				|

		52012PC0294

			Propunere de REGULAMENT AL CONSILIULUI de încheiere a reexaminării intermediare parțiale și a reexaminării în perspectiva expirării măsurilor antidumping aplicabile importurilor de anumite tipuri de saci și pungi din materiale plastice originare din Republica Populară Chineză și Thailanda, instituite prin Regulamentul (CE) nr. 1425/2006 /* COM/2012/0294 final - 2012/0155 (NLE) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           CONTEXTUL PROPUNERII
·
Motivele și obiectivele propunerii
Prezenta propunere se referă la aplicarea
Regulamentului (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind
protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea
țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene
(denumit în continuare „regulamentul de bază”) în cadrul procedurii
privind importurile anumitor saci și pungi din materiale plastice
originare din Republica Populară Chineză și Thailanda.
·
Contextul general
Prezenta propunere se înscrie în contextul
punerii în aplicare a regulamentului de bază și constituie rezultatul
unei anchete care s-a desfășurat în conformitate cu cerințele de
fond și de procedură prevăzute în regulamentul de bază.
·
Dispoziții în vigoare în domeniul
propunerii
Prin Regulamentul (CE) nr. 1425/2006[1], Consiliul a instituit o
taxă antidumping definitivă de la 4,3 la 28,8% la importurile
anumitor saci și pungi din materiale plastice originare din Republica
Populară Chineză (denumită în continuare „RPC”) și de la
5,1 la 14,2% pentru Thailanda. Prezentul regulament a fost modificat ulterior
prin Regulamentele (CE) nr. 1356/2007[2],
(CE) nr. 249/2008[3]
și (CE) nr. 189/2009[4]
ale Consiliului și prin Regulamentele de punere în aplicare (UE) nr.
474/2011[5]
și (UE) nr. 475/2011[6]
ale Consiliului.
·
Coerența cu alte politici și obiective
ale Uniunii
Nu se aplică.
2.           CONSULTAREA PĂRȚILOR
INTERESATE ȘI EVALUAREA IMPACTULUI
·
Consultarea părților interesate
Părțile interesate vizate de procedură
au avut posibilitatea de a-și apăra interesele în timpul anchetei, în
conformitate cu dispozițiile regulamentului de bază.
·
Obținerea și utilizarea expertizei
Nu a fost necesar să se recurgă la
expertiză externă.
·
Evaluarea impactului
Prezenta propunere este rezultatul punerii în
aplicare a regulamentului de bază.
Regulamentul de bază nu conține
dispoziții referitoare la evaluarea generală a impactului, în schimb
conține o listă exhaustivă de condiții care trebuie
analizate.
3.           ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII
·
Rezumatul acțiunii propuse
La cererea societății Greenwood
Houseware (Zhuhai) Ltd, un exportator stabilit în Republica Populară
Chineză, la 21 septembrie 2010 a fost inițiată o reexaminare
intermediară care se limitează la examinarea dumpingului.
La 27 septembrie
2011, Comisia a anunțat deschiderea unei reexaminări în perspectiva
expirării măsurilor antidumping aplicabile importurilor anumitor saci
și pungi din material plastic originare din Republica Populară Chineză
și Thailanda.
Reexaminarea în perspectiva expirării
măsurilor a fost deschisă în urma unei cereri justificate
înaintată în comun de 44 de producători din Uniune, reprezentând
aproximativ 30% din totalul producției estimate la nivelul Uniunii de
anumite tipuri de saci și pungi din materiale plastice. Scopul acestei
anchete a fost acela de a analiza dacă expirarea măsurilor ar fi
susceptibilă de a conduce la continuarea dumpingului și a
prejudiciului pentru industria Uniunii în cazul în care s-ar permite ca
măsurile să expire.
În cadrul reexaminării în perspectiva
expirării măsurilor, nivelul scăzut de cooperare din partea
producătorilor din Uniune a împiedicat Comisia să constituie un
eșantion reprezentativ pentru a evalua dacă sunt îndeplinite condițiile
menționate la articolul 3 alineatul (2) și la articolul 11 alineatul
(2) din regulamentul de bază.
Ca urmare a celor de mai sus, Comisia nu a
fost în măsură să concluzioneze cu privire la efectul pretins al
importurilor care fac obiectul unui dumping asupra industriei din Uniune
și de a propune, în consecință, încheierea anchetei. Întrucât
reexaminarea intermediară menționată anterior este, prin urmare,
lipsită de obiect, aceasta ar trebui să fie, de asemenea,
încheiată.
Prin urmare, se propune adoptarea de
către Consiliu a propunerii de regulament atașate, care ar trebui
publicată cât mai curând posibil în Jurnalul Oficial al Uniunii
Europene.
·
Temeiul juridic
Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului
din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac
obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale
Comunității Europene.
·
Principiul subsidiarității
Propunerea intră în sfera
competenței exclusive a Uniunii Europene. În consecință,
principiul subsidiarității nu se aplică.
·
Principiul proporționalității
Propunerea este în conformitate cu principiul
proporționalității din următoarele motive:
tipul acțiunii este descris în
regulamentul de bază menționat anterior și exclude luarea de
decizii la nivel național.
Nu sunt necesare indicații privind
măsura în care sarcina financiară și administrativă care
revine Uniunii, guvernelor naționale, autorităților regionale
și locale, operatorilor economici și cetățenilor este
limitată la minimum și proporțională cu obiectivul
propunerii.
·
Alegerea instrumentelor
Instrumente propuse: regulament.
Alte instrumente nu ar fi adecvate din
următorul motiv:
regulamentul de bază nu oferă
opțiuni alternative.
4.           IMPLICAȚII BUGETARE
Propunerea nu are nicio implicație pentru
bugetul Uniunii.
2012/0155 (NLE)
Propunere de
REGULAMENT AL CONSILIULUI
de încheiere a reexaminării intermediare
parțiale și a reexaminării în perspectiva expirării
măsurilor antidumping aplicabile importurilor de anumite tipuri de saci
și pungi din materiale plastice originare din Republica Populară
Chineză și Thailanda, instituite prin Regulamentul (CE) nr. 1425/2006

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr.
1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva
importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care
nu sunt membre ale Comunității Europene (denumit în continuare
„regulamentul de bază”), în special articolul 11 alineatele (2), (3)
și (5) și (6) și articolul 9,
având în vedere propunerea prezentată de
Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”), după
consultarea comitetului consultativ,
întrucât:
A.        PROCEDURA
1.      Măsurile în vigoare
(1)       Prin Regulamentul (CE) nr.
1425/2006[7],
Consiliul a instituit o taxă antidumping definitivă la importurile de
anumite tipuri de saci și pungi din materiale plastice originare din
Republica Populară Chineză (denumită în continuare „RPC”)
și Thailanda.
(2)       Prezentul regulament a fost
modificat ulterior prin Regulamentele (CE) nr. 1356/2007[8], (CE) nr. 249/2008[9] și (CE) nr. 189/2009[10] ale Consiliului și prin
Regulamentele de punere în aplicare (UE) nr. 474/2011[11] și (UE) nr. 475/2011[12] ale Consiliului.
2.      Cererile de reexaminare și
deschiderea procedurii
(3)       La 18 mai 2010, Comisia a
primit o cerere de reexaminare intermediară parțială a
Regulamentului (CE) nr. 1425/2006 din partea societății Greenwood
Houseware (Zhuhai) Ltd, un producător-exportator de anumite tipuri de saci
și pungi din materiale plastice din RPC (denumit în continuare „solicitantul”).

(4)       Ulterior, ca urmare a
publicării unui aviz de expirare iminentă a măsurilor
antidumping definitive în vigoare, Comisia a primit, în conformitate cu
articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, o cerere de
reexaminare în perspectiva expirării măsurilor, introdusă la
data de 30 iunie 2011.
(5)       Cererea a fost înaintată
în comun de 44 de producători din Uniune, reprezentând aproximativ 30% din
totalul producției estimate la nivelul Uniunii de anumite tipuri de saci
și pungi din materiale plastice.
(6)       Cererea a fost bazată pe
motivul că expirarea măsurilor ar risca să aibă drept
rezultat continuarea dumpingului și a prejudiciului în cazul în care s-ar
permite ca măsurile să expire.
(7)       Stabilind, după
consultarea comitetului consultativ, că existau suficiente elemente de
probă pentru deschiderea unei reexaminări intermediare parțiale
și a unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor,
Comisia a anunțat deschiderea unei reexaminări intermediare
parțiale în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de
bază și a unei reexaminări în perspectiva expirării
măsurilor în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul
de bază, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
la 21 septembrie 2010 și, respectiv, la 27 septembrie 2011.
3.      Anchete
3.1. Perioadele de anchetă
(8)       Ancheta în perspectiva
expirării măsurilor privind continuarea sau reapariția
dumpingului și a prejudiciului a acoperit perioada cuprinsă între 1
iulie 2010 și 30 iunie 2011 (denumită în continuare „perioada
anchetei de reexaminare” sau „PAR”). Examinarea tendințelor relevante
pentru evaluarea probabilității unei continuări sau a unei
reapariții a prejudiciului a vizat perioada cuprinsă între 1 ianuarie
2008 și sfârșitul PAR (denumită în continuare „perioada
luată în considerare”).
(9)       Perioada anchetei de
reexaminare pentru reexaminarea intermediară parțială, al
cărei obiect se limitează la examinarea dumpingului referitor la
Greenwood Houseware (Zhuhai) Ltd., a acoperit perioada de la 1 aprilie 2009 la
30 iunie 2010.
3.2. Produsul în cauză și produsul
similar
(10)     Produsul vizat de ambele
anchete îl constituie saci și pungi din materiale plastice, conținând
minimum 20% din greutatea lor polietilenă și având foițe cu o
grosime de maximum 100 micrometri (μm), originar din RPC și Thailanda
(denumit în continuare „produsul în cauză”), încadrat în prezent la
codurile ex 3923 21 00, ex 3923 29 10 și ex 3923 29 90.
(11)     În ceea ce privește
produsul fabricat și vândut pe piața din Uniune, nu ar putea fi
formulate concluzii cu privire la articolul 1 alineatul (4) din regulamentul de
bază, din cauza lipsei de cooperare din partea industriei din Uniune în
cadrul reexaminării în perspectiva expirării măsurilor (a se
vedea mai jos, secțiunea B).
(12)     În ceea ce privește
produsul fabricat și vândut pe piața internă de către
solicitantul reexaminării intermediare, precum și produsul fabricat
și vândut într-o țară analogă potențială în cadrul
reexaminării intermediare, se remarcă faptul că ancheta nu a
ajuns la nicio concluzie având în vedere atât încheierea anchetelor actuale cât
și abrogarea măsurilor existente (a se vedea mai jos, secțiunea
B).
3.3. Părțile vizate de anchetă
(13)     Comisia a informat oficial
societatea Greenwood Houseware (Zhuhai) Ltd și reprezentanții RPC cu
privire la deschiderea reexaminării intermediare parțiale, al
cărei domeniu de aplicare se limitează la examinarea dumpingului.
Ambelor părți interesate li s-a acordat posibilitatea de a-și
face cunoscute în scris punctele de vedere și de a solicita o audiere
până la termenul fixat în avizul de deschidere.
(14)     Comisia a informat în mod
oficial producătorii din Uniune care au depus cererea de reexaminare în
perspectiva expirării măsurilor, alți producători
cunoscuți din Uniune și asociațiile cunoscute de
producători din Uniune, producătorii-exportatori, importatorii
și utilizatorii cunoscuți ca fiind interesați, precum și
asociațiile lor. Producătorii din țări analoge posibile,
și anume India, Indonezia, Malaysia, Turcia și SUA și
reprezentanții RPC și Thailanda au fost, de asemenea, informați
cu privire la deschiderea reexaminării în perspectiva expirării
măsurilor. Părților interesate li s-a acordat posibilitatea de
a-și face cunoscute în scris punctele de vedere și de a solicita o
audiere până la termenul fixat în avizul de deschidere.
(15)     S-a acordat o audiere tuturor
părților interesate care au solicitat acest lucru și au
arătat că există motive speciale pentru care ar trebui să
fie audiate.
3.4 Eșantionarea producătorilor din
Uniune
(16)     Ținând cont de
numărul mare de producători-din Uniune implicați în ancheta în
perspectiva expirării măsurilor, în avizul de deschidere relevant s-a
propus să se recurgă la eșantionare, în conformitate cu articolul
17 din regulamentul de bază.
3.4.1 Descrierea
pieței din Uniune
(17)     Sectorul producției de
saci și pungi din materiale plastice din Uniune este puternic fragmentat,
cu un număr foarte mare de producători de importanță
diferită, inclusiv o mare parte a producătorilor mici răspândiți
în mai multe state membre.
(18)     Informațiile
furnizate în cerere în etapa de deschidere au indicat că
societățile mari și mijlocii au reprezentat aproximativ 25% din
producătorii care au cooperat și aproximativ 70% din producția
din Uniune care a cooperat. În consecință, societățile mici
au reprezentat aproximativ 75% din producătorii care au cooperat și
aproximativ 30% din producția acestora.
(19)     În
plus, informațiile au arătat că producția din Uniune este
dispersată între mai multe state membre, însă foarte concentrată
în Germania, Franța, Spania și Italia.
3.4.2 Metodologia de
eșantionare
(20)     Articolul 3 alineatul (2) din
regulamentul de bază prevede că stabilirea existenței unui
prejudiciu se bazează pe elemente de probă pozitive și
implică o stabilire obiectivă, inter alia, a efectele
importurilor care fac obiectul unui dumping asupra industriei din Uniune. Orice
constatare a prejudiciului, precum și informațiile colectate în acest
scop ar trebui, prin urmare, să fie reprezentative, și anume să
reflecte situația întregii industrii din Uniune.
(21)     Rezultă că în
exercițiul de eșantionare a trebuit să fie luat în considerare
nivelul ridicat al fragmentării sectorului sacilor și pungilor de
plastic. Pentru a putea trage concluzii care să fie reprezentative pentru
întreaga industrie din Uniune s-a considerat necesar să se asigure, de
asemenea, că situația societăților mici a fost
prezentată în mod corespunzător.
(22)     Prin urmare, în scopul selectării unui eșantion
reprezentativ de producători din Uniune, producătorii cooperanți
din Uniune au fost împărțiți în două segmente pe baza
volumului producției lor anuale: întreprinderi mari și mijlocii cu
producție de peste 15 000 de tone, pe de o parte, și întreprinderile
mici cu producție mai mică de 15 000 de tone. S-a luat în considerare
posibilitatea de a eșantiona întreprinderile cele mai mari în cadrul
fiecărui segment.
(23)     În plus, distribuția
geografică a producătorilor în cadrul statelor membre, astfel cum
este descrisă la considerentul (19) a fost luată, de asemenea, în
considerare.
3.4.3 Procedura de
selectare a eșantionului provizoriu
(24)     Procedura de obținere a
informațiilor necesare pentru selectarea eșantionului de
producători din Uniune s-a bazat pe informațiile obținute în
etapa de deschidere. În plus, avizul de deschidere relevant a invitat toți
ceilalți producători să se manifeste, în eventualitatea în care
aceștia ar dori să fie incluși în eșantion. În urma
publicării avizului de deschidere, nicio întreprindere nu a contactat
Comisia pentru a cere să fie inclusă în eșantion.
(25)     Ca
urmare a criteriilor prezentate la considerentele (20) - (23), cinci
producători din Uniune care își desfășoară activitatea
în patru state membre au fost selectați pentru a face parte din
eșantion. Aceștia sunt cei mai mari producători din ambele
segmente, ținând seama dimensiunea și localizarea geografică. Trei
întreprinderi eșantionate aparțin segmentului întreprinderilor mari
și mijlocii, două aparțin segmentului întreprinderilor mici.
(26)     Întreprinderile selectate
reflectă, de asemenea, răspândirea geografică între statele
membre în ceea ce privește producția, Germania și Franța
reprezentând întreprinderile care funcționează în segmentul
întreprinderilor mari și mijlocii iar Spania și Italia, pe cele care
funcționează în segmentul întreprinderilor mici.
(27)     Eșantionul
astfel selecționat reprezenta 22,5% din producția totală de saci
și pungi din materiale plastice produse de producătorii
cooperanți și 12,3% din totalul producției estimate la nivelul
Uniunii, pe baza cifrelor privind producția totală din Uniune
indicate în cerere.
(28)     În etapa de deschidere,
toți producătorii cunoscuți din Uniune au fost informați cu
privire la compoziția eșantionului provizoriu și au avut
posibilitatea de a formula observații. Nu a fost primit niciun comentariu.

B.        SITUAȚIA INDUSTRIEI DIN
UNIUNE
(29)     Se reamintește că
determinarea prejudiciului trebuie să se bazeze pe evaluarea concretă
a efectului importurilor care fac obiectul unui dumping asupra industriei din
Uniune.
(30)     Prin urmare, în eșantion
a trebuit să fie luată în considerare fragmentarea industriei
și, în plus, au fost trimise chestionare care solicită date generale
mai ales în ceea ce privește indicatorii macroeconomici pe stat membru
tuturor asociațiilor cunoscute ale producătorilor din Uniune pentru a
obține informațiile necesare.
(31)     În ceea ce privește eșantionul
de producători din Uniune, nivelul de reprezentativitate a fost serios
afectat de faptul că cel mai mare producător din eșantion, care
operează în segmentul întreprinderilor mari și mijlocii și un
producător care operează în segmentul întreprinderilor mici au
informat Comisia că nu doresc să răspundă la chestionar.
Acest lucru însemna că numai trei din cele cinci societăți
incluse în eșantion au continuat să coopereze și că ar fi
furnizate doar informații parțiale sau inexistente pentru segmentele
identificate și statele membre producătoare.
(32)     Prin urmare, au fost efectuate
numeroase tentative de a selecta un nou eșantion reprezentativ, care
să respecte metodologia descrisă la considerentele (17) - (28).
(33)     În
acest sens, a fost identificat un total suplimentar de șase
producători din Uniune, care și-au exprimat dorința de a fi
incluși în eșantion ca posibile piese de schimb pentru cele două
societăți care și-au retras cooperarea din eșantion. Aceste
șase întreprinderi suplimentare au fost abordate și invitate să
coopereze prin completarea chestionarului privind producătorii din Uniune.
(34)     Din acești șase
producători din Uniune suplimentari abordați, numai un singur
producător, care reprezintă segmentul întreprinderilor mari și
mijlocii, a acceptat, în cele din urmă, să coopereze. Nu a fost
găsit nici un înlocuitor care să reprezinte producția din
Germania, unul dintre cele mai mari state membre în ceea ce privește
producția de saci și pungi din materiale plastice.
(35)     Prin urmare, nu a fost posibil
să se selecteze un nou eșantion, în conformitate cu articolul 17
alineatul (4) din regulamentul de bază, întrucât reprezentativitatea
necesară pentru segmentele identificate și statele membre
producătoare nu a putut fi atinsă.
(36)     Ținând seama de slaba
cooperare din partea producătorilor din Uniune incluși în
eșantion, nu se poate concluziona, în mod rezonabil, că datele
colectate de la întreprinderile care au cooperat reflectă situația
globală a industriei din Uniune și, prin urmare, nu a fost posibil
să se evalueze în mod corect dacă au fost îndeplinite condițiile
menționate la articolul 3 alineatul (2) din regulamentul de bază.
(37)     În urma tentativelor de a
selecta un nou eșantion, un grup de producători a reiterat
angajamentul lor de a lua parte în mod activ la reexaminarea măsurilor
care urmează să expire, subliniind importanța menținerii
măsurilor antidumping în vigoare pentru industria din Uniune. Acest grup
de producători a regretat faptul că doar unul dintre ei a fost
invitat de Comisie să completeze chestionarul. În acest context, ar trebui
să se remarce faptul că disponibilitatea acestor întreprinderi de a
coopera a fost considerată pe deplin și au fost incluse toate în
grupul de întreprinderi care au fost luate în considerare pentru selectarea nou
eșantion. Cu toate acestea, se reamintește că, pentru a garanta
reprezentativitatea necesară, metoda de selecție, astfel cum este
descrisă la considerentele (17) - (28) a trebuit să fie
respectată și pentru noul eșantion. Întrucât numai una din
întreprinderile din acest grup îndeplinește criteriile menționate mai
sus, numai întreprinderea respectivă ar putea fi invitată să
facă parte din eșantion. Celelalte întreprinderi aparțin unei
dimensiuni sau unor state membre care erau deja suficient reprezentate în
eșantion.
(38)     Anumite informații
privind producția la nivel național, cifrele vânzărilor și
alți indicatori macroeconomici-cheie au fost primite de la
asociațiile naționale din Țările de Jos, Spania, Italia
și, parțial, din Franța. Cu toate acestea, Confederația
Europeană a Prelucrătorilor de Mase Plastice (EUPC) nu a furnizat
informațiile solicitate în chestionarul specific care le-a fost trimis
și, prin urmare, nu ar putea fi colectate date concludente la un nivel macroeconomic
pe întreg teritoriul Uniunii.
C. ÎNCHEIEREA PROCEDURII
(39)     Având
în vedere cele de mai sus și în conformitate cu articolul 9 alineatul (2)
din regulamentul de bază, reexaminarea în perspectiva expirării
măsurilor privind importurile de pungi din materiale plastice din RPC
și din Thailanda ar trebui încheiată.
(40)     Nivelul scăzut de
cooperare din partea producătorilor din Uniune și absența unui
eșantion reprezentativ nu a permis Comisiei să evalueze dacă au
fost respectate condițiile specificate la articolul 3 alineatul (2)
și articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază. Prin urmare,
nu se poate concluziona dacă expirarea măsurilor în vigoare ar fi susceptibilă
să conducă la o continuare sau o reapariție a prejudiciului iar
ancheta ar trebui să fie încheiată din aceste motive.
(41)     Rezultă din cele de mai
sus că reexaminarea intermediară este fără obiect și,
prin urmare, ar trebui să fie, de asemenea, încheiată.
(42)     Toate părțile au
fost informate asupra faptelor și considerațiilor esențiale pe
baza cărora s-a intenționat să se recomande încheierea celor
două anchete. Părților li s-a acordat, de asemenea, un termen
pentru a-și prezenta observațiile în urma respectivei
comunicări. Declarațiile și observațiile au fost luate în
considerare în mod corespunzător atunci când erau întemeiate.
(43)     Una dintre părțile
interesate a declarat că, întrucât s-a propus încheierea revizuirii din
cauza lipsei de cooperare a producătorilor din Uniune, măsurile
antidumping ar trebui să fie abrogate cu efect retroactiv, și anume
din 30 septembrie 2011, atunci când ar fi trebuit să expire inițial
măsurile în vigoare.
(44)     În acest context, se
reamintește că revizuirea a fost solicitată de producătorii
din Uniune care reprezintă peste 30% din totalul producției din
Uniune, în conformitate cu regulamentul de bază. Mai mult, articolul 11
alineatul (2) din regulamentul de bază prevede, în mod clar, că
măsurile rămân în vigoare în așteptarea rezultatului revizuirii.
Cu toate acestea, constatările menționate la considerentul (40) nu au
avut un impact asupra legalității deschiderii revizuirii ca atare,
ceea ce înseamnă că prevederile articolului 11 alineatul (2) care
stipulează că măsurile rămân în vigoare în așteptarea
rezultatului revizuirii continuă să se aplice. Prin urmare, acest
argument a trebuit să fie respins.
(45)     Unii dintre producătorii
din Uniune au reacționat, de asemenea, la divulgarea informațiilor
declarând că își retrag plângerea. Totuși, luând în considerare
faptul că alți producători din Uniune și-au menținut
poziția și faptul că cerințele ferme, astfel cum au fost
descrise la considerentul (5) au fost îndeplinite la momentul deschiderii
cauzei, aceasta nu ar avea un impact asupra procedurii.
(46)     Din perspectiva celor
menționate, niciuna din observațiile primite nu a fost de natură
să modifice concluziile de mai sus. Prin urmare, se concluzionează
că procedura antidumping privind importurile în Uniune de anumite tipuri
de saci și pungi din materiale plastice originare din RPC și din
Thailanda ar trebui încheiată și măsurile ar trebui abrogate.
Rezultă că procesul de reexaminare intermediară în curs la care
se face referire la considerentul (3) va fi încheiat în același timp cu
prezenta reexaminare în perspectiva expirării măsurilor.
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Măsurile antidumping cu privire la
importurile de anumite tipuri de saci și pungi din materiale plastice,
care se încadrează în prezent la codurile NC ex 3923 21 00, ex 3923 29 10
și ex 3923 29 90, originare din Republica Populară Chineză
și din Thailanda, se abrogă prin prezenta și procedura privind
aceste importuri este încheiată.
Articolul 2
Reexaminarea intermediară
parțială a măsurilor antidumping aplicabile importurilor de
anumite tipuri de saci și pungi din materiale plastice, încadrate în
prezent la codurile NC ex 3923 21 00, ex 3923 29 10 și ex 3923 29 90
și originare din Republica Populară Chineză, deschisă în
conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009,
se încheie.
Articolul 3
Prezentul regulament intră în vigoare în
ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii
Europene.
Prezentul
regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică
direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu,
                                                                       Președintele
[1]                      JO
L 270, 29.9.2006, p. 4.
[2]               JO L 304, 22.11.2007, p. 5.
[3]               JO L 76, 19.3.2008, p. 8.
[4]               JO L 67, 12.3.2009, p. 5.
[5]               JO L 131, 18.5.2011, p. 2.
[6]               JO L 131, 18.5.2011, p. 10.
[7]                      JO L 270,
29.9.2006, p. 4.
[8]               JO L 304, 22.11.2007,
p. 5.
[9]               JO L 76, 19.3.2008, p. 8.
[10]             JO L 67, 12.3.2009, p. 5.
[11]             JO L 131, 18.5.2011, p.
2.
[12]             JO L 131, 18.5.2011, p.
10.


				|

		52013PC0044

			Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI privind informațiile care însoțesc transferurile de fonduri /* COM/2013/044 final - 2013/0024 (COD) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           CONTEXTUL PROPUNERII
Motivele și obiectivele propunerii
Scopul prezentei propuneri este de a revizui
Regulamentul (CE) nr. 1781/2006 cu privire la informațiile privind plătitorul
care însoțesc transferurile de fonduri[1]
(denumit în continuare „Regulamentul privind transferurile de fonduri”) astfel
încât să se îmbunătățească trasabilitatea plăților și să se garanteze
conformitatea deplină a cadrului UE cu standardele internaționale.
Contextul general
Regulamentul privind transferurile de fonduri
stabilește norme conform cărora prestatorii de servicii de plată trebuie să
transmită informații privind plătitorul pe tot parcursul lanțului de plăți în
scopul prevenirii, investigării și depistării actelor de spălare de bani și de
finanțare a terorismului.
Regulamentul se baza într-o măsură importantă
pe Recomandarea specială VII privind transferurile electronice, adoptată de
Grupul Internațional de Acțiune Financiară[2]
(GAFI) și vizează să garanteze transpunerea uniformă, în întreaga Uniune , a
acestui standard internațional și, în special, să se asigure că nu există nici
o discriminare între plățile naționale efectuate în cadrul unui stat membru și
plățile transfrontaliere între state membre.
Având în vedere caracterul schimbător al
amenințărilor reprezentate de spălarea de bani și de finanțarea terorismului,
facilitat de evoluția constantă a tehnologiei și a mijloacelor aflate la
dispoziția infractorilor, GAFI a efectuat o analiză profundă a standardelor
internaționale, care a culminat prin adoptarea unui nou set de recomandări în
luna februarie 2012.
Concomitent cu acest proces, Comisia Europeană
a realizat și ea o analiză a cadrului UE. Această analiză a inclus un studiu
extern publicat de Comisie cu privire la aplicarea Regulamentului privind
transferurile de fonduri, contacte și consultări ample cu persoanele interesate
din sectorul privat și cu organizații ale societății civile, precum și cu
reprezentanți ai autorităților de reglementare și de supraveghere din statele
membre ale UE.
În urma acestor demersuri, concluzia a fost
următoarea: cadrul UE, inclusiv Regulamentul privind transferurile de fonduri,
va trebui să evolueze și să se adapteze schimbărilor, ceea ce va însemna că ar
trebui să se pună mai mult accentul pe (a) eficacitatea regimurilor de
combatere a spălării de bani și a finanțării terorismului, (b) o mai mare
claritate și coerență a normelor între statele membre și (c) o sferă de acțiune
mai amplă, în măsură să facă față noilor amenințări și vulnerabilități.
Dispozițiile în vigoare în acest domeniu
Directiva 2005/60/CE a Parlamentului European
și a Consiliului din 26 octombrie 2005 privind prevenirea utilizării sistemului
financiar în scopul spălării banilor și finanțării terorismului[3] (denumită în continuare „A
treia directivă privind combaterea spălării banilor”) stabilește cadrul menit
să protejeze soliditatea, integritatea și stabilitatea instituțiilor de credit
și financiare și să consolideze încrederea în sistemul financiar în ansamblul
său în fața riscurilor reprezentate de spălarea de bani și de finanțarea
terorismului.
Directiva 2006/70/CE[4] („directiva de punere în
aplicare”) stabilește măsurile de punere în aplicare a celei de A treia
directive privind combaterea spălării banilor în ceea ce privește definiția
„persoanelor expuse politic” și criteriile tehnice de aplicare a procedurilor
simplificate de precauție privind clientela și de exonerare pe motivul unei
activități financiare desfășurate în mod ocazional sau la scară foarte
limitată.
Regulamentul privind transferurile de fonduri
completează aceste măsuri prin garantarea faptului că autoritățile de aplicare
a legii și/sau de urmărire penală competente au acces imediat la informațiile
de bază privind plătitorul transferurilor de fonduri, ceea ce le permite să
depisteze, să investigheze și să pună sub urmărire teroriștii sau alți
infractori și să urmărească activele teroriștilor.
Coerența cu alte politici și obiective ale Uniunii
Propunerea este coerentă cu propunerea de
directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind prevenirea
utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor și finanțării
terorismului și completează dispozițiile acesteia. Aceste două instrumente
legislative au drept obiectiv comun revizuirea cadrului UE în vigoare în
materie de combatere a spălării banilor și a finanțării terorismului, cu scopul
de a spori eficacitatea acestuia și de a asigura conformitatea sa cu
standardele internaționale.
Propunerea este, de asemenea, coerentă cu
obiectivele Strategiei de securitate internă a UE[5], care identifică provocările
cele mai imperioase la adresa securității UE în anii următori și propune cinci
obiective strategice și acțiuni specifice pentru perioada 2011-2014 care să
permită UE să devină mai sigură. Acestea includ acțiuni de descurajare a
spălării de bani și de prevenire a terorismului, în special, prin actualizarea
cadrului UE astfel încât să existe o mai mare transparență a informațiilor
privind dreptul de uzufruct al persoanelor juridice.
În ceea ce privește protecția datelor, clarificările
propuse referitoare la prelucrarea datelor cu caracter personal sunt coerente
cu abordarea care reiese din propunerile recente ale Comisiei în materie de
protecție a datelor[6].
În ceea ce privește sancțiunile, propunerea de
introducere a unui set de norme minime bazate pe principii în vederea
consolidării sancțiunilor și măsurilor administrative este coerentă cu politica
Comisiei în acest sens, astfel cum este descrisă în Comunicarea „Consolidarea
regimurilor de sancțiuni în sectorul serviciilor financiare”[7].
2.           REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU
PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI
Consultarea părților interesate
În aprilie 2012, Comisia a adoptat un raport
privind aplicarea Directivei 2005/60/CE și a invitat toate părțile interesate
să îi transmită observațiile lor[8].
În special în anexa la acest raport, subiectul central l-au constituit
transferurile electronice transfrontaliere, respectiv cele două noi cerințe
impuse – de a include informații privind beneficiarul în transferurile
electronice și de a lua măsuri de înghețare a activelor în lumina rezoluțiilor
ONU.
Comisia nu a primit decât patru contribuții
care se refereau explicit la anexa la raport. Respondenții solicitau o
consultare a părților interesate din toate țările și teritoriile vizate de
Regulamentul privind transferurile de fonduri, subliniind necesitatea ca orice
cerință sau obligație suplimentară impusă prestatorilor de servicii de plată să
fie proporțională și să poate fi îndeplinită cu ușurință.
Consultări extinse cu părțile interesate s-au
derulat în contextul studiului[9]
realizat în numele Comisiei Europene de consultanți externi, care a adresat
întrebări unui număr de 108 de părți interesate, a inclus interviuri telefonice
și completarea unui chestionar structurat.
Utilizarea expertizei
În cursul anului 2012, s-a derulat, în numele
Comisiei, un studiu realizat de consultanți externi care viza culegerea de
informații privind funcționarea Regulamentului privind transferurile de fonduri
în statele membre și problemele apărute[10].
Studiul oferă și o serie de recomandări, în
special:
–
să se introducă obligația ca prestatorii de
servicii de plată să se asigure că, în cazul transferurilor electronice, se
păstrează toate informațiile privind inițiatorul și beneficiarul;
–
să se definească ce tipuri de informații privind
beneficiarul trebuie verificate și de către cine;
–
să se ia în considerare posibilitatea de a
introduce un regim „simplificat” în cazul transferurilor electronice
transfrontaliere cu o valoare de cel mult 1 000 EUR, cu excepția cazului în
care există o suspiciune de spălare de bani sau de finanțare a terorismului;
–
să se aducă clarificări suplimentare cu privire la
obligațiile de raportare impuse prestatorilor de servicii de plată;
–
să se interzică în mod explicit executarea transferurilor
electronice în cazul în care nu sunt îndeplinite cerințele impuse (informațiile
să fie complete și precise);
–
prestatorii de servicii de plată beneficiari să
aplice politici și proceduri eficace bazate pe analiza riscurilor pentru
identificarea măsurilor adecvate care trebuie luate;
–
să se aibă în vedere implicațiile în materie de
protecție a datelor.
Evaluarea impactului
Prezenta propunere este însoțită de o evaluare
a impactului care identifică principalele probleme ale cadrului legislativ actual
al UE de combatere a spălării de bani și a finanțării terorismului[11]: (i) inconsecvența cu
standardele internaționale recent revizuite; (ii) interpretarea diferită a
normelor de la un stat membru la altul și (iii) deficiențele și ambiguitățile
existente în ceea privește noile riscuri legate de spălarea de bani și de
finanțarea terorismului. Prin urmare, eficacitatea regimurilor instituite
pentru combaterea spălării de bani și a finanțării terorismului este scăzută în
cazul unui impact financiar, economic și asupra reputației negativ.
Evaluarea impactului analizează următoarele
trei scenarii:
(1)
un scenariu de bază în care Comisia nu ia nicio
măsură;
(2)
un scenariu de ajustare care presupune aducerea
unor modificări limitate Regulamentului privind transferurile de fonduri,
necesare fie pentru (i) a alinia textul legislativ la standardele
internaționale revizuite, fie pentru (ii) a asigura, într-o măsură suficientă,
coerența între normele naționale sau pentru (iii) a remedia deficiențele cele
mai importante legate de noile amenințări emergente; și
(3)
un scenariu de armonizare totală care presupune
efectuarea unor modificări majore de politică și introducerea unor elemente
suplimentare de armonizare, care să reflecte orice specificități ale UE.
În urma analizei realizate în contextul
evaluării impactului, a reieșit că al doilea scenariu este cel mai echilibrat
în ceea ce privește alinierea Regulamentului privind transferurile de fonduri
la standardele internaționale revizuite, acesta garantând totodată și un grad suficient
de coerență între normele naționale și flexibilitate în punerea lor în
aplicare.
În plus, evaluarea impactului a analizat
efectul pe care propunerile legislative l-ar avea asupra drepturilor
fundamentale. În conformitate cu Carta drepturilor fundamentale, propunerile
vizează în special să asigure protejarea datelor cu caracter personal
(articolul 8 din Cartă) în ceea ce privește stocarea și transferul acestor
date.
3.           ELEMENTELE JURIDICE ALE
PROPUNERII
Temei juridic
Articolul 114 din Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene.
Subsidiaritate și proporționalitate
Există un consens general, în rândul tuturor
părților interesate (în special al statelor membre și al întreprinderilor din
sectorul plăților), că obiectivele propunerii nu pot fi atinse într-o măsură
suficientă de către statele membre și ar putea fi realizate mai bine prin
implicarea UE.
O acțiune necoordonată, întreprinsă doar de
către statele membre, în domeniul transferurilor de fonduri transfrontaliere ar
putea să aibă un impact semnificativ asupra bunei funcționări a sistemelor de
plată la nivelul UE și, prin urmare, ar putea aduce prejudicii pieței interne
în domeniul serviciilor financiare [a se vedea considerentul (2) din
Regulamentul privind transferurile de fonduri].
Având în vederea amploarea acțiunii sale,
Uniunea garantează o transpunere uniformă a noii Recomandări 16 a GAFI în toate
statele UE și, în special, faptul că nu se aplică nicio discriminare între
plățile naționale efectuate în interiorul unui stat membru și plățile
transfrontaliere dintre statele membre.
Prin urmare, propunerea respectă principiul
subsidiarității.
În ceea ce privește principiul
proporționalității, în conformitate cu analiza efectuată în cadrul evaluării
impactului, propunerea transpune Recomandarea revizuită a GAFI privind
„transferurile electronice”, introducând cerințele minime esențiale pentru
asigurarea trasabilității fondurilor, fără însă a depăși ceea ce este necesar
pentru îndeplinirea obiectivelor sale.
4.           IMPLICAȚII BUGETARE
Prezenta propunere nu are implicații asupra
bugetului Uniunii.
5.           INFORMAȚII SUPLIMENTARE
Explicarea detaliată a propunerii
În conformitate cu noua Recomandare 16 a GAFI
privind „transferurile electronice” și cu nota interpretativă care o însoțește,
modificările propuse au drept scop identificarea de soluții în domeniile în
care persistă probleme legate de transparență.
Intenția este de a îmbunătăți trasabilitatea
prin impunerea următoarelor cerințe principale:
–
să se includă informații privind beneficiarul
plății;
–
în ceea ce privește domeniul de aplicare a
regulamentului, să se clarifice faptul că cărțile de credit sau de debit,
telefonul mobil sau orice alt dispozitiv digital sau informatic vor face
obiectul dispozițiilor regulamentului în cazul în care sunt utilizate pentru
transferarea de fonduri de la o persoană la alta. În plus, să se clarifice
faptul că, în cazul transferurilor de fonduri în afara UE a căror valoare este
de mai puțin de 1 000 EUR, se aplică un regim mai puțin strict cu privire la
informațiile neverificate referitoare la plătitor și la beneficiarul plății
[spre deosebire de exceptările posibile legate de domeniul de aplicare care se
aplică în cazul Regulamentului (CE) nr. 1781/2006];
–
în ceea ce privește obligațiile prestatorului de
servicii de plată față de beneficiarul plății, să se impună o cerință conform
căreia trebuie verificată identitatea beneficiarului (în cazul în care acesta
nu a fost identificat în prealabil) în cazul plăților provenite din afara UE a
căror valoare este de peste 1 000 EUR. În ceea ce privește prestatorul de
servicii de plată al beneficiarului plății și prestatorul intermediar de
servicii de plată, să se impună obligația de a institui proceduri bazate pe
evaluarea riscurilor care să permită identificarea situațiilor în care trebuie
executat, respins sau suspendat un transfer de fonduri pentru care nu au fost
furnizate informațiile cerute și obligația de a stabili măsurile care trebuie
luate în acest sens;
–
în ceea ce privește protecția datelor, să se
alinieze cerințele legate de păstrarea informațiilor la standardele GAFI, în
conformitate cu noul regim prevăzut de directiva [xxxx/yyyy];
–
în ceea ce privește sancțiunile, să se consolideze
competențele de a aplica sancțiuni ale autorităților competente și să se impună
cerința coordonării acțiunilor întreprinse în cazurile transfrontaliere; să se
impună cerința ca sancțiunile aplicate în cazul încălcărilor să fie publicate
și cerința de a se institui mecanisme eficace prin care să se încurajeze
semnalarea cazurilor de încălcare a dispozițiilor regulamentului.
Spațiul Economic European
Actul propus se referă la un subiect de
interes pentru Spațiul Economic European și trebuie, prin urmare, extins la
acesta.
2013/0024 (COD)
Propunere de
REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI
AL CONSILIULUI
privind informațiile care însoțesc
transferurile de fonduri
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL
UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, în special articolul 114,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act
legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și
Social European[12],
având în vedere avizul Băncii Centrale
Europene[13],
după consultarea Autorității Europene pentru
Protecția Datelor[14],
hotărând în conformitate cu procedura
legislativă ordinară,
întrucât:
(1)       Fluxurile de bani murdari
rezultat din transferurile de fonduri poate deteriora stabilitatea și reputația
sectorului financiar și poate amenința piața internă. Terorismul zdruncină
înseși temeliile societății noastre. Soliditatea, integritatea și stabilitatea
sistemului de transferuri de fonduri și încrederea în sistemul financiar în
ansamblul său ar putea fi grav compromise de demersurile infractorilor și ale
complicilor acestora fie de a ascunde originea veniturilor rezultate din
activități infracționale, fie de a transfera fonduri în scopuri teroriste.
(2)       Pentru a facilita
activitățile lor infracționale, persoanele care spală bani și finanțează terorismul
ar putea încerca să profite de libera circulație a capitalurilor care este o
consecință inerentă a existenței unui spațiu financiar integrat dacă nu se
adoptă anumite măsuri de coordonare la nivelul Uniunii. Prin amploarea sa,
acțiunea Uniunii ar trebui să garanteze transpunerea uniformă, în întreaga
Uniune, a Recomandării 16 privind transferurile electronice a Grupului
Internațional de Acțiune Financiară (GAFI), adoptată în februarie 2012, și, în
special, să garanteze faptul nu se face nicio discriminare între plățile din
cadrul unui stat membru și plățile transfrontaliere dintre state membre. O
acțiune necoordonată, întreprinsă doar de către statele membre, în domeniul
transferurilor de fonduri transfrontaliere ar putea să aibă un impact semnificativ
asupra bunei funcționări a sistemelor de plată la nivelul Uniunii și, prin
urmare, ar putea aduce prejudicii pieței interne în domeniul serviciilor
financiare.
(3)       În Strategia revizuită a
Uniunii privind finanțarea terorismului, adoptată la 17 iulie 2008[15], se evidenția faptul că
trebuie continuate eforturile de prevenire a finanțării terorismului și a
utilizării resurselor financiare proprii de către persoanele suspectate de acte
de terorism. Este recunoscut faptul că GAFI se străduiește constant să își îmbunătățească
recomandările și că depune eforturi pentru a favoriza o viziune comună privind
modul în care ar trebui puse în aplicare aceste recomandări. În strategia
revizuită a Uniunii se menționează faptul că punerea în aplicare a acestor
recomandări de către toți membrii GAFI și de către membrii organismelor
regionale similare GAFI este evaluată periodic și că, din acest punct de
vedere, este important să existe o abordare comună a statelor membre cu privire
la punerea în aplicare.
(4)       Pentru a împiedica finanțarea
terorismului, au fost luate măsuri de înghețare a fondurilor și a resurselor
economice ale anumitor persoane, grupuri și entități, inclusiv Regulamentul
(CE) nr. 2580/2001 din 27 decembrie 2001 privind măsuri restrictive specifice
îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii
terorismului[16]
și Regulamentul (CE) nr. 881/2002 al Consiliului din 27 mai 2002 de instituire
a unor măsuri restrictive specifice împotriva anumitor persoane și entități
care au legătură cu rețeaua Al-Qaida[17].
În același scop au fost luate măsuri de protejare a sistemului financiar
împotriva transmiterii de fonduri și de resurse financiare în scopuri
teroriste. Directiva [xxxx/yyyy] a Parlamentului European și a Consiliului
privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor
și finanțării terorismului[18]
cuprinde o serie de măsuri în acest sens. Cu toate acestea, măsurile menționate
nu sunt suficiente pentru a împiedica pe deplin teroriștii și alți infractori
să aibă acces la sistemele de plată pentru a-și transfera fondurile.
(5)       Pentru a încuraja o abordare
coerentă la nivel internațional în domeniul combaterii spălării banilor și a
finanțării terorismului, întreprinderea de către Uniune de noi acțiuni ar
trebui să țină seama de evoluțiile la acest nivel, respectiv de standardele
internaționale privind combaterea spălării banilor, a finanțării terorismului
și a proliferării, adoptate în 2012 de GAFI, în special de Recomandarea 16 și
de nota explicativă revizuită pentru punerea sa în aplicare.
(6)       Trasabilitatea completă a
transferurilor de fonduri poate reprezenta un instrument extrem de important și
de valoros în materie de prevenire, investigare și descoperire a activităților
de spălare a banilor sau de finanțare a terorismului. Prin urmare, pentru a
asigura transmiterea informațiilor de-a lungul lanțului de plăți, este oportun
să se prevadă un sistem care să impună prestatorilor de servicii de plată
obligația de a se asigura că transferurile de fonduri sunt însoțite de informații
cu privire la plătitor și la beneficiarul plății.
(7)       Dispozițiile prezentului
regulament se aplică fără a aduce atingere legislației naționale de punere în
aplicare a Directivei 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24
octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește
prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date[19]. De exemplu, datele cu
caracter personal colectate cu scopul asigurării conformității cu dispozițiile
prezentului regulament nu ar trebui să fie prelucrate suplimentar în vreun fel
care să fie incompatibil cu dispozițiile Directivei 95/46/CE. Ar trebui, în
special, strict interzisă prelucrarea suplimentară a acestor date în scopuri
comerciale. Combaterea spălării de bani și a finanțării terorismului este
considerată a fi un temei important de interes public de către toate statele
membre. Prin urmare, în aplicarea prezentului regulament, transferul de date cu
caracter personal către o țară terță care nu asigură un nivel adecvat de
protecție în sensul articolului 25 din Directiva 95/46/CE ar trebui să fie
permis în conformitate cu articolul 26 litera (d) al directivei respective.
(8)       Persoanele a căror activitate
se limitează la transformarea documentelor pe suport de hârtie în documente
electronice și care acționează în temeiul unui contract încheiat cu un
prestator de servicii de plată nu fac obiectul dispozițiilor prezentului
regulament; același lucru este valabil și pentru orice persoană fizică sau
juridică care doar furnizează prestatorilor de servicii de plată un sistem de
mesagerie sau alte sisteme de sprijin pentru transmiterea de fonduri sau
sisteme de compensare și decontare.
(9)       Este oportun să se excludă
din domeniul de aplicare a prezentului regulament transferurile de fonduri care
reprezintă un risc redus de spălare a banilor sau de finanțare a terorismului.
Aceste excluderi ar trebui să vizeze cărțile de credit sau de debit,
telefoanele mobile sau alte dispozitive digitale sau informatice, retragerile
de la bancomate, plata impozitelor, amenzilor sau a altor taxe și transferurile
de fonduri în cazul cărora și plătitorul, și beneficiarul plății sunt
prestatori de servicii de plată care acționează în nume propriu. În plus,
pentru a ține seama de caracteristicile speciale ale sistemelor de plată
naționale, statele membre pot să prevadă derogări pentru viramentele
electronice de tip poștal, cu condiția să fie întotdeauna posibilă urmărirea
transferului de fonduri până la plătitor. Cu toate acestea, nu trebuie să se
aplice derogări în cazul în care o carte de debit sau de credit, un telefon
mobil sau alt dispozitiv digital sau informatic preplătit sau cumpărat cu
abonament este utilizat pentru a efectua un transfer între persoane fizice.
(10)     Pentru a nu afecta eficiența sistemelor
de plată, ar trebui să se facă o distincție între cerințele de verificare
pentru transferurile de fonduri efectuate dintr-un cont și cerințele pentru
transferurile care nu sunt efectuate dintr-un cont. Pentru a se obține un
echilibru între riscul de a încuraja tranzacțiile ilegale prin aplicarea unor
cerințe de identificare prea stricte, pe de o parte, și posibila amenințare
teroristă reprezentată de transferurile mici de fonduri, pe de altă parte, în
cazul transferurilor de fonduri care nu sunt efectuate dintr-un cont, obligația
de a verifica exactitatea informațiilor cu privire la plătitor ar trebui să se
aplice numai transferurilor de fonduri individuale cu o valoare de peste 1 000
EUR. Pentru transferurile de fonduri efectuate dintr-un cont, prestatorii de
servicii de plată nu ar trebui să aibă obligația să verifice informațiile cu
privire la plătitor care însoțesc fiecare transfer de fonduri în cazul în care
au fost îndeplinite cerințele prevăzute de Directiva [xxxx/yyyy].
(11)     Având în vedere legislația UE
în domeniul plăților – Regulamentul (CE) nr. 924/2009 al parlamentului European
și al Consiliului din 16 septembrie 2009 privind plățile transfrontaliere în
Comunitate[20],
Regulamentul (UE) nr. 260/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 14
martie 2012 de stabilire a cerințelor tehnice și comerciale aplicabile
operațiunilor de transfer de credit și de debitare directă în euro[21] și Directiva 2007/64/CE a
Parlamentului European și a Consiliului din 13 noiembrie 2007 privind
serviciile de plată în cadrul pieței interne[22]
– este suficient să se prevadă ca transferurile de fonduri în cadrul Uniunii să
fie însoțite de informații simplificate privind plătitorul.
(12)     Pentru a permite autorităților
din țările terțe competente în domeniul combaterii spălării banilor sau al
finanțării terorismului să descopere sursa fondurilor folosite în aceste
scopuri, transferurile de fonduri efectuate din Uniune în afara acesteia ar
trebui să fie însoțite de informații complete cu privire la plătitor și la beneficiarul
plății. Autorităților respective ar trebui să li se permită accesul la
informații complete cu privire la plătitor numai în scopul prevenirii,
investigării și descoperirii cazurilor de spălare a banilor sau de finanțare a
terorismului.
(13)     Pentru ca transferurile de
fonduri efectuate de același plătitor către mai mulți beneficiari ai plății să
poată fi realizate fără costuri prea mari, sub forma unor loturi de transferuri
individuale din Uniune în afara acesteia, ar trebui să se prevadă ca fiecare
dintre aceste transferuri individuale să fie însoțit numai de numărul de cont
al plătitorului sau de codul său unic de identificare a tranzacției, cu
condiția ca lotul să conțină informații complete cu privire la plătitor și la
beneficiar.
(14)     Pentru a verifica dacă
transferurile de fonduri sunt însoțite efectiv de informațiile cerute cu
privire la plătitor și la beneficiarul plății și pentru a facilita
identificarea tranzacțiilor suspecte, prestatorul de servicii de plată al
beneficiarului și prestatorul intermediar de servicii de plată ar trebui să
dispună de proceduri eficace care să le permită să își dea seama dacă lipsesc
informații cu privire la plătitor și la beneficiar.
(15)     Din cauza riscului potențial
ca transferurile anonime să finanțeze terorismul, este necesar să se impună
prestatorilor de servicii de plată obligația de a solicita informații cu
privire la plătitor și la beneficiarul plății. În conformitate cu abordarea
bazată pe evaluarea riscurilor elaborată de GAFI, este necesar să se identifice
atât domeniile care prezintă un risc mai ridicat, cât și cele care prezintă un
risc mai scăzut pentru a putea fie gestionate mai bine riscurile asociate
spălării de bani și finanțării terorismului. Prin urmare, prestatorul de
servicii de plată al beneficiarului și prestatorul intermediar de servicii de
plată ar trebui să instituie, pentru cazurile în care un transfer de fonduri nu
este însoțit de informațiile cerute privind plătitorul și beneficiarul plății,
proceduri eficace bazate pe evaluarea riscurilor prin care să hotărască dacă să
execute, să respingă sau să suspende transferul respectiv și care ar fi
măsurile adecvate care se pot lua în acest caz. În cazul în care
prestatorul de servicii de plată al plătitorului își are sediul în afara
teritoriului Uniunii, ar trebui să se aplice obligații sporite de diligență
față de clienți, în conformitate cu Directiva [xxxx/yyyy], în ceea ce privește
relațiile transfrontaliere ale instituției bancare corespondente cu respectivul
prestator de servicii de plată.
(16)     Prestatorul de servicii de
plată al beneficiarului plății și prestatorul intermediar de servicii de plată
ar trebui să dea dovadă de o vigilență deosebită, analizând riscurile, atunci
când constată că informațiile cu privire la plătitor și la beneficiarul plății
lipsesc sau sunt incomplete și ar trebui să semnaleze tranzacțiile suspecte
autorităților competente, în conformitate cu obligațiile de raportare prevăzute
de Directiva [xxxx/yyyy], precum și cu măsurile naționale de punere în
aplicare.
(17)     Dispozițiile privind
transferurile de fonduri pentru care informațiile cu privire la plătitor sau la
beneficiarul plății lipsesc sau sunt incomplete se aplică fără a aduce atingere
oricărei obligații care revine prestatorilor de servicii de plată și prestatorilor
intermediari de servicii de plată de a suspenda și/sau a respinge transferurile
de fonduri care încalcă dispoziții de drept civil, administrativ sau penal.
(18)     Până la înlăturarea
limitărilor tehnice care pot împiedica un prestator intermediar de servicii de
plată să îndeplinească obligația de a transmite toate informațiile primite cu
privire la plătitor, prestatorii respectivi ar trebui să păstreze informațiile
respective. Aceste limitări tehnice ar trebui să fie eliminate de îndată ce
sistemele de plată sunt modernizate.
(19)     Dat fiind că, în cadrul
cercetărilor penale, este posibil ca datele cerute sau persoanele implicate să
nu poată fi identificate timp de mai multe luni sau chiar ani, după efectuarea
transferului inițial de fonduri, și pentru a putea avea acces la elemente de
probă esențiale în contextul anchetelor, este necesar să se impună
prestatorilor de servicii de plată obligația de a păstra informațiile cu
privire la plătitor și la beneficiarul plății în vederea prevenirii, investigării
și descoperirii activităților de spălare a banilor sau de finanțare a
terorismului. Această perioadă ar trebui limitată.
(20)     Pentru a permite luarea de
măsuri prompte pentru combaterea terorismului, prestatorii de servicii de plată
ar trebui să răspundă rapid la cererile de informații cu privire la plătitor
care le sunt adresate de către autoritățile competente în domeniul combaterii
spălării banilor sau a finanțării terorismului din statul membru în care își au
sediul.
(21)     Numărul de zile necesare pentru
a răspunde cererilor de informații cu privire la plătitor este stabilit în
funcție de numărul de zile lucrătoare din statul membru al prestatorului de
servicii de plată al plătitorului.
(22)     În vederea îmbunătățirii
respectării dispozițiilor prezentului regulament și în urma Comunicării
Comisiei din 9 decembrie 2010 intitulată „Consolidarea regimurilor de sancțiuni
în sectorul serviciilor financiare“[23],
ar trebui consolidate competențele autorităților competente de a adopta măsuri
de supraveghere și de a aplica sancțiuni. Ar trebui prevăzute sancțiuni
administrative și, dată fiind importanța combaterii spălării de bani și a
finanțării terorismului, statele membre ar trebui să prevadă sancțiuni eficace,
proporționale și disuasive. Statele membre
ar trebui să informeze Comisia cu privire la astfel de sancțiuni, precum și
Autoritatea europeană de supraveghere (Autoritatea bancară europeană) (denumită
în continuare „ABE”), instituită prin Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 al
Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 de
instituire a Autorității europene de supraveghere (Autoritatea bancară
europeană), de modificare a Deciziei nr. 716/2009/CE și de abrogare a Deciziei 2009/78/CE
a Comisiei; Autoritatea europeană de
supraveghere (Autoritatea europeană pentru asigurări și pensii ocupaționale)
(denumită în continuare „AEAPO”), instituită prin Regulamentul (UE) nr. 1094/2010
al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 de instituire
a Autorității europene de supraveghere (Autoritatea europeană pentru asigurări
și pensii ocupaționale), de modificare a Deciziei nr. 716/2009/CE și de
abrogare a Deciziei 2009/79/CE a Comisiei și
Autoritatea europeană de supraveghere (Autoritatea europeană pentru valori
mobiliare și piețe) (denumită în continuare „AEVMP”), instituită prin
Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din
24 noiembrie 2010 de instituire a Autorității europene de supraveghere
(Autoritatea europeană pentru valori mobiliare și piețe), de modificare a
Deciziei nr. 716/2009/CE și de abrogare a Deciziei 2009/77/CE a Comisiei.
(23)     Pentru a asigura condiții
uniforme de punere în aplicare a articolelor XXX ale prezentului regulament,
Comisiei ar trebui să îi fie încredințate competențe de executare. Competențele
de executare ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011
al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de
stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de
către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie[24].
(24)     Mai multe țări și teritorii
care nu fac parte din teritoriul Uniunii au o uniune monetară cu un stat
membru, fac parte din spațiul monetar al unui stat membru sau au semnat o convenție
monetară cu Uniunea reprezentată de un stat membru și au prestatori de servicii
de plată care participă direct sau indirect la sistemele de plată și decontare
ale statului membru respectiv. Pentru a evita ca aplicarea prezentului
regulament la transferurile de fonduri între statele membre implicate și aceste
țări sau teritorii să aibă un efect negativ semnificativ asupra economiei
acestor țări sau teritorii, este necesar să se prevadă posibilitatea ca aceste
transferuri de fonduri să fie considerate transferuri de fonduri în interiorul
statelor membre respective.
(25)     Având în vedere modificările
care ar trebui aduse Regulamentului (CE) nr. 1781/2006 din 15 noiembrie 2006 cu
privire la informațiile privind plătitorul care însoțesc transferurile de
fonduri, acesta ar trebui abrogat din motive de claritate.
(26)     Întrucât obiectivele
prezentului regulament nu pot fi suficient realizate de către statele membre
și, prin urmare, datorită dimensiunilor sau efectelor acțiunii, pot fi
realizate mai bine la nivelul UE, Uniunea poate adopta măsuri în conformitate
cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din tratat.
În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în
articolul respectiv, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar
pentru atingerea obiectivelor respective.
(27)     Prezentul regulament respectă
drepturile fundamentale și principiile recunoscute de Carta drepturilor
fundamentale a Uniunii Europene, în special dreptul la respectarea vieții
private și de familie (articolul 7), dreptul la protecția datelor cu caracter
personal (articolul 8), dreptul la o cale de atac eficientă și la un proces
echitabil (articolul 47), precum și principiul ne bis in idem.
(28)     Pentru a asigura o introducere
fără probleme a noului cadru de combatere a spălării de bani și a finanțării
terorismului, este necesar ca data punerii în aplicare a prezentului regulament
să coincidă cu sfârșitul termenului pentru transpunerea Directivei [xxxx/yyyy],
ADOPTĂ
PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
OBIECT, DEFINIȚII ȘI DOMENIU DE APLICARE
Articolul 1
Obiect
Prezentul regulament stabilește normele
privind informațiile cu privire la plătitor și la beneficiarul plății care
însoțesc transferurile de fonduri, în scopul prevenirii, descoperirii și
investigării activităților de spălare a banilor și de finanțare a terorismului
atunci când se transferă fonduri.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică
următoarele definiții:
(1)
„finanțarea terorismului” înseamnă finanțarea
terorismului, astfel cum este definită la articolul 1 alineatul (4) din
Directiva [xxxx/yyyy];
(2)
„spălare de bani” înseamnă activitățile de spălare
a banilor menționate la articolul 1 alineatul (2) sau (3) din Directiva
[xxxx/yyyy];
(3)
„plătitor” înseamnă o persoană fizică sau juridică
care fie efectuează un transfer de fonduri din contul său propriu, fie emite un
ordin de transfer de fonduri;
(4)
„beneficiarul plății” înseamnă o persoană fizică
sau juridică care este destinatarul vizat al fondurilor transferate;
(5)
„prestator de servicii de plată” înseamnă o
persoană fizică sau juridică care prestează, în capacitate profesională,
serviciul de transfer al fondurilor;
(6)
„prestator intermediar de servicii de plată”
înseamnă un prestator de servicii de plată care nu este nici cel al
plătitorului, nici cel al beneficiarului plății, care primește și transmite un
transfer de fonduri în numele prestatorului de servicii de plată al
plătitorului sau al beneficiarului plății sau al altui prestator intermediar de
servicii de plată;
(7)
„transfer de fonduri” înseamnă orice tranzacție
efectuată prin mijloace electronice în numele unui plătitor prin intermediul
unui prestator de servicii de plată, pentru a se pune fonduri la dispoziția
beneficiarului plății prin intermediul unui prestator de servicii de plată,
indiferent dacă plătitorul și beneficiarul plății sunt sau nu aceeași persoană;
(8)
„transfer procesat în cadrul unui lot” înseamnă o
serie de transferuri individuale de fonduri grupate în vederea transmiterii;
(9)
„cod unic de identificare a tranzacției” înseamnă o
combinație de litere sau de simboluri, stabilită de prestatorul de servicii de
plată, în conformitate cu protocoalele sistemelor de plată și decontare sau ale
sistemelor de mesagerie utilizate pentru transferul de fonduri, care permite
urmărirea tranzacției până la plătitor și la beneficiarul plății;
(10)
transfer de fonduri „între persoane” înseamnă un
transfer de fonduri între două persoane fizice.
Articolul 3
Domeniu de aplicare
1.           Prezentul regulament se
aplică transferurilor de fonduri, în orice monedă, care sunt transmise sau
primite de către un prestator de servicii de plată cu sediul în Uniune.
2.           Prezentul regulament nu se
aplică transferurilor de fonduri efectuate utilizând o carte de credit sau de
debit ori un telefon mobil sau orice alt dispozitiv digital sau informatic, în
cazul în care sunt îndeplinite următoarele condiții:
(a)
cardul sau dispozitivul este utilizat pentru a
plăti bunuri și servicii;
(b)
numărul cardului sau dispozitivului menționat
anterior însoțește toate transferurile care decurg din tranzacție.
Cu toate acestea, prezentul regulament se aplică
atunci când o carte de credit sau de debit ori un telefon mobil sau orice alt
dispozitiv digital sau informatic este folosit pentru a efectua un transfer de
fonduri între persoane.
3.           Prezentul regulament nu se
aplică acelor transferuri de fonduri:
(a)
în cazul cărora, în urma transferului de fonduri,
plătitorul retrage numerar din contul său;
(b)
în cazul cărora fondurile sunt transferate
autorităților publice ca plată a impozitelor, amenzilor sau a altor taxe în
interiorul unui stat membru;
(c)
în cazul cărora atât plătitorul, cât și
beneficiarul plății sunt prestatori de servicii de plată care acționează în
nume propriu.
CAPITOLUL II
OBLIGAȚIILE PRESTATORILOR DE SERVICII DE
PLATĂ
Secțiunea 1
Obligațiile prestatorului de servicii de
plată al plătitorului
Articolul 4
Informațiile care însoțesc transferurile de fonduri
1.           Prestatorul de servicii de
plată al plătitorului se asigură că transferul de fonduri este însoțit de
următoarele informații cu privire la plătitor:
(a)
numele plătitorului;
(b)
numărul de cont al plătitorului, în cazul în care
un astfel de cont este utilizat pentru a prelucra transferul de fonduri, sau un
cod unic de identificare a tranzacției, în cazul în care nu este utilizat un
astfel de cont în acest scop;
(c)
adresa plătitorului sau numărul național de
identitate ori numărul de identificare al clientului sau data și locul
nașterii.
2.           Prestatorul de servicii de
plată al plătitorului se asigură că transferul de fonduri este însoțit de
următoarele informații cu privire la beneficiarul plății:
(a)
numele beneficiarului plății; și
(b)
numărul de cont al beneficiarului plății, în cazul
în care un astfel de cont este utilizat pentru a prelucra tranzacția, sau un
cod unic de identificare a tranzacției, în cazul în care nu este utilizat un
astfel de cont în acest scop.
3.           Înainte de a transfera
fondurile, prestatorul de servicii de plată al plătitorului verifică
exactitatea informațiilor menționate la alineatul (1) în baza documentelor,
datelor sau informațiilor obținute dintr-o sursă fiabilă și independentă.
4.           Atunci când fondurile sunt
transferate din contul plătitorului, se consideră că verificarea menționată la
alineatul (3) a avut loc în următoarele cazuri:
(a)
atunci când identitatea unui plătitor a fost
verificată în legătură cu deschiderea contului în conformitate cu articolul 11
din Directiva [xxxx/yyyy], iar informațiile obținute prin această verificare au
fost păstrate în conformitate cu articolul 39 din directiva menționată;
sau
(b)
atunci când articolul 12 alineatul (5) din
Directiva [xxxx/yyyy] se aplică plătitorului.
5.           Cu toate acestea, prin
derogare de la alineatul (3), în cazul transferurilor de fonduri care nu sunt
efectuate dintr-un cont, prestatorul de servicii de plată al plătitorului nu
verifică informațiile menționate la alineatul (1) dacă valoarea nu depășește 1 000 EUR
și nu pare să fie legată de alte transferuri de fonduri care, împreună cu
transferul în cauză, depășesc 1 000 EUR.
Articolul 5
Transferuri de fonduri în interiorul Uniunii
1.           Prin derogare de la articolul
4 alineatele (1) și (2), în cazul în care prestatorul (prestatorii) de servicii
de plată atât al (ai) plătitorului, cât și al (ai) beneficiarului plății au
sediul în Uniune, în momentul transferului de fonduri se furnizează numai
numărul de cont al plătitorului sau codul său unic de identificare a
tranzacției.
2.           Fără a aduce atingere
alineatului (1), prestatorul de servicii de plată al plătitorului, la cererea
prestatorului de servicii de plată al beneficiarului plății sau a prestatorului
intermediar de servicii de plată, pune la dispoziție informațiile privind
plătitorul sau beneficiarul plății în conformitate cu articolul 4, în termen de
trei zile lucrătoare de la primirea cererii respective.
Articolul 6
Transferuri de fonduri în afara Uniunii
1.           În cazul transferurilor
procesate în cadrul unui lot de un singur plătitor în situația în care
prestatorii de servicii de plată ai beneficiarilor plății au sediul în afara
Uniunii, articolul 4 alineatele (1) și (2) nu se aplică transferurilor
individuale grupate, cu condiția ca lotul de transferuri să cuprindă
informațiile menționate la articolul respectiv și ca transferurile individuale
să fie însoțite de numărul de cont al plătitorului sau de codul său unic de
identificare a tranzacției.
2.           Prin derogare de la articolul
4 alineatele (1) și (2), în cazul în care prestatorul de servicii de plată al
beneficiarului plății are sediul în afara Uniunii, transferurile de fonduri cu
o valoare de 1 000 EUR sau mai mică sunt însoțite numai de:
(a)
numele plătitorului;
(b)
numele beneficiarului plății;
(c)
numărul de cont atât al plătitorului, cât și al
beneficiarul plății sau codul unic de identificare a tranzacției.
Exactitatea acestor informații nu necesită
verificare, cu excepția cazului în care există o suspiciune de spălare a
banilor sau de finanțare a terorismului.
Secțiunea 2
Obligațiile prestatorului de servicii de
plată al beneficiarului plății
Articolul 7
Identificarea informațiilor lipsă privind plătitorul și beneficiarul plății
1.           Prestatorul de servicii de
plată al beneficiarului plății identifică dacă acele câmpuri care trebuie să
conțină informațiile privind plătitorul și beneficiarul plății din sistemul de
mesagerie sau din sistemul de plată și decontare utilizat pentru efectuarea
transferului de fonduri au fost completate folosind caractere sau elemente
compatibile cu convențiile sistemului respectiv.
2.           Prestatorul de servicii de
plată al beneficiarului plății dispune de proceduri eficace pentru a descoperi
dacă următoarele informații privind plătitorul și beneficiarul plății lipsesc:
(a)
în cazul transferurilor de fonduri pentru care
prestatorul de servicii de plată al plătitorului are sediul în Uniune,
informațiile solicitate în temeiul articolului 5;
(b)
în cazul transferurilor de fonduri pentru care
prestatorul de servicii de plată al plătitorului are sediul în afara Uniunii,
informațiile privind plătitorul și beneficiarul plății menționate la articolul 4
alineatele (1) și (2), precum și, după caz, informațiile solicitate în temeiul
articolului 14;
și
(c)
în cazul transferurilor procesate în cadrul unui
lot de către prestatorul de servicii de plată al plătitorului care are sediul
în afara Uniunii, informațiile menționate la articolul 4 alineatul (1) și (2)
în ceea ce privește transferul procesat în cadrul unui lot.
3.           Pentru transferurile de
fonduri cu o valoare mai mare de 1 000 EUR, în cazul cărora prestatorul de
servicii de plată al plătitorului are sediul în afara Uniunii, prestatorul de
servicii de plată al beneficiarului plății verifică identitatea beneficiarului
plății dacă aceasta nu a fost deja verificată.
4.           Pentru transferurile cu o
valoare de 1 000 EUR sau mai mică, în cazul cărora prestatorul de servicii de
plată al plătitorului are sediul în afara Uniunii, nu este nevoie ca
prestatorul de servicii de plată al beneficiarului plății să verifice
informațiile referitoare la beneficiarul plății, cu excepția cazului în care
există o suspiciune de spălare a banilor sau de finanțare a terorismului.
Articolul 8
Transferuri de fonduri pentru care informațiile privind plătitorul sau
beneficiarul plății lipsesc sau sunt incomplete
1.           Prestatorul de servicii de
plată al beneficiarului plății instituie proceduri eficace bazate pe evaluarea
riscurilor pentru a determina când să execute, să respingă sau să suspende un
transfer de fonduri pentru care lipsesc informațiile solicitate privind
plătitorul și beneficiarul plății, precum și măsurile adecvate pe care trebuie
să le adopte în acest caz.
În cazul în care prestatorul de servicii de plată
al beneficiarului plății constată, la primirea transferului de fonduri, că
informațiile solicitate privind plătitorul și beneficiarul plății în temeiul
articolului 4 alineatele (1) și (2), al articolului 5 alineatul (1) și al
articolului 6 lipsesc sau sunt incomplete, acesta fie respinge transferul, fie
solicită informații complete privind plătitorul și beneficiarul plății.
2.           În cazul în care un prestator
de servicii de plată omite în mod regulat să furnizeze informațiile solicitate
privind plătitorul, prestatorul de servicii de plată al beneficiarului plății
ia măsuri care pot include, mai întâi, emiterea unor avertismente și stabilirea
unor termene-limită, înainte fie de a respinge orice transfer nou de fonduri
care provine de la acest prestator de servicii de plată, fie de a decide dacă
să limiteze sau să încheie relația comercială cu respectivul prestator de
servicii de plată.
Prestatorul de servicii de plată al beneficiarului
plății raportează acest lucru autorităților responsabile de combaterea spălării
banilor sau a finanțării terorismului.
Articolul 9
Evaluare și raportare
Prestatorul de servicii de plată al beneficiarului
plății ia în considerare informațiile lipsă sau incomplete privind plătitorul
și beneficiarul plății ca factor pentru a evalua dacă transferul de fonduri sau
orice tranzacție conexă este suspectă și dacă aceasta trebuie raportată
unității de informații financiare.
Secțiunea 3
Obligațiile prestatorilor intermediari de
servicii de plată
Articolul 10
Păstrarea informațiilor privind plătitorul și beneficiarul plății care
însoțesc transferul
Prestatorii intermediari de servicii de plată
se asigură că toate informațiile primite privind plătitorul și beneficiarul
plății care însoțesc un transfer de fonduri sunt păstrate cu acest transfer.
Articolul 11
Descoperirea informațiilor lipsă privind plătitorul și beneficiarul plății
1.           Prestatorul intermediar de
servicii de plată identifică dacă acele câmpuri care trebuie să conțină
informațiile privind plătitorul și beneficiarul plății din sistemul de
mesagerie sau din sistemul de plată și decontare utilizat pentru efectuarea
transferului de fonduri au fost completate folosind caractere sau elemente
compatibile cu convențiile sistemului respectiv.
2.           Prestatorul intermediar de
servicii de plată dispune de proceduri eficace pentru a descoperi dacă
următoarele informații privind plătitorul și beneficiarul plății lipsesc:
(a)
în cazul transferurilor de fonduri pentru care
prestatorul de servicii de plată al plătitorului are sediul în Uniune,
informațiile solicitate în temeiul articolului 5;
(b)
în cazul transferurilor de fonduri pentru care
prestatorul de servicii de plată al plătitorului are sediul în afara Uniunii,
informațiile privind plătitorul și beneficiarul plății menționate la articolul 4
alineatele (1) și (2) sau, după caz, informațiile solicitate în temeiul
articolului 14;
și
(c)
în cazul procesate în cadrul unui lot de către
prestatorul de servicii de plată al plătitorului care are sediul în afara
Uniunii, informațiile menționate la articolul 4 alineatul (1) și (2) în
ceea ce privește transferul procesat în cadrul unui lot.
Articolul 12
Transferuri de fonduri pentru care informațiile privind plătitorul sau
beneficiarul plății lipsesc sau sunt incomplete
1.           Prestatorul intermediar de
servicii de plată instituie proceduri eficace bazate pe evaluarea riscurilor
pentru a determina când să execute, să respingă sau să suspende un transfer de
fonduri pentru care lipsesc informațiile necesare privind plătitorul și
beneficiarul plății, precum și măsurile adecvate pe care trebuie să le adopte
în acest caz.
În cazul în care prestatorul intermediar de
servicii de plată constată, la primirea transferului de fonduri, că
informațiile solicitate privind plătitorul și beneficiarul plății în temeiul
articolului 4 alineatele (1) și (2), al articolului 5 alineatul (1) și al
articolului 6 lipsesc sau sunt incomplete, acesta fie respinge transferul, fie
solicită informații complete privind plătitorul și beneficiarul plății.
2.           În cazul în care un prestator
de servicii de plată omite în mod regulat să furnizeze informațiile solicitate
privind plătitorul, prestatorul intermediar de servicii de plată ia măsuri care
pot include, mai întâi, emiterea unor avertismente și stabilirea unor
termene-limită, înainte fie de a respinge orice transfer nou de fonduri care
provine de la acest prestator de servicii de plată, fie de a decide dacă să
limiteze sau să încheie relația comercială cu respectivul prestator de servicii
de plată.
Prestatorul intermediar de servicii de plată
raportează acest lucru autorităților responsabile de combaterea spălării
banilor sau a finanțării terorismului.
Articolul 13
Evaluare și raportare
Prestatorul intermediar de servicii de plată
ia în considerare informațiile lipsă sau incomplete privind plătitorul și
beneficiarul plății ca factor pentru a evalua dacă transferul de fonduri sau
orice tranzacție conexă este suspectă și dacă aceasta trebuie raportată
unității de informații financiare.
Articolul 14
Limitări tehnice
1.           Prezentul articol se aplică în cazurile în care prestatorul de servicii
de plată al plătitorului are sediul în afara Uniunii, iar prestatorul
intermediar de servicii de plată are sediul în Uniune.
2.           Cu excepția cazului în care prestatorul
intermediar de servicii de plată constată, la primirea transferului de fonduri,
că informațiile solicitate privind plătitorul în temeiul prezentului regulament
lipsesc sau sunt incomplete, acesta poate utiliza, pentru a efectua
transferurile de fonduri către prestatorul de servicii de plată al
beneficiarului, un sistem de plată cu limitări tehnice care nu permite ca
transferul de fonduri să fie însoțit de informațiile privind plătitorul.
3.           Atunci când prestatorul intermediar de
servicii de plată constată, la primirea unui transfer de fonduri, că
informațiile solicitate privind plătitorul în temeiul prezentului regulament
lipsesc sau sunt incomplete, acesta utilizează un sistem de plată cu limitări
tehnice numai în cazul în care poate informa prestatorul de servicii de plată
al beneficiarului plății cu privire la acest lucru, fie în cadrul unui sistem
de mesagerie, fie în cadrul unui sistem de plată care prevedere comunicarea acestui
fapt ori printr-o altă procedură, cu condiția ca modul de comunicare să fie
acceptat sau convenit între cei doi prestatori de servicii de plată.
4.           Atunci când utilizează un sistem de plată cu limitări tehnice,
prestatorul intermediar de servicii de plată pune la dispoziția prestatorului
de servicii de plată al beneficiarului plății, la cererea acestuia din urmă și
în termen de trei zile lucrătoare de la primirea cererii, toate informațiile
primite privind plătitorul, indiferent dacă aceste informații sunt complete sau
nu.
CAPITOLUL III
COOPERARE ȘI PĂSTRAREA INFORMAȚIILOR
Articolul 15
Obligații de cooperare
Prestatorii de servicii de plată răspund, în mod
exhaustiv și fără întârziere, în conformitate cu cerințele procedurale
prevăzute de legislația națională a statului membru în care sunt stabiliți,
cererilor înaintate de autoritățile responsabile de combaterea spălării banilor
sau a finanțării terorismului din statul membru respectiv care se referă la
informațiile solicitate în temeiul prezentului regulament.
Articolul 16
Păstrarea informațiilor
Prestatorul de servicii de plată al
plătitorului și prestatorul de servicii de plată al beneficiarului plății
păstrează informațiile menționate la articolele 4, 5, 6 și 7 timp de cinci ani.
În cazurile menționate la articolul 14 alineatele (2) și (3), prestatorul
intermediar de servicii de plată trebuie să păstreze toate informațiile primite
timp de cinci ani. La expirarea acestei perioade, datele cu caracter personal
trebuie șterse, cu excepția cazului în care se prevede altfel în legislația
națională, care stabilește circumstanțele în care prestatorii de servicii de
plată pot păstra datele sau sunt obligați să le păstreze în continuare. Statele
membre pot permite sau solicita păstrarea mai îndelungată a informațiilor numai
dacă acest lucru este necesar pentru prevenirea, descoperirea sau investigarea
activităților de spălare a banilor și de finanțare a terorismului. Perioada
maximă de păstrare după efectuarea transferului de fonduri nu poate depăși zece
ani.
CAPITOLUL IV
Sancțiuni
și monitorizare
Articolul 17
Sancțiuni
1.           Statele membre adoptă norme
privind măsurile și sancțiunile administrative care se aplică în cazul
încălcării dispozițiilor prezentului regulament și iau toate măsurile necesare
pentru a se asigura că aceste măsuri și sancțiuni sunt puse în aplicare.
Sancțiunile prevăzute trebuie să fie eficace, proporționale și disuasive.
2.           Statele membre se
asigură că, atunci când prestatorii de servicii de plată sunt supuși unor
obligații, în cazul încălcării acestora se pot aplica sancțiuni membrilor
organismului de conducere și oricăror alte persoane care, în temeiul
legislației naționale, sunt responsabile de încălcare.
3.           Până la [24 de luni de la
data intrării în vigoare a prezentului regulament], statele membre notifică
Comisiei și comitetului mixt al ABE, AEAPO și AEVMP normele menționate la
alineatul (1). Acestea notifică fără întârziere Comisiei și comitetului mixt al
ABE, AEAPO și AEVMP orice modificare ulterioară adusă acestor norme.
4.           Autoritățile competente sunt
învestite cu toate atribuțiile de investigare necesare pentru exercitarea
funcțiilor lor. În exercitarea competențelor lor de sancționare, autoritățile
competente cooperează strâns pentru a se asigura că sancțiunile sau măsurile produc
rezultatele dorite și își coordonează eforturile atunci când tratează cazuri
transfrontaliere.
Articolul 18
Dispoziții specifice
1.           Prezentul articol se aplică în cazul
următoarelor încălcări:
(a)
neincluderea repetată a informațiilor solicitate
privind plătitorul și beneficiarul plății, încălcându-se dispozițiile
articolelor 4, 5 și 6;
(b)
nerespectarea gravă de către prestatorii de
servicii de plată a obligației de a asigura păstrarea informațiilor în
conformitate cu articolul 16;
(c)
nerespectarea de către prestatorii de servicii de
plată a obligației de a institui politici și proceduri eficace bazate pe
evaluarea riscurilor, impuse în temeiul articolelor 8 și 12.
2.           În cazurile menționate la
alineatul (1), măsurile și sancțiunile administrative care pot fi aplicate
includ cel puțin următoarele:
(a)
o declarație publică în care se indică persoana
fizică sau juridică și natura încălcării;
(b)
un ordin prin care i se solicită persoanei fizice
sau juridice să pună capăt comportamentului respectiv și să se abțină de la repetarea
acestuia;
(c)
în cazul unui prestator de servicii de plată,
retragerea autorizației prestatorului;
(d)
o interdicție temporară împotriva oricărui membru
al organismului de conducere al prestatorului de servicii de plată sau a
oricărei alte persoane fizice care este considerată răspunzătoare de a-și
exercita funcțiile la prestatorul de servicii de plată;
(e)
în cazul unei persoane juridice, sancțiuni
pecuniare administrative de până la 10 % din cifra de afaceri totală
anuală pe care aceasta a înregistrat-o în exercițiul financiar precedent; dacă
persoana juridică este o filială a unei întreprinderi-mamă, cifra de afaceri
totală anuală pertinentă este cea care rezultă din conturile consolidate ale
întreprinderii-mamă ultime în exercițiul financiar precedent;
(f)
în cazul unei persoane fizice, sancțiuni pecuniare
administrative în valoare de până la 5 000 000 EUR sau, în
statele membre în care euro nu este moneda oficială, valoarea echivalentă în
moneda națională la data intrării în vigoare a prezentului regulament;
(g)
sancțiuni pecuniare administrative de până la
dublul valorii profiturilor acumulate sau al pierderilor evitate din cauza
încălcării, atunci când acestea pot fi determinate.
Articolul 19
Publicarea sancțiunilor
Sancțiunile și măsurile administrative aplicate
în cazurile menționate la articolul 17 și articolul 18 alineatul (1) se publică
în cel mai scurt timp, inclusiv informațiile privind tipul și natura încălcării
și identitatea persoanelor responsabile, cu excepția situației în care această
publicare ar periclita serios stabilitatea piețelor financiare.
În cazul în care publicarea informațiilor ar
aduce un prejudiciu disproporționat părților implicate, autoritățile competente
publică sancțiunile recurgând la anonimat.
Articolul 20
Aplicarea sancțiunilor de către autoritățile competente
Atunci când stabilesc tipul sancțiunilor sau
măsurilor administrative și nivelul sancțiunilor pecuniare administrative,
autoritățile competente iau în considerare toate circumstanțele relevante,
inclusiv:
(a)
gravitatea și durata încălcării;
(b)
gradul de responsabilitate al persoanei fizice sau
juridice responsabile;
(c)
puterea financiară a persoanei fizice sau juridice
responsabile, stabilită pe baza cifrei de afaceri totale a persoanei juridice
responsabile sau pe baza venitului anual al persoanei fizice responsabile;
(d)
importanța profiturilor înregistrate sau a
pierderilor evitate de către persoana fizică sau juridică responsabilă, în
măsura în care acestea pot fi stabilite;
(e)
pierderile suferite de părți terțe în urma
respectivei încălcări, în măsura în care acestea pot fi stabilite;
(f)
măsura în care persoana fizică sau juridică
responsabilă cooperează cu autoritatea competentă;
(g)
încălcările anterioare comise de persoana fizică
sau juridică responsabilă.
Articolul 21
Raportarea încălcărilor
1.           Statele membre instituie mecanisme eficace
pentru a încuraja raportarea încălcărilor dispozițiilor prezentului regulament
către autoritățile competente.
2.           Mecanismele menționate la alineatul (1)
includ cel puțin:
(a)
proceduri specifice pentru primirea rapoartelor
privind încălcările și luarea de măsuri ulterioare;
(b)
protecție adecvată pentru persoanele care
raportează încălcări potențiale sau efective;
(c)
protecția datelor cu caracter personal, atât în
cazul persoanei care raportează încălcările, cât și în cazul persoanei fizice
suspectate de a fi responsabilă de o încălcare, în conformitate cu principiile
prevăzute în Directiva 95/46/CE.
3.           Prestatorii de servicii de plată instituie
proceduri adecvate pentru ca angajații proprii să raporteze la nivel intern
încălcările, prin intermediul unui canal specific.
Articolul 22
Monitorizare
Statele membre impun autorităților competente
obligația de a monitoriza în mod eficace respectarea cerințelor prezentului
regulament și de a lua măsurile necesare pentru a garanta acest lucru.
CAPITOLUL V
COMPETENȚE DE EXECUTARE
Articolul 23
Procedura comitetului
1.           Comisia este asistată de
Comitetul pentru prevenirea spălării banilor și a finanțării terorismului,
denumit în continuare „comitetul”. Acesta este un comitet în sensul
Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
2.           Atunci când se face trimitere
la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
CAPITOLUL VI
DEROGĂRI
Articolul 24
Acorduri cu teritoriile sau țările menționate la articolul 355 din tratat
1.           Comisia poate autoriza orice
stat membru să încheie acorduri cu o țară sau un teritoriu care nu face parte
din teritoriul Uniunii, astfel cum se menționează la articolul 355 din tratat,
care conțin derogări de la prezentul regulament, pentru a permite ca
transferurile de fonduri dintre această țară sau teritoriu și statul membru
respectiv să fie considerate transferuri de fonduri în interiorul statului
membru în cauză.
Astfel de acorduri pot fi autorizate numai în
cazul în care sunt îndeplinite toate condițiile de mai jos:
(a)
țara sau teritoriul respectiv este legat de statul
membru respectiv printr-o uniune monetară, face parte din zona monetară a
acestui stat membru sau a semnat o convenție monetară cu Uniunea reprezentată
de un stat membru;
(b)
prestatorii de servicii de plată din țara sau
teritoriul respectiv participă, direct sau indirect, la sistemele de plată și
de decontare ale statului membru respectiv;
și
(c)
țara sau teritoriul respectiv impune prestatorilor
de servicii de plată aflați sub jurisdicția sa aplicarea acelorași norme ca
cele instituite prin prezentul regulament.
2.           Orice stat membru care
dorește să încheie un acord de tipul celui menționat la alineatul (1) adresează
o cerere în acest sens Comisiei, furnizându-i acesteia toate informațiile necesare.
După primirea de către Comisie a cererii unui stat
membru, transferurile de fonduri dintre acest stat membru și țara sau
teritoriul respectiv sunt considerate în mod provizoriu transferuri de fonduri
în interiorul statului membru respectiv până la adoptarea unei decizii în
conformitate cu procedura prevăzută la prezentul articol.
În cazul în care consideră că nu dispune de toate
informațiile necesare, Comisia contactează statul membru respectiv în termen de
două luni de la primirea cererii, precizând informațiile suplimentare necesare.
Atunci când dispune de toate informațiile pe care
le consideră necesare pentru a evalua cererea, Comisia notifică acest lucru
statului membru solicitant în termen de o lună și transmite cererea celorlalte
state membre.
3.           În termen de trei luni de la
notificarea menționată la alineatul (2) paragraful al patrulea, Comisia
stabilește, în conformitate cu procedura menționată la articolul 23 alineatul (2),
dacă autorizează sau nu statul membru respectiv să încheie acordul menționat la
alineatul (1) din prezentul articol.
În orice caz, Comisia adoptă decizia menționată la
primul paragraf în termen de 18 luni de la primirea cererii.
CAPITOLUL VII
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 25
Abrogare
Regulamentul (CE) nr. 1781/2006 se abrogă.
Trimiterile la regulamentul abrogat se
interpretează ca trimiteri la prezentul regulament și se citesc în conformitate
cu tabelul de corespondență din anexă.
Articolul 26
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a
douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la [coincide cu data
transpunerii Directivei xxxx/yyyy].
Prezentul regulament este obligatoriu
în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg,
Pentru Parlamentul European                      Pentru
Consiliu
Președintele                                                  Președintele
ANEXĂ
Tabelul de corespondență menționat la
articolul 25
 Regulamentul (CE) nr. 1781/2006 || Prezentul regulament
 Articolul 1 || Articolul 1
 Articolul 2 || Articolul 2
 Articolul 3 || Articolul 3
 Articolul 4 || Articolul 4 alineatul (1)
 Articolul 5 || Articolul 4
 Articolul 6 || Articolul 5
 Articolul 7 || Articolul 7
 Articolul 8 || Articolul 7
 Articolul 9 || Articolul 8
 Articolul 10 || Articolul 9
 Articolul 11 || Articolul 16
 Articolul 12 || Articolul 10
   || Articolul 11
   || Articolul 12
   || Articolul 13
 Articolul 13 || Articolul 14
 Articolul 14 || Articolul 15
 Articolul 15 || Articolele 17-22
 Articolul 16 || Articolul 23
 Articolul 17 || Articolul 24
 Articolul 18 || -
 Articolul 19 || -
   || Articolul 25
 Articolul 20 || Articolul 26
[1]               JO L 345, 8.12.2006, p. 1.
[2]               GAFI este organismul internațional instituit de
reuniunea G7 de la Paris din 1989 care este considerat standardul mondial în
ceea ce privește combaterea spălării de bani și finanțarea terorismului.
[3]               JO L 309, 25.11.2005, p. 15.
[4]               JO L 214, 4.8.2006, p. 29.
[5]               COM(2010)673 final.
[6]               COM(2012)10 final și COM(2012)11 final.
[7]               COM(2010)716 final.
[8]               Raportul Comisiei, răspunsurile părților interesate și
sinteza observațiilor primite sunt disponibile la adresa: http://ec.europa.eu/internal_market/company/financial-crime/index_en.htm
[9]               Studiul este disponibil la adresa http://ec.europa.eu/internal_market/company/financial-crime/index_en.htm
[10]             Ibidem.
[11]             Evaluarea impactului este disponibilă la adresa: http://ec.europa.eu/internal_market/company/financial-crime/index_en.htm
[12]               JO C , , p. .
[13]               JO C , , p. .
[14]               JO C , , p. .
[15]               http://register.consilium.europa.eu/pdf/ro/08/st11/st11778-re01.ro08.pdf
[16]               JO L 344, 28.12.2001, p. 70.
[17]               JO L 139, 29.5.2002, p. 9.
[18]               JO C , , p. .
[19]               JO L 281, 23.11.1995, p. 31.
[20]               JO L 266, 9.10.2009, p. 11.
[21]             JO L 94, 30.3.2012, p. 22.
[22]             JO L 319, 5.12.2007, p. 1.
[23]             COM(2010)716 final.
[24]             JO L 55, 28.2.2011, p. 13.