunt menționate la articolul 185 din
Regulamentul financiar.
[29]             Dif. = credite diferențiate / Nedif. = credite
nediferențiate.
[30]             AELS: Asociația Europeană a Liberului Schimb.
[31]             Țările candidate și, după caz,
țările potențial candidate din Balcanii de Vest.
[32]             Asistența tehnică și/sau
administrativă și cheltuieli de sprijin pentru punerea în aplicare a
programelor și/sau acțiunilor UE (fostele linii „BA”), cercetare
indirectă și cercetare directă.
[33]             Realizările se referă la produse și
servicii care urmează a fi furnizate (de ex.: numărul de schimburi de
studenți finanțate, numărul de km de străzi construite
etc.).
[34]             Conform descrierii din secțiunea 1.4.2. „Obiectiv(e)
specific(e) ...”
[35]             Pachetul global, pe baza alocării finale din 2011
pentru resursele umane, inclusiv funcționari și personal extern.
[36]             Asistența tehnică și/sau
administrativă și cheltuieli de sprijin pentru punerea în aplicare a
programelor și/sau acțiunilor UE (fostele linii „BA”), cercetare
indirectă și cercetare directă.
[37]             Personalul extern finanțat de la fostele linii BA, pe
baza alocării finale pentru 2011 pentru resursele umane, inclusiv
personalul extern de la sediul central și din delegații.
[38]             AC = agent contractual; INT = personal pus la
dispoziție de agenți de muncă temporară („Intérimaire”);
JED = „Jeune Expert en Délégation” (expert tânăr în delegații); AL =
agent local; END = expert național detașat;
[39]             Sub plafonul pentru personal extern din credite
operaționale (fostele linii „BA”).
[40]             În special pentru fonduri structurale, Fondul european
agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) și Fondul european pentru
pescuit (FEP).
[41]             Sub plafonul pentru personal extern
din credite operaționale (fostele linii „BA”).
[42]             În special pentru fonduri structurale, Fondul european
agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) și Fondul european pentru
pescuit (FEP).
[43]             A se vedea punctele 19 și 24 din Acordul
interinstituțional.
[44]             În ceea ce privește resursele proprii
tradiționale (taxe vamale, cotizațiile pentru zahăr), sumele
indicate trebuie să fie sume nete, și anume sume brute după
deducerea a 25 % pentru costuri de colectare.