				|

		52011PC0840

			Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI de instituire a unui instrument de finanțare a cooperării pentru dezvoltare /* COM/2011/0840 final - 2011/0406 (COD) */

			   	EXPUNERE
DE MOTIVE
1.           CONTEXTUL PROPUNERII
Numărul persoanelor
care trăiesc în sărăcie continuă să constituie o
problemă majoră în țările în curs de dezvoltare. Deși
s-au înregistrat progrese notabile, majoritatea țărilor în curs de
dezvoltare nu se încadrează în graficul privind atingerea Obiectivelor de
dezvoltare ale mileniului (ODM) și nu sunt în măsură să
urmeze cu succes calea dezvoltării durabile în toate sensurile sale,
economic, social și de mediu, acesta din urmă incluzând atenuarea
schimbărilor climatice și adaptarea la acestea.
Pentru a agrava
situația, provocările globale sunt în continuare majore,
țările în curs de dezvoltare fiind grav afectate de succesiunea de
crize recente, fapt care a condus, printre altele, la instabilitate
socială și economică, creșterea migrației,
insecuritate alimentară și o vulnerabilitate crescută la
șocuri extern. Este un fapt din ce în ce mai recunoscut că resursele
de mediu și naturale, vitale pentru o creștere socioeconomică
durabilă, sunt tot mai mult expuse riscului prezentat de schimbările
climatice și de creșterea rapidă a populației. Acest lucru
poate exacerba o situație deja fragilă în numeroase țări în
curs de dezvoltare și riscă să anuleze anumite realizări în
materie de dezvoltare.
UE își menține
angajamentul de a ajuta țările în curs de dezvoltare în vederea
reducerii și, în ultimă instanță, a eradicării
sărăciei. Pentru a atinge acest obiectiv, a fost elaborat
regulamentul privind Instrumentul de cooperare pentru dezvoltare (ICD) pentru
perioada 2007-2013, scopul principal global al acestuia fiind eradicarea
sărăciei în țările și regiunile partenere. Acesta
constă în trei categorii de programe: (i) programe geografice bilaterale
și regionale care vizează cooperarea cu Asia, America Latină,
Asia Centrală, Orientul Mijlociu și Africa de Sud; (ii) programe
tematice care vizează următoarele aspecte: investirea în oameni,
mediul înconjurător și gestionarea durabilă a resurselor
naturale, inclusiv a energiei, actorii nestatali și autoritățile
locale, securitatea alimentară, migrația și azilul; și
(iii) măsuri de însoțire pentru țările
producătoare de zahăr.
Regulamentul actual privind
ICD expiră la 31 decembrie 2013. Diferitele revizuiri realizate ale ICD au
confirmat valoarea sa adăugată la nivel global și contribuția
sa la atingerea ODM, dar au evidențiat totodată anumite neajunsuri.
Noile provocări, împreună cu prioritățile stabilite în
Strategia Europa 2020 și cea mai recentă politică de dezvoltare
a UE, au determinat Comisia să propună revizuirea și adaptarea
regulamentului privind ICD, în conformitate cu comunicarea „Un buget pentru
Europa 2020” din 29 iunie 2011 și comunicarea „Creșterea impactului
politicii UE în domeniul dezvoltării: o agendă a schimbării” din
13 octombrie 2011.
2.           REZULTATELE CONSULTĂRILOR
CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI
Consultare publică
Comisia a organizat o consultare publică
privind viitorul finanțării acțiunii externe a UE în perioada 26
noiembrie 2010-31 ianuarie 2011. Acest proces s-a bazat pe un chestionar on-line
însoțit de un document de fond, „Care va fi finanțarea acțiunii
externe a UE după 2013?”. În general, răspunsurile nu au sugerat
necesitatea unei modificări substanțiale a structurii actuale a
instrumentelor existente. Cu toate acestea, au fost identificate mai multe
probleme, care au fost luate în considerare în mod corespunzător la
elaborarea noului regulament privind ICD:
·
respondenții au declarat, în marea majoritate
(aproximativ 70 %), că intervenția financiară a UE oferă o
valoare adăugată substanțială. Respondenții au afirmat
că UE trebuie să își valorifice în mod adecvat avantajul
comparativ legat de prezența sa pe teren în întreaga lume, expertiza
amplă și variată, caracterul supranațional și rolul de
facilitator al coordonării;
·
aproape toți respondenții (92 %) au
susținut o abordare mai diferențiată, adaptată la
situația țării beneficiare, pentru a spori impactul
instrumentelor financiare ale UE. În acest sens, diferențierea dintre
țările beneficiare este amplificată;
·
a existat un sprijin larg în rândul
respondenților pentru explorarea condiționalității pe baza
respectării de către țara beneficiară a drepturilor omului,
a minorităților, a bunei guvernanțe și a
diversității formelor de expresie culturală (78 %) și pe
baza calității politicilor sale și a capacității
și disponibilității de a pune în aplicare politici solide (63
%). Regulamentul propus recunoaște importanța planurilor
naționale de dezvoltare, precum și strategiile UE elaborate în comun,
ca bază pentru cooperare. De asemenea, subliniază valorile și
principiile de bază ale UE și consolidează, astfel,
condiționalitatea și responsabilitatea reciprocă;
·
o majoritate semnificativă a
respondenților sprijină o flexibilitate crescută în punerea în
aplicare, în special pentru identificarea de soluții la provocările
transregionale, care este considerată a fi obstrucționată de
„limitarea geografică” a instrumentelor individuale (FED se limitează
la țările ACP, ICD la America Latină, Asia, Asia Centrală,
Orientul Mijlociu și Africa de Sud, iar IEVP la țările din
vecinătate). Regulamentul propus prevede activități de punere în
aplicare de importanță transregională și grupează
diferitele axe tematice pentru a crește flexibilitatea și a simplifica
punerea în aplicare;
·
respondenții au fost de acord, în majoritate,
cu faptul că programarea în comun și cofinanțarea împreună
cu statele membre (și eventual cu țările beneficiare) ar putea
spori impactul și coerența acțiunii externe a UE, simplifica
furnizarea ajutoarelor și reduce costurile generale ale tranzacțiilor.
Acest aspect este tratat în mod corespunzător în cadrul regulamentului
propus.
Obținerea și utilizarea
expertizei
Comisia a efectuat o analiză internă
a diferitelor rapoarte (evaluări, audituri, studii, analize intermediare).
Analiza a evaluat ce anume funcționează și ce nu
funcționează și a desprins învățăminte pentru
elaborarea instrumentelor de finanțare.
Analiza a arătat că instrumentul ICD
actual contribuie la progresele spre atingerea ODM în țările în curs
de dezvoltare. Modalitățile de punere în aplicare a ICD, cum ar fi
sprijinul bugetar și „abordarea la nivel sectorial”, au permis o cooperare
aprofundată cu țările partenere și o diviziune mai
eficientă a muncii prin cofinanțare între donatori.
Cu toate acestea, analiza a identificat mai
multe neajunsuri.
·
Diferite politici interne ale UE devin din ce în ce
mai mult parte a acțiunii externe a Uniunii. În acord cu „Strategia Europa
2020” și cu Tratatul de Lisabona, era necesară consolidarea
reciprocă a acțiunilor interne și externe. Arhitectura
existentă nu era adecvată pentru a permite Comisiei să
intervină în mod eficient la o scară suficientă. Gruparea
diferitelor axe tematice sub un singur titlu va ameliora semnificativ
situația.
·
În unele cazuri, programele tematice erau prea
fragmentate pentru a putea răspunde crizelor globale (de exemplu, criza
prețurilor la alimente, gripa aviară) sau angajamentelor
internaționale asumate la cel mai înalt nivel politic (de exemplu,
biodiversitatea și schimbările climatice). Utilizarea pachetului
tematic necesita, prin urmare, o mai mare flexibilitate prin gruparea
diferitelor programe tematice și permite un angajament pe termen lung mai
coerent și cuprinzător în ceea ce privește bunurile publice
și provocările globale și un răspuns la diversele
șocuri care îi afectează pe cei mai săraci.
·
Regulamentul actual privind ICD acoperă o
serie largă de țări în curs de dezvoltare, de la
țările cel mai puțin dezvoltate la țările venituri cu
medii situate în tranșa superioară. Creșterea recentă a
inegalităților economice și sociale dintre țările
partenere și dezvoltarea de noi obiective reclamă o diferențiere
îmbunătățită. Noul regulament propus oferă
îndrumări suplimentare cu privire la diferențiere, permițându-i
Uniunii să concentreze ajutoarele acolo unde sunt necesare în cea mai mare
măsură și unde vor avea cel mai mare impact. Pentru a completa
mixul de politici, Comisia propune crearea unui nou instrument (Instrument de
parteneriat) pentru abordarea obiectivelor care depășesc nivelul
simplei asistențe pentru dezvoltare.
·
Sprijinirea inițiativelor transregionale s-a
dovedit a fi dificilă, având în vedere arhitectura actuală a
instrumentelor de asistență externă, în special în ceea ce
privește punerea în aplicare a Strategiei comune UE-Africa. Noul
regulament privind ICD prevede un temei juridic mai bun pentru punerea în
aplicare a Strategiei comune UE-Africa.
·
În prezentul regulament privind ICD,
dispozițiile referitoare la statele fragile și țările
aflate în situații post-criză sunt insuficiente: acestea subestimează
necesitatea sprijinirii proceselor politice care consolidează statul de
drept și buna guvernanță. Pentru soluționarea
provocărilor tranziției este necesar un set de răspunsuri la
nivel de țară, pe baza necesităților specifice și
asociate cu o strategie comună (o abordare globală). Noul regulament
ia în considerare într-o mai mare măsură aceste provocări
și identifică soluții la rigiditatea procesului decizional în
ceea ce privește alocarea fondurilor, programarea și punerea în
aplicare.
·
Regulamentul actual privind ICD conține
alocații indicative pentru fiecare regiune, fără să
prevadă rezerve nealocate. Acest lucru reduce posibilitatea
mobilizării resurselor pentru a răspunde unor necesități
neprevăzute (noi priorități politice, dezastre naturale sau provocate
de om etc.). Noul regulament propune păstrarea unor rezerve nealocate
pentru a fi utilizate pentru a reacționa la evenimente neprevăzute.
·
În sfârșit, procesul actual de programare
și punere în aplicare a ICD a fost evaluat ca fiind prea complex. Acesta
nu permite alinierea ciclului de programare al UE la cele ale partenerilor
săi, nu facilitează suficient programarea în comun cu statele membre
și nu permite ajustări rapide dacă este necesar. Toate aceste
neajunsuri au fost soluționate în mod direct în noul regulament privind
ICD.
Evaluarea impactului
Comisia a desfășurat o evaluare a
impactului (EI) care a analizat 3 alternative politice de bază:
menținerea regulamentului privind ICD fără nicio modificare
(opțiunea 1) și două alternative de modificare a ICD pentru
fiecare problemă identificată în cadrul ICD actual (opțiunile 2A
și 2B).
Opțiunea 1 nu a fost acceptată
deoarece nu ar rezolva problemele identificate. Sub-opțiunile A și B
din cadrul opțiunii 2 rezolvă problemele identificate în grade diferite,
fiecare având implicații specifice politice și de altă
natură. Concluzia EI a fost că sub-opțiunea B este mai bună
întrucât:
·
aliniază obiectivele ICD la noile
tendințe din politica UE în domeniul dezvoltării;
·
asigură o diferențiere clară între
țările partenere;
·
include buna guvernanță, democrația,
drepturile omului și statul de drept în asistența UE;
·
facilitează punerea în aplicare a Strategiei
comune UE-Africa;
·
simplifică programele tematice pentru a
asigura flexibilitatea necesară;
·
asigură mecanisme flexibile care să
faciliteze un răspuns mai eficace al UE la situațiile care
evoluează rapid în statele aflate în criză, post-criză și
în situații de fragilitate;
·
sporește flexibilitatea alocărilor de
fonduri și
·
îmbunătățește eficacitatea
ajutoarelor UE prin simplificarea și flexibilizarea procedurilor de
programare și punere în aplicare, facilitarea programării în comun
și alinierea asistenței UE la ciclurile de programare ale
țărilor partenere.
3.           ELEMENTELE JURIDICE ALE
PROPUNERII
Partea a cincea, titlul III, capitolul 1 din
Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene asigură cadrul juridic
de cooperare cu țările și regiunile partenere. Regulamentul
propus privind ICD se bazează, în special, pe articolul 209 alineatul (1)
din tratat și este prezentat de Comisie în conformitate cu procedura
prevăzută la articolul 294. Declarația comună a Consiliului
și a reprezentanților guvernelor statelor membre reuniți în
cadrul Consiliului, a Parlamentului European și a Comisiei privind
politica de dezvoltare a Uniunii Europene: „Consensul european”, din 20
decembrie 2005, comunicare din 13 octombrie 2011 „Creșterea impactului
politicii UE în domeniul dezvoltării - o agendă a schimbării”,
precum și orice comunicare viitoare care stabilește orientări
și principii de bază pentru politica de dezvoltare a Uniunii și
orice concluzii sau modificări ulterioare ale acestora, vor asigura cadrul
general, orientările și punctul focal pentru punerea în aplicare a
acestui regulament.
UE se află într-o poziție
imparțială unică de a furniza o parte din asistența
externă a Uniunii în numele și împreună cu statele membre, fapt
care îi oferă o credibilitate crescută în țările în care
activează. Multe state membre nu au capacitatea și/sau
disponibilitatea de a dezvolta instrumente externe globale. Prin urmare,
intervenția la nivelul UE este cea mai bună modalitatea de a promova
interesele și valorile generale ale Uniunii la scară globală
și de a asigura o prezență mondială a UE. Cu 27 de state
membre acționând prin politici și strategii comune, UE deține
masa critică pentru a răspunde provocărilor mondiale, în special
în ceea ce privește atingerea ODM. Întrucât obiectivele regulamentului
propus nu pot fi suficient realizate de către statele membre, dar pot fi,
prin urmare, din cauza dimensiunilor și efectelor acțiunii, mai bine
realizate la nivelul UE, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu
principiul subsidiarității prevăzut la articolul 5 din tratat.
Noul regulament propus consolidează, de
asemenea, capacitatea de coordonare și facilitează programarea în
comun cu statele membre, asigurând o diviziune eficientă a muncii și
o furnizare eficace a ajutoarelor. Politica de dezvoltare a Uniunii și
politicile statelor membre trebuie să se completeze și să se
susțină reciproc. În acest scop, asistența UE trebuie să se
concentreze acolo unde poate avea cel mai mare impact, având în vedere
capacitatea sa de a acționa la scară globală și de a
răspunde provocărilor globale. În conformitate cu principiul
proporționalității, astfel cum este prevăzut la articolul 5
din tratat, noul regulament propus nu depășește ceea ce este
necesar pentru realizarea obiectivelor sale.
Noul regulament propus va funcționa
ținând cont de dimensiunea externă a priorităților de
politică sectorială ale UE, asigurând coordonarea și
amplificarea sinergiilor, în acord cu obiectivele stabilite în regulament
și în conformitate cu cadrul juridic și de politică
menționat mai sus.
4.           IMPLICAȚII BUGETARE
Comisia propune alocarea sumei de 96 de
miliarde EUR pentru perioada 2014-2020 pentru instrumentele externe[1]. Alocarea propusă pentru
ICD este de 23 294,7 milioane EUR. Angajamentele bugetare anuale
indicative pentru ICD sunt prezentate în tabelul de mai jos. Alocările
financiare indicative per program ICD individual sunt prezentate în anexa VII
la regulament. Se intenționează ca cel puțin 50 % din programul
pentru bunuri publice mondiale și provocări globale să se
cheltuiască pentru schimbări climatice și obiective de mediu[2] și cel puțin 20 %
pentru incluziune socială și dezvoltare umană. La nivel global,
în conformitate cu comunicarea „Creșterea impactului politicii UE în
domeniul dezvoltării: o agendă a schimbării”, este prevăzut
un sprijin continuu pentru incluziune socială și dezvoltare
umană, până la cel puțin 20 % din ajutorul pentru dezvoltare al
Uniunii. În sfârșit, acest regulament intenționează să
contribuie la direcționarea a cel puțin 20% din bugetul Uniunii la
crearea de societăți cu emisii scăzute de carbon și
rezistentă la schimbările climatice, astfel cum se prevede în
comunicarea Comisiei „Un buget pentru Europa 2020”.
Pentru a asigura predictibilitatea,
finanțarea activităților de învățământ superior
din țările terțe în contextul programului „Erasmus pentru
toți” va fi pusă la dispoziție, în acord cu obiectivele de
acțiune externă ale UE, prin 2 alocații multianuale care
acoperă doar primii 4 ani și, respectiv, perioada rămasă de
3 ani. Această finanțare se va reflecta în programarea
indicativă multianuală a ICD, în funcție de
necesitățile și prioritățile identificate ale
țărilor în cauză. Alocațiile pot fi revizuite în cazul unor
evenimente neprevăzute majore sau al unor schimbări politice
importante, în funcție de prioritățile externe ale UE.
Dispozițiile Regulamentului (UE) privind programul „Erasmus pentru toți”
UE nr. [--] al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a
programului „Erasmus pentru toți”[3] se vor
aplica utilizării acestor fonduri.
 Instrument de cooperare pentru dezvoltare || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2014-2020
 2 716,7 || 2 903,1 || 3 100,3 || 3 308,7 || 3 525,3 || 3 751,7 || 3 989 || 23 294,7
*Prețurile
actuale în milioane EUR
5.           ELEMENTE PRINCIPALE
Simplificare
O prioritate pentru Comisie în cadrul acestui
nou regulament, ca și în alte programe din contextul cadrului financiar
multianual (CAM), o reprezintă simplificarea cadrului de reglementare
și facilitarea accesului la asistența Uniunii al țărilor
și regiunilor partenere, al organizațiilor societății
civile, al IMM-urilor etc., în măsura în care contribuie la obiectivele
regulamentului.
Instrumentele externe vor fi simplificate prin
delimitarea mai clară a acestora și reducerea suprapunerilor dintre
ele, astfel încât să fie identificate individual cu obiective de
politică definite în mod clar.
Simplificarea și reducerea costurilor
tranzacționale pentru țările și regiunile partenere se vor
realiza, de asemenea, prin proceduri de programare mai flexibile care permit
aplicarea principiilor eficacității ajutorului. De exemplu, Uniunea
se poate alinia la planurile naționale de dezvoltare ale țărilor
partenere, eliminându-se astfel necesitatea pentru țările partenere
de a negocia documente strategice specifice UE care să fie adoptate de
Comisie și permițând o analiză mai orientată care ar putea
fi inclusă în documentul de programare multianuală. De asemenea,
coordonarea donatorilor și diviziunea muncii pot fi consolidate prin
programare în comun cu statele membre.
Normele de aplicare sunt conținute în
Regulamentul (UE) nr. [--] al Parlamentului European și al Consiliului din
[--] de stabilire a normelor și procedurilor comune pentru punerea în
aplicare a instrumentelor de acțiune externă ale Uniunii.
Diferențiere
Abordarea diferențiată prezentată
în comunicarea „Creșterea impactului politicii UE în domeniul
dezvoltării: o agendă a schimbării” își propune să
mărească impactul cooperării pentru dezvoltare de la nivelul UE
prin orientarea resurselor sale acolo unde este cea mai mare nevoie de ele
pentru a ajuta la reducerea sărăciei și acolo unde ar putea avea
cel mai mare impact. Aceasta trebuie pusă în aplicare, în primul rând, din
punctul de vedere al eligibilității pentru programele bilaterale de
cooperare pentru dezvoltare și, în al doilea rând, din punctul de vedere
al alocării ajutoarelor.
În principiu, țările cu venituri mari,
țările cu venituri medii din tranșa superioară și alte
țări mari cu venituri medii, care se află pe calea unei
dezvoltări durabile și/sau care au acces la resurse interne și
externe mari pentru finanțarea propriilor strategii de dezvoltare, ar urma
să iasă din cadrul programelor de ajutor bilaterale. Lumea este
într-un proces de dezvoltare: lista CAD al OCDE cu beneficiarii AOD
(revizuită în 2011) arată că peste 20 de țări au
trecut de la categoria cu venituri mici la cea cu venituri medii sau de la
categoria cu venituri medii din tranșa inferioară la cea cu venituri
medii din tranșa superioară, pe baza PNB-ului pe cap de locuitor. În
mod evident, acesta este doar un indicator dintre atâția alții, iar
aplicarea principiului diferențierii trebuie să ia, de asemenea, în
considerare dezvoltarea umană, dependența de ajutoare și alte
aspecte, inclusiv dinamica procesului de dezvoltare.
În special, multe țări cu venituri
medii joacă un rol nou și din ce în ce mai mare la nivel regional
și/sau mondial. Prin urmare, UE trebuie să își adapteze natura
relațiilor noastre cu acestea, incluzând prioritățile și
instrumentele noastre de cooperare. Acest lucru nu ar trebui să
conducă la o slăbire a relațiilor noastre, ci mai degrabă
la un set mai modern de instrumente. UE trebuie să se angajeze în noi
parteneriate cu țări care ies din programele de ajutor bilaterale, în
special pe baza programelor regionale și tematice din cadrul noului ICD, a
instrumentelor de finanțare tematice pentru acțiunea externă a
UE și a noului Instrument de parteneriat.
Acte delegate
Se propune ca flexibilitatea să fie
sporită prin utilizarea de acte delegate în conformitate cu articolul 290
din tratat, pentru a face posibilă modificarea anumitor elemente
neesențiale din regulament care afectează programarea ulterioară
(de exemplu, anexe privind țările eligibile, domenii de cooperare
și alocația financiară indicativă per program pentru 2014-2020).

Explicație detaliată
Această secțiune cuprinde un
comentariu detaliat, în care sunt explicate principalele idei ale noului regulament
privind ICD din cadrul fiecăruia din articolele propuse.
(0)          Obiect și domeniu de
aplicare (articolul 1 titlul I)
Singura modificare propusă la articolul 1
este de a include Programul pan-african în domeniul de aplicare al
regulamentului.
Regulamentul se referă, astfel, la toate
țările, teritoriile și regiunile în curs de dezvoltare, cu
excepția țărilor eligibile pentru Instrumentul de
asistență pentru preaderare.
(1)          Obiective și
principii generale (titlul II) – articolele 2 și 3
Articolul 2 (Obiective și criterii de
eligibilitate) stabilește obiectivele principale
și generale ale regulamentului și caracteristicile cooperării
pentru dezvoltare geografică și ale cooperării tematice a
Uniunii. Obiectivele sunt în conformitate cu articolul 208 din tratat și
cu comunicările Comisiei menționate mai sus, „Un buget pentru Europa 2020”
și „Creșterea impactului politicii UE în domeniul dezvoltării: o
agendă a schimbării”.
Articolul prevede sprijinirea tuturor formelor
de cooperare cu țările în curs de dezvoltare. Acesta reclamă
îndeplinirea criteriilor asistenței oficiale pentru dezvoltare (AOD)
stabilite de CAD al OCDE, sub rezerva eventualelor excepții pentru
programele tematice și Programul pan-african. În cazul acestor programe, se
prevede o flexibilitate de 10 % pentru activitățile care nu
intră în domeniul de aplicare a AOD, în vederea acoperirii cheltuielilor
care, deși nu sunt, strict vorbind, conforme cu AOD, pot fi necesare
pentru punerea în aplicare adecvată a acțiunilor din cadrul acestor
programe.
Articolul 3 (Principii generale) stabilește principalele principii care reglementează punerea
în aplicare a regulamentului, respectiv, democrația, respectarea
drepturilor omului și a libertăților fundamentale și statul
de drept, o abordare diferențiată a țărilor partenere,
luând în considerare necesitățile, capacitățile,
angajamentele și performanțele acestora și potențialul
impact asupra UE, principalele aspecte interdisciplinare (cum ar fi egalitatea
de șanse între femei și bărbați și emanciparea femeilor),
coerență sporită a acțiunii externe a UE, coordonare
îmbunătățită cu statele membre și alți donatori
bilaterali sau multilaterali, precum și un proces de dezvoltare coordonat
de țara și regiunea parteneră cu responsabilitate
reciprocă, printr-o abordare a dezvoltării care include și la
care participă toți actorii, utilizând modalități de
cooperare eficiente și inovatoare, în conformitate cu bunele practici ale
CAD al OCDE și îmbunătățind astfel impactul ajutorului
și reducând suprapunerea și duplicarea.
(2)          Programe geografice
și tematice (titlul III) – articolele 4-9
Articolul 4 (Punerea în aplicare a
asistenței Uniunii) descrie tipul de
programe și asistența UE în cadrul căreia se vor derula.
Articolul 5 (Programe geografice) vizează posibilele domenii de cooperare și operează o
diferențiere între cooperarea regională și bilaterală. Se
va aplica principiul diferențierii prevăzut la articolul 3. În
consecință, asistența pentru dezvoltare bilaterală ar fi
oferită acelor țări partenere care au nevoie cel mai mult de ea
și care nu dispun de capacitățile financiare necesare propriei
dezvoltări. De asemenea, principiul diferențierii ia în considerare
impactul potențial al asistenței Uniunii în țările
partenere. Țările partenere care beneficiază de asistență
pentru dezvoltare bilaterală sunt enumerate în anexa III. Această
anexă nu include țările care au ieșit din programe pe baza
următoarelor criterii: țările partenere care reprezintă mai
mult de 1 % din PIB-ul mondial și/sau țările cu venituri medii
din tranșa superioară, conform listei CAD al OCDE cu beneficiarii
asistenței oficiale pentru dezvoltare (AOD), sunt în principiu excluse; cu
toate acestea, sunt utilizate criterii suplimentare referitoare la necesitatea
și capacitatea acestora, cum ar fi indicele dezvoltării umane,
indicele vulnerabilității economice și dependența de
ajutoare, precum și creșterea economică și
investițiile străine directe. De asemenea, se ține seama de
fiabilitatea datelor disponibile.
Toate țările partenere incluse în
anexa I ar beneficia însă în continuare de programele regionale și
tematice.
Regulamentul nu limitează domeniile de
cooperare sau intervenție a UE. Orice enumerare a unor astfel de domenii
este pur ilustrativă. Domeniile pot fi alese deoarece sunt pertinente
pentru atingerea obiectivelor prevăzute în tratat, pentru obligațiile
și angajamentele internaționale ale UE sau pentru obiectivele
specifice prevăzute în acordurile cu țările și regiunile
partenere. Acestea trebuie totuși propuse în raport cu obiectivul UE de concentrare
a asistenței, în vederea asigurării faptului că politica UE
și politicile statelor membre se completează reciproc, conform
cerințelor articolului 208 din tratat[4]
și ținând cont de comunicările Comisiei (în special, comunicarea
Comisiei, „O agendă a schimbării”) și de rezoluțiile
adecvate ale Consiliului și Parlamentului.
Articolul 6 (Programe tematice) vizează programele tematice ale căror obiective generale
și sfere de acțiune vor fi coerente cu scopul general și
domeniul de aplicare al acestui regulament, precum și condițiile în
care vor fi puse în aplicare programele tematice.
Articolul 7 (Bunuri publice mondiale
și provocări globale) descrie programul
tematic „Bunuri publice mondiale și provocări globale”, care va viza
principalele bunuri și provocări globale într-un mod flexibil și
interdisciplinar. Principalele domenii de activități care vor fi
urmărite de acest program sunt prezentate mai pe larg în anexa V și
includ, printre altele, mediul și schimbările climatice, energia
durabilă[5],
dezvoltarea umană (incluzând sănătatea, educația,
egalitatea de șanse între femei și bărbați, ocuparea
forței de muncă, competențele, protecția socială
și incluziunea socială, precum și aspectele aferente
dezvoltării economice, cum ar fi creșterea, locurile de muncă,
comerțul și participarea sectorului privat), securitatea
alimentară, migrația și azilul. Acest program tematic va permite
o reacție rapidă având în vedere evenimentele neprevăzute
și crizele globale (de exemplu, criza prețurilor la alimente, gripa aviară).
Acesta va reduce fragmentarea cooperării pentru dezvoltare a UE și va
permite consolidarea și caracterul unitar al acțiunilor interne
și externe.
Articolul 8 (Organizațiile
societății civile și autoritățile locale) descrie programul „Organizațiile societății civile (OSC)
și autoritățile locale (AL)”, care se bazează pe programul
anterior, „Actorii nestatali și autoritățile locale”. Axa
centrală a acestui program a fost definită cu mai multă
precizie, o mai mare atenție fiind acordată dezvoltării capacităților
OSC și AL. Programul va promova o societate civilă și
autorități locale mai favorabile incluziunii și mai autonome, va
crește gradul de sensibilizare și mobilizare pe probleme de
dezvoltare și va consolida capacitatea de dialog în materie de politică
în domeniul dezvoltării.
Articolul 9 (Programul pan-african) descrie Programul pan-african instituit pentru punerea în aplicare a
Strategiei comune UE-Africa (JAES). Programul va fi complementar și
coerent cu alte instrumente de finanțare, în special IEV și FED
și cu programele tematice din cadrul ICD. În timp ce IEV și FED se
axează pe intervenții la nivel regional sau național în Africa,
Programul pan-african este utilizat pentru a oferi sprijin specific
obiectivelor JAES, susținând în special activitățile cu caracter
transregional, continental și transcontinental, precum și
inițiativele JAES relevante pe scena mondială. Programul pan-african
va funcționa în strânsă cooperare/concertare cu alte instrumente și
se va concentra asupra inițiativelor specifice convenite în cadrul JAES
și al planurilor sale de acțiune pentru care nu poate fi
mobilizată o sursă alternativă de finanțare, asigurându-se
astfel coerența și sinergia necesare și evitându-se duplicarea
eforturilor și suprapunerile.
(3)          Programarea și
alocarea fondurilor (titlul IV) – articolele 10-14
Articolul 10 (Cadru general de programare
și de alocare a fondurilor) stabilește
cadrul general de programare geografică și tematică, precum
și de alocare a fondurilor în temeiul prezentului regulament. În acest
sens, se vor utiliza criteriile de alocare identificate la articolul 3
alineatul (2). Pentru a asigura sinergiile și complementaritatea
măsurilor Uniunii cu măsurile statelor membre, statele membre vor fi
pe deplin implicate în procesul de programare. Procesul de consultare va
include, de asemenea, alți donatori și actori în domeniul
dezvoltării, precum și societatea civilă și
autoritățile regionale și locale.
Alineatul (4) prevede păstrarea unui
anumit volum de fonduri nealocate, pentru a crește flexibilitatea
instrumentului și pentru a oferi posibilitatea de a reacționa la
evenimente neprevăzute (noi priorități politice, dezastre
naturale sau provocate de om etc.).
Articolul 11 (Documente de programare
pentru programe geografice) descrie cerințele
și principiile de întocmire a documentelor strategice pentru
țările și regiunile care beneficiază de o alocație
indicativă în temeiul acestui regulament și, pe baza acestora, de
programe indicative multianuale. Articolul menționează, de asemenea,
excepții privind cazurile în care nu ar fi necesară întocmirea unui
document strategic, pentru a simplifica procesul de programare, precum și
pentru a favoriza programarea în comun cu statele membre și alinierea la
programele naționale ale țărilor în curs de dezvoltare.
Pentru a asigura asumarea
responsabilității de către țări și principiile
eficacității ajutorului, documentele strategice vor fi elaborate în
dialog cu țările și regiunile partenere, cu implicarea relevantă
a societății civile și a autorităților regionale
și locale. Statele membre, alături de alți donatori, vor fi
implicate în conformitate cu articolul 10 alineatul (3).
Articolul introduce, de asemenea,
posibilitatea de a avea un document-cadru comun care să stabilească o
strategie cuprinzătoare a Uniunii, din care să facă parte
politica de dezvoltare.
Programele indicative multianuale (PIM)
elaborate s-ar putea baza pe orice documente de programare identificate în
acest articol, cu excepția situației în care alocația
totală nu ar depăși 30 de milioane EUR. PIM-urile pot fi
ajustate printr-o revizuire intermediară sau ad-hoc, având în vedere
obiectivele îndeplinite, precum și ținând cont de
necesitățile nou identificate, cum ar fi cele rezultate din
situații de criză, post-criză sau de fragilitate.
Articolul 12 (Programare pentru
țările aflate în situații de criză, post-criză sau de
fragilitate) subliniază necesitățile
și circumstanțele speciale ale țărilor aflate în
situații de criză, post-criză sau de fragilitate, care ar trebui
avute în vedere în momentul elaborării tuturor documentelor de programare.
Alineatul 2 de la articolul 12 evidențiază necesitatea
potențială unei reacții rapide în aceste țări și
prevede o procedură specială [comitologie ex-post, articolul 14
alineatul (3)] pentru o revizuire ad-hoc a documentului strategic și a
programului indicativ multianual.
Articolul 13 (Documente de programare
pentru programele tematice) descrie cerințele
și procedura de elaborare a documentelor de programare tematică.
Articolul prevede, de asemenea, posibilitatea unei revizuiri intermediare sau
ad-hoc, după caz.
Articolul 14 (Aprobarea documentelor
strategice și adoptarea programelor indicative multianuale) prevede că documentele de programare multianuală (respectiv,
documente strategice, programe indicative multianuale pentru țări
și regiuni partenere și documente strategice tematice) vor fi
adoptate de Comisie după obținerea avizului unui comitet
alcătuit din reprezentanți ai statelor membre și prezidat de un
reprezentant al Comisiei (comitetul fiind înființat în temeiul articolului
24 din prezentul regulament).
Articolul prevede, de asemenea, flexibilitate
și simplificare pentru situațiile în care poate exista o derogare de
la procedurile de comitologie standard (de exemplu, neutilizarea comitologiei
în cazul ajustărilor tehnice sau al modificărilor minore ale
alocațiilor globale) și pentru cazurile în care procedurile de
comitologie ar putea fi aplicate după adoptarea și punerea în
aplicare a modificărilor Comisiei (de exemplu, cazuri de criză, post-criză
și de fragilitate sau în cazul amenințărilor la adresa
democrației și a drepturilor omului).
(4)          Dispoziții finale
(titlul V) – articolele 15-22
Pentru a spori coerența și
eficacitatea asistenței Uniunii și, în special, pentru a evita
împărțirea programelor în mai multe instrumente diferite, articolul
15 (Participarea unei țări terțe neeligibile în temeiul
prezentului regulament) prevede posibilitatea de extindere a
eligibilității prezentului regulament pentru a include toate
țările, teritoriile și regiunile terțe, în măsura în
care acest lucru contribuie la obiectivele generale ale regulamentului.
Articolul 16 (Suspendarea asistenței) stabilește procedura care urmează a fi aplicată în
cazul neconformității cu principiile prevăzute la titlul II
și eventuala suspendare a asistenței acordate în temeiul prezentului
regulament.
Articolele 17 și 18 (Delegarea de
competențe Comisiei) introduc posibilitatea de a
împuternici Comisia să adopte acte delegate de modificare sau completare a
anexelor I-VI(I) la acest regulament. Articolul 28 descrie caracteristicile
și procedurile acestei delegări a competențelor. Parlamentul
European și Consiliul vor fi notificate simultan și imediat atunci
când Comisia adoptă un astfel de act delegat, iar actul intră în vigoare
doar dacă nu a fost exprimată nicio obiecție de către cele
două instituții în perioada de 2 luni (care poate fi
prelungită cu alte 2 luni) de după notificare.
Articolul 19 (Comitetul) înființează comitetul relevant care ajută Comisia în
punerea în aplicare a acestui regulament[6].

Articolul 20 (Dispoziții financiare) stabilește valoarea financiară de referință pentru
punerea în aplicare a regulamentului.
Articolul 21 (Serviciul European de
Acțiune Externă) subliniază că
acest regulament se va aplica în conformitate cu Decizia Consiliului privind
organizarea și funcționarea Serviciului European de Acțiune
Externă, Decizia Consiliului de stabilire a organizării și
funcționării Serviciului european pentru acțiune externă[7], în special articolul 9.
Articolul 22 (Intrarea în vigoare) prevede intrarea în vigoare a regulamentului și aplicarea
acestuia de la 1 ianuarie 2014, fără a stabili o dată de
încetare a aplicării.
2011/0406 (COD)
Propunere de
REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN
ŞI AL CONSILIULUI
de instituire a unui instrument de
finanțare a cooperării pentru dezvoltare
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere
Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 209
alineatul (1),
având în vedere
propunerea Comisiei,
după
transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele
naționale,
hotărând în
conformitate cu procedura legislativă ordinară,
întrucât:
(1)
Prezentul regulament constituie unul din
instrumentele care asigură sprijin direct pentru politicile externe ale
Uniunii Europene. Acesta va înlocui Regulamentul nr. 1905/2006 al
Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 de
stabilire a unui instrument de finanțare a cooperării pentru
dezvoltare[8],
care expiră la 31 decembrie 2013.
(2)
Lupta împotriva sărăciei rămâne
obiectivul principal al politicii de dezvoltare a Uniunii Europene, astfel cum
este prevăzut la titlul V capitolul 1 din Tratatul privind Uniunea
Europeană și la titlul III capitolul 1 din partea a cincea a
Tratatului privind funcționarea Uniunii Europene, în acord cu Obiectivele
de Dezvoltare ale Mileniului (ODM)[9]
sau cu alte obiective acceptate de Uniune și de statele sale membre.
(3)
Consensul european privind dezvoltarea[10] și comunicările
Comisiei „Creșterea impactului politicii UE în domeniul dezvoltării -
o agendă a schimbării”[11]
și „Abordarea viitoare a sprijinului bugetar al UE destinat
țărilor terțe”[12],
precum și orice comunicare viitoare care stabilește orientările
și principiile de bază pentru politica de dezvoltare a Uniunii
și concluziile ulterioare ale acestora asigură cadrul politic
general, orientările și punctul focal pentru ghidarea punerii în
aplicare a acestui regulament.
(4)
Uniunea este fondată pe valorile
democrației, statului de drept, universalității,
indivizibilității și respectării drepturilor omului și
a libertăților fundamentale, pe respectarea demnității
umane, pe principiile egalității și solidarității
și pe respectarea principiilor Cartei ONU și ale dreptului
internațional. Aceasta urmărește să dezvolte și
să consolideze angajamentul față de aceste valori în
țările și regiunile partenere, prin dialog și cooperare.
(5)
Uniunea își propune, de asemenea, să
asigure coerența cu alte domenii ale acțiunii sale externe. Aceasta
trebuie asigurată în momentul formulării politicii de cooperare
pentru dezvoltare a Uniunii și al programării planurilor sale
strategice și punerii în aplicare a măsurilor.
(6)
Ajutoare mai eficiente, o mai mare
complementaritate și o mai bună armonizare, alinierea cu
țările partenere și coordonarea procedurilor, atât între Uniune
și statele sale membre, cât și în relațiile cu alți
donatori și actori din domeniul dezvoltării, sunt esențiale
pentru a asigura coerența și relevanța ajutorului, reducând în
același timp costurile suportate de țările partenere. Prin
politica sa de dezvoltare, Uniunea și-a asumat angajamentul de a pune în
aplicare concluziile Declarației privind eficacitatea ajutorului adoptate
de Forumul la nivel înalt privind eficacitatea ajutorului, organizat la Paris,
la 2 martie 2005, ale Agendei pentru acțiune de la Accra adoptate la 4 septembrie
2008 și ale declarației care a urmat, adoptată la Busan la 1 decembrie 2011.
Obiectivul realizării unei programări în comun între Uniune și
statele sale membre trebuie susținut. Aceste angajamente au condus la o
serie de concluzii ale Consiliului și ale reprezentanților guvernelor
statelor membre reuniți în cadrul Consiliului, cum ar fi Codul de
conduită al UE privind complementaritatea și diviziunea muncii în
politica de dezvoltare[13],
și Cadrul operațional privind eficacitatea ajutorului[14].
(7)
Asistența Uniunii ar trebui să sprijine
Strategia comună UE-Africa[15]
și planurile sale de acțiune succesive care formează cadrul unei
cooperări extinse și reciproc avantajoase în cadrul unui parteneriat
strategic caracterizat prin urmărirea unor obiective comune de pe
poziții de egalitate.
(8)
Uniunea și statele membre trebuie să
îmbunătățească coerența și complementaritatea
politicilor lor de cooperare pentru dezvoltare, răspunzând în special
priorităților țărilor și regiunilor partenere la nivel
național și regional. Pentru a asigura că politica de cooperare
pentru dezvoltare a Uniunii și politicile statelor membre se
completează și se susțin reciproc, este necesar să se
prevadă proceduri de programare în comun care ar trebui puse în aplicare
ori de câte ori este posibil și prezintă relevanță.
(9)
Politica Uniunii și acțiunea
internațională în domeniul cooperării pentru dezvoltare sunt
ghidate de ODM, cum ar fi eradicarea sărăciei extreme și a
foametei, inclusiv orice modificări ulterioare ale acestora, și de
obiectivele și principiile de dezvoltare aprobate de Uniune și de
statele sale membre, inclusiv în contextul cooperării acestora în cadrul
Organizației Națiunilor Unite (ONU) și al altor organizați
internaționale competente în domeniul cooperării pentru dezvoltare.
(10)
Uniunea trebuie să promoveze o abordare
cuprinzătoare drept răspuns la crize și dezastre și la
situațiile afectate de conflicte și de fragilitate, inclusiv la cele
de tranziție. Acest lucru ar trebui să se bazeze în special pe concluziile Consiliului privind
securitatea și dezvoltarea[16] privind un
răspuns al UE la situațiile de fragilitate[17], privind prevenirea conflictelor[18],
precum și pe orice concluzii ulterioare relevante. Astfel ar trebui
să se asigure mixul necesar de abordări, răspunsuri și
instrumente, garantând în special un echilibru corespunzător între abordările
orientate spre securitate, cele de dezvoltare și umanitare și
corelând reacția pe termen scurt cu sprijinul pe termen lung.
(11)
Asistența Uniunii ar trebui să se
orienteze spre zonele în care are un impact mai mare, având în vedere
capacitatea sa de a acționa la scară globală și de a
răspunde provocărilor globale, precum eradicarea sărăciei,
dezvoltarea durabilă și incluzivă și promovarea la nivel
mondial a democrației, bunei guvernanțe, drepturilor omului și
statului de drept, angajamentul său predictibil pe termen lung
față de asistența pentru dezvoltare și rolul său în
coordonarea cu statele sale membre. În vederea asigurării unui astfel de
impact, trebuie să se aplice principiul diferențierii nu doar la nivelul
alocării fondurilor, ci și la nivelul programării, pentru a
garanta că procesul de cooperare pentru dezvoltare bilaterală
vizează țările partenere care au cea mai mare nevoie, inclusiv
statele fragile și statele cu grad ridicat de vulnerabilitate, și cu
capacitate limitată de acces la alte surse de finanțare pentru
sprijinirea propriei dezvoltări, având în vedere impactul potențial
al asistenței Uniunii în țările partenere. În
consecință, programarea bilaterală ar viza astfel de
țări, sub rezerva aplicării de criterii obiective bazate pe
necesitățile și capacitățile acestor țări,
precum și pe impactul asistenței UE.
(12)
Prezentul regulament trebuie să prevadă
un cadru favorizant programării, permițând o coordonare sporită
între politicile Uniunii prin utilizarea unui document-cadru comun ca bază
pentru programare. Acesta trebuie să permită alinierea deplină
cu țările și regiunile partenere, bazându-se, după caz, pe
planuri naționale de dezvoltare sau documente de dezvoltare
cuprinzătoare similare, și să urmărească o mai
bună coordonare între donatori, în special între Uniune și statele
sale membre, prin programare în comun.
(13)
Întrucât obiectivele prezentului regulament nu pot
fi atinse în mod satisfăcător de statele membre și, prin urmare,
având în vedere amploarea și efectele acțiunii, pot fi realizate mai
bine la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri în conformitate cu
principiul subsidiarității și proporționalității
prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În
conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum prevede
articolul menționat anterior, prezentul regulament nu
depășește ceea ce este necesar pentru realizarea acestor
obiective.
(14)
Într-o lume globalizată, diferite politici
interne ale UE, precum mediul, schimbările climatice, ocuparea forței
de muncă (inclusiv munca decentă pentru toți), egalitatea de
șanse între femei și bărbați, energia, apa, transporturile,
sănătatea, educația, justiția și securitatea,
cercetarea și inovația, societatea informațională,
migrația, agricultura și pescuitul, devin tot mai mult o parte a
acțiunii externe a UE. Comunicarea Comisiei „Europa 2020: o strategie
pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă
incluziunii”[19]
subliniază angajamentul Uniunii de a promova în cadrul politicilor sale
interne și externe o creștere inteligentă, favorabilă
incluziunii și durabilă reunind trei piloni: economic, social și
de mediu. Acțiunile din aceste două domenii ar trebui, acolo unde
este posibil, să se susțină reciproc, pentru a consolida
impactul acestora.
(15)
Combaterea schimbărilor climatice și
protejarea mediului se numără printre marile provocări cu care
se confruntă Uniunea și în care necesitatea acțiunii
internaționale este urgentă. În conformitate cu intenția
declarată în comunicarea Comisiei „Un buget pentru Europa 2020” din 29
iunie 2011[20],
prezentul regulament ar trebui să contribuie la obiectivul
direcționării a cel puțin 20% din bugetul UE către o
societate cu emisii reduse de carbon și rezistentă la
schimbările climatice, iar programul privind bunurile publice și
provocările globale ar trebui să utilizeze cel puțin 25% din
fondurile sale pentru a acoperi schimbările climatice și mediul.
(16)
Comunicarea Comisiei „Creșterea impactului
politicii UE în domeniul dezvoltării: o agendă a schimbării”[21] prevede sprijin în continuare
pentru incluziune socială și dezvoltare umană de cel puțin 20
% din ajutorul pentru dezvoltare al Uniunii. Pentru a contribui la acest scop,
cel puțin 20 % din programul privind bunurile publice mondiale și
provocările globale ar trebui să susțină acest domeniu al
dezvoltării.
(17)
Listele țărilor partenere stabilite în
temeiul prezentului regulament trebuie adaptate pe baza posibilelor
modificări ale statutului acestora, astfel cum a fost stabilit de
Comitetul de asistență pentru dezvoltare al Organizației pentru
Cooperare și Dezvoltare Economică (CAD al OCDE), precum și pe
baza schimbărilor importante în ceea ce privește dezvoltarea
umană, dependența de ajutor, situația de criză,
vulnerabilitatea și alte aspecte care includ dinamica procesului de
dezvoltare. Aceste actualizări, revizuiri ale țărilor partenere
eligibile în ceea ce privește cooperarea pentru dezvoltare
bilaterală, precum și modificări ale definițiilor unor
domenii detaliate de cooperare și de activități și
ajustări ale alocației financiare indicative per program constituie
elemente neesențiale ale prezentului regulament. În consecință,
pentru a-și adapta domeniul de aplicare la realitatea care se schimbă
cu rapiditate din țările terțe, competența de a adopta acte
în conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii
Europene trebuie delegată Comisiei, pentru actualizarea anexelor
prezentului regulament, care includ lista țărilor și regiunilor
partenere eligibile pentru finanțarea Uniunii, definiția domeniilor
detaliate de cooperare în cadrul programelor geografice și tematice
și alocațiile indicative per program. Este deosebit de important ca,
în timpul activităților pregătitoare, Comisia să organizeze
consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când
pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui
să asigure, de asemenea, transmiterea simultană, la timp și
adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și
Consiliu.
(18)
            Pentru a asigura condiții uniforme
de punere în aplicare a prezentului regulament, Comisiei trebuie să-i fie
acordate competențe de executare.
(19)
Competențele de executare referitoare la
documentele strategice și programele indicative multianuale prevăzute
la articolele 11-14 din prezentul regulament ar trebui exercitate în
conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European
și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și
principiilor generale privind mecanismele de control de către statele
membre al exercitării competențelor de executare de către
Comisie[22].
Luând în considerare natura respectivelor acte de punere în aplicare, în
special caracterul de orientare spre politică sau implicațiile
bugetare ale acestora, trebuie să se utilizeze, în general, procedura de
examinare pentru adoptarea acestora, exceptând măsurile la scară
financiară redusă. Comisia trebuie să adopte acte de punere în
aplicare imediat aplicabile, în cazurile justificate legate de necesitatea unui
răspuns rapid din partea Uniunii, în care motive imperative impun acest
lucru de urgență.
(20)
Normele și procedurile comune pentru punerea
în aplicare a instrumentelor de acțiune externă ale Uniunii sunt
stabilite în Regulamentul (UE) nr. …/…al Parlamentului European și al
Consiliului din ….[23], denumit în continuare „regulamentul comun de
punere în aplicare”.
(21)
Organizarea și funcționarea Serviciului
european pentru acțiune externă sunt descrise în Decizia 2010/427/UE
a Consiliului[24],
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
TITLUL
I
INTRODUCERE
Articolul 1
Obiect
și domeniu de aplicare
1.
În temeiul prezentului regulament, Uniunea poate
finanța:
(a)
programe geografice destinate sprijinirii
cooperării cu țările, teritoriile și regiunile în curs de
dezvoltare menționate în anexa I (denumite în continuare „țări
și regiuni partenere”), care sunt incluse pe lista CAD al OCDE cu beneficiarii
asistenței oficiale pentru dezvoltare (AOD) prezentate în anexa II.
Țările partenere care beneficiază de asistență pentru
dezvoltare bilaterală sunt prezentate în anexa III.
(b)
programe tematice care vizează bunurile
publice mondiale și provocările globale și care sprijină
organizațiile societății civile și autoritățile
locale din țările, teritoriile și regiunile eligibile pentru
finanțare din partea Uniunii în cadrul programelor geografice, în
conformitate cu anexa I la prezentul regulament, cu Regulamentul (UE) nr.
[.../…] al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a unui
instrument european de vecinătate[25]
și cu Decizia Consiliului [2001/822/CE din 27 noiembrie 2001 privind
asocierea țărilor și teritoriilor de peste mări[26]], precum și din
țările din Africa, zona Caraibelor și Pacific (ACP) semnatare
ale Acordului de parteneriat ACP-UE semnat la Cotonou la 23 iunie 2000.
(c)
un program pan-african de sprijinire a Strategiei
comune Africa-UE în țările, teritoriile și regiunile vizate de
respectiva strategie.
2.
În sensul prezentului regulament, prin „regiune” se
înțelege o entitate geografică ce cuprinde cel puțin două
țări în curs de dezvoltare.
TITLUL
II
OBIECTIVE
ȘI PRINCIPII GENERALE
Articolul 2
Obiective
și criterii de eligibilitate
1.
În cadrul principiilor și obiectivelor
acțiunii externe a Uniunii,
(a)
obiectivul principal al cooperării în temeiul
prezentului regulament îl constituie reducerea și, pe termen lung,
eradicarea sărăciei;
(b)
cooperarea în temeiul prezentului regulament va
contribui, de asemenea, la îndeplinirea altor obiective ale acțiunii
externe a UE, în special:
(i)         încurajarea unei dezvoltării
economice, sociale și de mediu durabile și
(ii)         promovarea democrației, a
statului de drept, a bunei guvernanțe și a respectării
drepturilor omului.
Îndeplinirea acestor obiective se
măsoară pe baza indicatorilor relevanți, în special ODM 1 pentru
litera (a) și ODM 1-8 pentru litera (b), precum și a altor indicatori
stabiliți de comun acord de Uniune și statele sale membre.
2.
Acțiunile din cadrul programelor geografice
sunt concepute astfel încât să îndeplinească criteriile aplicabile
AOD, definite de CAD al OCDE.
Acțiunile din cadrul Programului pan-african
și al programelor tematice sunt concepute astfel încât să
îndeplinească criteriile aplicabile AOD, definite de CAD al OCDE, cu
următoarele excepții:
(a)
atunci când caracteristicile beneficiarului impun
să se procedeze altfel sau
(b)
atunci când acțiunea pune în aplicare o
inițiativă globală, o prioritate a politicii Uniunii sau o
obligație sau un angajament internațional al Uniunii, astfel cum sunt
definite la articolul 6, iar acțiunea nu este de natură să
îndeplinească criteriile aplicabile AOD.
Fără a aduce atingere dispozițiilor
de la litera (a), cel puțin 90 % din cheltuielile prevăzute în cadrul
Programului pan-african și al programelor tematice îndeplinesc criteriile
aplicabile AOD, definite de CAD al OCDE.
3.
Acțiunile care intră sub incidența
Regulamentului (CE) nr. 1257/96 al Consiliului din 20 iunie 1996 privind
ajutorul umanitar[27]
și care sunt eligibile pentru finanțare în temeiul regulamentului
respectiv nu beneficiază, în principiu, de finanțare în temeiul
prezentului regulament, decât dacă este necesar să se asigure
continuitatea cooperării între o situație de criză și
restabilirea condițiilor stabile de dezvoltare.
Articolul 3
Principii
generale
1.
Uniunea urmărește să promoveze,
să dezvolte și să consolideze principiile democrației,
statului de drept și respectării drepturilor omului și a
libertăților fundamentale pe care este fondată, prin dialog
și cooperare cu țările și regiunile partenere.
2.
În punerea în aplicare a prezentului regulament
și cu scopul de a asigura un impact ridicat al asistenței Uniunii, se
adoptă o abordare diferențiată între țările partenere,
pentru a garanta că acestea beneficiază de cooperare specifică
și adaptată în funcție:
(a)
de nevoile lor;
(b)
de capacitățile lor de a genera și
accesa resurse financiare și de capacitățile lor de
absorbție, precum și
(c)
de angajamentele și performanțele lor.
Abordarea diferențiată este
adoptată și în ceea ce privește impactul al asistenței
Uniunii în țările partenere.
Țările cu cea mai mare nevoie de
asistență, în special țările cel mai puțin dezvoltate,
țările cu venituri mici și țările aflate în
situații de criză, post-criză, de fragilitate și de
vulnerabilitate, au prioritate în procesul de alocare a resurselor.
3.
Sunt integrate în toate programele următoarele
aspecte orizontale: promovarea drepturilor omului, egalitatea de șanse
între femei și bărbați, emanciparea femeilor, nediscriminarea,
democrația, buna guvernanță, drepturile copilului și
drepturile populațiilor indigene, incluziunea socială și
drepturile persoanelor cu handicap, sustenabilitatea mediului, inclusiv
identificarea de soluții la schimbările climatice, precum și
combaterea HIV/SIDA.
4.
Se acordă o importanță
deosebită consolidării statului de drept,
îmbunătățirii accesului la justiție, sprijinirii
societății civile, comerțului și dezvoltării durabile,
accesului la TIC, sănătății și securității
alimentare, promovării dialogului, participării și
reconcilierii, precum și consolidării instituțiilor.
5.
În punerea în aplicare a prezentului regulament, se
asigură coerența cu alte domenii de acțiune externă a
Uniunii și cu alte politici relevante ale acesteia. În acest scop,
măsurile finanțate în temeiul prezentului regulament, inclusiv cele
gestionate de BEI, se bazează pe politicile de cooperare prevăzute în
instrumente precum acorduri, declarații și planuri de acțiune
încheiate între Uniune și țările și regiunile terțe în
cauză, precum și pe deciziile, interesele specifice,
prioritățile de politică și strategiile Uniunii.
6.
Comisia și statele membre efectuează
schimburi de informații periodice și frecvente, inclusiv cu alți
donatori, și încurajează o mai bună coordonare și o mai
bună complementaritate între donatori, prin eforturi în vederea unei
programări multianuale comune bazată pe strategiile de reducere a
sărăciei sau pe strategii echivalente din țările partenere,
prin mecanisme comune de punere în aplicare, inclusiv prin analize comune, prin
instituirea unor misiuni comune la nivelul tuturor donatorilor și prin
utilizarea mecanismelor de cofinanțare și a acordurilor de cooperare
delegată.
7.
În cadrul sferelor proprii de competență,
Uniunea și statele membre promovează o abordare multilaterală a
provocărilor globale și, după caz, încurajează cooperarea
cu organizații și organisme internaționale și cu alți
donatori bilaterali.
8.
Uniunea promovează cooperarea efectivă cu
țările și regiunile partenere, în conformitate cu cele mai bune
practici internaționale. Aceasta își aliniază tot mai mult
sprijinul la strategiile de dezvoltare, politicile și procedurile de
reformă naționale sau regionale ale partenerilor. Uniunea contribuie
la consolidarea procesului de responsabilizare reciprocă a guvernelor partenere
și a instituțiilor și donatorilor și promovează
expertiza și ocuparea forței de muncă la nivel local. În acest
scop, Uniunea promovează:
(a)
un proces de dezvoltare care este condus de
țara parteneră și pentru care aceasta și-a asumat
responsabilitatea;
(b)
abordări în materie de dezvoltare deschise
tuturor actorilor și participative și o implicare largă a
tuturor segmentelor societății în procesul de dezvoltare și în
dialogul național și regional, inclusiv în dialogul politic;
(c)
modalități și instrumente de cooperare
eficace și inovatoare, astfel cum se prevede la articolul 4 din
regulamentul comun de punere în aplicare, cum ar fi combinarea granturilor
și împrumuturilor și alte mecanisme de repartizare a riscurilor în
sectoarele și țările selectate, precum și implicarea
sectorului privat, în conformitate cu bunele practici ale CAD al OCDE. Aceste
modalități și instrumente sunt adaptate la situația
specifică a fiecărei țări sau regiuni partenere, cu accent
pe abordările ce au la bază programe, pe furnizarea unei
finanțări predictibile a ajutoarelor, pe mobilizarea resurselor private,
pe dezvoltarea și utilizarea sistemelor naționale și pe
abordările bazate pe rezultate în materie de dezvoltare, incluzând,
după caz, ținte și indicatori stabiliți la nivel
internațional, cum ar fi cei ai ODM, și
(d)
îmbunătățirea impactului politicilor
și programării printr-o coordonare și o armonizare între
donatori în scopul reducerii suprapunerilor și a duplicărilor, al
îmbunătățirii complementarității și al
susținerii inițiativelor la nivelul tuturor donatorilor.
(e)
coordonarea se realizează în țările
și în regiunile partenere în baza orientărilor și principiilor
celor mai bune practici convenite în domeniul coordonării și
eficacității ajutorului.
9.
Uniunea va sprijini, printre altele, punerea în
aplicare a cooperării și dialogului la nivel bilateral, regional
și multilateral, a acordurilor de parteneriat și a cooperării
tripartite.
10.
Comisia urmărește să efectueze
schimburi periodice de informații cu societatea civilă.
TITLUL
III
PROGRAME
GEOGRAFICE Și TEMATICE
Articolul 4
Punerea
în aplicare a asistenței Uniunii
Cu respectarea obiectivului general și a
domeniului de aplicare, precum și a obiectivelor și principiilor
generale ale prezentului regulament, asistența Uniunii este pusă în
aplicare prin intermediul programelor geografice, tematice și Programului
pan-african și în conformitate cu regulamentul comun de punere în
aplicare.
Articolul 5
Programe
geografice
1.
Activitățile de cooperare ale Uniunii
desfășurate în temeiul prezentului articol vor fi puse în aplicare
pentru activități cu caracter național, regional, transregional
și continental.
2.
Fără a aduce atingere articolului 1
alineatul (1) litera (a), un program geografic cuprinde cooperarea în domenii
adecvate de activitate,
(a)
la nivel regional cu țările partenere
menționate în anexa I și
(b)
la nivel bilateral cu țările partenere
menționate în anexa III.
3.
Programele geografice pot fi preluate din domeniile
de cooperare prevăzute în „Consensul european”, printre altele, pentru a
se atinge obiectivele prevăzute la articolul 2 alineatul (1).
Domeniile comune de cooperare și domeniile
specifice de cooperare pentru fiecare regiune sunt prezentate în anexa IV.
4.
În cadrul fiecărui program național,
Uniunea își va concentra, în principiu, asistența asupra a trei
sectoare.
Articolul 6
Programe
tematice
Cu respectarea obiectivului general și a
domeniului de aplicare, precum și a obiectivelor și principiilor
generale ale prezentului regulament, acțiunile întreprinse prin
intermediul programelor tematice adaugă valoare și sunt complementare
acțiunilor finanțate în cadrul programelor geografice.
Pentru programarea acțiunilor tematice,
se aplică următoarele condiții:
(a)
obiectivele de politică ale Uniunii
urmărite de prezentul regulament nu pot fi îndeplinite în mod
corespunzător sau eficace prin intermediul programelor geografice;
(b)
acțiunile vizează inițiative globale
de sprijinire a obiectivelor stabilite la nivel internațional sau bunuri
publice mondiale și provocări globale, caz în care, prin derogare de
la articolul 9 din regulamentul comun de punere în aplicare, acestea pot
include acțiuni în statele membre, țările candidate și
potențial candidate și în alte țări terțe, astfel cum
se prevede în programul tematic relevant;
și/sau
(c)
acțiunile au următoarele caracteristici:
–
sunt multiregionale și/sau orizontale;
–
urmăresc politici și/sau inițiative
inovatoare cu obiectivul de ghidare a acțiunilor viitoare;
–
sunt acțiuni derulate în lipsa unui acord cu
guvernul (guvernele) partener(e);
–
sunt acțiuni care reflectă o prioritate
de politică a Uniunii sau o obligație sau un angajament
internațional și
–
după caz, sunt acțiuni derulate în lipsa
unui program geografic sau în cazul suspendării unui astfel de program.
Articolul 7
Bunuri
publice mondiale și provocări globale
1.
Obiectivul asistenței Uniunii în cadrul
programului „Bunuri publice mondiale și provocări globale” este de a
sprijini acțiuni în domenii precum mediul și schimbările
climatice, energia durabilă, dezvoltarea umană, securitatea
alimentară, migrația și azilul.
2.
Domeniile de activitate acoperite prin
asistența Uniunii în temeiul prezentului articol sunt prezentate în
detaliu în anexa V.
Articolul 8
Organizațiile
societății civile și autoritățile locale
1.
Obiectivul programului referitor la
organizațiile societății civile și autoritățile
locale în domeniul dezvoltării este de a finanța inițiativele în
domeniul dezvoltării aplicate de organizațiile societății
civile sau pentru acestea și de autoritățile locale provenite
din țările partenere, Uniunea Europeană, țările candidate
și potențial candidate sau pentru aceste autorități.
2.
Domeniile de activități acoperite prin
asistența Uniunii în temeiul prezentului articol, precum și o
listă indicativă a categoriilor de organizații ale
societății civile și autorități locale, sunt prezentate
în detaliu în anexa V.
Articolul 9
Programul
pan-african
1.
Asistența Uniunii sprijină punerea în
aplicare a Strategiei comune Africa-UE și, în special, planurile sale
succesive de acțiune, pentru a acoperi activitățile cu caracter
transregional, continental sau global.
Programul pan-african va promova, de asemenea,
complementaritatea și coerența cu alte instrumente de finanțare
ale acțiunii externe a Uniunii, în special Fondul european de dezvoltare
și Instrumentul european de vecinătate.
2.
Domeniile de cooperare acoperite prin
asistența Uniunii în temeiul prezentului articol sunt prezentate în
detaliu în anexa VI.
3.
Programul indicativ multianual pentru Programul
pan-african este întocmit pe baza Strategiei comune Africa-UE și a
planurilor sale de acțiune.
TITLUL
IV
PROGRAMAREA
ȘI ALOCAREA FONDURILOR
Articolul 10
Cadrul
general de programare și de alocare a fondurilor
1.
Pentru programele geografice, programele indicative
multianuale pentru țările și regiunile partenere se întocmesc pe
baza unui document strategic, astfel cum se prevede la articolul 11.
Pentru programele tematice, programele indicative
multianuale se întocmesc astfel cum se prevede la articolul 13.
Comisia adoptă măsurile de punere în
aplicare prevăzute la articolul 2 din regulamentul comun de punere în
aplicare, pe baza documentelor de programare menționate la articolele 11
și 13. Cu toate acestea, în situații specifice, sprijinul Uniunii
poate lua, de asemenea, forma unor măsuri nereglementate de aceste
documente, astfel cum se prevede în regulamentul comun de punere în aplicare.
2.
Uniunea și statele sale membre se
consultă reciproc și consultă și alți donatori și
actori din domeniul dezvoltării, inclusiv reprezentanții
societății civile și autoritățile regionale și
locale, într-un stadiu timpuriu al procesului de programare, pentru a favoriza
complementaritatea și coerența activităților lor de
cooperare. Această consultare poate conduce la programare în comun,
realizată de Uniune împreună cu statele sale membre.
3.
Comisia stabilește alocațiile indicative
multianuale din cadrul fiecărui program geografic în conformitate cu
principiile generale ale prezentului regulament, pe baza criteriilor
prevăzute la articolul 3 alineatul (2) și luând în considerare,
alături de specificitatea diferitelor programe, dificultățile
specifice cu care se confruntă țările sau regiunile aflate în
situații de criză, de vulnerabilitate, de fragilitate, în conflict
sau predispuse la dezastre.
4.
Se poate păstra un volum de fonduri nealocate.
Sub rezerva alocării sau realocării ulterioare a acestora, astfel cum
se prevede la articolul 11 alineatul (5) și la articolul 13,
utilizarea acestor fonduri este decisă ulterior în conformitate, cu
regulamentul comun de punere în aplicare.
Articolul 11
Documente
de programare pentru programe geografice
1.
Documentele strategice sunt documente întocmite de
Uniune pentru a asigura un cadru coerent pentru cooperarea în domeniul
dezvoltării dintre Uniune și țara sau regiunea parteneră în
cauză, în acord cu scopul general și domeniul de aplicare, cu
obiectivele, principiile și politica Uniunii Europene.
Elaborarea și punerea în aplicare a
documentelor strategice fac obiectul următoarelor principii ale
eficacității ajutorului: asumarea responsabilității la
nivel național, parteneriat, coordonare, armonizare, aliniere la sistemele
puse în aplicare în țara sau regiunea beneficiară, responsabilizarea
reciprocă și orientarea spre rezultate, în conformitate cu
dispozițiile articolului 3 alineatele (5)-(8).
În acest sens, documentele strategice se bazează,
în principiu, pe un dialog între Uniune și țara sau regiunea
parteneră, implicând, după caz, statele membre relevante, și
țara sau regiunea parteneră, implicând societatea civilă și
autoritățile regionale și locale, pentru a asigura că
țara sau regiunea în cauză își asumă suficient
responsabilitatea procesului și pentru a încuraja sprijinirea strategiilor
naționale de dezvoltare, în special a celor de reducere a
sărăciei.
2.
Documentele strategice pot face obiectul unei
revizuiri intermediare sau a unei revizuiri ad-hoc, în cazul în care este
necesar, în conformitate, după caz, cu principiile și procedurile
definite în acordurile de parteneriat și de cooperare încheiate cu
țările și regiunile partenere.
3.
Documentele strategice se întocmesc pentru
țările sau regiunile partenere relevante, cu excepția cazului în
care a fost întocmit pentru țara sau regiunea parteneră
respectivă un document-cadru comun care stabilește o strategie
cuprinzătoare a Uniunii, incluzând politica de dezvoltare.
Nu va fi necesar niciun document strategic pentru:
(a)
țările care au o strategie
națională de dezvoltare sub forma unui plan național de
dezvoltare sau a unui document de dezvoltare similar, acceptată de Comisie
ca bază pentru programul indicativ multianual corespunzător, la adoptarea
acestuia;
(b)
țările sau regiunile pentru care Uniunea
și statele membre au convenit asupra unui document comun de programare
multianuală;
(c)
regiunile care au o strategie convenită de
comun acord cu UE.
4.
Nu sunt necesare documente strategice pentru
țările sau regiunile care beneficiază de o alocare a fondurilor
Uniunii în temeiul prezentului regulament de cel mult 50 de milioane EUR
pentru perioada 2014-2020.
5.
Programe indicative multianuale se întocmesc pentru
fiecare din țările sau regiunile care beneficiază de o alocare
indicativă a fondurilor Uniunii în temeiul prezentului regulament. Cu
excepția țărilor sau regiunilor menționate la alineatul (4),
aceste documente se întocmesc pe baza documentelor strategice sau a
documentelor similare menționate în prezentul articol.
În înțelesul prezentului regulament, în
situația în care documentul comun de programare multianuală
prevăzut la alineatul 3 litera (b) respectă principiile și
condițiile stabilite în prezentul alineat, incluzând o alocare
indicativă de fonduri, precum și principiile stabilite la articolul 14,
acesta poate fi considerat drept programul indicativ multianual.
Programele indicative multianuale stabilesc
domeniile prioritare selectate pentru finanțare din partea Uniunii,
obiectivele specifice, rezultatele preconizate, indicatorii de
performanță și alocația financiară indicativă,
atât la nivel global, cât și per domeniu prioritar. După caz,
această alocație se poate acorda sub forma unor limite de sume
și/sau unele fonduri pot fi lăsate nealocate.
Programele indicative multianuale trebuie
ajustate, după caz, luând în considerare eventualele revizuiri
intermediare sau ad-hoc ale documentului strategic pe care se bazează.
În conformitate cu principiul
responsabilizării reciproce în urmărirea și îndeplinirea
obiectivelor convenite, inclusiv a celor referitoare la buna
guvernanță, democrație și respectarea drepturilor omului
și la statul de drept, alocațiile indicative pot fi mărite sau
micșorate în urma revizuirilor, în special avându-se în vedere nevoile
speciale cum sunt cele rezultate dintr-o situație de criză,
post-criză sau de fragilitate sau în cazul în care performanțele au
fost excepționale sau nesatisfăcătoare.
Articolul 12
Programare
pentru țările aflate în situații de criză, post-criză
sau de fragilitate
1.
La întocmirea documentelor de programare pentru
țările aflate în situații de criză, post-criză sau de
fragilitate, se iau în considerare în mod corespunzător vulnerabilitatea,
nevoile speciale și circumstanțele țărilor sau regiunilor
în cauză.
O atenție corespunzătoare trebuie
acordată măsurilor de prevenire a conflictelor, de consolidare a
statului și a păcii, de reconciliere și de reconstrucție
post-conflict.
În cazul în care țările partenere sau
grupurile de țări partenere sunt direct implicate într-o
situație de criză, post-criză sau de fragilitate sau sunt
afectate de aceasta, se pune un accent special pe amplificarea coordonării
dintre acordarea de ajutor de urgență, reabilitare și dezvoltare
pentru a le ajuta să facă trecerea de la o situație de
urgență la faza de dezvoltare. Programele pentru țările
și regiunile aflate într-o situație de fragilitate sau expuse
periodic dezastrelor naturale prevăd măsuri de pregătire pentru
dezastre și de prevenire a acestora, precum și de gestionare a consecințelor
unor astfel de dezastre.
2.
În situații de criză, post-criză
și de fragilitate sau în caz de amenințare la adresa
democrației, a statului de drept, a drepturilor omului sau a
libertăților fundamentale, care reclamă o reacție rapidă
din partea Uniunii, se poate utiliza procedura de urgență
prevăzută la articolul 15 alineatul (4) din regulamentul comun de
punere în aplicare pentru a se modifica documentul menționat la articolul 11,
în urma unei revizuiri ad-hoc a strategiei de cooperare a țării sau
regiunii respective.
Aceste revizuiri pot propune o strategie
specifică și adaptată pentru a asigura trecerea la cooperare
și dezvoltare pe termen lung, promovând o mai bună coordonare și
tranziție între instrumentele de politică umanitară și cele
de dezvoltare.
Articolul 13
Documente
de programare pentru programele tematice
1.
Programele indicative multianuale pentru programele
tematice stabilesc strategia Uniunii pentru tematica vizată,
prioritățile selectate pentru finanțare din partea Uniunii,
obiectivele specifice, rezultatele preconizate, indicatorii de
performanță, situația internațională și
activitățile partenerilor principali. După caz, se definesc
resurse și priorități de intervenție pentru participarea la
inițiativele globale. Programele indicative multianuale sunt coerente cu
documentele menționate la articolul 11 alineatul (3).
2.
Programele indicative multianuale prevăd
alocația financiară indicativă, atât la nivel global, cât
și pentru fiecare domeniu prioritar. După caz, această
alocație se poate acorda sub formă de limite de sume și/sau
unele fonduri pot fi lăsate nealocate. Programele indicative multianuale
trebuie ajustate în funcție de necesități pentru o punere în
aplicare efectivă a politicilor, luând în considerare eventualele
revizuiri intermediare sau ad-hoc.
3.
Comisia și statele membre se consultă
reciproc și consultă și alți donatori și actori din
domeniul dezvoltării, inclusiv reprezentanții societății
civile și autoritățile locale, într-un stadiu timpuriu al
procesului de programare, pentru a favoriza complementaritatea
activităților de cooperare ale acestora.
Articolul 14
Aprobarea
documentelor strategice și adoptarea programelor indicative multianuale
1.
Documentele strategice sunt aprobate și
programele indicative multianuale sunt adoptate de Comisie în conformitate cu
procedura de examinare menționată la articolul 15 alineatul (3) din
regulamentul comun de punere în aplicare. Această procedură se
aplică, de asemenea, revizuirilor substanțiale care conduc la o
modificare semnificativă a strategiei sau a programării acesteia.
2.
Procedura menționată la alineatul 1 nu se
aplică modificărilor nesubstanțiale ale documentelor strategice
sau programelor indicative multianuale, efectuării de ajustări
tehnice, realocării fondurilor în cadrul alocațiilor indicative per
domeniu prioritar sau majorării sau reducerii alocației indicative
inițiale cu mai puțin de 20 %, cu condiția ca aceste
modificări să nu afecteze domeniile prioritare și obiectivele
stabilite în aceste documente. În acest caz, ajustările sunt comunicate
Parlamentului European și Consiliului în decurs de o lună.
3.
Din motive imperative de urgență,
justificate în mod corespunzător, legate, printre altele, de
situațiile prevăzute la articolul 12 alineatul (2), Comisia poate
modifica documentele strategice și programele indicative multianuale în
conformitate cu procedura de urgență menționată la
articolul 15 alineatul (4) din regulamentul comun de punere în aplicare.
TITLUL
V
DISPOZIȚII
FINALE
Articolul 15
Participarea
unei țări terțe neeligibile în temeiul prezentului regulament
În situații justificate în mod
corespunzător și pentru a asigura coerența și eficacitatea
finanțării Uniunii sau pentru a promova cooperarea regională sau
transregională, Comisia poate decide, fără a aduce atingere
articolului 2 alineatul (3), să extindă eligibilitatea
acțiunilor la țările, teritoriile și regiunile care altfel
nu ar fi eligibile pentru finanțare în temeiul articolului 1, în cazul în
care acțiunea ce urmează a fi pusă în aplicare are un caracter
global, regional, transregional sau transfrontalier. Fără a aduce
atingere dispozițiilor articolului 8 alineatul (1) din regulamentul comun
de punere în aplicare, persoanele fizice și juridice din țările,
teritoriile și regiunile respective pot participa la procedurile de punere
în aplicare a acestor acțiuni.
Articolul 16
Suspendarea
asistenței
Fără a aduce atingere
dispozițiilor referitoare la suspendarea ajutorului din acordurile de
parteneriat și cooperare încheiate cu țările și regiunile
partenere, în cazul în care o țară parteneră nu respectă
principiile menționate la articolul 3 alineatul (1), Uniunea invită
țara parteneră să desfășoare consultări în
vederea identificării unei soluții acceptabile pentru ambele
părți, exceptând cazurile de urgență specială. În
cazul în care consultările cu țara parteneră nu conduc la o
soluție acceptabilă pentru ambele părți sau în cazul în
care consultările sunt refuzate sau în situații de urgență
specială, Consiliul poate lua măsuri adecvate în conformitate cu
articolul 215 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii
Europene, care pot include suspendarea totală sau parțială a
asistenței oferite de Uniune.
Articolul 17
Delegarea
de competențe Comisiei
Comisia este împuternicită să adopte
acte delegate în conformitate cu articolul 18 pentru a modifica sau completa
anexele I-VII la prezentul regulament.
Articolul 18
Exercitarea
competențelor delegate
1.
Delegarea de competențe menționată
la articolul 17 se conferă pe perioada de valabilitate a prezentului
regulament.
2.
Delegarea competențelor poate fi revocată
în orice moment de Parlamentul European sau de Consiliu. O decizie de revocare
pune capăt delegării de competențe precizate în decizia
respectivă. Aceasta intră în vigoare în ziua următoare
publicării deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la
o dată ulterioară specificată în aceasta și nu aduce
atingere valabilității actelor delegate deja în vigoare.
3.
De îndată ce adoptă un act delegat,
Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
4.
Cu excepția cazurilor menționate la
alineatul (5), un act delegat adoptat intră în vigoare numai în cazul în
care nu a fost exprimată nicio obiecție, fie din partea Parlamentului
European, fie din partea Consiliului, în termen de 2 luni de la notificarea
Parlamentului European și Consiliului cu privire la actul respectiv sau în
cazul în care, înainte de expirarea termenului respectiv, Parlamentul European
și Consiliul au informat Comisia cu privire la faptul că nu vor
formula obiecții. Acest termen se prelungește cu 2 luni la
inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
5.
Termenul de neexprimare de obiecții pentru
alinierea anexelor I, II și III la deciziile CAD al OCDE de revizuire a
listei beneficiarilor prezentate la articolul 1 litera (a) este de o
săptămână.
Articolul 19
Comitetul
Comisia este asistată de comitetul ICD.
Acesta este un comitet în sensul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
Articolul 20
Valoarea
financiară de referință
1.
Valoarea financiară de referință
pentru punerea în aplicare a prezentului regulament pentru perioada 2014-2020
este de 23 294 700 000 EUR.
2.
Sumele minime indicative alocate pentru fiecare
program prevăzut la articolele 5-9 pentru perioada 2014-2020 sunt indicate
în anexa VII. Sumele pot fi realocate între programe printr-un act delegat în
conformitate cu articolul 18. Sumele corespunzătoare programului privind
bunurile publice mondiale și provocările globale pot fi realocate
între subtitluri prin decizie a Comisiei, care este comunicată
Parlamentului European și Consiliului în termen de o lună de la
adoptarea acesteia.
3.
Așa cum se menționează la articolul 13
alineatul (2) din regulamentul privind programul „Erasmus pentru toți”,
pentru a promova dimensiunea internațională a
învățământului superior, se va aloca o sumă în valoare
totală indicativă de 1 812 100 000 de EUR din
diferitele instrumente externe (Instrumentul de cooperare pentru dezvoltare,
Instrumentul european de vecinătate, Instrumentul de asistență
pentru preaderare, Instrumentul pentru parteneriat și Fondul european de
dezvoltare) pentru acțiuni de mobilitate în scop educațional în
și din țările din afara UE și pentru cooperare și
dialog în materie de politici cu
autorități/instituții/organizații din aceste țări.
Pentru utilizarea acestor fonduri se aplică dispozițiile regulamentului
privind programul „Erasmus pentru toți”
Finanțarea va fi pusă la dispoziție
prin două alocări multianuale care acoperă doar primii patru
ani, respectiv ultimii trei ani. Această finanțare va fi
reflectată în programarea indicativă multianuală a acestor
instrumente, în conformitate cu nevoile și prioritățile
identificate ale țărilor în cauză. Alocațiile pot fi
revizuite în cazul unor evenimente neprevăzute majore sau al unor
schimbări politice importante, în funcție de prioritățile
externe ale UE.
Articolul 21
Serviciul
European de Acțiune Externă
Aplicarea prezentului regulament este în
conformitate cu Decizia 2010/427/UE a Consiliului privind organizarea și
funcționarea Serviciului European de Acțiune Externă.
Articolul 22
Intrarea
în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în
a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii
Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate
elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Se aplică de la 1 ianuarie 2014.
Adoptat la Bruxelles,
Pentru Parlamentul European                      Pentru
Consiliu
Președintele                                                  Președintele
ANEXA I
ȚĂRILE ȘI REGIUNILE PARTENERE ELIGIBILE ÎN TEMEIUL
ARTICOLULUI 1 ALINEATUL (1) LITERA (a)
America
Latină
1. Argentina
2. Bolivia
3. Brazilia
4. Chile
5. Columbia
6. Costa Rica
7. Cuba
8. Ecuador
9. El Salvador
10. Guatemala
11. Honduras
12. Mexic
13. Nicaragua
14. Panama
15. Paraguay
16. Peru
17. Uruguay
18. Venezuela
Asia
19. Afganistan
20. Bangladesh
21. Bhutan
22. Cambodgia
23. China
24. India
25. Indonezia
26. Republica
Populară Democrată Coreeană
27. Laos
28. Malaysia
29. Maldive
30. Mongolia
31.
Myanmar/Birmania
32. Nepal
33. Pakistan
34. Filipine
35. Sri Lanka
36. Thailanda
37. Vietnam
Asia
Centrală
38. Kazahstan
39. Republica
Kârgâzstan
40. Tadjikistan
41. Turkmenistan
42. Uzbekistan
Orientul
Mijlociu
43. Iran
44. Irak
45. Yemen
Africa de Sud
46. Africa de Sud
ANEXA II
LISTA CAD AL OCDE CU BENEFICIARII AOD
 În vigoare pentru rapoartele privind fluxurile din 2011, 2012 și 2013
 .
ANEXA III
ȚĂRILE ȘI REGIUNILE PARTENERE CARE COOPEREAZĂ LA NIVEL BILATERAL, ÎN
CONFORMITATE CU ARTICOLUL 5 ALINEATUL (2)
Următoarele
țări partenere beneficiază de asistență pentru
dezvoltare bilaterală în temeiul prezentului regulament, în conformitate
cu articolul 5 alineatul (2):
1. Bolivia
2. Cuba
3. El Salvador
4. Guatemala
5. Honduras
6. Nicaragua
7. Paraguay
8. Afganistan
9. Bangladesh
10. Bhutan
11. Cambodgia
12. Republica
Populară Democrată Coreeană
13. Laos
14. Mongolia
15.
Myanmar/Birmania
16. Nepal
17. Pakistan
18. Filipine
19. Sri Lanka
20. Vietnam
21. Republica
Kârgâzstan
22. Tadjikistan
23. Turkmenistan
24. Uzbekistan
25. Irak
26. Yemen.
27. Africa de Sud
ANEXA IV
DOMENII DE COOPERARE ÎN CADRUL PROGRAMELOR GEOGRAFICE
A. DOMENII
COMUNE DE COOPERARE ÎN CADRUL PROGRAMELOR GEOGRAFICE
Programele
geografice se pot inspira, printre altele, din domeniile de cooperare
identificate în cele ce urmează, care nu trebuie interpretate ca fiind
echivalente cu sectoarele. Prioritățile vor fi stabilite în
conformitate cu Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu
și Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor
„Creșterea impactului politicii UE în domeniul dezvoltării: o
agendă a schimbării” și cu concluziile ulterioare ale
instituțiilor Consiliului.
I. Drepturile omului, democrația și alte elemente-cheie ale
bunei guvernanțe
(a)          Democrația, drepturile omului
și statul de drept;
(b)          Egalitatea de șanse între femei
și bărbați și emanciparea femeilor;
(c)          Gestionarea sectorului public;
(d)          Politica și administrarea
fiscală;
(e)          Corupția;
(f)           Societatea civilă și
autoritățile locale;
(g)          Resursele naturale și
(h)          Legătura dintre dezvoltare
și securitate.
II.
Creștere durabilă și favorabilă incluziunii pentru
dezvoltarea umană
(a)          Protecție socială,
sănătate, educație și locuri de muncă;
(b)          Mediul de afaceri, integrarea
regională și piețele mondiale și
(c)          Agricultura și energia
sustenabile.
III. Alte domenii de importanță pentru coerența
politică pentru dezvoltare
(a)          Schimbările climatice și
mediul;
(b)          Migrația și azilul și
(c)          Tranziția de la ajutorul
umanitar și răspunsul la situații de criză către o
cooperare pentru dezvoltare pe termen lung.
B. DOMENII
SPECIFICE DE COOPERARE PER REGIUNE
Asistența Uniunii
Europene sprijină acțiunile și dialogurile sectoriale care sunt
conforme cu articolul 5 și cu obiectivul general și domeniul de
aplicare, precum și cu obiectivele și principiile generale ale
prezentului regulament. Se acordă o atenție adecvată domeniilor
descrise mai jos, reflectând strategiile stabilite de comun acord, acordurile
de parteneriat, de cooperare și comerciale. Prioritățile vor fi
stabilite în conformitate cu Comunicarea „O agendă a schimbării”
și cu concluziile ulterioare ale Consiliului.
America
Latină
(a)          încurajarea coeziunii sociale, în
special a incluziunii sociale, a muncii decente și echității, a
egalității între sexe și a emancipării femeilor;
(b)          soluționarea problemelor de
guvernanță și sprijinirea reformelor politice, în special în
domeniile politicilor sociale, gestionării finanțelor publice și
impozitării, securității (incluzând drogurile, criminalitatea
și corupția), consolidarea bunei guvernanțe și a
instituțiilor publice (inclusiv prin mecanisme inovatoare de asigurare a
cooperării tehnice, de exemplu, TAIEX și înfrățire),
protecția drepturilor omului, inclusiv a drepturilor populațiilor
indigene și ale populațiilor cu origini africane, a mediului, lupta
împotriva discriminării și lupta împotriva producției,
consumului și traficului de droguri;
(c)          sprijinirea diferitelor procese de
integrare regională și de interconectare a infrastructurilor de
rețele, asigurând totodată complementaritatea cu
activitățile sprijinite de Banca Europeană de Investiții
(BEI) și de alte instituții;
(d)          abordarea legăturii dintre
securitate și dezvoltare;
(e)          sprijinirea politicilor în domeniul
educației și dezvoltarea unui spațiu comun al
învățământului superior în America Latină;
(f)           abordarea
vulnerabilității economice și susținerea transformării
structurale prin stabilirea unor parteneriate puternice în jurul
comerțului, investițiilor, know-how-ului și cercetării,
inovării și tehnologiei și promovarea creșterii durabile
și favorabile incluziunii în toate dimensiunile sale, cu o atenție
deosebită acordată provocărilor prezentate de fluxurile
migraționale, securitatea alimentară (inclusiv agricultura și
pescuitul sustenabile), schimbările climatice, energiile sustenabile
și protecția și sporirea biodiversității și
serviciilor ecosistemelor, incluzând apa și pădurile, precum și
investițiilor productive pentru locuri de muncă mai multe și mai
bune în cadrul economiei verzi;
(g)          asigurarea unei urmăriri
adecvate a măsurilor de urgență pe termen scurt de abordare a
recuperării post-dezastru sau post-criză puse în aplicare prin alte
instrumente de finanțare.
Asia
(a)          încurajarea coeziunii sociale, în
special a incluziunii sociale, a muncii decente și echității, a
egalității de șanse între femei și bărbați;
(b)          stabilirea unor parteneriate
accesibile tuturor în sfera comerțului, investițiilor, ajutoarelor,
migrației, cercetării, inovării și tehnologiei;
(c)          crearea și consolidarea de
instituții și organisme publice legitime, eficiente și
responsabile, prin promovarea de reforme instituționale (inclusiv privind
buna guvernanță și lupta anticorupție, gestionarea
finanțelor publice, fiscalitatea și reforma administrației
publice) și de reforme legislative, administrative și de
reglementare, în acord cu standardele internaționale, în special în
statele și țările fragile aflate în situații de conflict
și post-conflict;
(d)          sprijinirea unei societăți
civile active și organizate pentru dezvoltare și favorizarea
parteneriatelor public-privat;
(e)          sprijinirea diminuării și
adaptării la schimbările climatice, promovării consumului
și producției durabile, precum și investițiilor în
tehnologii curate, energii durabile, transporturi, agricultură și
pescuit durabile, protecției și sporirii biodiversității
și serviciilor ecosistemelor, incluzând apa și pădurile și
creării de locuri de muncă decente în cadrul economiei verzi;
(f)           promovarea unei și mai mari
integrări și cooperări regionale într-un mod orientat spre
rezultate, prin sprijin pentru diverse procese de integrare și pentru
dialog regional;
(g)          contribuția la prevenirea
riscurilor pentru sănătate și reacția la acestea, inclusiv
la cele apărute la interfața dintre animale, oameni și
diferitele medii ale acestora;
(h)          în contextul legăturii dintre
securitate și dezvoltare, combaterea corupției și
criminalității organizate, a producției, consumului și
traficului de droguri și a altor forme de trafic și sprijinirea
gestionării eficiente a frontierelor și a cooperării
transfrontaliere;
(i)           sprijinirea pregătirii pentru
dezastre și recuperării post-dezastru pe termen lung, inclusiv în
domeniul securității alimentare și nutriționale și a
asistenței acordate persoanelor dezrădăcinate.
Asia
Centrală
În conformitate cu
obiectivele comune stabilite în Strategia UE pentru un nou parteneriat cu Asia
Centrală adoptată în 2007:
(a)          promovarea reformei
constituționale și a apropierii legislative, de reglementare și
administrative cu Uniunea, inclusiv continuarea democratizării și a
organizării societății civile, sprijinirea statului de drept, a
bunei guvernanțe, a fiscalității și consolidarea
instituțiilor și organismelor naționale, cum ar fi organismele
electorale, parlamentele, reforma administrației publice și
gestionarea finanțelor publice;
(b)          promovarea creșterii economice
favorabile incluziunii și durabile, soluționarea inegalităților
sociale și regionale și sprijinirea politicilor în domenii precum
educația, cercetarea, inovația și tehnologia,
sănătatea, munca decentă, energia durabilă, agricultura
și dezvoltarea rurală, încurajarea IMM-urilor, stimulând
totodată dezvoltarea unei economii de piață, a comerțului
și investițiilor, inclusiv reformele în domeniul reglementării
și sprijinirea integrării în OMC;
(c)          sprijinirea unei gestionări a
frontierelor și a unei cooperări transfrontaliere eficiente, în
vederea promovării unei dezvoltări economice, sociale și a
mediului durabile în regiunile frontaliere; în contextul legăturii dintre
securitate și dezvoltare, combaterea criminalității organizate
și a tuturor formelor de trafic, incluzând lupta împotriva producției
și consumului de droguri, precum și a efectelor negative ale
acestora, inclusiv HIV/SIDA;
(d)          promovarea cooperării,
dialogului și integrării bilaterale și regionale, inclusiv cu
țările vizate de Instrumentul european de vecinătate și de
alte instrumente ale Uniunii pentru sprijinirea reformelor politice, inclusiv
prin consolidarea capacităților, prin consolidarea
instituțiilor, prin asistență tehnică (de exemplu, TAIEX),
prin schimb de informații și înfrățire, precum și prin
investiții-cheie, prin intermediul unor mecanisme adecvate de mobilizare a
resurselor financiare ale UE în sectoarele educație, mediu și
energie, apă/igienizare, dezvoltarea cu emisii reduse/rezistența la
impactul schimbărilor climatice, precum și îmbunătățirea
securității și siguranței aprovizionării
internaționale cu energie electrică și a operațiunilor de
transport, a interconexiunilor, rețelelor și operatorilor acestora,
inclusiv prin activități susținute de BEI.
Orientul
Mijlociu
(a)          soluționarea problemelor legate
de guvernanță (inclusiv în domeniul fiscal), drepturile omului
și egalitatea politică, în special în statele fragile, pentru a
contribui la consolidarea unor instituții publice legitime, democratice,
eficiente și responsabile și a unei societăți civile active
și organizate;
(b)          încurajarea coeziunii sociale, în
special a incluziunii sociale, a muncii decente și echității
și a egalității între bărbați și femei;
(c)          promovarea unei reforme și
diversificări economice sustenabile, a comerțului, a dezvoltării
unei economii de piață, a unor investiții productive și
durabile în principalele sectoare (cum ar fi energia, inclusiv energia din
surse regenerabile), a parteneriatelor public-private și a integrării
țărilor partenere în OMC;
(d)          promovarea cooperării,
dialogului și integrării regionale, inclusiv cu țările
vizate de Instrumentul european de vecinătate și cu statele din
Golful Persic vizate de Instrumentul de parteneriat și de alte instrumente
ale UE, între altele, prin susținerea eforturilor de integrare în regiune,
cu titlu indicativ în domeniul economic, energetic, al apei, transporturilor
și refugiaților;
(e)          completarea resurselor
desfășurate în cadrul acestui instrument prin acțiuni și
sprijin coerente prin intermediul altor instrumente ale UE, care se pot axa pe
o integrare regională mai amplă, pe promovarea intereselor UE în
domenii precum economia, energia, cercetarea, inovarea și tehnologia, pe
combaterea producției, consumului și traficului de droguri în
contextul legăturii dintre securitate și dezvoltare, precum și
pe gestionarea migrației și sprijinirea persoanelor strămutate
și a refugiaților, în contextul legăturii dintre dezvoltare
și migrație.
Africa de
Sud
(a)          sprijinirea consolidării unei
societăți democratice, a bunei guvernanțe și a statului de
drept și contribuția la stabilitate și integrare la nivel
regional, precum și la scară continentală;
(b)          oferirea de sprijin pentru
eforturile de adaptare necesare în urma stabilirii diferitelor zone de liber
schimb;
(c)          promovarea muncii decente,
susținerea luptei împotriva sărăciei, inegalității
și excluziunii, inclusiv prin identificarea de soluții pentru a
răspunde nevoilor de bază ale comunităților defavorizate
anterior;
(d)          eliminarea
vulnerabilității economice și realizarea unei transformări
structurale cu accent pe locuri de muncă decente, prin creștere
economică de durată și favorabilă incluziunii, o economie
verde cu emisii reduse de carbon și dezvoltare durabilă în toate
dimensiunile sale (inclusiv agricultură și pescuit durabile), precum
și sporirea biodiversității și a serviciilor ecosistemelor;
(e)          eliminarea violenței sexuale
și a celei îndreptate împotriva sexului opus și soluționarea
problemelor de sănătate, incluzând HIV/SIDA și impactul acestora
asupra societății.
ANEXA V
DOMENII
DE ACTIVITATE ÎN CADRUL PROGRAMELOR TEMATICE
A. PROGRAMUL
„BUNURI PUBLICE MONDIALE ȘI PROVOCĂRI GLOBALE”
În conformitate cu
condițiile prevăzute la articolul 6, programul „Bunuri publice
mondiale și provocări globale” urmărește consolidarea
cooperării, a schimbului de cunoștințe și experiență
și a capacităților țărilor partenere. Programul se
poate inspira, printre altele, din următoarele domenii de cooperare,
asigurând o sinergie maximă între acestea, pe baza interconexiunii
puternice dintre ele:
Mediul
și schimbările climatice
(a)          contribuirea la punerea în aplicare
a dimensiunii internaționale privind mediul și schimbările
climatice a viziunii UE pentru 2020;
(b)          depunerea de eforturi în amonte în
sprijinirea țărilor în curs de dezvoltare, în vederea îndeplinirii
ODM-urilor referitoare la utilizarea durabilă a resurselor naturale
și la sustenabilitatea mediului;
(c)          promovarea punerii în aplicare a
inițiativelor Uniunii și a angajamentelor convenite la nivel
internațional și regional și/sau cu caracter transfrontalier, în
special în domeniile schimbărilor climatice, prin promovarea unor
strategii care vizează rezistența la schimbările climatice, în
special a unor strategii de adaptare cu beneficii asociate pentru
biodiversitate, precum și a biodiversității și a
serviciilor ecosistemelor, a pădurilor, incluzând FLEGT (aplicarea
legislației, guvernanța și schimburile comerciale în domeniul
forestier), deșertificarea, gospodărirea integrată a resurselor
de apă, gestionarea resurselor naturale, gestionarea viabilă a
produselor chimice și a deșeurilor, eficiența resurselor și
economia verde;
(c)          contribuirea la o integrare mai
bună a obiectivelor legate de schimbările climatice și de mediu,
precum și la o aplicare pe scară mai largă a acestora, în cadrul
cooperării în domeniul ajutoarelor UE, prin sprijinirea
activității metodologice și de cercetare, incluzând mecanisme de
monitorizare, raportare și verificare, cartografierea, evaluarea și
expertizarea ecosistemelor, îmbunătățirea expertizei de mediu și
promovarea de acțiuni inovatoare și a coerenței politicilor;
(d)          consolidarea guvernanței în
materie de mediu și sprijinirea dezvoltării politicilor
internaționale, inclusiv prin depunerea de eforturi în direcția
asigurării coerenței dintre pilonul de mediu și ceilalți
piloni ai guvernanței internaționale pentru dezvoltare durabilă,
prin susținerea monitorizării și evaluării de mediu la
nivel regional și internațional și prin promovarea de
măsuri eficace de asigurare a conformității cu acordurile de
mediu multilaterale, precum și a aplicării acestora.
Energia
durabilă
(a)          promovarea accesului la servicii de
energie sigure, accesibile, curate și durabile ca factor motor principal
pentru eradicarea sărăciei și creșterea favorabilă
incluziunii, cu accent special pe utilizarea surselor de energie locale;
(b)          favorizarea
unei utilizări pe scară mai largă a tehnologiilor în domeniul
energiei din surse regenerabile, a eficienței energetice,
precum și promovarea de strategii de dezvoltare cu emisii reduse;
(c)          promovarea securității
energetice, de exemplu prin diversificarea surselor și căilor de
aprovizionare, ținând cont de problemele legate de volatilitatea
prețurilor și de posibilitățile de reducere a emisiilor,
prin îmbunătățirea piețelor și favorizarea
comerțului și a interconexiunilor în domeniul energiei.
Dezvoltarea
umană
(a)          Creștere, locuri de
muncă și participarea sectorului privat
Promovarea acțiunilor care urmăresc
crearea de locuri de muncă mai multe și mai bune în domenii precum
dezvoltarea competitivității și a rezilienței
microîntreprinderilor și întreprinderilor mici și mijlocii (IMM-uri)
locale și integrarea acestora în economia mondială, susținerea
țărilor în curs de dezvoltare în vederea integrării în sistemul
comercial multilateral, dezvoltarea sectorului privat și
îmbunătățirea mediului de afaceri, sprijinirea definirii și
punerii în aplicare a politicilor în domeniul inovării și tehnologiei
industriale și a politicilor și acordurilor comerciale, sprijinirea
eforturilor de integrare regională, promovarea relațiilor în domeniul
investițiilor dintre UE și țările și regiunile
partenere și valorificarea investițiilor și cooperării
public-privat prin instrumente de finanțare inovatoare. Promovarea
economiei verzi, a eficienței resurselor și a unor procese de consum
și producție durabile. Promovarea utilizării comunicațiilor
electronice ca instrument de susținere a creșterii în toate
sectoarele, în vederea eliminării decalajului digital, pentru a asigura un
cadru politic și de reglementare adecvat în acest domeniu, precum și
promovarea dezvoltării infrastructurii necesare și a utilizării
serviciilor și aplicațiilor bazate pe TIC.
(b)          Ocuparea forței de
muncă, competențe, protecție socială și incluziune
socială:
(i) sprijinirea unor niveluri ridicate de ocupare
productivă și decentă a forței de muncă, în special
prin susținerea politicilor și strategiilor viabile de ocupare a
forței de muncă, a formării profesionale vizând o capacitate de
integrare profesională relevantă pentru necesitățile și
perspectivele de pe piața muncii, a condițiilor de muncă,
inclusiv în economia informală, promovarea muncii decente, inclusiv
combaterea exploatării prin muncă a copiilor, și a dialogului
social, precum și facilitarea mobilității forței de
muncă, respectându-se în același timp drepturile migranților;
(ii) consolidarea coeziunii sociale, în special
prin instituirea/consolidarea de sisteme durabile de protecție
socială, incluzând reforma fiscală aferentă;
(iii) consolidarea incluziunii sociale prin
cooperarea în ceea ce privește accesul echitabil la serviciile de
bază, locuri de muncă pentru toți, emanciparea și
respectarea drepturilor anumitor grupuri, în special ale tinerilor, persoanelor
cu handicap, femeilor și grupurilor minoritare, pentru a permite întregii
populații să participe și să beneficieze de pe urma
creării bogăției și a diversității culturale.
(c)          Egalitatea de șanse între
femei și bărbați și emanciparea femeilor:
(i) sprijinirea programelor la nivel național
de promovare a emancipării economice și sociale și a
participării politice a femeilor;
(ii) sprijinirea inițiativelor
naționale, regionale și globale de promovare a integrării
acestei probleme în agenda privind eficacitatea ajutorului.
(d)          Sănătate
(i) Îmbunătățirea
sănătății și bunăstării oamenilor din
țările în curs de dezvoltare, prin extinderea accesului la servicii
esențiale de sănătate publică de bună calitate și
asigurarea echitabilă a acestora, mai precis:
(ii) sprijinirea și întocmirea agendei
politice privind inițiativele mondiale cu un beneficiu semnificativ direct
pentru țările partenere, ținând cont de orientarea spre
rezultate, de eficacitatea ajutorului și de efectele asupra sistemelor de
sănătate, inclusiv sprijinirea țărilor partenere în vederea
unei mai bune implicări în cadrul acestor inițiative;
(iii) sprijinirea inițiativelor specifice, în
special la nivel regional și global, care consolidează sistemele de
sănătate și ajută țările să dezvolte și
să pună în aplicare politici naționale de sănătate viabile
și bazate pe date concrete și în domeniile prioritare (de exemplu,
sănătatea maternală și sănătatea și
drepturile sexuale și de reproducere, accesul la planificarea
familială; bunurile publice globale și răspunsul la
amenințările globale pentru sănătate).
(e)          Educație, cunoaștere
și competențe:
(i) sprijinirea îndeplinirii obiectivelor
stabilite la nivel internațional în domeniul educației prin
inițiative și parteneriate la nivel mondial, cu accent special pe
promovarea cunoașterii, competențelor și valorilor pentru
dezvoltare durabilă și favorabilă incluziunii;
(ii) promovarea schimbului de
experiență, bune practici și de inovare, pe baza unei
abordări echilibrate a dezvoltării sistemelor de
învățământ;
(iii) îmbunătățirea accesului egal
și a calității educației, inclusiv pentru grupurile
vulnerabile, femei și fete, și în țările aflate cel mai
departe de atingerea țintelor globale.
Securitatea
alimentară și agricultura durabilă
Programul va
consolida cooperarea, schimbul de cunoștințe și
experiență și capacitățile țărilor partenere
cu privire la cei patru piloni ai securității alimentare:
disponibilitatea alimentelor (producție), accesul (incluzând piețele,
plasele de siguranță și conștientizarea diferențelor
de gen), utilizarea (intervenții nutriționale cu rol de sensibilizare
din punct de vedere social) și stabilitatea, prioritizând totodată
patru dimensiuni: agricultura practicată de micii proprietari,
guvernanța, integrarea regională și mecanismele de
asistență pentru populațiile vulnerabile.
(a)          promovarea dezvoltării
agriculturii durabile practicate de micii proprietari printr-un acces sigur la
tehnologie (inclusiv tehnologiile informației și
comunicațiilor), bazată pe ecosisteme, cu emisii reduse de carbon
și rezistentă la schimbările climatice și prin servicii de
extindere și tehnice, scheme de dezvoltare rurală, măsuri de
investiții productive, gestionarea terenurilor și resurselor
naturale, protecția diversității genetice, într-un mediu
economic favorizant;
(b)          sprijinirea unei elaborări de
politici și a unei guvernanțe în sectoarele relevante responsabile
din punct de vedere social și al mediului, sprijinirea rolului actorilor
publici și non-publici în reglementarea acestora și a utilizării
de bunuri publice, a capacității lor organizaționale, a
organizațiilor și instituțiilor profesionale;
(c)          consolidarea securității alimentare
și nutriționale prin politici adecvate, incluzând protejarea
biodiversității și a serviciilor ecosistemelor, politici de
adaptare la schimbările climatice, sisteme informaționale, prevenirea
și gestionarea crizelor și strategii nutriționale orientate
către populațiile vulnerabile;
(d)          încurajarea de practici sigure
și durabile de-a lungul întregului lanț de aprovizionare al
alimentelor și hranei pentru animale.
Migrația
și azilul
(a)          promovarea unei bune guvernanțe
în domeniul migrației la toate nivelurile;
(b)          asigurarea unei mai bune
gestionări a fluxurilor migraționale la toate dimensiunile acestora;
(c)          maximizarea impactului asupra
dezvoltării al mobilității regionale și globale crescute a
oamenilor, promovând și protejând totodată drepturile migranților,
prin sprijinirea elaborării și punerii în aplicare de politici
regionale și naționale viabile în domeniul migrației și
azilului și prin integrarea dimensiunii migrației în alte politici
regionale și naționale;
(d)          îmbunătățirea
înțelegerii comune a legăturii dintre migrație și
dezvoltare, inclusiv a consecințelor sociale și economice ale
politicilor de guvernare, fie acestea în domeniul migrației/azilului sau
în alte sectoare.
B. PROGRAMUL
PRIVIND ORGANIZAȚIILE SOCIETĂȚII CIVILE ȘI
AUTORITĂȚILE LOCALE
În acord cu
susținerea reafirmată a UE față de democrație,
drepturile omului și buna guvernanță, Programul privind
organizațiile societății civile și autoritățile
locale în domeniul dezvoltării va consolida cooperarea, schimbul de
informații și experiență și capacitățile
organizațiilor societății civile și autorităților
locale din țările partenere, în sprijinul obiectivelor de dezvoltare
stabilite la nivel internațional.
În conformitate cu condițiile
prevăzute la articolul 6, programul contribuie la:
(a)          o societate favorabilă
incluziunii și autonomă în țările partenere, prin
organizații ale societății civile și autorități
locale consolidate și servicii de bază oferite populațiilor nevoiașe;
(b)          un nivel crescut de sensibilizare al
cetățenilor europeni cu privire la probleme de dezvoltare și
mobilizarea unui sprijin public activ în cadrul Uniunii, al țările
candidate și potențial candidate pentru strategiile de reducere a
sărăciei și de dezvoltare durabilă în țările
partenere;
(c)          o capacitate crescută a
societății civile și a rețelelor de autorități
locale europene și sudice, pentru a asigura un dialog politic pozitiv
și continuu în domeniul dezvoltării.
Activitățile
susținute de acest program vor cuprinde:
(a)          intervenții în țările
partenere care sprijină grupurile vulnerabile și marginalizate în
țările cel mai puțin dezvoltate, prin furnizarea de servicii de
bază asigurate prin intermediul organizațiilor societății
civile și al autorităților locale;
(b)          acțiuni de dezvoltare a
capacităților actorilor vizați, complementar cu sprijinul
acordat în cadrul programului național, care urmăresc:
(i) consolidarea capacității
organizațiilor societății civile de a participa eficient la
procesul de dezvoltare;
(ii) facilitarea, în contextul dezvoltării, a
unei mai bune interacțiuni între organizațiile societății
civile, stat și alți actori din domeniul dezvoltării;
(iii) consolidarea capacității
autorităților locale de a participa efectiv la procesul de
dezvoltare, prin recunoașterea rolului și a specificității
lor;
(c)          sensibilizarea opiniei publice cu
privire la problemele de dezvoltare și promovarea educației formale
și informale pentru dezvoltare în Uniune, în țările candidate
și potențial candidate, pentru ancorarea politicii de dezvoltare în
societățile europene, pentru mobilizarea unui sprijin public mai
puternic în favoarea acțiunilor împotriva sărăciei și a
unor relații mai echitabile între țările dezvoltate și cele
în curs de dezvoltare, pentru a crește gradul de sensibilizare cu privire
la problemele și dificultățile cu care se confruntă
țările în curs de dezvoltare și popoarele acestora și
pentru promovarea dimensiunii sociale a globalizării;
(d)          coordonarea, dezvoltarea
capacităților și consolidarea instituțională a
rețelelor de organizații ale societății civile și de
autorități locale, în cadrul organizațiilor acestora și
între diferite tipuri de părți interesate active în dezbaterea
publică europeană pe tema dezvoltării, precum și coordonarea,
dezvoltarea capacităților și consolidarea
instituțională a rețelelor sudice de organizații ale
societății civile și autorități locale și a
organizațiilor-umbrelă.
Organizațiile societății
civile sunt actori nestatali, fără scop
lucrativ, care își desfășoară activitatea în mod
independent și responsabil și care includ: organizațiile
neguvernamentale, organizațiile care reprezintă populațiile
indigene, organizațiile care reprezintă minoritățile
naționale și/sau etnice, asociațiile profesionale și grupările
de cetățeni la nivel local, cooperativele, asociațiile patronale
și sindicatele (partenerii sociali), organizațiile care
reprezintă interese economice și sociale, organizațiile de
luptă împotriva corupției și fraudei și de promovare a
bunei guvernanțe, organizațiile de apărare a drepturilor civile
și de luptă împotriva discriminărilor, organizațiile locale
(inclusiv rețelele) care operează în domeniul cooperării și
integrării regionale descentralizate, organizațiile consumatorilor,
organizațiile de femei și de tineret, organizațiile de mediu, de
învățământ, culturale, de cercetare și
științifice, universitățile, bisericile și
asociațiile sau comunitățile religioase, mass-media și
orice asociații neguvernamentale și fundații independente,
inclusiv fundații politice independente, susceptibile de a-și aduce
contribuția la realizarea obiectivelor prezentului regulament.
Autoritățile locale cuprind o mare diversitate de niveluri și ramuri
sub-naționale de guvernământ, respectiv, municipalități,
comunități, districte, comitate/județe, provincii, regiuni etc.
***
ANEXA VI
DOMENII
DE ACTIVITATE ALE PROGRAMULUI PAN-AFRICAN
Programul
pan-african sprijină obiectivele și principiile generale ale
Strategiei comune UE-Africa, în special:
(a)          susținerea obiectivelor,
inițiativelor și activităților stabilite în Strategia
comună UE-Africa și în planurile sale succesive de acțiuni, care
vizează, între altele, următoarele domenii: pacea și
securitatea, guvernanța democratică și drepturile omului,
comerțul, integrarea și infrastructura regională (inclusiv
transporturile), ODM, energia, schimbările climatice și mediul,
migrația, mobilitatea și ocuparea forței de muncă,
știința, spațiul și societatea informațională,
precum și aspectele sale interdisciplinare.
(b)          susținerea altor
inițiative și activități relevante stabilite prin acorduri
de lucru instituite în cadrul strategiei comune;
(c)          aplicarea principiului prin care
Africa este considerată o singură entitate și promovarea
coerenței între nivelurile regional și continental, cu accent
deosebit pe activitățile cu caracter transregional, continental sau
global, precum și sprijinirea inițiativelor comune UE-Africa pe scena
globală.
ANEXA VII
ALOCAȚIE FINANCIARĂ INDICATIVĂ PENTRU PERIOADA 2014-2020

(ÎN MILIOANE EURO)
Programe
geografice 13 991,5 €
Programul
tematic privind bunurile publice și provocările globale            6 303,2
€
Din care:
 –                         Mediul și schimbările climatice –                         Energia durabilă –                         Dezvoltarea umană –                         Securitatea alimentară și agricultura durabilă –                         Migrația și azilul || 31,8%[28] 12,7% 20,0% 28,4% 7,1%
Cel puțin 50
% din fonduri, înainte de utilizarea markerilor pe baza metodologiei OCDE
(„markeri Rio”), va servi pentru acțiuni în domeniul schimbărilor
climatice și al obiectivelor de mediu.
Programul
tematic privind organizațiile societății civile și
autoritățile locale  2 000 €
Programul
pan-african           1 000 €
FIȘĂ FINANCIARĂ
LEGISLATIVĂ PENTRU PROPUNERI
1.           CADRUL
PROPUNERII/INIȚIATIVEI
              1.1.    Denumirea propunerii/inițiativei
              1.2.    Domeniul
(domeniile) de politică în cauză în structura ABM/ABB
              1.3.    Tipul
propunerii/inițiativei
              1.4.    Obiective

              1.5.    Motivul
(motivele) propunerii/inițiativei
              1.6.    Durata
acțiunii și impactul financiar al acesteia
              1.7.    Modul
(modurile) de gestionare preconizat(e)
2.           MĂSURI DE GESTIONARE
              2.1.    Dispoziții
în materie de monitorizare și raportare
              2.2.    Sistemul
de gestiune și control
              2.3.    Măsuri
de prevenire a fraudelor și a neregulilor
3.           IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT
AL PROPUNERII/INIȚIATIVEI
              3.1.    Rubrica
(rubricile) din cadrul financiar multianual și linia (liniile)
bugetară (bugetare) de cheltuieli afectată (afectate)
              3.2.    Impactul
estimat asupra cheltuielilor
              3.2.1. Sinteza impactului
estimat asupra cheltuielilor
              3.2.2. Impactul estimat
asupra creditelor operaționale
              3.2.3. Impactul estimat
asupra creditelor cu caracter administrativ
              3.2.4. Compatibilitatea cu
cadrul financiar multianual actual
              3.2.5. Participarea
terților la finanțare
              3.3.    Impactul estimat asupra
veniturilor
FIȘĂ
FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ PENTRU PROPUNERI

1.
CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI
1.1.
Denumirea propunerii/inițiativei

Propunere
de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a
unui instrument de finanțare a cooperării pentru dezvoltare

1.2.
Domeniul (domeniile) de politică în cauză
în structura ABM/ABB[29][30]

Titlul
19: Relațiile externe
19 02: Cooperarea cu țările terțe în materie
de migrație și azil
19 09: Relațiile cu America Latină
19 10: Relațiile cu Asia, Asia Centrală și
Orientul Mijlociu (Irak, Iran, Yemen)
Titlul
21: Dezvoltare și relații cu statele din Africa, zona Caraibilor
și Pacific (ACP)
21 02: Siguranța alimentară
21 03: Actorii nestatali din domeniul dezvoltării
21 04: Mediul și gestionarea durabilă a resurselor
naturale, inclusiv energia
21 05: Dezvoltarea capitalului uman și social

1.3.
Tipul propunerii/inițiativei

x Propunere/inițiativă
care se referă la o acțiune nouă
¨ Propunere/inițiativă
care se referă la o acțiune nouă ca urmare a unui
proiect-pilot/a unei acțiuni pregătitoare[31]
¨ Propunere/inițiativă
care se referă la prelungirea unei acțiuni existente
¨ Propunere/inițiativă
care se referă la o acțiune reorientată către o
acțiune nouă

1.4.
Obiective
1.4.1.
Obiectiv(e) strategic(e) multianual(e) al(e)
Comisiei vizat(e) de propunere/inițiativă

Prezentul
regulament urmărește să încurajeze dezvoltarea durabilă
și favorabilă incluziunii în țările și regiunile
partenere, cu scopul principal al eradicării sărăciei, precum
și promovarea democrației, statului de drept, bunei guvernanțe
și respectării drepturilor omului, astfel cum se prevede în TUE, în
America Latină, Africa și Asia, asigurându-se totodată
conformitatea cu Comnicarea Comisiei privind politica de dezvoltare a UE
„Creșterea impactului politicii UE în domeniul dezvoltării: o
agendă a schimbării”.

1.4.2.
Obiectiv(e) specific(e) și activitatea
(activitățile) ABM/ABB în cauză

Prezentul
regulament stabilește elementele esențiale și baza pentru
intervenția UE. Transpunerea obiectivelor regulamentului din cadrul
diferitelor programe (programe geografice, programul tematic privind
bunurile publice mondiale și provocările globale, programul tematic
privind organizațiile societății civile și
autoritățile locale și Programul pan-african) în obiective
specifice se definește prin programarea multianuală și
programele de acțiune anuale care detaliază activitățile ce
vor fi desfășurate de UE, incluzând rezultatele preconizate și
impactul urmărit de acțiunile în cauză. Prin urmare, sunt
stabilite obiective specifice în acel moment, ținând cont de
particularitățile acțiunii în cauză.
Obiectivele
de dezvoltare ale mileniului sau obiectivele de reducere a sărăciei
stabilite la nivel internațional care le vor înlocui după 2015 vor
asigura indicatori de performanță consacrați:
Nr. 1: ODM1 – Eradicarea sărăciei
și a foametei
–
înjumătățirea proporției
persoanelor cu un venit mai mic de 1 USD pe zi;
–
asigurarea unei ocupări depline și
productive a forței de muncă și muncă decentă pentru
toți, inclusiv pentru femei și tineri;
–
înjumătățirea proporției
persoanelor care suferă de foame.
Nr. 2: ODM2 – Educație pentru toți
Asigurarea
posibilității pentru copiii de pretutindeni, băieți și
fete, de a încheia un ciclu complet de învățământ primar.
Nr. 3: ODM3 – ODM3 – Egalitate de șanse
între bărbați și femei
Eliminarea
inegalităților dintre sexe în învățământul primar
și secundar și la toate nivelurile de învățământ.
Nr. 4: ODD4 – Sănătatea
infantilă
Reducerea
cu două treimi a ratei mortalității în rândul copiilor cu vârsta
sub cinci ani.
Nr.
5- ODM5 – Sănătatea maternă
–
reducerea cu trei sferturi a ratei
mortalității materne;
–
obținerea, până în 2015, a accesului
universal la sănătatea reproducerii.
Nr. 6: ODM6 – Combaterea HIV/SIDA, a malariei
și a altor boli
–
oprirea și reducerea răspândirii
HIV/SIDA;
–
obținerea accesului universal la tratamentul
pentru HIV/SIDA pentru toți cei care au nevoie;
–
oprirea și reducerea incidenței malariei
și a altor boli majore.
Nr.
7- ODM 7 – Sustenabilitatea mediului
–
integrarea principiilor de dezvoltare durabilă
în politicile și programele naționale și inversarea
tendinței de pierdere a resurselor de mediu;
–
reducerea pierderilor de biodiversitate, asigurând
o reducere semnificativă a ratei de pierdere;
–
înjumătățirea proporției
populației fără acces sustenabil la apă potabilă
sigură și la condiții elementare de igienă;
–
obținerea, până în 2020, a unei
îmbunătățiri semnificative a vieții unui număr de cel
puțin 100 de milioane de persoane care trăiesc în condiții de
mizerie.
Nr.
8 - ODM 8 – Parteneriat global pentru dezvoltare
–
dezvoltarea în continuare a unui sistem comercial
și financiar deschis, bazat pe reguli, predictibil și
nediscriminatoriu;
–
satisfacerea nevoilor speciale ale țărilor
cel mai puțin dezvoltate, ale țărilor fără ieșire
la mare și ale micilor state insulare în curs de dezvoltare;
–
adoptarea de măsuri globale în
legătură cu datoria țărilor în curs de dezvoltare;
–
în cooperare cu societățile farmaceutice,
asigurarea accesului la medicamente esențiale și accesibile din
punctul de vedere al prețului în țările în curs de dezvoltare
–
în cooperare cu sectorul privat, punerea la
dispoziție a beneficiilor noilor tehnologii, în special ale tehnologiilor
informației și comunicațiilor.
Activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză
19
02 : Cooperarea cu țările terțe în materie de migrație
și azil
19
09 : Relațiile cu America Latină
19
10 : Relațiile cu Asia, Asia Centrală și Orientul Mijlociu
(Irak, Iran, Yemen)
21
02 : Siguranța alimentară
21
03 : Actorii nestatali din domeniul dezvoltării
21
04 : Mediul și gestionarea durabilă a resurselor naturale, inclusiv
energia
21
05 : Dezvoltarea capitalului uman și social

1.4.3.
Rezultatul (rezultatele) și impactul
preconizate

A se preciza efectele
pe care propunerea/inițiativa ar trebui să le aibă asupra
beneficiarilor vizați/grupurilor vizate.
Prezentul regulament stabilește elementele
esențiale și baza pentru intervenția UE. Acțiunile exacte
sunt definite prin programare multianuală și programe de acțiune
anuale care detaliază activitățile ce vor fi
desfășurate de UE, incluzând rezultatele preconizate și impactul
urmărit de acțiunile în cauză. Sunt stabiliți indicatori
specifici în acel moment, ținând cont de particularitățile
acțiunii în cauză.

1.4.4.
Indicatori de rezultat și de impact

A se preciza
indicatorii care permit monitorizarea punerii în aplicare a
propunerii/inițiativei.
Prezentul
regulament stabilește elementele esențiale și baza pentru
intervenția UE. Acțiunile exacte sunt definite prin programare multianuală
și programe de acțiune anuale care detaliază
activitățile ce vor fi desfășurate de UE, incluzând
rezultatele preconizate și impactul urmărit de acțiunile în
cauză. Sunt stabiliți indicatori specifici în acel moment,
ținând cont de particularitățile acțiunii în cauză.
Se
cunosc deja țintele și indicatorii stabiliți la nivel
internațional cu privire la ODM și schimbările climatice.
Trebuie să se stabilească repere și norme de monitorizare
și raportare clare pentru toate instrumentele de politică relevante
ale UE. Defalcarea indicatorilor va fi importantă în monitorizarea
realizării de rezultate echitabile pentru grupurile cele mai vulnerabile
din societate în vederea incluziunii sociale.

1.5.
Motivul (motivele) propunerii/inițiativei
1.5.1.
Cerințe de îndeplinit pe termen scurt sau lung

A
se vedea evaluarea impactului și expunerea de motive.
UE
își menține angajamentul de a ajuta țările în curs de
dezvoltare la reducerea și, în ultimă instanță, eradicarea
sărăciei în țările și regiunile partenere, în
conformitate cu obiectivele de cooperare pentru dezvoltare prevăzute în
tratate.

1.5.2.
Valoarea adăugată a implicării UE

UE
se află într-o poziție unică, neutră și
imparțială de aplicare a acțiunii externe în numele și
împreună cu statele membre, oferind un grad crescut de credibilitate în
țările în care acționează. Doar UE dispune de masa
critică necesară pentru a răspunde provocărilor globale,
precum reducerea sărăciei și schimbările climatice.
Datorită marii amplori a acesteia și rețelei existente de
acorduri internaționale, aceasta poate oferi ajutorul nostru persoanelor
sărace în unele dintre cele mai îndepărtate colțuri ale lumii,
asigurând atât punerea în aplicare a ajutoarelor, cât și coordonarea.
În
rolul său de promotor al incluziunii și multilateralismului, Uniunea
poate face mai multe decât orice altă organizație
internațională.
Acționând
ca o singură entitate, Uniunea poate avea un impact mai mare și o
influență sporită în dialogul politic și cooperarea între
donatori.
Colaborarea
cu EU este, de asemenea, mai eficientă din punct de vedere al costurilor,
cu cheltuieli administrative mai scăzute decât media.

1.5.3.
Învățăminte desprinse din
experiențe similare anterioare

Evaluările,
rapoartele Curții de Conturi, precum și analizele intermediare ale
programelor geografice, arată că progresele în direcția mai
multor ODM în țările ICD în curs de dezvoltare au fost obținute
cu sprijinul ICD. Cu toate acestea, în conformitate cu principiul asumării
responsabilității, guvernelor beneficiare le revine sarcina de a
adopta și pune în aplicare reformele și politicile necesare care erau
forța motoare de la baza acestor realizări.
Noile
modalități de punere în aplicare din ICD, cum ar fi sprijinul bugetar
și abordarea sectorială, au permis un nivel aprofundat de cooperare
cu țările partenere: există o legătură clară
între nivelul de dialog politic cu țările beneficiare și
modalitatea de furnizare a asistenței. De asemenea, noile
modalități de punere în aplicare au făcut posibilă o
diviziune mai eficientă a muncii, permițând cofinanțarea între
donatori.
Programele
tematice au oferit Comisiei o flexibilitate suplimentară în
soluționarea provocărilor specifice și au asigurat totodată
un instrument util de completare a programelor geografice.
Într-un
mediu globalizat, este necesară o consolidare reciprocă a
acțiunilor interne și externe. Punctul de plecare îl reprezintă
faptul că integrarea, și nu duplicarea eforturilor, trebuie să
fie cuvântul-cheie. Arhitectura existentă nu era suficient de adecvată
pentru a permite Comisiei să intervină rapid pe o scară
suficientă, chiar dacă acest lucru era esențial pentru a asigura
eficacitatea politicilor interne ale UE.
În
unele cazuri, programele tematice nu erau suficient de flexibile pentru a
răspunde crizelor globale recente (de exemplu, criza prețurilor la
alimente, gripa aviară) sau angajamentelor internaționale asumate la
cel mai înalt nivel politic (de exemplu, biodiversitatea și
schimbările climatice). Pachetul tematic necesită deci o mai mare
flexibilitate pentru a permite un angajament pe termen lung mai predictibil,
drept răspuns la bunurile publice mondiale și provocările
globale și pentru a reacționa la diferitele șocuri care
afectează populația cea mai săracă.
Cooperarea
pentru dezvoltare rămâne în continuare prea fragmentată și cu ambiții
prea mari. De asemenea, complementaritatea dintre programele geografice și
cele tematice trebuie consolidată.
Nevoile
specifice ale țărilor aflate în situații de criză,
post-criză și de fragilitate nu au fost luate suficient în
considerare, iar datorită rigidității procesului decizional cu
privire la alocarea fondurilor, programare și punere în aplicare, a fost
dificil pentru UE să răspundă imediat la o situație
aflată în schimbare rapidă.
ICD
conține alocații indicative pentru fiecare regiune în parte,
fără a păstra un pachet nealocat, lăsând astfel o
posibilitate limitată de mobilizare a resurselor pentru a răspunde
unor necesități neprevăzute.
În
sfârșit, procesul actual de programare și punere în aplicare
prevăzut pentru ICD este prea complex, nu permite alinierea ciclului de
programare ale UE la cel al partenerilor săi și, de asemenea, nu
facilitează în mod suficient programarea în comun cu statele membre. În
mod similar, nu există un cadru juridic clar pentru utilizarea instrumentelor
inovatoare utilizate de alți donatori, cum ar fi combinarea și
utilizarea parteneriatelor public-privat.

1.5.4.
Coerența și posibila sinergie cu alte
instrumente relevante

Instrumentul
revizuit face parte integrantă din arhitectura generală a
instrumentelor de finanțare a acțiunii externe, care vor fi
organizate în jurul a patru capitole principale: un capitol bazat pe
politică urmărind, în primul rând, cooperarea cu țările
partenere în limitele și în afara limitelor bugetului, depunerea de eforturi
în direcția priorităților și valorilor orizontale,
asistența umanitară și protecția civilă și
gestionarea crizelor.
De
asemenea, pentru fiecare țară, cooperarea pentru dezvoltare va fi
complementară noului „Instrument de parteneriat”. Interacțiunea
dintre ICD, FED și IEVP va fi deosebit de puternică în cadrul
pachetului tematic al ICD pentru societatea civilă/autoritățile
locale și al pachetului tematic pentru bunurile publice mondiale și
provocările globale, întrucât aceste pachete vor cuprinde și/sau
completa acțiuni în zonele geografice vizate de respectivele instrumente
în domeniul sprijinirii societății civile și a
autorităților locale, schimbărilor climatice, energiei,
securității alimentare, dezvoltării umane și migrației.
Interacțiunea
cu politica comercială, în special schemele SPG/SPG plus și „Totul în
afară de arme”, dar și acordurile comerciale vor rămâne deosebit
de importante cu acțiunile „Ajutor pentru comerț”/ „Asistența în
domeniul comerțului” finanțate în cadrul ICD, atât la nivel
bilateral, cât și la nivel regional.
Într-un
mediu globalizat, diferite politici interne ale UE (cum ar fi mediul,
schimbările climatice, ocuparea forței de muncă (inclusiv munca
decentă), egalitatea de șanse între femei și bărbați,
energia, apa, transporturile, justiția și securitatea, cercetarea,
societatea informațională, imigrația, pescuitul) devin tot mai
mult parte a acțiunii externe a UE și, în conformitate cu agenda UE 2020
cu și Tratatul de Lisabona, este necesară o consolidare
reciprocă a acțiunilor interne și externe. Punctul de plecare îl
reprezintă faptul că integrarea, și nu duplicarea eforturilor,
trebuie să fie prioritatea-cheie. Principalele argumente sunt: i)
coerența acțiunii noastre externe; ii) eficacitatea ajutorului, în
special angajamentul de a reduce numărul de actori și programe
și iii) maximizarea sinergiilor dintre obiectivele de politică.

1.6.
Durata acțiunii și a impactului financiar
al acesteia

x Propunere/inițiativă pe durată
determinată
–
¨  Propunere/inițiativă
–
x Impact financiar de la 1.1.2014 la
31.12.2020
–
x Propunere/inițiativă cu durată
nelimitată în vigoare de la 1.1.2014
–
Punere în aplicare cu o perioadă de demarare
din AAAA până în AAAA,
–
urmată de o perioadă de funcționare
în regim de croazieră.

1.7.
Modul (modurile) de gestionare preconizat(e)[32]

x Gestiune centralizată directă de către Comisie
x Gestiune centralizată indirectă,
prin delegarea sarcinilor de execuție:
–
x agențiilor executive
–
x organismelor instituite de Comunități[33]
–
x organismelor publice naționale/organismelor cu misiune de
serviciu public
–
¨  persoanelor cărora li se încredințează executarea unor
acțiuni specifice în temeiul titlului V din Tratatul privind Uniunea
Europeană, identificate în actul de bază relevant în sensul
articolului 49 din Regulamentul financiar
¨ Gestiune partajată cu state membre
x Gestiune descentralizată împreună cu țări terțe
x Gestiune în comun cu
organizații internaționale (a se preciza)
Dacă se
indică mai multemoduri de gestionare, se furnizează detalii
suplimentare în secțiunea „Observații”.
Observații

Acțiunile
care vor fi finanțate în temeiul prezentului regulament vor fi puse în
aplicare sub gestiune centralizată directă de către Comisie de
la sediul central și/sau prin delegațiile descentralizate ale Uniunii
și sub orice alt tip de gestiune prevăzut de Regulamentul financiar,
pentru a îndeplini mai bine obiectivele regulamentului.
Se poate
prevedea gestiunea în comun, după caz, pentru acțiuni specifice cu
agenții și organisme ale ONU, cu instituții financiare europene
sau internaționale, cum ar fi Banca Europeană pentru Investiții,
Banca Europeană pentru Reconstrucție și Dezvoltare, Banca
Mondială sau Banca Africană de Dezvoltare, precum și cu alte
organizații internaționale care activează în domeniul
dezvoltării.

2.
MĂSURI DE GESTIONARE
2.1.
Dispoziții în materie de monitorizare și
raportare

A se preciza
frecvența și condițiie aferente acestor dispoziții.
Sistemele
de monitorizare și evaluare ale Comisiei Europene sunt tot mai mult
orientate spre rezultate. Acestea implică personal intern, precum și
expertiză externă.
Coordonatorii
operativi din cadrul delegațiilor și al sediului general
monitorizează continuu punerea în aplicare a proiectelor și
programelor în diferite moduri, inclusiv, acolo unde este posibil, prin vizite
pe teren. Monitorizarea oferă informații valoroase referitoare la
progrese; ajută coordonatorii să identifice zonele dificile reale
și potențiale și să ia măsuri corective.
Experți
externi independenți sunt contractați pentru a evalua
performanța acțiunilor externe ale UE prin trei sisteme diferite.
Aceste evaluări contribuie la responsabilitate și la
îmbunătățitra intervențiilor în curs; de asemenea, se
desprind învățăminte din experiențele anterioare pentru a
ghida viitoare politici și acțiuni. Toate instrumentele
utilizează criteriile de evaluare ale CAD al OCDE recunoscute la nivel
internațional, inclusiv impact ul (potențial).
În
primul rând, la nivel de proiect, sistemul de monitorizare orientat spre
rezultate (ROM) gestionat de sediul central oferă o imagine concisă
și specifică a calității unui eșantion de
intervenții. Cu ajutorul unei tehnologii standardizate, înalt structurate,
experții ROM independenți acordă calificative care
evidențiază punctele forte și slabe ale proiectului și
formulează recomandări privind modul de îmbunătățire a
eficacității.
Evaluările
la nivel de proiect, care sunt gestionate de Delegația UE
responsabilă de proiect, oferă o analiză mai detaliată
și aprofundată și ajută coordonatorii de proiect să
îmbunătățească intervențiile în curs și să
pregătească altele viitoare. Experți externi independenți
cu o arie de competență tematică și geografică sunt
angajați pentru a desfășura analiza și colecta feedback
și dovezi de la toate părțile interesate și nu în ultimul
rând de la beneficiarii finali.
Comisia
desfășoară, de asemenea, evaluări strategice ale
politicilor sale, de la programare și strategie la execuția
intervențiilor într-un anumit sector (cum ar fi sănătatea,
educația etc.), într-o țară sau regiune sau a unui anumit
instrument. Aceste evaluări reprezintă o contribuție importantă
la elaborarea de politici și conceperea de instrumente și proiecte.
Aceste evaluări sunt publicate în totalitate pe site-ul web al Comisiei,
un rezumat al constatărilor fiind inclus în Raportul anual către
Consiliu și Parlamentul European.

2.2.
Sistemul de gestiune și control
2.2.1.
Riscul (riscurile) identificat(e)

Mediu
cu risc
Mediul
operațional al ajutorului în cadrul acestui instrument se
caracterizează prin următoarele riscuri de nerealizare a obiectivelor
instrumentului, de gestionare financiară suboptimă și/sau de
nerespectare a normelor în vigoare (erori de legalitate și regularitate):
–
instabilitatea economică/politică
și/sau dezastrele naturale pot cauza dificultăți și
întârzieri în conceperea și realizarea intervențiilor, în special în
statele fragile;
–
lipsa capacității instituționale
și administrative în țările partenere poate cauza
dificultăți și întârzieri în conceperea și execuția
intervențiilor;
–
proiectele și programele dispersate geografic
(care acoperă multe state/teritorii/regiuni) pot ridica probleme de
natură logistică/din punctul de vedere al resurselor pentru
monitorizare – în special orice urmărire „la fața locului” a
activităților;
–
diversitatea potențialilor
parteneri/beneficiari cu diversele lor structuri și capacități
interne de control poate fragmenta și, prin urmare, reduce eficacitatea
și eficiența resurselor Comisiei disponibile pentru sprijinirea
și monitorizarea punerii în aplicare;
–
calitatea și cantitatea necorespunzătoare
a datelor disponibile cu privire la rezultatele și impactul ajutorului
extern/punerii în aplicare a planului național de dezvoltare în
țările partenere pot obstrucționa capacitatea Comisiei de a
raporta și de a-și asuma responsabilitatea pentru rezultate;
Nivelul
probabil al riscului de nerespectare a normelor în vigoare
Obiectivul
de conformitate pentru instrument este de a menține nivelul istoric al
riscului de neconformitate (rată de eroare) pentru portofoliul EuropeAid,
care este un nivel de eroare „net” rezidual (în regim multianual, după
executarea tuturor controalelor și corecțiilor planificate la
contractele finalizate) la mai puțin de 2 %. Acest lucru a implicat, în
mod tradițional, un interval de eroare estimat de 2-5 % pentru un
eșantion aleatoriu anual de tranzacții derulate de Curtea
Europeană de Conturi în scopul declarației anuale de asigurare (DAS).
EuropeAid consideră că acesta este cel mai scăzut risc de
neconformitate care poate fi atins în legătură cu mediul său cu
risc ridicat și ținând cont de sarcina administrativă și de
eficiența necesară din punctul de vedere al costurilor a controalelor
de conformitate.

2.2.2.
Metoda (metodele) de control
preconizată(preconozate)

Arhitectura
de control intern a EuropeAid
Procesul
de control intern/gestionare al EuropeAid este conceput să ofere
asigurări rezonabile în ceea ce privește realizarea obiectivelor în
materie de eficacitate și eficiență a operațiunilor sale,
de fiabilitate a raportării sale financiare și de conformitate cu
cadrul legislativ și de procedură relevant.
Eficacitate
și eficiență
Pentru
a asigura eficacitatea și eficiența operațiunilor sale (și
pentru a reduce nivelul ridicat de risc al activităților sale privind
ajutoarele externe), pe lângă toate elementele procesului de planificare
și ale politicii strategice de la nivelul întregii Comisii, mediul de
audit intern și alte cerințe ale Standardelor de control intern ale
Comisiei, EuropeAid va avea în continuare un cadru adaptat de gestionare a
ajutoarelor funcțional în cadrul tuturor instrumentelor sale, care va
include:
–
o gestionare descentralizată a
majorității ajutoarelor externe de către delegațiile UE de
pe teren;
–
linii clare și oficializate de
responsabilitate financiară (din partea ordonatorului de credite delegat
(director general)) prin intermediul unei sub-delegări din partea
ordonatorului de credite sub-delegat (director) de la sediul central către
șeful delegației;
–
raportare periodică din partea
delegațiilor UE către sediul central (rapoarte de gestionare a
asistenței externe), incluzând o declarație anuală de asigurare,
din partea șefului delegației;
–
asigurarea unui program substanțial de formare
a personalului atât la sediul central, cât și la nivel de delegație,
–
sprijin și orientări semnificative din
partea sediului central/delegației (inclusiv prin internet);
–
vizite periodice de „verificare” la
delegațiile „descentralizate” la fiecare 3-6 ani;
–
o metodologie de gestionare a ciclurilor
proiectelor și programelor, incluzând:
–
instrumente de asistență de calitate
pentru conceperea intervenției, a metodei de furnizare a acesteia, a
mecanismului de finanțare, a sistemului de gestionare, a evaluării
și selecției eventualilor parteneri de punere în aplicare etc.
–
instrumente de gestionare, monitorizare și
raportare a programelor și proiectelor pentru execuție
eficientă, incluzând monitorizarea periodică externă la
fața locului a proiectelor.
–
componente semnificative de evaluare și audit.
Raportare
financiară și contabilă
EuropeAid
va continua să urmeze cele mai înalte standarde de raportare
contabilă și financiară utilizând sistemul contabil pe bază
de angajamente (ABAC) al Comisiei, precum și instrumente specifice de
ajutor extern, cum ar fi Sistemul comun de informații Relex (CRIS).
În
ceea ce privește conformitatea cu cadrul legislativ și procedural
relevant, metode de control al conformității sunt stabilite la
secțiunea 2.3 (măsuri de prevenire a fraudelor și a
neregulilor).

2.3.
Măsuri de prevenire a fraudelor și a
neregulilor

A se preciza
măsurile de prevenire și de protecție existente sau preconizate.
Având
în vedere mediul cu risc ridicat în care funcționează EuropeAid,
sistemele sale trebuie să anticipeze o apariție semnificativă a
erorilor potențiale de conformitate (nereguli) în cadrul
tranzacțiilor și să integreze un nivel ridicat de controale de
prevenire, detecție și corecție, cât mai devreme în procesul de
efectuare a plății. Aceasta înseamnă că, în practică,
măsurile de control al conformității ale EuropeAid se vor baza
cel mai mult pe verificări ex-ante semnificative în regim
multianual efectuate atât de experți auditori externi, cât și de
personalul Comisiei, pe teren înaintea plăților finale aferente
proiectului (continuându-se însă să se execute unele audituri și
verificări ex-post), depășindu-se cu mult garanțiile
financiare prevăzute de Regulamentul financiar. Cadrul de conformitate al
EuropeAid este constituit, între altele, din următoarele componente
importante:
Măsuri
preventive
-
formare de bază obligatorie ce include problemele legate de fraude, pentru
personalul de gestionare a ajutoarelor și auditori;
-
oferirea de orientări (inclusiv prin internet), incluzând Ghidul practic
privind contractele, Ghidul EuropeAid și Setul de instrumente pentru
gestiunea financiară (pentru partenerii de punere în aplicare);
-
evaluare ex-ante pentru a asigura existența unor măsuri
antifraudă adecvate de prevenire și detectare a fraudelor în
gestionarea fondurilor UE în cadrul autorităților care
gestionează fondurile relevante aflate sub gestiune comună și
descentralizată);
-
examinarea ex-ante a mecanismelor antifraudă disponibile în
țara parteneră, în cadrul evaluării criteriului de eligibilitate
privind gestionarea finanțelor publice pentru primirea de sprijin bugetar
(respectiv, angajament activ de luptă împotriva fraudei și
corupției, autorități de inspecție adecvate, capacitate
judiciară suficientă și mecanisme eficiente de reacție
și sancțiune);
-
Comisia a semnat Inițiativa privind transparența ajutoarelor
internaționale (IATI) la Accra în 2008, convenind asupra unui standard
pentru transparența ajutoarelor care să asigure date detaliate, regulate
și la timp referitoare la fluxurile de ajutoare și documente.
-
Comisia pune în aplicare, începând cu 14 octombrie 2011, prima fază a
standardului IATI pentru transparența publicării
informațiilor despre ajutoare înainte de următorul Forum la nivel
înalt privind eficacitatea ajutorului de la Busan în noiembrie 2011. În plus,
Comisia va lucra în cooperare cu statele membre ale UE la o aplicație IT
comună bazată pe web numită TR-AID, care transformă datele
referitoare la ajutoarele UE furnizate prin IATI și alte surse, în
informații despre ajutoare ușor de utilizat.
Măsuri
de detectare și corective
-
audituri și verificări externe (atât obligatorii, cât și în
funcție de riscuri), inclusiv din partea Curții Europene de Conturi;
-
verificări retrospective (în funcție de riscuri) și
recuperări;
-
suspendarea finanțării UE în situația în care există un caz
grav de fraudă, inclusiv în caz de corupție pe scară largă,
până când autoritățile iau măsurile corespunzătoare în
vederea corectării și prevenirii unor astfel de fraude pe viitor
EuropeAid
își va elabora, de asemenea, strategia antifraudă în conformitate cu
noua strategie antifraudă a Comisiei (CAFS) adoptată la 24 iunie 2011,
pentru a asigura, între altele, că:
-
măsurile de control intern antifraudă ale EuropeAid sunt complet
aliniate la CAFS;
-
abordarea EuropeAid de gestionare a riscurilor de fraudă are rolul de a
identifica zonele cu risc de fraudă și răspunsurile adecvate;
-
sistemele utilizate pentru cheltuirea fondurilor UE în țările
terțe permit recuperarea datelor relevante în vederea introducerii acestor
date în sistemul de gestionare a riscurilor de fraudă (de exemplu,
dublă finanțare);
-
dacă este necesar, ar putea fi create grupuri de rețele și
instrumente IT adecvate, dedicate analizării cazurilor de fraudă
legate de sectorul ajutoarelor externe.

2.4.
Estimarea costurilor și a beneficiilor
controalelor

Pentru
portofoliul EuropeAid în ansamblu, costurile de control intern/de gestionare
totalizează anual, în medie, o valoare estimativă de 658 de milioane
EUR în angajamente în cadrul planificării bugetare 2014-2020.
Această cifră include gestionarea FED-ului care
funcționează în mod integrat în cadrul structurii de gestionare a
EuropeAid. Aceste costuri „neoperaționale” reprezintă aproximativ 6,4
% din media anuală estimată de 10,2 miliarde EUR planificată
pentru totalul angajamentelor (operaționale + administrative) de
către DEVCO în portofoliul său de cheltuieli finanțat din
bugetul general al UE și din Fondul european de dezvoltare pentru perioada
2014-2020.
Aceste
costuri de gestionare iau în considerare întregul personal al EuropeAid de la
sediul central și din delegații, infrastructura, deplasările,
cursurile de formare, monitorizarea, evaluarea și contractele de audit
(inclusiv cele lansate de beneficiari).
EuropeAid
intenționează să reducă în timp raportul dintre
activități de gestionare și cele operaționale în
conformitate cu acordurile îmbunătățite și simplicate ale
noilor instrumente, bazându-se pe modificările care ar putea surveni în
temeiul Regulamentului financiar revizuit. Principalele beneficii ale acestor
costuri de gestionare se materializează în îndeplinirea obiectivelor de
politică, utilizarea eficientă și eficace a resurselor și
aplicarea unor măsuri preventive viabile și eficiente din punctul de
vedere al costurilor și a altor verificări, pentru a asigura
utilizarea legală și regulată a fondurilor.
Deși
îmbunătățirile caracteristicilor și
specificității activităților de gestionare și a
verificărilor de conformitate în legătură cu portofoliul vor fi
urmărite în continuare, aceste costuri sunt necesare la nivel global
pentru a îndeplini în mod eficient și eficace obiectivele instrumentelor
cu un risc minim de neconformitate (eroare reziduală sub 2 %). Acestea
sunt semnificativ mai scăzute decât riscurile asociate cu eliminarea sau
reducerea controalelor interne în acest domeniu de mare risc.

3.
IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT AL
PROPUNERII/INIȚIATIVEI
3.1.
Rubrica (rubricile) din cadrul financiar multianual
și linia bugetară (liniile bugetare) de cheltuieli afectată
(afectate)

·      Linii bugetare de cheltuieli existente
În ordinea rubricilor
din cadrul financiar multianual și a liniilor bugetare.
 Rubrica din cadrul financiar multianual || Linia bugetară || Tipul cheltuielilor || Contribuție
 Rubrica IV Europa globală || Dif./Nedif. ([34]) || Țări AELS[35] || Țări candidate[36] || Țări terțe || în sensul articolului 18 alineatul (1) litera (aa) din Regulamentul financiar
 19 || 19 01 04 Cheltuieli administrative în domeniul de politică „Relații externe” al ICD || Nedif. || NU || NU || NU || NU
 19 || 19 02: Cooperarea cu țările terțe în materie de migrație și azil || Dif. || NU || NU || NU || NU
 19 || 19 09: Relațiile cu America Latină || Dif. || NU || NU || NU || NU
 19 || 19 10: Relațiile cu Asia, Asia Centrală și Orientul Mijlociu (Irak, Iran, Yemen) || Dif. || NU || NU || NU || NU
 19 || 19 11: Strategia politică și coordonarea domeniului de politică Relații externe || Dif. || NU || NU || NU || NU
 21 || 21 01 04 Cheltuieli de sprijin pentru operații din domeniul de politică Dezvoltare și relații cu statele ACP || Nedif. || NU || NU || NU || NU
 21 || 21 02: Siguranța alimentară || Dif. || NU || NU || NU || NU
 21 || 21 03: Actorii nestatali din domeniul dezvoltării || Dif. || NU || NU || NU || NU
 21 || 21 04: Mediul și gestionarea durabilă a resurselor naturale, inclusiv energia || Dif. || NU || NU || NU || NU
 21 || 21 05: Dezvoltarea capitalului uman și social || Dif. || NU || NU || NU || NU
·      Noile linii bugetare solicitate[37]
În ordinea rubricilor și a liniilor bugetare din
cadrul financiar multianual.
 Rubrica din cadrul financiar multianual || Linia bugetară || Tipul cheltuielilor || Contribuție
 Număr [Rubrică……………………………………..] || Dif./Nedif. || Țări AELS || Țări candidate || Țări terțe || în sensul articolului 18 alineatul (1) litera (aa) din Regulamentul financiar
   || [XX.YY.YY.YY]   ||   || DA/NU || DA/NU || DA/NU || DA/NU

3.2.
Impactul estimat asupra cheltuielilor
3.2.1.
Sinteza impactului estimat asupra cheltuielilor

milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Rubrica din cadrul financiar multianual: 4 || Număr ||
 DG: DEVCO ||   ||   || Anul N[38] 2014 || Anul N+1 2015 || Anul N+2 2016 || Anul N+3 2017 || Anul N+4 2018 || Anul N+5 2019 || Anul N+6 20120 || TOTAL
  Credite operaționale ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Instrumentul de cooperare pentru dezvoltare (19.02, 19.09, 19.10, 21.02, 21.03, 21.04, 21.05, 21.06) || Angajamente || (1) || 2 606,815 || 2 788,125 || 2 980,045 || 3 182,977 || 3 390,185 || 3 614,782 || 3 846,274 || 22 409,105
 Plăți || (2) || 411,383 || 579,190 || 1 206,218 || 1 765,760 || 2 383,491 || 3 257,677 || 12 805,385 || 22 409,105
 Credite de natură administrativă finanțate din bugetul unor programe specifice[39] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Numărul liniei bugetare 19.0104 01 și 21.010401 ||   || (3) || 109,885 || 114,975 || 120,254 || 125,723 || 135,115 || 136,918 || 142,726 || 885,595
 TOTAL credite pentru DG DEVCO || Angajamente || =1+3 || 2 716,700 || 2 903,100 || 3 100,300 || 3 308,700 || 3 525,300 || 3 751,700 || 3 989,000 || 23 294,700
 Plăți || =2+3 || 521,268 || 694,165 || 1 326,472 || 1 891,483 || 2 518,606 || 3 394,595 || 12 948,111 || 23 294,700
  TOTAL credite operaționale || Angajamente || (4) || 2 606,815 || 2 788,125 || 2 980,045 || 3 182,977 || 3 390,185 || 3 614,782 || 3 846,274 || 22 409,105
 Plăți || (5) || 411,383 || 579,190 || 1 206,218 || 1 765,760 || 2 383,491 || 3 257,677 || 12 805,385 || 22 409,105
  TOTAL credite cu caracter administrativ finanțate din bugetul unor programe specifice || (6) || 109,885 || 114,975 || 120,254 || 125,723 || 135,115 || 136,918 || 142,726 || 885,595
 TOTAL credite în cadrul RUBRICII <4> din cadrul financiar multianual || Angajamente || =4+ 6 || 2 716,700 || 2 903,100 || 3 100,300 || 3 308,700 || 3 525,300 || 3 751,700 || 3 989,000 || 23 294,700
 Plăți || =5+ 6 || 521,268 || 694,165 || 1 326,472 || 1 891,483 || 2 518,606 || 3 394,595 || 12 948,111 || 23 294,700
 Rubrica din cadrul financiar multianual: || 5 || „Cheltuieli administrative”
milioane EUR (cu 3 zecimale)
   ||   ||   || Anul N 2014 || Anul N+1 2015 || Anul N+2 2016 || Anul N+3 2017 || Anul N+4 2018 || Anul N+5 2019 || Anul N+6 2020 || TOTAL
 DG: DEVCO ||
  Resurse umane || 85,041 || 84,182 || 83,329 || 82,480 || 82,480 || 82,480 || 82,480 || 582,473
  Alte cheltuieli administrative || 3,909 || 3,818 || 3,781 || 3,755 || 3,755 || 3,755 || 3,755 || 26,528
 TOTAL DG DEVCO || Credite || 88,950 || 88,000 || 87,110 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 609,001
 TOTAL credite în cadrul RUBRICII 5 din cadrul financiar multianual || (Total angajamente = Total plăți) || 88,950 || 88,000 || 87,110 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 609,001
milioane EUR (cu 3 zecimale)
   ||   ||   || Anul N 2014 || Anul N+1 2015 || Anul N+2 2016 || Anul N+3 2017 || Anul N+4 2018 || Anul N+5 2019 || Anul N+6 2020 || TOTAL
 TOTAL credite în cadrul RUBRICILOR 1-5 din cadrul financiar multianual || Angajamente || 2 805,650 || 2 991,100 || 3 187,410 || 3 394,935 || 3 611,535 || 3 837,935 || 4 075,235 || 23 903,701
 Plăți || 610,218 || 782,165 || 1 413,582 || 1 977,718 || 2 604,841 || 3 480,830 || 13 034,346 || 23 903,701

3.2.2.
Impactul estimat asupra creditelor
operaționale

–
¨  Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de credite
operaționale
–
ý  Propunerea/inițiativa implică utilizarea de credite
operaționale, conform explicațiilor de mai jos:
Credite de angajament în milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Obiective și realizări   ò ||   ||   || Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || Anul N+4 to N+7 || TOTAL
 REALIZĂRI
   ||   ||   || Cost || Cost || Cost || Cost || Cost || Cost || Costuri totale
 Programe geografice[40]… ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   || .
 Subtotal || 1 631,732 || 1 743,689 || 1 862,134 || 1 987,305 || 2 117,402 || 2 253,384 || 2 395,938 || 13 991,50
 Programul tematic privind bunurile publice mondiale și provocările globale… ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Subtotal || 735,099 || 785,536 || 838,895 || 895,285 || 953,894 || 1 015,154 || 1 079,375 || 6 303,20
 Programul tematic privind organizațiile societății civile și autoritățile locale… ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Subtotal || 233,246 || 249,250 || 266,181 || 284,073 || 302,670 || 322,108 || 342,485 || 2 000,00
 Programul pan-african ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Subtotal || 116,623 || 124,625 || 133,090 || 142,037 || 150,335 || 161,054 || 171,242 || 1 000,00
 COSTURI TOTALE || 2 716,700 || 2 903,100 || 3 100,300 || 3 308,700 || 3 525,300 || 3 751,700 || 3 989,000 || 23 294,70

3.2.3.
Impactul estimat asupra creditelor cu caracter
administrativ
3.2.3.1.
Sinteză

–
¨  Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de credite
administrative
–
x Propunerea/inițiativa implică utilizarea de credite
administrative, conform explicațiilor de mai jos:
milioane EUR (cu 3
zecimale)
   || Anul N [41] 2014 || Anul N+1 2015 || Anul N+2 2016 || Anul N+3 2107 || Anul N+4 2018 || Anul N+5 2019 || Anul N+6 2020 || TOTAL
 RUBRICA 5 din cadrul financiar multianual ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Resurse umane || 85,041 || 84,182 || 83,329 || 82,480 || 82,480 || 82,480 || 82,480 || 582,473
 Alte cheltuieli administrative || 3,909 || 3,818 || 3,781 || 3,755 || 3,755 || 3,755 || 3,755 || 26,528
 Subtotal RUBRICA 5 din cadrul financiar multianual || 88,950 || 88,000 || 87,110 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 609,001
 În afara RUBRICII 5[42] din cadrul financiar multianual ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Resurse umane || 97,417 || 101,668 || 106,059 || 110,589 || 115,154 || 119,788 || 124,527 || 775,203
 Alte cheltuieli cu caracter administrativ || 12,467 || 13,307 || 14,195 || 15,134 || 19,961 || 17,129 || 18,199 || 110,392
 Subtotal în afara RUBRICII 5 din cadrul financiar multianual || 109,885 || 114,975 || 120,254 || 125,723 || 135,115 || 136,918 || 142,726 || 885,595
 TOTAL || 198,835 || 202,976 || 207,364 || 211,958 || 221,350 || 223,152 || 228,961 || 1 494,596

3.2.3.2.
 Necesarul de resurse umane estimat

–
¨  Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de resurse
umane
–
x Propunerea/inițiativa implică utilizarea de resurse umane,
conform explicațiilor de mai jos:
Estimarea trebuie exprimată în valoare
întreagă (sau cel mult cu o zecimală)
 ||   || Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || Anul N+4 2018 || Anul N+5 2019 || Anul N+6 2020
  Posturi din schema de personal (posturi de funcționari și de agenți temporari) ||
 || XX 01 01 01 (la sediu și în birourile de reprezentare ale Comisiei) || 357,2 || 353,6 || 350,1 || 346,6 || 346,6 || 346,6 || 346,6
 || XX 01 01 02 (în delegații) || 157,8 || 156,2 || 154,6 || 153,0 || 153,0 || 153,0 || 153,0
 || XX 01 05 01 (cercetare indirectă) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (cercetare directă) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ||  Personal extern (în echivalent normă întreagă: ENI)[43] ||
 || XX 01 02 01 (AC, INT, END din „pachetul global”) || 24,1 || 23,9 || 23,6 || 23,4 || 23,4 || 23,4 || 23,4
 || XX 01 02 02 (AC, INT, JED, AL și END în delegații) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 04 yy [44] || - la sediu[45] || 146,3 || 143,5 || 140,6 || 137,9 || 135,2 || 132,5 || 129,9
 || - în delegații || 985,7 || 1 032,7 || 1 081,2 || 1131,2 || 1 181,7 || 1 232,9 || 1 285,3
 || XX 01 05 02 (AC, INT, END – în cadrul cercetării indirecte) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (AC, INT, END – în cadrul cercetării directe) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Alte linii bugetare (a se preciza) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || TOTAL || 1 671,1 || 1 709,8 || 1 750,1 || 1 792,1 || 1 839,8 || 1 888,4 || 1 938,1
XX este domeniul
de politică sau titlul din buget în cauză.
Necesarul de resurse
umane va fi acoperit de efectivele de personal ale DG în cauză alocate
deja gestionării acțiunii și/sau realocate intern în cadrul
DG-ului, completate, după caz, prin resurse suplimentare ce ar putea fi
alocate DG-ului care gestionează acțiunea în cadrul procedurii de
alocare anuală și în lumina constrângerilor bugetare.
Descrierea sarcinilor
care trebuie efectuate:
 Funcționari și agenți temporari ||
 Personal extern ||

3.2.4.
Compatibilitatea cu cadrul financiar multianual 2014-2020

–
ý  Propunerea/inițiativa este compatibilă cu cadrul financiar
multianual 20142020.
–
¨  Propunerea/inițiativa necesită o reprogramare a rubricii
corespunzătoare din cadrul financiar multianual.
A se explica reprogramarea necesară,
precizându-se liniile bugetare în cauză și sumele aferente.
–
¨  Propunerea/inițiativa necesită recurgerea la instrumentul
de flexibilitate sau la revizuirea cadrului financiar multianual[46].
A se explica necesitatea efectuării acestei
acțiuni, precizându-se rubricile și liniile bugetare în cauză,
precum și sumele aferente.

3.2.5.
Participarea terților la finanțare

–
ý Propunerea/inițiativa nu prevede cofinanțare din partea
terților
–
¨ Propunerea/inițiativa prevede cofinanțare, estimată în
cele ce urmează:
Credite de angajament în milioane EUR (cu 3 zecimale)
   || Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || … A se menționa numărul de ani necesar pentru a reflecta durata impactului (cf. punctul 1.6) || Total
 A se preciza organismul care asigură cofinanțarea ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL credite cofinanțate ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.3.
Impactul estimat asupra veniturilor

–
ý  Propunerea/inițiativa nu are impact financiar asupra
veniturilor.
–
¨  Propunerea/inițiativa are următorul impact financiar:
¨         asupra resurselor proprii
¨         asupra diverselor venituri
milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Linie bugetară pentru venituri: || Credite disponibile pentru exercițiul bugetar în curs || Impactul propunerii/inițiativei[47]
 Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || … A se introduce numărul de coloane necesar pentru a reflecta durata impactului (a se vedea punctul 1.6)
 Articolul …………. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Pentru diversele venituri
alocate, a se preciza linia bugetară (liniile bugetare) de cheltuieli
afectată (afectate).
A se preciza metoda de
calcul al impactului asupra veniturilor.
[1]               FED,
Fondul global pentru climă și biodiversitate și Rezerva pentru
ajutoare de urgență sunt în plus față de acestea și
rămân în afara bugetului UE.
[2]               Activitățile
legate de energia durabilă vor constitui unul din domeniile principale
pentru cheltuielile aferente schimbărilor climatice. De asemenea, având în
vedere rolul esențial al serviciilor ecosistemelor sănătoase
pentru producția de alimente, biodiversitatea, în special atunci când
contribuie și la rezistența la schimbările climatice, va fi unul
din domeniile principale din cadrul securității alimentare și
agriculturii sustenabile.
[3]               JO
L …
[4]               „Politica
de cooperare pentru dezvoltare a Uniunii și politicile statelor membre se
completează și se susțin reciproc” (articolul 208).
[5]               Privind
securitatea aprovizionării cu energie și cooperarea internațională,
a se vedea comunicarea din 7.9.2011 „Politica energetică a UE: angajarea
în relații cu parteneri din afara frontierelor noastre” - COM(2011) 539.
[6]               Regulamentul
(UE) nr. 182/2011
[7]               Decizia
(UE) 2010/427 a Consiliului
[8]               JO
L 378, 27.12.2006, p. 41-71
[9]               Declarația
Mileniului a Organizației Națiunilor Unite, rezoluție
adoptată de Adunarea Generală, 18 septembrie 2000.
[10]             Declarație
comună a Consiliului și a reprezentanților guvernelor statelor
membre reuniți în cadrul Consiliului, a Parlamentului European și a
Comisiei privind politica de dezvoltare a Uniunii Europene, intitulată „Consensul
european”, JO C 46, 24.2.2006, p. 1.
[11]             Comunicare
din 13 octombrie 2011, nepublicată încă în JO.
[12]             Comunicare
din 13 octombrie 2011, nepublicată încă în JO.
[13]             Concluziile
Consiliului din 15 mai 2007 privind „Codul de conduită al UE privind
complementaritatea și diviziunea muncii în politica de dezvoltare” (doc. 9558/07).
[14]             Concluziile
Consiliului din 17 noiembrie 2009 cu privire la un cadru operațional
privind eficacitatea ajutorului (doc. 15912/09), extins și consolidat la 11 ianuarie 2011 (doc.
18239/10).
[15]             PARTENERIATUL
STRATEGIC UE-AFRICA O strategie comună UE-Africa, adoptată la Reuniunea
la nivel înalt de la Lisabona, 9 decembrie 2007.
[16]             Securitate și dezvoltare – Concluzii ale Consiliului și ale
reprezentanților guvernelor statelor membre reuniți în cadrul
Consiliului din 20 noiembrie 2007 (doc. 15097/07).
[17]             Un
răspuns al UE la situațiile de fragilitate – concluziile Consiliului și
ale reprezentanților guvernelor statelor membre reuniți în cadrul
Consiliului din 20 noiembrie 2007 (doc. 11518/07).
[18]             Concluziile
Consiliului privind prevenirea conflictelor, a 3101-a reuniune a Consiliului
Afaceri Externe, Luxemburg, 20 iunie 2011.
[19]             COM(2010)
2020 final
[20]             COM(2011)
500 final
[21]             COM(2011)
637 final
[22]             JO
L 55, 28.2.2011, p. 13
[23]             JO
L….
[24]             JO
L 201, 3.8.2010, p. 30
[25]             JO
L …
[26]             JO
L 314 din 30.11.2001, p. 1.
[27]             JO
L 163, 2.7.1996, p. 1.
[28]             În
principiu, fondurile se alocă în mod egal între obiectivele de mediu și
schimbările climatice.
[29]             ABM:
(Activity Based Management): gestionarea pe
activități – ABB (Activity Based Budgeting): stabilirea bugetului pe
activități.
[30]             DEVCO
va solicita o modificare a domeniilor de politică în paralel pentru exercițiul
bugetar 2014.
[31]             Astfel
cum sunt menționate la articolul 49 alineatul (6) litera (a) sau (b) din
Regulamentul financiar.
[32]             Explicațiile
privind modurile de gestionare, precum și trimiterile la Regulamentul
financiar sunt disponibile pe site-ul BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[33]             Astfel
cum sunt menționate la articolul 185 din Regulamentul financiar.
[34]             Dif.
= credite diferențiate /Nedif.= credite nediferențiate
[35]             AELS:
Asociația Europeană a Liberului Schimb.
[36]             Țările
candidate și, după caz, țările potențial candidate din
Balcanii Occidentali.
[37]             A
se completa într-un stadiu ulterior
[38]             Anul
N este anul în care începe punerea în aplicare a propunerii/inițiativei.
[39]             Asistență
tehnică și/sau administrativă și cheltuieli de sprijin
pentru punerea în aplicare a programelor și/sau a acțiunilor UE
(fostele linii „BA”), cercetare indirectă și cercetare directă.
[40]             Conform
descrierii de la punctul 1.4.2. „Obiectiv (obiective) specific (specifice) –
Doar programele diferite din regulament sunt incluse în tabel…”
[41]             Anul
N este anul în care începe punerea în aplicare a propunerii/inițiativei.
[42]             Asistență
tehnică și/sau administrativă și cheltuieli de sprijinire a
punerii în aplicare a programelor și/sau a acțiunilor UE (fostele
linii „BA”), cercetare indirectă și cercetare directă.
[43]             AC
= agent contractual; INT = personal pus la dispoziție de agenți de
muncă temporară („Intérimaire”); JED = „Jeune Expert en Délégation” (expert
tânăr în delegații); AL = agent local; END = expert național
detașat;
[44]             Sub
plafonul pentru personal extern din credite operaționale (fostele linii
„BA”).
[45]             În
special pentru fonduri structurale, Fondul european agricol pentru dezvoltare
rurală (FEADR) și Fondul european pentru pescuit (FEP).
[46]             A
se vedea punctele 19 și 24 din Acordul interinstituțional.
[47]             În
ceea ce privește resursele proprii tradiționale (taxe vamale, cotizațiile
pentru zahăr), sumele indicate trebuie să fie sume nete, și
anume sume brute după deducerea a 25 % pentru costuri de colectare.