title: Proposition de RÈGLEMENT DU CONSEIL mettant en œuvre la coopération renforcée dans le domaine de la création d'une protection par brevet unitaire, en ce qui concerne les modalités applicables en matière de traduction

text:
|

52011PC0216

		(...PICT...)(...PICT...)EXPUNERE DE MOTIVE1. CONTEXTUL PROPUNERII1.1. Istoricul propuneriiÎn Uniunea Europeană (UE), protecția prin brevet poate fi obținută în prezent fie prin oficiile naționale de brevete din statele membre, care acordă brevete naționale, fie prin Oficiul European de Brevete (OEB) în temeiul Convenției Brevetului European (CBE) [1]. Totuși, după acordarea unui brevet european de către OEB, acesta trebuie validat în fiecare stat membru în care se dorește obținerea protecției. Pentru ca un brevet european să fie validat pe teritoriul unui stat membru, legea națională poate solicita titularului brevetului, printre altele, să furnizeze o traducere a brevetului european în limba oficială a statului membru respectiv [2]. Prin urmare, sistemul de brevetare actual din UE, în special în ceea ce privește cerințele de traducere, este foarte complex și costisitor. Costul total de validare a unui brevet european mediu ajunge la 12 500 EUR dacă este validat doar în 13 state membre și depășește 32 000 EUR dacă este validat în întreaga UE. Costurile de validare efective se estimează a atinge aproximativ 193 milioane EUR pe an în Uniunea Europeană.Crearea unei economii bazate pe cunoaștere și inovare constituie o prioritate atât a strategiei Europa 2020 [3], cât și a Actului privind piața unică [4]. Ambele inițiative vizează îmbunătățirea condițiilor-cadru pentru a permite întreprinderilor să inoveze prin crearea unei protecții unitare prin brevet în statele membre ale UE, împreună cu un sistem european unic de soluționare a litigiilor în materie de brevete.În pofida faptului că sunt bine cunoscute dezavantajele cu care se confruntă întreprinderile europene în lipsa unui protecții unitare prin brevet, Uniunea nu a fost în măsură să instituie o astfel de protecție. Comisia a propus inițial un Regulament al Consiliului privind brevetul comunitar în luna august 2000 [5]. În 2002, Parlamentul European a adoptat o rezoluție legislativă [6]. În 2003, Consiliul a adoptat o abordare politică comună [7], dar nu s-a putut ajunge la un acord final. Discuțiile pe tema propunerii au fost relansate în cadrul Consiliului după adoptarea de către Comisie a comunicării intitulate „Îmbunătățirea sistemului de brevetare în Europa” în aprilie 2007 [8]. Comunicarea a confirmat angajamentul în direcția creării unui brevet comunitar unic.Tratatul de la Lisabona a introdus un temei juridic specific pentru crearea de drepturi europene de proprietate intelectuală. În conformitate cu articolul 118 primul paragraf din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), măsurile pentru crearea de titluri europene de proprietate intelectuală se stabilesc de către Parlamentul European și Consiliu hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară. Al doilea paragraf al aceluiași articol oferă însă un temei juridic specific pentru regimul lingvistic al titlurilor europene de proprietate intelectuală, care urmează să fie stabilit în conformitate cu o procedură legislativă specială, de către Consiliu, hotărând în unanimitate, după consultarea Parlamentului European. Prin urmare, dispozițiile referitoare la traducere pentru orice sistem unitar de brevete în UE trebuie să fie stabilite printr-un regulament separat.În decembrie 2009, Consiliul a adoptat concluziile privind „Un sistem îmbunătăţit de brevetare în Europa” [9] și o abordare generală referitoare la propunerea de Regulament privind brevetul UE [10]. Totuși, nu au fost prevăzute dispoziții în materie de traducere, din cauza schimbării temeiului juridic menționate anterior.La 30 iunie 2010, Comisia a adoptat o propunere de regulament al Consiliului privind dispozițiile referitoare la traducere pentru brevetul Uniunii Europene [11]. Propunerea a fost însoțită de un raport de evaluare a impactului [12], în care se analizează diferite opțiuni pentru eventualele dispoziții referitoare la traducere. În pofida eforturilor semnificative depuse de Președinția Consiliului, în cadrul ședinței din 10 noiembrie 2010 a Consiliului Competitivitate s-a consemnat că nu s-a ajuns la un acord unanim în ceea ce privește dispozițiile referitoare la traducere [13]. La reuniunea Consiliului Competitivitate din 10 decembrie 2010 [14] s-a confirmat existența unor dificultăți insurmontabile, adoptarea unei decizii care necesită unanimitate fiind imposibilă în acel moment și în viitorul apropiat. Prin urmare, obiectivele regulamentelor propuse pentru crearea unei protecții unitare prin brevet în întreaga Uniune Europeană nu pot fi îndeplinite într-o perioadă rezonabilă de timp prin aplicarea dispozițiilor relevante ale tratatelor.În baza unei solicitări depuse de douăsprezece state membre (Danemarca, Estonia, Finlanda, Franța, Germania, Lituania, Luxemburg, Țările de Jos, Polonia, Slovenia, Suedia și Regatul Unit) Comisia a înaintat Consiliului o propunere [15] de autorizare a unei forme de cooperare consolidată în domeniul protecției unitare prin brevet. Toate statele membre au specificat în cererile lor că propunerile legislative ale Comisiei în domeniul cooperării consolidate ar trebui să se bazeze pe cele mai recente negocieri din cadrul Consiliului. După adoptarea propunerii, Belgia, Austria, Irlanda, Portugalia, Malta, Bulgaria, România, Republica Cehă, Slovacia, Ungaria, Letonia, Grecia și Cipru au solicitat, de asemenea, să participe la cooperare. Propunerea privind decizia de autorizare a fost adoptată de Consiliu, cu aprobarea Parlamentului European, la 10 martie 2011. Prezentul regulament pune în aplicare cooperarea consolidată în domeniul creării unei protecții unitare prin brevet, în conformitate cu autorizația din Decizia 2011/167/UE a Consiliului [16].1.2. Abordare juridicăÎn comparație cu propunerea Comisiei din 2000, prezenta propunere se întemeiază pe sistemul existent de brevete europene, conferind un efect unitar brevetelor europene acordate pentru teritoriile statelor membre participante. Protecția unitară prin brevet va fi opțională și va coexista cu brevetele naționale și europene. Titularii brevetelor europene acordate de OEB pot depune o cerere la OEB în termen de o lună de la data publicării mențiunii de acordare a brevetului european, prin care solicită înregistrarea efectului unitar. Odată ce acesta a fost înregistrat, efectul unitar va asigura o protecție uniformă și va avea aceleași efecte pe teritoriul tuturor statelor membre participante. Brevetele europene cu efect unitar pot fi acordate, transferate, revocate sau pot expira numai pentru respectivele teritorii în ansamblul lor. Statele membre participante atribuie Oficiului European de Brevete sarcina administrării brevetelor europene cu efect unitar.2. CONSULTĂRI CU PĂRȚILE INTERESATEÎn ianuarie 2006, Comisia a lansat o amplă consultare pe tema viitoarei politici în domeniul brevetării în Europa [17]. S-au primit peste 2 500 de răspunsuri de la diverse părți interesate, inclusiv de la întreprinderi din toate sectoarele economice, asociații de întreprinderi, asociații de IMM-uri, specialiști în domeniul brevetelor, autorități publice și cadre universitare. Respondenții au solicitat un sistem de brevete europene care să stimuleze inovarea, să asigure diseminarea cunoștințelor științifice, să faciliteze transferul de tehnologie, să fie disponibil pentru toți actorii de pe piață și să ofere certitudine juridică. Răspunsurile au demonstrat clar dezamăgirea părților interesate ce derivă din lipsa progreselor în ceea ce privește proiectul brevetului comunitar. În speță, aproape toți respondenții (utilizatori ai sistemului de brevetare) au respins dispozițiile referitoare la traducere incluse în abordarea politică comună a Consiliului din 2003, care prevede că titularul brevetului trebuie să furnizeze o traducere a revendicărilor (cu efect juridic) în toate limbile oficiale ale Comunității.Părțile interesate și-au exprimat sprijinul general pentru un brevet comunitar „unitar, accesibil și competitiv”. Acest mesaj a fost repetat la o audiere publică care a avut loc la 12 iulie 2006, unde părțile interesate din numeroase domenii și-au exprimat sprijinul pentru crearea unui brevet cu adevărat unitar și de înaltă calitate. Cu toate acestea, s-a subliniat că necesitatea unor compromisuri de natură politică ar trebui să nu afecteze utilitatea proiectului. În special reprezentanții întreprinderilor mici și mijlocii (IMM) au subliniat importanța costurilor de brevetare moderate.Problema protecției unitare prin brevet a fost, de asemenea, abordată pe larg în cadrul consultării pe tema „Small Business Act” pentru Europa, care a constat într-o serie de inițiative menite să ajute IMM-urile europene [18]. Întreprinderile mici și mijlocii au considerat că nivelul ridicat al taxelor de brevet și complexitatea juridică a sistemului de brevetare constituie obstacole majore [19]. În contribuțiile lor la consultare, întreprinderile în general și reprezentanții IMM-urilor în particular, au solicitat o reducere semnificativă a costurilor de brevetare pentru viitorul brevet unitar [20].O serie de părți interesate au publicat recent documente de poziție care fac referire la protecția unitară prin brevet. Unele asociații patronale europene, cum ar fi BusinessEurope [21], UEAPME [22] și Eurochambres [23], confirmă că întreprinderile, atât mari cât și mici, doresc o protecție prin brevet simplificată, rentabilă și accesibilă. Organizații patronale naționale din multe state membre și din diverse sectoare economice au ridicat probleme identice [24]. Părțile interesate au subliniat faptul că orice soluție pentru protecția unitară prin brevet trebuie să se bazeze pe mecanismele existente de acordare a brevetelor în Europa și să nu necesite nicio revizuire a Convenției Brevetului European.3. EVALUAREA IMPACTULUIPrezenta propunere este însoțită de o evaluare a impactului, care identifică principalele probleme în cadrul actualului sistem european de brevetare: (i) costurile ridicate de traducere și de publicare a brevetelor europene, (ii) diferențele în ceea ce privește menținerea brevetelor în statele membre (trebuie plătite taxe de reînnoire anuale în fiecare țară în care este validat brevetul); și (iii) complexitatea administrativă de înregistrare a transferurilor, a licențelor și a altor drepturi care țin de brevete. În consecință, accesul la o protecție cuprinzătoare prin brevet în Europa este atât de costisitor și de complex, încât este inabordabil pentru mulți inventatori și multe societăți.Evaluarea impactului analizează impactul următoarelor opțiuni:Opțiunea 1 (scenariu de bază) – Comisia nu ia nicio măsură,Opțiunea 2 – Comisia continuă să colaboreze cu celelalte instituții pentru un brevet UE valabil în cele 27 de state membre,Opțiunea 3 - Comisia prezintă propuneri de regulamente de punere în aplicare a unei cooperări consolidate:Subopțiunea 3.1 - Comisia propune dispoziții referitoare la traducere aplicabile în domeniul protecției unitare prin brevet care corespund cu propunerea sa din 30 iunie 2010, sauSubopțiunea 3.2 – Comisia propune dispoziții referitoare la traducere aplicabile în domeniul protecției unitare prin brevet care se bazează pe propunerea sa din 30 iunie 2010 și care încorporează elemente dintr-o propunere de compromis discutată de Consiliu.Analiza efectuată în cadrul evaluării impactului a demonstrat că se preferă opțiunea 3 cu subopțiunea 3.2.Aceste probleme pot fi rezolvate numai la nivelul UE, deoarece fără un instrument juridic la nivelul UE, statele membre nu ar fi în măsură să confere brevetelor efecte juridice care să fie uniforme în mai multe state membre.4. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERIIDecizia 2011/167/UE a Consiliului a autorizat statele membre enumerate la articolul 1 să instituie cooperarea consolidată în domeniul creării unei protecții unitare prin brevet.Articolul 118 al doilea paragraf din TFUE oferă un temei juridic specific pentru stabilirea regimului lingvistic al titlurilor europene de proprietate intelectuală care să asigure o protecție uniformă în întreaga Uniune, prin adoptarea de regulamente în conformitate cu o procedură legislativă specială în care Consiliul hotărăște în unanimitate, după consultarea Parlamentului European.5. IMPLICAȚII BUGETAREPrezenta propunere nu are implicații asupra bugetului Uniunii.6. DESCRIERE DETALIATĂArticolul 1 – ObiectAcest articol definește obiectul regulamentului.Articolul 2 - DefinițiiAcest articol conține definițiile principalilor termeni utilizați în regulament.Articolul 3 – Dispoziții referitoare la traducere pentru brevetul european cu efect unitarAcest articol prevede că, în cazul în care fasciculul unui brevet european cu efect unitar este publicat în conformitate cu articolul 14 alineatul (6) din CBE, nu mai este necesară nicio altă traducere. Articolul 14 alineatul (6) din CBE prevede că fasciculul unui brevet european se publică în limba în care are loc procedura în fața Oficiului European de Brevete și include o traducere a revendicărilor în celelalte două limbi oficiale ale Oficiului European de Brevete. Nu vor fi necesare alte traduceri decât în caz de litigiu, în conformitate cu articolul 4, și în cursul perioadei de tranziție prevăzute la articolul 6. Orice cerere de efect unitar trebuie depusă în limba procedurii.Articolul 4 - Traducerea în caz de litigiuAcest articol prevede că, în caz de litigiu cu privire la un brevet european cu efect unitar, titularul brevetului trebuie să furnizeze o traducere integrală a brevetului în una dintre limbile oficiale din statul membru în care a avut loc presupusa încălcare sau în care este domiciliat presupusul contravenient. Titularul brevetului va fi, de asemenea, obligat să furnizeze, la solicitarea unei instanțe competente pe teritoriul statelor membre participante pentru litigiile referitoare la brevetul european cu efect unitar, o traducere completă a brevetului în limba de procedură a instanței respective. Costul acestor traduceri va fi suportat de titularul brevetului. În cazul unui litigiu având ca obiect o cerere de despăgubiri, instanța sesizată va trebui să ia în considerare faptul că, înainte de a primi o traducere în limba sa maternă, presupusul contravenient poate să fi acționat cu bună credință și să nu fi știut sau să nu fi avut motive întemeiate pentru a ști că încalcă brevetul.Articolul 5 - Administrarea unui sistem de compensareAcest articol prevede că administrarea unui sistem de compensare pentru solicitanții care depun cereri de brevet în una dintre limbile oficiale ale Uniunii care nu este o limbă oficială a Oficiului European de Brevete se încredințează de către statele membre participante Oficiului European de Brevete, în conformitate cu articolul 12 din Regulamentul nr. xx/xx [dispoziții de fond].Articolul 6 – Măsuri tranzitoriiAcest articol prevede măsuri tranzitorii care urmează să fie aplicate în cursul unei anumite perioade, până când va fi disponibil un sistem de traduceri automate de bună calitate în toate limbile oficiale ale Uniunii.Prin urmare, pe parcursul unei perioade de tranziție, orice cerere de efect unitar vizată la articolul 12 din Regulamentul xx/xx de implementare a unei cooperări consolidate în domeniul creării unei protecții unitare prin brevet trebuie să fie însoțită de următoarele: (i) o traducere integrală a fasciculului brevetului în limba engleză, în cazul în care limba procedurii în fața OEB în conformitate cu articolul 14 alineatul (3) din CBE este franceza sau germana; sau (ii) o traducere integrală a fasciculului brevetului în orice limbă oficială a statelor membre participante care este o limbă oficială a Uniunii, dacă limba procedurii în fața OEB este engleza.Aceste traduceri, solicitate pe timpul perioadei de tranziție, vor fi publicate de Oficiul European de Brevete cât mai curând posibil după data depunerii cererii de efect unitar vizate la articolul 12 din Regulamentul nr. xx/xx [dispoziții de fond]. În plus, se precizează că textele acestor traduceri nu au efecte juridice și sunt furnizate numai în scop informativ.Perioada de tranziție ar trebui să se încheie de îndată ce sunt disponibile traduceri automate de bună calitate în toate limbile oficiale ale Uniunii. Calitatea traducerilor automate trebuie evaluată regulat și în mod obiectiv de către un comitet independent de experți creat de statele membre participante în cadrul Organizației Europene de Brevete, așa cum se menționează la articolul 12 din Regulamentul xx/xx [dispoziții de fond] și compus din reprezentanți ai Oficiului European de Brevete și ai utilizatorilor sistemului european de brevete. La fiecare doi ani, începând din al șaselea an de la data aplicării prezentului regulament, acest grup de experți va prezenta o evaluare obiectivă a disponibilității traducerilor automate de înaltă calitate. Pe această bază, Comisia va prezenta Consiliului un raport și, dacă este cazul, va propune încheierea perioadei de tranziție.Se consideră că în termen de cel mult 12 ani va fi pus la punct un sistem de traducere automată în toate limbile oficiale ale Uniunii. Prin urmare, în cazul în care perioada de tranziție nu este încheiată de Consiliu pe baza propunerii Comisiei, ea ar trebui să expire automat după 12 ani de la data aplicării prezentului regulament.Articolul 7 - Intrarea în vigoareAcest articol prevede că regulamentul intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Cu toate acestea, deoarece dispozițiile de fond aplicabile brevetului european cu efect unitar sunt cuprinse în Regulamentul xx/xx de implementare a unei cooperări consolidate în domeniul creării unei protecții unitare prin brevet și sunt completate de dispozițiile referitoare la traducere prevăzute de prezentul regulament, aceste două regulamente trebuie să se aplice în comun. Prin urmare, data aplicării regulamentului va coincide cu data aplicării Regulamentului xx/xx [dispoziții de fond].2011/0094 (CNS)Propunere deREGULAMENT AL CONSILIULUIde implementare a cooperării consolidate în domeniul creării unei protecții unitare prin brevet în ceea ce privește dispozițiile aplicabile în materie de traducereCONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 118 alineatul (2),având în vedere Decizia 2011/167/UE a Consiliului din 10 martie 2011 de autorizare a unei cooperări consolidate în domeniul creării unei protecții prin brevet unitar [25],având în vedere propunerea Comisiei Europene,după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,având în vedere avizul Parlamentului European [26],hotărând în conformitate cu o procedură legislativă specială,întrucât:(1) În conformitate cu Decizia 2011/167/UE a Consiliului de autorizare a unei cooperări consolidate în domeniul creării unei protecții prin brevet unitar, Belgia, Bulgaria, Republica Cehă, Danemarca, Germania, Estonia, Grecia, Franța, Irlanda, Cipru, Letonia, Lituania, Luxemburg, Ungaria, Malta, Țările de Jos, Austria, Polonia, Portugalia, România, Slovenia, Slovacia, Finlanda, Suedia și Regatul Unit (denumite în continuare „state membre participante”) au fost autorizate să instituie între ele o cooperare consolidată în domeniul creării unei protecții unitare prin brevet.(2) Potrivit Regulamentului xx/xx al Parlamentului European și al Consiliului de implementare a unei cooperări consolidate în domeniul creării unei protecții unitare prin brevet [27], anumitor brevete europene acordate de Oficiul European de Brevete în conformitate cu regulile și procedurile din Convenția privind eliberarea brevetelor europene din 5 octombrie 1973 modificată (denumită în continuare „CBE”) li se poate conferi efect unitar pe teritoriul statelor membre participante la cererea titularului brevetului.(3) Este necesar să se prevadă, într-un regulament separat, în conformitate cu articolul 118 al doilea paragraf din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (denumit în continuare „TFUE”), dispoziții privind traducerea brevetelor europene cu efect unitar pe teritoriul statelor membre participante (denumite în continuare „brevet european cu efect unitar”).(4) În conformitate cu Decizia 2011/167/UE a Consiliului de autorizare a unei cooperări consolidate în domeniul creării unei protecții prin brevet unitar, regimul de traducere a brevetelor europene cu efect unitar trebuie să fie simplu, rentabil și corespunzător celui menționat în propunerea de regulament al Consiliului privind dispozițiile referitoare la traducere pentru brevetul Uniunii Europene [28], prezentată de Comisie la 30 iunie 2010, și combinat cu elementele de compromis propuse de Președinție în noiembrie 2010, care s-au bucurat de un larg sprijin din partea Consiliului [29].(5) Existența unor dispoziții referitoare la traducere aplicabile brevetelor europene cu efect unitar care să fie rentabile, simplificate și să asigure certitudinea juridică ar trebui să stimuleze inovarea și să aibă avantaje cu precădere pentru întreprinderile mici și mijlocii. Aceste dispoziții referitoare la traducere ar trebui să facă accesul la brevetul european cu efect unitar și la sistemul de brevetare în general mai simplu, mai puțin costisitor și mai puțin riscant.(6) Deoarece Oficiul European de Brevete este responsabil cu acordarea brevetelor europene, dispozițiile referitoare la traducere pentru brevetul european cu efect unitar trebuie să se întemeieze pe procedura utilizată în mod curent în cadrul Oficiului. Aceste dispoziții trebuie să aibă ca scop atingerea echilibrului necesar între interesele operatorilor economici și interesele publice în ceea ce privește costul procedurilor și disponibilitatea informațiilor tehnice.(7) Fără a aduce atingere anumitor dispoziții tranzitorii, în cazul în care fasciculul unui brevet european cu efect unitar este publicat în conformitate cu articolul 14 alineatul (6) din CBE, nu ar trebui să fie necesară nicio altă traducere. Articolul 14 alineatul (6) din CBE prevede că fasciculul unui brevet european se publică în limba în care are loc procedura în fața Oficiului European de Brevete și include o traducere a revendicărilor în celelalte două limbi oficiale ale Oficiului European de Brevete.(8) În cazul unui litigiu care implică un brevet european cu efect unitar, este o cerință legitimă ca titularul brevetului să furnizeze o traducere integrală a brevetului în una dintre limbile oficiale din statul membru participant în care a avut loc presupusa încălcare sau în care este domiciliat presupusul contravenient. Titularul brevetului trebuie, de asemenea, să aibă obligația de a furniza, la solicitarea unei instanțe competente pe teritoriul statelor membre participante pentru litigiile referitoare la brevetul european cu efect unitar, o traducere integrală a brevetului în limba de procedură a instanței respective. Aceste traduceri nu trebuie să fie efectuate prin mijloace automate și trebuie furnizate pe cheltuiala titularului brevetului. În cazul unui litigiu având ca obiect o cerere de despăgubiri, instanța sesizată trebuie să ia în considerare faptul că, înainte de a primi o traducere în limba sa maternă, presupusul contravenient poate să fi acționat cu bună credință și să nu fi știut sau să nu fi avut motive întemeiate pentru a ști că încalcă brevetul. Instanța competentă trebuie să evalueze circumstanțele fiecărui caz examinând, printre altele, dacă presupusul contravenient este o întreprindere mică sau mijlocie care funcționează doar la nivel local și ținând cont de limba procedurii în fața Oficiului European de Brevete și, în timpul perioadei de tranziție, de traducerea prezentată împreună cu cererea de efect unitar.(9) Pentru a facilita accesul la brevetele europene cu efect unitar, în special pentru întreprinderile mici și mijlocii, solicitanții care nu au o limbă în comun cu una dintre limbile oficiale ale Oficiului European de Brevete trebuie să aibă posibilitatea de a depune cereri de brevet la Oficiul European de Brevete în orice altă limbă oficială a Uniunii. Ca măsură complementară, pentru solicitanții care obțin brevete europene cu efect unitar și care au reședința sau sediul principal într-un stat membru al Uniunii a cărui limbă oficială este diferită de limbile oficiale ale Oficiului European de Brevete, este necesar ca Oficiul să administreze, în conformitate cu articolul 12 din Regulamentul nr. xx/xx [dispoziții de fond], un sistem de rambursări suplimentare ale costurilor legate de traducere din limba respectivă în limba de procedură a Oficiului, în plus față de ceea ce este deja prevăzut în cadrul acestuia.(10) Pentru a promova disponibilitatea informațiilor legate de brevete și diseminarea cunoștințelor tehnologice, este necesar să fie disponibile, cât mai curând posibil, traduceri automate ale cererilor de brevet și ale fasciculelor în toate limbile oficiale ale Uniunii. Oficiul European de Brevete dezvoltă în prezent un sistem de traduceri automate, care reprezintă un instrument foarte important pentru îmbunătățirea accesului la informațiile legate de brevete și la difuzarea largă a cunoștințelor tehnologice. Disponibilitatea în timp util a unor traduceri automate de înaltă calitate ale cererilor de brevet european și ale fasciculelor în toate limbile oficiale ale Uniunii ar fi utilă pentru toți utilizatorii sistemului european de brevete. Traducerile automate sunt un element cheie al politicii Uniunii Europene. Aceste traduceri automate trebuie să servească numai în scop informativ și să nu producă niciun efect juridic.(11) Pe parcursul unei perioade de tranziție, până când va fi disponibil un sistem de traduceri automate de bună calitate în toate limbile oficiale ale Uniunii, orice cerere de efect unitar vizată la articolul 12 din Regulamentul xx/xx [dispoziții de fond] trebuie să fie însoțită de o traducere integrală a fasciculului în limba engleză, atunci când limba procedurii în fața Oficiului European de Brevete este franceza sau germana, sau, dacă limba procedurii în fața Oficiului European de Brevete este engleza, de o traducere integrală a fasciculului în orice limbă oficială a statelor membre participante care este o limbă oficială a Uniunii. În acest fel, în cursul perioadei de tranziție, toate brevetele europene cu efect unitar vor fi disponibile în limba engleză, care este limba utilizată în mod obișnuit în domeniul cercetării și al publicațiilor tehnologice internaționale. Totodată, pentru brevetele europene cu efect unitar, aceste dispoziții ar garanta publicarea în celelalte limbi oficiale ale statelor membre participante. Aceste traduceri nu trebuie să fie efectuate prin mijloace automate, iar înalta lor calitate trebuie utilizată pentru perfecționarea motoarele de traducere de către Oficiul European de Brevete. Ele ar spori totodată diseminarea informațiilor legate de brevete. Perioada de tranziție ar trebui să se încheie de îndată ce vor exista traduceri automate de înaltă calitate în toate limbile oficiale ale Uniunii, sub rezerva unei evaluări obiective a calității. Calitatea traducerilor automate trebuie evaluată regulat și în mod obiectiv de către un comitet independent de experți creat de către statele membre participante în cadrul Organizației Europene de Brevete și compus din reprezentanți ai Oficiului European de Brevete și ai utilizatorilor sistemului european de brevete. Având în vedere evoluțiile tehnologice, perioada maximă pentru obținerea unor traduceri automate de înaltă calitate nu ar trebui să depășească 12 ani. Prin urmare, perioada de tranziție trebuie să se încheie în 12 ani de la data aplicării prezentului regulament, cu excepția cazului în care se decide încheierea ei la o dată anterioară.(12) Deoarece dispozițiile juridice de fond aplicabile brevetului european cu efect unitar sunt cuprinse în Regulamentul xx/xx de implementare a unei cooperări consolidate în domeniul creării unei protecții unitare prin brevet și sunt completate de dispozițiile referitoare la traducere prevăzute în prezentul regulament, prezentul regulament trebuie să se aplice de la aceeași dată ca Regulamentul xx/xx [dispoziții de fond] [data urmează să fie stabilită].(13) Prezentul regulament nu aduce atingere regimului lingvistic al instituțiilor Uniunii instituit în conformitate cu articolul 342 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și cu Regulamentul 1/1958 al Consiliului de stabilire a regimului lingvistic al Comunității Economice Europene [30]. Prezentul regulament se bazează pe regimul lingvistic al Oficiului European de Brevete și nu trebuie să se considere că el ar crea un regim lingvistic specific pentru Uniune, și nici că ar crea un precedent pentru instituirea unui regim lingvistic limitat în cadrul unui viitor instrument juridic al Uniunii.(14) Conform principiului subsidiarității prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană, obiectivul acțiunii avute în vedere, și anume crearea unui regim de traducere uniform și simplificat pentru brevetele europene cu efect unitar, nu poate fi atins decât la nivel european. În conformitate cu principiul proporționalității, prevăzut la respectivul articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv,ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:Articolul 1ObiectPrezentul regulament implementează cooperarea consolidată în domeniul creării unei protecții unitare prin brevet autorizată prin Decizia nr. 2011/167/UE a Consiliului în ceea ce privește dispozițiile aplicabile în materie de traducere.Articolul 2DefinițiiÎn sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:(a) „brevet european cu efect unitar” înseamnă un brevet european care beneficiază de efect unitar pe teritoriul statelor membre participante în temeiul Regulamentului xx/xx [dispoziții de fond];(b) „fasciculul brevetului european” înseamnă fasciculul brevetului european, conform definiției prevăzute în regula 73 din regulamentul de implementare a Convenției privind eliberarea brevetelor europene din 5 octombrie 1973, modificată (denumită în continuare „CBE”);(c) „limba procedurii” înseamnă limba în care are loc procedura în fața Oficiului European de Brevete, așa cum se precizează la articolul 14 alineatul (3) din CBE.Articolul 3Dispozițiile referitoare la traducere pentru brevetul european cu efect unitar1. Fără a aduce atingere articolelor 4 și 6 din prezentul regulament, atunci când fasciculul unui brevet european cu efect unitar este publicat în conformitate cu articolul 14 alineatul (6) din CBE, nu este necesară nicio altă traducere.2. Orice cerere de efect unitar, în sensul articolului 12 din Regulamentul (CE) nr. xx/xx [dispoziții de fond], se depune în limba procedurii.Articolul 4Traducerea în caz de litigiu1. În caz de litigiu cu privire la un brevet european cu efect unitar, titularul brevetului furnizează, la cererea și la alegerea presupusului contravenient, o traducere integrală a brevetului în una dintre limbile oficiale ale statului membru participant în care a avut loc presupusa încălcare sau în care este domiciliat presupusul contravenient.2. În caz de litigiu cu privire la un brevet european cu efect unitar, titularul brevetului furnizează, pe parcursul derulării acțiunii în justiție, la cererea unei instanțe competente pe teritoriile statelor membre participante pentru litigiile privind brevetele europene cu efect unitar, o traducere integrală a brevetului în limba de procedură a instanței respective.3. Costul traducerii menționate la alineatele (1) și (2) revine titularului brevetului.4. În cazul unui litigiu având ca obiect o cerere de despăgubiri, instanța sesizată ia în considerare faptul că, înainte de a primi traducerea menționată la alineatul (1), presupusul contravenient poate să fi acționat fără să știe sau fără să aibă motive întemeiate pentru a ști că încalcă brevetul.Articolul 5Administrarea unui sistem de compensareÎntrucât articolul 14 alineatul (2) din CBE permite ca cererile de brevet european să fie depuse în orice limbă, în conformitate cu articolul 12 din Regulamentul nr. xx/xx [dispoziții de fond], statele membre participante încredințează Oficiului European de Brevete, așa cum se prevede la articolul 143 din CBE, sarcina de a administra un sistem de compensare pentru a rambursa, din taxele menționate la articolul 13 din regulamentul respectiv, până la un anumit plafon, toate costurile de traducere suportate de solicitanții care depun cereri de brevet la Oficiul European de Brevete în una dintre limbile oficiale ale Uniunii care nu este o limbă oficială a Oficiului.Articolul 6Măsuri tranzitorii1. Pe parcursul unei perioade de tranziție care începe de la data aplicării prezentului regulament prevăzută la articolul 7 alineatul (2) din acesta, orice cerere de efect unitar vizată la articolul 12 din Regulamentul xx/xx [dispoziții de fond] trebuie prezentată împreună cu următoarele:(a) în cazul în care limba procedurii este franceza sau germana, o traducere integrală a fasciculului brevetului european în limba engleză; sau(b) în cazul în care limba procedurii este engleza, o traducere integrală a fasciculului brevetului european în orice limbă oficială a statelor membre participante care este o limbă oficială a Uniunii.2. În conformitate cu articolul 12 din Regulamentul nr. xx/xx [dispoziții de fond], statele membre participante încredințează Oficiului European de Brevete, în virtutea articolului 143 din CBE, sarcina de a publica traducerile menționate la alineatul (1) cât mai curând posibil după data depunerii cererii de efect unitar prevăzute la articolul 12 din Regulamentul xx/xx [dispoziții de fond]. Textul acestor traduceri nu va avea valoare juridică, având exclusiv un scop informativ.3. Din doi în doi ani, începând din al șaselea an de la data aplicării prezentului regulament, un comitet de experți independenți efectuează o evaluare obiectivă a disponibilității traducerilor automate de bună calitate ale cererilor de brevet și ale fasciculelor în toate limbile oficiale ale Uniunii, prin sistemul dezvoltat de Oficiul European de Brevete. Acest comitet de experți se instituie de către statele membre participante în cadrul Organizației Europene de Brevete și este compus din reprezentanți ai Oficiului European de Brevete și ai organizațiilor neguvernamentale care reprezintă utilizatorii sistemului european de brevete invitați de Consiliul de administrație al Organizației Europene de Brevete în calitate de observatori în conformitate cu articolul 30 alineatul (3) din CBE.4. Pe baza evaluării menționate la alineatul (3), la fiecare doi ani, Comisia prezintă Consiliului un raport și, dacă este cazul, face propuneri în vederea încheierii perioadei de tranziție.5. Dacă perioada de tranziție nu este încheiată pe baza unei propuneri a Comisiei, ea expiră după 12 ani de la data aplicării prezentului regulament.Articolul 7Intrarea în vigoare1. Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.2. Regulamentul se aplică de la [va fi stabilită o dată concretă, care va coincide cu data de aplicare a Regulamentului xx/xx de implementare a unei cooperări consolidate în domeniul creării unei protecții unitare prin brevet].Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre participante în conformitate cu tratatele.Adoptat la Bruxelles,Pentru ConsiliuPreședintele[1] http://www.epo.org[2] În vederea reducerii costurilor pe care le implică cerințele de validare, în 2000 statele semnatare ale CBE au adoptat așa-numitul „Acord de la Londra” (Acord privind aplicarea articolului 65 din CBE, JO al OEB 2001, 550) care este în vigoare în prezent în unsprezece state membre ale UE și are ca rezultat reducerea cerințelor de traducere.[3] COM(2010) 2020.[4] COM(2010) 608 final/2.[5] COM(2000) 412.[6] Rezoluția legislativă a Parlamentului European referitoare la propunerea de Regulament al Consiliului privind brevetul comunitar – [COM(2000) 412 - C5-0461/2000 - 2000/0177(CNS)] (JO C 127 E, 29.5.2003, p. 519–526).[7] Documentul 7159/03 al Consiliului.[8] COM(2007) 165.[9] Documentul 17229/09 al Consiliului.[10] Documentul 16113/09 Add 1 al Consiliului. Terminologia s-a modificat (de la „comunitar” la „UE”) ca urmare a intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona.[11] COM(2010) 350.[12] SEC(2010) 796.[13] Comunicat de presă al reuniunii extraordinare a Consiliului „Competitivitate (Piață internă, industrie, cercetare și spațiu)”, 16041/10, 10.11.2010.[14] A se vedea comunicatul de presă 17668/10.[15] COM(2010) 790.[16] Decizia 2011/167/UE a Consiliului din 10 martie 2011 de autorizare a unei cooperări consolidate în domeniul creării unei protecții prin brevet unitar (JO L 76, 22.3.2011, p. 53).[17] Documentul de consultare, răspunsurile părților interesate și raportul conținând concluziile preliminare ale consultării sunt disponibile la adresa http://ec.europa.eu/internal_market/indprop/patent/consultation_en.htm[18] COM(2008) 394.[19] http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sme/small-business-act/[20] UEAPME Expectations on the Proposal for a European Small Business Act, disponibil la adresa www.ueapme.com. Răspunsuri la consultarea pe tema Small Business Act pentru Europa, disponibile la adresa http://www.eurochambres.eu.[21] Opinii cu privire la aspectele cheie ale dezbaterii privind reforma brevetelor în Europa, disponibile la http://www.businesseurope.eu[22] Poziție cu privire la evoluțiile politice recente privind brevetul comunitar european, disponibilă la http://www.ueapme.com[23] Document de poziție privind sistemul european de brevete, disponibil la http://www.eurochambres.eu[24] Documente de poziție ale BDI (Bundesverband der Deutschen Industrie), DIHK (Deutscher Industrie- und Handelskammertag), CBI (Confederation of British Industries), CCIP (Chambre de commerce et d'industrie de Paris), CGPME (Confédération générale des petites et moyennes entreprises), Unioncamere, DigitalEurope, Orgalime, ACT (Association for Competitive Technology), Cefic și altele.[25] JO L 76, 22.3.2011, p. 53.[26] JO C, p. .[27] JO C, p. .[28] COM(2010) 350.[29] Documentele Consiliului 15385/10 și 15385/10 ADD 1.[30] Regulamentul nr. 1/1958 al Consiliului de stabilire a regimului lingvistic al Comunității Economice Europene (JO 17, 6.10.1958, p. 385-386).--------------------------------------------------


				|

		52013PC0026

			Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 1192/69 al Consiliului privind standardizarea conturilor întreprinderilor feroviare /* COM/2013/026 final - 2013/0013 (COD) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           CONTEXTUL PROPUNERII
Regulamentul (CEE) nr. 1192/69 permite
statelor membre să acorde, unui număr de 36 de întreprinderi
feroviare enumerate, compensații pentru plata unor obligații pe care
întreprinderile care operează alte moduri de transport nu trebuie să
le îndeplinească, precum alocații familiale speciale și pensii.
Când normele privind standardizarea sunt
aplicate corect, un astfel de sprijin oferit de stat este considerat compatibil
cu piața internă, iar statele membre sunt scutite de obligațiile
privind notificarea ajutoarelor de stat, având însă obligația de a
publica oficial deciziile lor privind compensările. În prezent, doar
câteva state membre se bazează pe regulament pentru a justifica plata unor
compensații.
Regulamentul a fost adoptat înainte de
liberalizarea pieței feroviare, într-o perioadă în care transportul
feroviar din Europa se dezvolta în principal în interiorul frontierelor
naționale, cu companii integrate care asigurau atât furnizarea serviciilor
feroviare, cât și administrarea infrastructurii feroviare. În contextul
acestei piețe monopoliste, obiectivul regulamentului, la momentul
adoptării sale, era acela de a crea condiții de concurență
echitabile între întreprinderile feroviare și întreprinderile care asigurau
alte moduri de transport.
Din anii '90, au fost adoptate la nivel
european o serie de măsuri legislative (cunoscute sub numele de pachete
feroviare) în scopul de a revitaliza transportul feroviar prin crearea
progresivă a unui spațiu feroviar unic integrat la nivel european.
Aceste acte normative au deschis către concurență piețele
transportului feroviar de marfă și transportului feroviar
internațional de călători și au instituit, prin Directiva 2012/34/UE
a Parlamentului European și a Consiliului din 21 noiembrie 2012 privind
instituirea spațiului feroviar unic european (reformare)[1], anumite principii
fundamentale, care prevăd că întreprinderile feroviare trebuie
să fie administrate pe baza principiilor care se aplică
societăților comerciale, că entitățile responsabile
pentru alocarea capacităților și tarifarea infrastructurii
feroviare trebuie să fie separate de entitățile care
operează servicii feroviare (separarea funcțiilor esențiale), că
trebuie să existe o separare a conturilor (pentru a preveni
subvenționarea încrucișată), că este necesar ca orice
întreprindere feroviară autorizată în conformitate cu criteriile UE
să aibă acces la infrastructura feroviară în condiții
echitabile și nediscriminatorii, și că administratorii
infrastructurilor pot beneficia de finanțare din partea statului.
Regulamentul (CEE) nr. 1192/69 este
inconsecvent și incompatibil cu măsurile legislative în vigoare, din
mai multe motive.
i) Întrucât întreprinderile feroviare trebuie
administrate conform principiilor care se aplică societăților
comerciale, nu este admisibilă nicio compensație plătită de
stat pentru asigurări, pensii sau alte cheltuieli de operaționale (cu
excepția cazului compensării pentru prestarea unor servicii publice).
Acest principiu nu numai că este stabilit în linie generală în cadrul
normelor privind ajutoarele de stat din tratat, ci este, de asemenea, prezentat
în mod mai detaliat în Liniile directoare privind ajutoarele de stat acordate
întreprinderilor feroviare (2008/C 184/07).
ii) Lista enumerată de întreprinderi
feroviare eligibile pentru a primi compensații în temeiul regulamentului
și clasificarea din regulament a tipurilor de compensații care pot fi
plătite întreprinderilor feroviare presupun o integrare a
administrării infrastructurii în activitățile întreprinderilor
feroviare care este inconsecventă cu principiile privind separarea
funcțiilor esențiale și separarea conturilor.
iii) Numai 36 de întreprinderi feroviare sunt
eligibile pentru a primi compensații în temeiul Regulamentului 1192/69. Se
poate considera că regulamentul menționat era justificat atunci când
întreprinderile feroviare tradiționale concurau exclusiv cu alte moduri de
transport, și nu cu alte întreprinderi feroviare, însă în contextul
unei piețe liberalizate, în cadrul căreia întreprinderile feroviare
concurează direct cu monopolurile tradiționale, astfel de
discriminări între întreprinderi nu sunt justificate. În cazul în care
condițiile financiare aplicabile întreprinderilor feroviare diferă
(ca urmare a regulamentului), întreprinderilor nou intrate pe piață
nu li se asigură condiții de acces nediscriminatorii. De exemplu,
noii participanți pot avea dificultăți de atragere a
personalului de la întreprinderile feroviare tradiționale, deoarece este
probabil ca acestea din urmă să aibă posibilitatea de a oferi
condiții mai avantajoase privind pensiile datorită subvențiilor
primite în temeiul regulamentului.
Plata compensațiilor încadrate în
categoria IV din regulament (costurile instalațiilor de trecere la nivel)
se referă la costuri asociate cu funcțiile administratorilor de
infrastructură care, în temeiul articolului 8 din Directiva 2012/34/UE,
pot beneficia de finanțare din partea statului. Astfel, în timp ce
plățile compensatorii încadrate în categoria IV din regulament ar fi compatibile
cu legislația în vigoare, categoria IV din regulament este
redundantă.
Prin urmare, inițiativa propusă de
abrogare a regulamentului va elimina incoerențele existente în ordinea
juridică a UE și va contribui la simplificare prin eliminarea unui act
juridic care a devenit depășit.
2.           REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU
PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI
2.1         Consultarea
În mai 2010 și în iunie 2011, Comisia a
solicitat statelor membre informații cu privire la aplicarea
regulamentului. Din răspunsurile primite a rezultat că între 2007
și 2010 majoritatea statelor membre nu au primit cereri din partea
întreprinderilor feroviare și nu au plătit compensații în
temeiul regulamentului. Majoritatea statelor membre au indicat că nu
consideră că regulamentul continuă a fi necesar, iar unele
dintre ele și-au exprimat explicit sprijinul pentru abrogare sau punctul
de vedere că regulamentul este depășit sau nu mai este de
actualitate. Unele state membre au susținut ideea de a menține
categoriile relevante din regulament, însă, având în vedere că
plățile compensatorii în temeiul tuturor categoriilor cu
excepția categoriei IV sunt incompatibile cu alte acte normative,
această opțiune nu poate fi aleasă. Alte state membre erau neutre sau nu și-au exprimat niciun punct
de vedere cu privire la necesitatea actuală a regulamentului. Doar trei state membre (Belgia, Germania și
Irlanda) au declarat că în perioada 2008-2010 au utilizat regulamentul ca
temei juridic pentru plata de compensații.
Plăți
compensatorii în 2010 (estimate sau efective) în temeiul Regulamentului 1192/69
comunicate de SM (milioane EUR)
   || Categoria I Pierdere sau leziune survenită la locul de muncă || Categoria III Pensii || Categoria IV Treceri la nivel || Total
 Belgia || (0,322) || - || - || (0,322)
 Germania || - || - || 72,8 || 72,8
 Irlanda || - || 24,1 || 4,2 || 28,3
 Total || (0,322) || 24,1 || 77,0 || 100,8
De asemenea, Polonia a informat recent Comisia
în legătură cu plata unor compensații către PKP și PLK
(încadrate în categoria IV) pentru anul 2012, cu valoarea de 7,9 milioane EUR.
Numai trei categorii de compensații (I,
III și IV) sunt în prezent aplicate de statele membre. Anumite categorii de compensații în temeiul
regulamentului nu mai sunt în vigoare (V-VIII). Niciuna dintre celelalte categorii de compensații (II și
IX-XV) nu este aplicată.
Cu excepția cazului compensațiilor
pentru furnizarea de servicii publice, plata de către stat a unor
compensații în beneficiul întreprinderilor feroviare este
incompatibilă cu principiul de administrare a întreprinderilor feroviare
conform principiilor care se aplică societăților comerciale,
precum și cu normele UE privind ajutoarele de stat, separarea conturilor
și accesul nediscriminatoriu la infrastructura feroviară. Categoria IV din regulament este redundantă,
întrucât plățile compensatorii efectuate de stat pentru
funcțiile administratorilor infrastructurii sunt oricum posibile în
temeiul Directivei 2012/34/UE. Reducerea
numărului de categorii din regulament la cele care sunt în conformitate cu
legislația în vigoare ar avea același efect ca opțiunea privind
abrogarea, eliminarea categoriilor incompatibile lăsând statelor membre
posibilitatea de a acorda administratorului infrastructurii o finanțare
care să corespundă funcțiilor acestuia, incluzând costurile
aferente instalațiilor de trecere la nivel.
2.2         Efectele
abrogării
Pe baza datelor furnizate de statele membre,
se poate concluziona că impactul abrogării regulamentului ar fi
minim.
Categoria I
Între 2008 și 2010, Belgia a primit din
partea SNCB Holding cereri în temeiul categoriei I (plăți pe care
întreprinderile feroviare sunt obligate să le suporte, dar care pentru
restul economiei sunt suportate de stat, inclusiv plăți legate de
pierderi sau leziuni în urma unor accidente de muncă). În 2010 a fost calculat în temeiul regulamentului
un sold negativ al compensărilor în valoare de 0,323 milioane EUR, care
trebuia rambursat de SNCB Holding statului belgian.
Impactul abrogării Regulamentului 1192/69
ar fi neglijabil în ceea ce privește plățile compensatorii din
categoria I. SNCB ar trebui să
treacă la sistemul privat existent de asigurări pentru accidente, iar
Belgia a indicat că ia în considerare această opțiune. Orice costuri legate de trecerea de la un sistem
la altul ar fi mai mult decât compensate de eliminarea sarcinilor
administrative asociate cu primirea anuală a cererilor și calculul
compensațiilor în temeiul regulamentului.
Categoria III
Între 2008 și 2010, Irlanda a efectuat
plăți către CIE încadrate în categoria III (plăți
corespunzătoare pensiilor pentru limită de vârstă și altor
pensii, suportate de întreprinderile feroviare în condiții diferite de cele
aplicabile altor întreprinderi de transport). În 2010, compensațiile din categoria III plătite CIE au avut
o valoare de 24,1 milioane EUR.
Impactul abrogării Regulamentului 1192/69
ar fi minim în ceea ce privește plățile compensatorii din
categoria III. Plățile
aferente pensiilor efectuate către CIE care corespund costurilor cu
forța de muncă asociate cu administrarea infrastructurii pot fi
justificate în temeiul articolului 8 din Directiva 2012/34/UE, drept
finanțare pentru funcțiile unui administrator de infrastructură. Plățile aferente pensiilor efectuate
către CIE care corespund costurilor cu forța de muncă asociate
cu obligațiile de serviciu public pot fi justificate în calitate de
compensații acordate pentru îndeplinirea obligațiilor de serviciu
public, definite în conformitate cu Regulamentul 1370/2007, și pot fi
scutite de cerința de notificare a ajutoarelor de stat. (În prezent 100% din operațiunile de
transport feroviar de călători constituie obligații de serviciu
public). Plățile aferente
pensiilor efectuate către CIE pentru costurile cu forța de muncă
asociate cu operațiunile feroviare care nu sunt considerate obligații
de serviciu public (și anume serviciile de transport de marfă) ar
face obiectul cerinței privind notificarea ajutoarelor de stat. Se estimează că activitățile
de transport de marfă reprezintă circa 5,2% din
activitățile de operare feroviară ale CIE – corespunzând unei
proporții de circa 3,4% dintre angajații săi. Prin urmare, plățile aferente pensiilor
efectuate către CIE asociate cu activitățile de transport
feroviar de marfă reprezintă sub 1 milion EUR. Numai aceste plăți către CIE
(și plățile către CIE legate de operațiunile de
transport feroviar de călători care nu constituie OSP – astfel de
plăți neexistând în prezent) ar face obiectul normelor privind
notificarea ajutoarelor de stat.
Categoria IV
Irlanda, Germania și Polonia au efectuat
plăți încadrate în categoria IV (costuri ale instalațiilor de
trecere la nivel). În 2010 Irlanda a
efectuat către CIE plăți încadrate în categoria IV cu o valoare
de 4,2 milioane EUR. Plățile estimate încadrate în categoria IV
efectuate de Germania către DB Netz AG și Usedomer Bäderbahn GmbH au
reprezentat 72,8 milioane EUR în 2010, din care mai puțin de 0,5% au
fost efectuate către Usedomer Bäderbahn. Pentru 2012, Polonia va efectua plăți compensatorii încadrate
în categoria IV către PKP PLK în valoare de 7,9 milioane EUR.
Impactul abrogării Regulamentului 1192/69
ar fi neglijabil în ceea ce privește plățile compensatorii din
categoria IV. Plățile
către CIE, DB Netz și PKP PLK ar fi acoperite de articolul 8 din
Directiva 2012/34/UE ca finanțare pentru funcțiile unui administrator
de infrastructură. Aceste
plăți ar putea continua să fie efectuate după abrogarea
regulamentului, iar formalitățile administrative legate de aplicarea
regulamentului, precum tratarea cererilor anuale de standardizare din partea
întreprinderilor, evaluarea sarcinii sau a beneficiilor financiare,
determinarea cuantumului compensării, pregătirea adecvată a
deciziilor luate în conformitate cu prevederile regulamentului și
publicarea oficială a deciziilor respective, ar fi eliminate. Plățile efectuate către Usedomer
Bäderbahn, care sunt minime, ar face obiectul normelor privind notificarea
ajutoarelor de stat.
3.           ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII
Propunerea constă în abrogarea
Regulamentului (CEE) nr. 1192/69.
2013/0013 (COD)
Propunere de
REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN
ŞI AL CONSILIULUI
de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 1192/69
al Consiliului privind standardizarea conturilor întreprinderilor feroviare
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ŞI
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolele 91 și 109,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act
legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic
și Social European[2],
având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[3],
hotărând în conformitate cu procedura
legislativă ordinară,
întrucât:
(1)       Regulamentul (CEE) nr. 1192/69
permite statelor membre să acorde, unui număr de 36 de întreprinderi
feroviare enumerate, compensații pentru plata unor obligații pe care
întreprinderile care operează alte moduri de transport nu trebuie să
le îndeplinească. Aplicarea
corectă a normelor privind standardizarea are drept rezultat faptul
că statele membre sunt scutite de obligațiile de notificare a
ajutoarelor de stat.
(2)       La nivel european au fost
adoptate o serie de măsuri legislative care au deschis către
concurență piețele transportului feroviar de marfă și
transportului feroviar internațional de călători stabilind, prin
Directiva 2012/34/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 noiembrie 2012
privind instituirea spațiului feroviar unic european (reformare), anumite
principii fundamentale, care prevăd că întreprinderile feroviare
trebuie să fie administrate pe baza principiilor care se aplică
societăților comerciale, că entitățile responsabile
pentru alocarea capacităților și tarifarea infrastructurii
feroviare trebuie să fie separate de entitățile care
operează servicii feroviare, că trebuie să existe o separare a
conturilor, că este necesar ca orice întreprindere feroviară
autorizată în conformitate cu criteriile UE să aibă acces la
infrastructura feroviară în condiții echitabile și
nediscriminatorii și că administratorii infrastructurilor pot
beneficia de finanțare din partea statului.
(3)       Regulamentul (CEE) nr. 1192/69
este inconsecvent și incompatibil cu măsurile legislative în vigoare. În special, în contextul unei piețe
liberalizate în care întreprinderile feroviare se află în
concurență directă cu întreprinderile feroviare enumerate,
discriminările dintre aceste două grupuri de întreprinderi nu mai
sunt justificate.
(4)       Prin urmare, este
oportună abrogarea Regulamentului (CEE) nr. 1192/69 pentru a înlătura
incoerențele existente în ordinea juridică a UE, contribuind astfel
la simplificare prin eliminarea unui act juridic care a devenit
depășit.
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CEE) nr. 1192/69 se
abrogă.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în
ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii
Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu
în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles,
Pentru Parlamentul European                      Pentru
Consiliu
Președintele                                                  Președintele
[1]               JO L 343, 14.12.2012, p. 32.
[2]               JO C , , p. .
[3]               JO C , , p. .


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 14.12.2016
            COM(2016) 798 final
            2016/0399(COD)
            Propunere de
            REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI
            de adaptare la articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene a unei serii de acte juridice din domeniul justiției care prevăd utilizarea procedurii de reglementare cu control
            (Text cu relevanță pentru SEE)

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Contextul propunerii

               În paralel cu Propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de adaptare la articolele 290 și 291 din TFUE a unei serii de acte juridice care prevăd utilizarea procedurii de reglementare cu control, prezenta propunere vizează alinierea a trei acte legislative din domeniul justiției care se referă în continuare la procedura de reglementare cu control.

               Aceste instrumente trebuie să fie aliniate printr-o propunere separată, deoarece au fost adoptate pe baza unui temei juridic care intră sub incidența părții a treia titlul V din TFUE, nefiind, prin urmare, obligatorii pentru toate statele membre și fiind astfel incompatibile cu temeiurile juridice ale celorlalte acte de bază. În toate cele trei cazuri, Regatul Unit și Irlanda au ales să aplice respectivele acte juridice, în conformitate cu Protocolul privind poziția Regatului Unit și a Irlandei, anexat la tratat, iar Danemarca nu participă la acestea, în conformitate cu Protocolul privind poziția Danemarcei, anexat la tratat.

               Tratatul de la Lisabona a modificat în mod substanțial structura în ceea ce privește competențele care pot fi conferite Comisiei de către legiuitor. Acesta prevede o distincție clară între actele de natură cvasilegislativă, pe de o parte, și, pe de altă parte, actele care pun în aplicare dispozițiile unui act de bază. Tratatul de la Lisabona prevede, de asemenea, un cadru juridic total diferit pentru fiecare tip de act.

               Cele două dispoziții în cauză sunt articolele 290 și 291 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (denumit în continuare „TFUE”), astfel cum au fost introduse de Tratatul de la Lisabona, care a intrat în vigoare la data de 1 decembrie 2009(
                  1
               ). Articolele menționate determină modificări semnificative ale procedurii cunoscute până în prezent sub denumirea de „procedura comitetului”.

               În ceea ce privește formularea, definiția actelor delegate de la articolul 290 alineatul (1) din tratat este foarte asemănătoare cu cea a actelor care, în temeiul Deciziei 1999/468/CE
                  2
               , astfel cum a fost modificată de Decizia 2006/512/CE a Consiliului („Decizia privind procedura comitetelor”), fac obiectul procedurii de reglementare cu control prevăzută la articolul 5a din decizia menționată. În ambele cazuri, actele respective au un domeniu de aplicare general și vizează modificarea sau completarea anumitor elemente neesențiale ale instrumentului legislativ.

               Din acest motiv, revizuirea Deciziei privind procedura comitetelor prin intermediul Regulamentului 182/2011
                  3
                („Regulamentul privind procedura comitetelor”), care a fost adoptat pe baza articolului 291 alineatul (3) din TFUE privind competențele de executare, nu a inclus în domeniul său de aplicare și articolul 5a din Decizia privind procedura comitetelor. Prin urmare, articolul 5a, care stabilește procedura de reglementare cu control, a trebuit să fie menținut provizoriu în scopurile actelor de bază existente care fac trimitere la acest articol.

               În consecință, procedura de reglementare cu control apare încă în cele trei de acte de bază existente care fac obiectul prezentei propuneri și continuă să se aplice (în conformitate cu articolul 5a din Decizia privind procedura comitetelor) în actele respective până când acestea sunt modificate și adaptate în mod formal la Tratatul de la Lisabona.

               La momentul adoptării Regulamentului 182/2011, Comisia și-a luat angajamentul de a revizui dispozițiile legate de această procedură, pentru a le adapta în timp util, conform criteriilor prevăzute în Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene
                  4
               . Alinierea actelor în cauză a fost propusă anterior de Comisie în 2013
                  5
               , tot în cadrul unei propuneri distincte, dar, din cauza stagnării negocierilor interinstituționale privind aceste dosare, Comisia, așa cum anunțase în programul său de lucru pentru 2015
                  6
               , a retras propunerea
                  7
               .

               Chestiunea alinierii a fost abordată din nou în cadrul discuțiilor referitoare la revizuirea Acordului interinstituțional privind o mai bună legiferare
                  8
               . Toate instituțiile au recunoscut necesitatea alinierii și Comisia s-a angajat să înainteze, până la sfârșitul anului 2016, o nouă propunere de aliniere a actelor legislative care conțin încă trimiteri la procedura de reglementare cu control. Prezenta propunere răspunde acestui angajament.

               În același timp, acordul interinstituțional și înțelegerea comună privind actele delegate anexată la acesta îmbunătățesc, de asemenea, cadrul pentru actele delegate și, prin urmare, răspund principalei preocupări care a împiedicat adesea acceptarea de către Consiliu a actelor delegate, și anume consultarea experților din statele membre. Acordul prevede acum un angajament clar de consultare sistematică a experților din statele membre în elaborarea actelor delegate, inclusiv cu privire la proiectul de text, îndeplinind astfel o condiție-cheie pentru reușita celei de a doua încercări de a alinia vechile dispoziții referitoare la procedura de reglementare cu control la Tratatul de la Lisabona. Acest angajament este inclus acum în mod explicit în noile clauze standard care urmează să fie utilizate în redactarea competențelor conferite Comisiei. De asemenea, acordul recunoaște în mod explicit rolul important al cooperării timpurii și al schimbului timpuriu de opinii cu Parlamentul European cu privire la actele delegate. Acordul confirmă faptul că Parlamentul European trebuie să primească toate documentele în același timp cu experții din statele membre, inclusiv proiectele de acte delegate, și prevede asigurarea sistematică și facilitarea accesului experților Parlamentului European la reuniunile grupurilor de experți ale Comisiei care elaborează acte delegate. În fine, acordul prevede posibilitatea invitării Comisiei la reuniuni în Parlamentul European (sau în Consiliu) pentru un schimb de opinii suplimentar în ceea ce privește elaborarea actelor delegate.

               Adaptarea la regimul actelor delegate nu va avea incidență asupra procedurilor în curs în cadrul cărora un comitet a emis deja un aviz în conformitate cu dispozițiile Deciziei privind procedura comitetelor.

               2.Metoda alinierii și principalele elemente ale propunerii

               Punctul de plecare pentru determinarea domeniului de aplicare al prezentei propuneri îl reprezintă actele juridice vizate de propunerea de aliniere legislativă corespunzătoare adoptată de Comisie în 2013. Actele cu privire la care s-au făcut între timp propuneri legislative individuale nu sunt incluse în prezenta propunere. Este vorba de două acte din domeniul justiției: Regulamentul (CE) nr. 1896/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2006 de instituire a unei proceduri europene de somație de plată
                  9
                și Regulamentul (CE) nr. 861/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 iulie 2007 de stabilire a unei proceduri europene cu privire la cererile cu valoare redusă
                  10
               , care au fost aliniate între timp prin Regulamentul (UE) 2015/2421 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2015 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 861/2007 de stabilire a unei proceduri europene cu privire la cererile cu valoare redusă și a Regulamentului (CE) nr. 1896/2006 de instituire a unei proceduri europene de somație de plată
                  11
               .

               În propunerile de aliniere din 2013, abordarea legislativă aleasă nu fost aceea de a modifica individual actele de bază în cauză, ci de a prevedea într-o manieră generală că trimiterile la procedura de reglementare cu control prevăzute în actele de bază trebuie citite ca trimiteri la articolul 290, respectiv la articolul 290 sau la articolul 291. În cadrul acestei abordări, fiecare act de bază ar fi trebuit citit întotdeauna împreună cu Regulamentul Omnibus relevant, dacă acesta ar fi fost adoptat.

               Având în vedere dificultățile cu care s-a confruntat în special Consiliul în ceea ce privește această tehnică, abordarea adoptată în prezenta propunere este diferită. Acum se propune modificarea fiecărui act de bază în cauză. Această abordare este similară cu cea aleasă în 2007, atunci când în cadrul unui exercițiu similar s-au introdus dispozițiile privind procedura de reglementare cu control
                  12
               . În consecință, se aduc o serie de modificări fiecărui act de bază. Dispoziția de împuternicire, și anume textul care conține împuternicirea materială pentru procedura de reglementare cu control, este reformulată și urmează redactarea convenită în clauzele standard pentru articolele de delegare de competențe. Articolul standard privind exercitarea delegării, deci articolul procedural, este introdus în fiecare act de bază și se elimină trimiterile la procedura de reglementare cu control. Pentru fiecare act se menționează în mod explicit dacă împuternicirea permite modificarea actului de bază. Noile clauze standard care prevăd consultarea experților din statele membre la elaborarea actelor delegate sunt incluse în prezent în fiecare act de bază. Nicio împuternicire nu prevede modificări ale altor acte.

               În ceea ce privește alegerea dintre împuternici pentru acte delegate și împuternici pentru acte de punere în aplicare, propunerile de aliniere din 2013 au pornit de la ipoteza că măsurile care fac obiectul procedurii de reglementare cu control corespund, în principiu, celor care pot face obiectul delegării de competențe, astfel cum se prevede la articolul 290 din TFUE.

               Ipoteza generală care stă la baza noii propuneri este aceea că evaluarea efectuată în cadrul propunerilor Omnibus din 2013 rămâne valabilă. Nici negocierile privind Omnibus din 2013, nici jurisprudența pe această temă
                  13
               , nici rezultatul Acordului interinstituțional privind o mai bună legiferare nu au dus la noi criterii care să fi impus o reevaluare globală.

               În ceea ce privește durata împuternicirii, Comisia propune împuterniciri cu o durată nedeterminată. În cadrul negocierilor privind propunerile din 2013, atât Consiliul, cât și Parlamentul European au favorizat o durată fixă de 5 ani cu reînnoire automată în urma unui raport al Comisiei care să fie prezentat înainte de expirarea delegării. În noua propunere, Comisia își menține poziția potrivit căreia durata nedeterminată a împuternicirii este justificată deoarece legiuitorul are posibilitatea de a revoca o împuternicire în toate cazurile și în orice moment. În fine, acordul interinstituțional aduce o mai mare transparență în ceea ce privește actele delegate, în special prin intermediul registrului comun pentru acte delegate pe care instituțiile au convenit să-l instituie până la sfârșitul anului 2017. Acest registru va permite formarea cu ușurință a unei imagini de ansamblu asupra actelor delegate adoptate în temeiul tuturor instrumentelor.

               3.Temei juridic, subsidiaritate

               Prezenta propunere se bazează pe temeiurile juridice ale actelor de bază modificate. Prezenta inițiativă se referă exclusiv la procedurile care trebuie aplicate la nivelul Uniunii pentru adoptarea actelor pe baza competențelor conferite.

               2016/0399 (COD)

               Propunere de

               REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI

               de adaptare la articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene a unei serii de acte juridice din domeniul justiției care prevăd utilizarea procedurii de reglementare cu control

               (Text cu relevanță pentru SEE)

               PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 81 alineatul (2),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               după transmiterea proiectului de act legislativ parlamentelor naționale,

               acționând în conformitate cu procedura legislativă ordinară,

               întrucât:

               (1)Tratatul de la Lisabona a introdus o distincție între competențele delegate Comisiei de a adopta acte fără caracter legislativ și cu domeniu de aplicare general pentru a completa sau modifica anumite elemente neesențiale ale unui act legislativ (acte delegate) și competențele conferite Comisiei de a adopta acte pentru a asigura condiții unitare de punere în aplicare a actelor obligatorii din punct de vedere juridic ale Uniunii (acte de punere în aplicare).

               (2)Măsurile care pot face obiectul delegării de competențe, astfel cum se prevede la articolul 290 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), corespund, în principiu, măsurilor care fac obiectul procedurii de reglementare cu control, stabilită la articolul 5a din Decizia 1999/468/CE a Consiliului
                  14
               .

               (3)Propunerile anterioare privind alinierea legislației referitoare la procedura de reglementare cu control la cadrul juridic introdus de Tratatul de la Lisabona
                  15
                au fost retrase
                  16
                din cauza stagnării negocierilor interinstituționale.

               (4)Parlamentul European, Consiliul și Comisia Europeană au convenit ulterior asupra unui nou cadru pentru actele delegate în Acordul interinstituțional privind o mai bună legiferare din 13 aprilie 2016
                  17
                și au recunoscut necesitatea de a alinia întreaga legislație existentă la cadrul legislativ introdus de Tratatul de la Lisabona. În special, cele trei instituții au convenit asupra necesității de a acorda o prioritate deosebită alinierii rapide a tuturor actelor de bază care se referă în continuare la procedura de reglementare cu control. Comisia și-a luat angajamentul de a elabora o propunere privind această aliniere până la sfârșitul anului 2016.

               (5)Împuternicirile din actele de bază care prevăd utilizarea procedurii de reglementare cu control îndeplinesc criteriile prevăzute la articolul 290 din TFUE și ar trebui adaptate la această dispoziție.

               (6)Prezentul regulament nu ar trebui să aibă incidență asupra procedurilor în curs în cadrul cărora un comitet a emis deja un aviz în conformitate cu articolul 5a din Decizia 1999/468/CE înainte de intrarea în vigoare a prezentului regulament.

               (7)Prin urmare, actele în cauză ar trebui modificate în consecință,

               ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

               Articolul 1

               Actele enumerate în anexă se modifică în conformitate cu anexa.

               Articolul 2

               Prezentul regulament nu are incidență asupra procedurilor în curs în cadrul cărora un comitet a emis deja un aviz în conformitate cu articolul 5a din Decizia 1999/468/CE.

               Articolul 3

               Prezentul regulament intră în vigoare în a  zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.

               Adoptat la Bruxelles,

                  Pentru Parlamentul European,
                        Pentru Consiliu,

                  Președintele
                        Președintele

                     (1)
                  JO C 306, 17.12.2007.

                     (2)
                  JO L 184, 17.7.1999, p. 23.

                     (3)
                  JO L 55, 28.2.2011, p. 13.

                     (4)
                  JO L 55, 28.2.2011, p. 19.

                     (5)
                  COM(2013) 452 final.

                     (6)
                  COM(2014) 910 final.

                     (7)
                  (2015/C 80/08), JO C 80, 7.2.2015, p. 17.

                     (8)
                  JO L 123, 12.5.2016, p. 1.

                     (9)
                  JO L 399, 30.12.2006, p. 1.

                     (10)
                  JO L 199, 31.7.2007, p. 1.

                     (11)
                  JO L 341, 24 decembrie 2015, p. 1.

                     (12)
                  Regulamentul (CE) nr. 1137/2008, JO L 311, 21.11.2008, p. 1.

                     (13)
                  Cauza C-88/14 Comisia/Parlamentul European și Consiliul, cauza C-286/14 Parlamentul European/Comisia și cauza C-472/12 Comisia/Parlamentul European și Consiliul.

                     (14)
                  Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (JO L 184, 17.7.1999, p. 23).

                     (15)
                  COM(2013) 451 final, COM(2013) 452 final și COM(2013) 751 final.

                     (16)
                  (2015/C 80/08), J C 80, 7.2.2015, p. 17.

                     (17)
                  JO L 123, 12.5.2016, p. 1.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 14.12.2016
            COM(2016) 798 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea deREGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
            de adaptare la articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene a unei serii de acte juridice din domeniul justiției care prevăd utilizarea procedurii de reglementare cu control (Text cu relevanță pentru SEE)

               ANEXĂ

               1.Regulamentul (CE) nr. 1206/2001 al Consiliului din 28 mai 2001 privind cooperarea între instanțele statelor membre în domeniul obținerii de probe în materie civilă sau comercială
                  1

               În vederea actualizării Regulamentului (CE) nr. 1206/2001, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din tratat ar trebui delegată Comisiei pentru a modifica anexa la regulamentul menționat în scopul adaptării formularelor-tip sau al efectuării de modificări tehnice. Este deosebit de important ca, în cursul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți, și ca respectivele consultări să se desfășoare în conformitate cu principiile stabilite în Acordul interinstituțional privind o mai bună legiferare din 13 aprilie 2016. În special, pentru a asigura participarea egală la pregătirea actelor delegate, Parlamentul European și Consiliul primesc toate documentele în același timp cu experții din statele membre, iar experții acestor instituții au acces sistematic la reuniunile grupurilor de experți ale Comisiei însărcinate cu pregătirea actelor delegate.

               În consecință, Regulamentul (CE) nr. 1206/2001 se modifică după cum urmează:

               (1) articolul 19 se modifică după cum urmează:

               (a)
                     titlul se înlocuiește cu următorul text:

               „Manual”;

               (b)
                     alineatul (2) se elimină;

               (2) se introduc următoarele articole 19a și 19b:

               „Articolul 19a

               Acte delegate

               Comisia este împuternicită să adopte, în conformitate cu articolul 19b, acte delegate de modificare a anexei pentru a actualiza formularele-tip sau pentru a aduce modificări tehnice acestor formulare.”;

               „Articolul 19b

               Exercitarea delegării

               1. Competența de a adopta acte delegate se conferă Comisiei în condițiile stabilite la prezentul articol.

               2. Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 19a se conferă Comisiei pentru o perioadă de timp nedeterminată de la data intrării în vigoare a prezentului regulament.

               3. Delegarea de competențe menționată la articolul 19a poate fi revocată în orice moment de către Parlamentul European sau de către Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificate în respectiva decizie. Aceasta intră în vigoare în ziua următoare publicării deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară specificată în decizie. Decizia nu aduce atingere validității oricăror acte delegate care sunt deja în vigoare.

               4. Înainte de adoptarea unui act delegat, Comisia îi consultă pe experții desemnați de fiecare stat membru în conformitate cu principiile prevăzute în Acordul interinstituțional privind o mai bună legiferare din 13 aprilie 2016*.

               5. De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.

               6. Un act delegat adoptat în temeiul articolului 19a intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecții în termen de două luni de la notificarea acestuia Parlamentului European și Consiliului sau în cazul în care, înainte de expirarea termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia cu privire la faptul că nu vor formula obiecții. Acest termen se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.

               _________________________

               *
                     JO L 123, 12.5.2016, p. 1.”;

               (3) Articolul 20 se elimină.

               2.Regulamentul (CE) nr. 805/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 aprilie 2004 privind crearea unui Titlu Executoriu European pentru creanțele necontestate
                  2

               În vederea actualizării Regulamentului (CE) nr. 805/2004, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din tratat ar trebui delegată Comisiei pentru a modifica anexele la regulamentul menționat în scopul adaptării formularelor-tip. Este deosebit de important ca, în cursul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți, și ca respectivele consultări să se desfășoare în conformitate cu principiile stabilite în Acordul interinstituțional privind o mai bună legiferare din 13 aprilie 2016. În special, pentru a asigura participarea egală la pregătirea actelor delegate, Parlamentul European și Consiliul primesc toate documentele în același timp cu experții din statele membre, iar experții acestor instituții au acces sistematic la reuniunile grupurilor de experți ale Comisiei însărcinate cu pregătirea actelor delegate.

               În consecință, Regulamentul (CE) nr. 805/2004 se modifică după cum urmează:

               (1) articolul 31 se înlocuiește cu următorul text:

               „Articolul 31

               Modificarea anexelor

               Comisia este împuternicită să adopte, în conformitate cu articolul 31a, acte delegate de modificare a anexelor pentru a actualiza formularele-tip.”;

               (2) se introduce următorul articol 31a:

               „Articolul 31a

               Exercitarea delegării

               1. Competența de a adopta acte delegate se conferă Comisiei în condițiile stabilite la prezentul articol.

               2. Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 31 se conferă Comisiei pentru o perioadă de timp nedeterminată de la data intrării în vigoare a prezentului regulament.

               3. Delegarea de competențe menționată la articolul 31 poate fi revocată în orice moment de către Parlamentul European sau de către Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificate în respectiva decizie. Aceasta intră în vigoare în ziua următoare publicării deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară specificată în decizie. Decizia nu aduce atingere validității oricăror acte delegate care sunt deja în vigoare.

               4. Înainte de adoptarea unui act delegat, Comisia îi consultă pe experții desemnați de fiecare stat membru în conformitate cu principiile prevăzute în Acordul interinstituțional privind o mai bună legiferare din 13 aprilie 2016*.

               5. De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.

               6. Un act delegat adoptat în temeiul articolului 31 intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecții în termen de două luni de la notificarea acestuia Parlamentului European și Consiliului sau în cazul în care, înainte de expirarea termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia cu privire la faptul că nu vor formula obiecții. Acest termen se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.

               ________________________

               *
                     JO L 123, 12.5.2016, p. 1.”;

                  (3) articolul 32 se elimină.

               3.Regulamentul (CE) nr. 1393/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 noiembrie 2007 privind notificarea sau comunicarea în statele membre a actelor judiciare și extrajudiciare în materie civilă sau comercială („notificarea sau comunicarea actelor”) și abrogarea Regulamentului (CE) nr. 1348/2000 al Consiliului
                  3

               În vederea actualizării Regulamentului (CE) nr. 1393/2007, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din tratat ar trebui delegată Comisiei pentru a aduce amendamente anexelor I și II la regulamentul menționat în scopul actualizării formularelor-tip sau al efectuării de modificări tehnice. Este deosebit de important ca, în cursul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți, și ca respectivele consultări să se desfășoare în conformitate cu principiile stabilite în Acordul interinstituțional privind o mai bună legiferare din 13 aprilie 2016. În special, pentru a asigura participarea egală la pregătirea actelor delegate, Parlamentul European și Consiliul primesc toate documentele în același timp cu experții din statele membre, iar experții acestor instituții au acces sistematic la reuniunile grupurilor de experți ale Comisiei însărcinate cu pregătirea actelor delegate.

               În consecință, Regulamentul (CE) nr. 1393/2007 se modifică după cum urmează:

               (1) articolul 17 se înlocuiește cu următorul text:

               „Articolul 17

               Modificarea anexelor

               Comisia este împuternicită să adopte, în conformitate cu articolul 17a, acte delegate de modificare a anexelor I și II pentru a actualiza formularele-tip sau pentru a aduce modificări tehnice formularelor menționate.”;

               (2) se introduce următorul articol 17a:

               „Articolul 17a

               Exercitarea delegării

               1. Competența de a adopta acte delegate se conferă Comisiei în condițiile stabilite la prezentul articol.

               2. Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 17 se conferă Comisiei pentru o perioadă de timp nedeterminată de la data intrării în vigoare a prezentului regulament.

               3. Delegarea de competențe menționată la articolul 17 poate fi revocată în orice moment de către Parlamentul European sau de către Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificate în respectiva decizie. Aceasta intră în vigoare în ziua următoare publicării deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară specificată în decizie. Decizia nu aduce atingere validității oricăror acte delegate care sunt deja în vigoare.

               4. Înainte de adoptarea unui act delegat, Comisia îi consultă pe experții desemnați de fiecare stat membru în conformitate cu principiile prevăzute în Acordul interinstituțional privind o mai bună legiferare din 13 aprilie 2016*.

               5. De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.

               6. Un act delegat adoptat în temeiul articolului 17 intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecții în termen de două luni de la notificarea acestuia Parlamentului European și Consiliului sau în cazul în care, înainte de expirarea termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia cu privire la faptul că nu vor formula obiecții. Acest termen se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.

               ________________________

               *
                     JO L 123, 12.5.2016, p. 1.”;

               (3) articolul 18 se elimină.

                     (1)
                  JO L 174, 27.6.2001, p. 1.

                     (2)
                  JO L 143, 30.4.2004, p. 15.

                     (3)
                  JO L 324, 10.12. 2007, p. 79.


|

52011PC0322

/* COM/2011/0322 final - NLE 2011/0151 */  Propunere de REGULAMENT AL CONSILIULUI de abrogare a măsurilor antidumping aplicabile importurilor de cumarină originară din Republica Populară Chineză

	EXPUNERE DE MOTIVE1.  CONTEXTUL PROPUNERII2.  Motivele și obiectivele propuneriiPrezenta propunere se referă la aplicarea Regulamentului (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în cadrul procedurii privind importurile de cumarină originară din Republica Populară Chineză.-  Contextul generalPrezenta propunere se înscrie în contextul punerii în aplicare a regulamentului de bază și constituie rezultatul unei anchete care s-a desfășurat în conformitate cu cerințele de fond și de procedură prevăzute în regulamentul de bază.-  Dispoziții în vigoare în domeniul propuneriiRegulamentul (CE) nr. 600/1996 al Consiliului[1] din 25 martie 1996 de instituire a unei taxe antidumping definitive pentru importurile de cumarină originară din Republica Populară Chineză.Regulamentul (CE) nr. 769/2002 al Consiliului[2] din 7 mai 2002 de instituire a dreptului antidumping definitiv pentru importurile de cumarină originară din Republica Populară Chineză.Regulamentul (CE) nr. 2272/2004 al Consiliului[3] din 22 decembrie 2004 de extindere a dreptului antidumping definitiv instituit prin Regulamentul (CE) nr. 769/2002 pentru importurile de cumarină originară din Republica Populară Chineză la importurile de cumarină expediată din India sau din Thailanda, indiferent că a fost sau nu declarată originară din aceste țări.Decizia (CE) nr. 3/2005 a Comisiei[4] din 3 ianuarie 2005 de acceptare a unui angajament oferit în cadrul anchetei privind eludarea măsurilor antidumping instituite prin Regulamentul (CE) nr. 769/2002 al Consiliului asupra importurilor de cumarină originară din Republica Populară Chineză prin importuri de cumarină expediată din India sau din Thailanda, fie că a fost sau nu declarată originară din respectivele țări.Regulamentul (CE) nr. 1650/2006 al Consiliului[5] din 7 noiembrie 2006 de extindere a dreptului antidumping definitiv instituit prin Regulamentul (CE) nr. 769/2002 privind importurile de cumarină originare din Republica Populară Chineză la importurile de cumarină expediată din Indonezia sau Malaysia, indiferent dacă a fost sau nu declarată ca originară din Indonezia sau Malaysia.Regulamentul (CE) nr. 654/2008 al Consiliului[6] din 29 aprilie 2008 de impunere a unei taxe antidumping definitive la importurile de cumarină originară din Republica Populară Chineză, astfel cum a fost extins la importurile de cumarină expediată din India, Thailanda, Indonezia și Malaezia, fie că aceasta este declarată sau nu ca fiind originară din India, Thailanda, Indonezia și Malaezia-  Coerența cu alte politici și obiective ale UniuniiNu este cazul.3.  CONSULTAREA PĂRȚILOR INTERESATE ȘI EVALUAREA IMPACTULUI4.  Consultarea părților interesatePărțile interesate vizate de procedură au avut posibilitatea de a-și apăra interesele în cursul anchetei, în conformitate cu dispozițiile regulamentului de bază.-  Obținerea și utilizarea expertizeiNu a fost necesar să se recurgă la expertiză externă.-  Evaluarea impactuluiPrezenta propunere este rezultatul punerii în aplicare a regulamentului de bază.Regulamentul de bază nu conține dispoziții referitoare la evaluarea generală a impactului, în schimb conține o listă exhaustivă de condiții care trebuie evaluate.5.  ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII6.  Rezumatul acțiunii propuseLa 5 noiembrie 2010, Comisia a inițiat ex-officio o reexaminare intermediară parțială, limitată la aspectele referitoare la prejudiciu, a măsurilor antidumping aplicabile importurilor de cumarină originară din Republica Populară Chineză, astfel cum au fost extinse la importurile de cumarină expediată din India, Thailanda, Indonezia și Malaysia, fie că aceasta este declarată sau nu ca fiind originară din India, Thailanda, Indonezia și Malaysia, în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene.Scopul acestei anchete a fost de a examina dacă mai exista încă o producție de cumarină în Uniunea Europeană și, în caz afirmativ, dacă industria Uniunii continua să sufere un prejudiciu cauzat de importurile care fac obiectul unui dumping.Comisia a fost informată de către unicul producător de cumarină cunoscut în UE, care a constituit industria din Uniune în ancheta care a condus la instituirea măsurilor existente, că societatea a decis să își închidă definitiv unitatea de producție la sfârșitul lunii august 2010. În acest moment, singura opțiune a societăților europene este de a importa cumarină.Comisia nu a identificat argumente care să sugereze că interesul Uniunii ar putea justifica menținerea măsurilor antidumping în vigoare și propune, prin urmare, abrogarea acestor măsuri.Prin urmare, se propune adoptarea de către Consiliu a propunerii de regulament atașate, care ar trebui publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene cât mai curând posibil și, în orice caz, nu mai târziu de 12 iulie 2011.-  Temei juridicRegulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene.-  Principiul subsidiaritățiiPropunerea intră în sfera competenței exclusive a Uniunii Europene. În consecință, principiul subsidiarității nu se aplică.-  Principiul proporționalitățiiPropunerea este în conformitate cu principiul proporționalității din următoarele motive:Tipul acțiunii este descris în regulamentul de bază menționat anterior și exclude luarea de decizii la nivel național.Nu sunt necesare indicații privind măsura în care sarcina financiară și administrativă care revine Uniunii, guvernelor naționale, autorităților regionale și locale, operatorilor economici și cetățenilor este limitată la minimum și proporțională cu obiectivul propunerii.-  Alegerea instrumentelorInstrumente propuse: regulament.Alte instrumente nu ar fi adecvate din următorul motiv:Alte instrumente nu ar fi adecvate deoarece regulamentul de bază nu prevede alte opțiuni.7.  IMPLICAȚII BUGETAREPropunerea nu are implicații asupra bugetului Uniunii.2011/0151 (NLE)Propunere deREGULAMENT AL CONSILIULUIde abrogare a măsurilor antidumping aplicabile importurilor de cumarină originară din Republica Populară ChinezăCONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene[7] (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 9 și articolul 11 alineatul (2),având în vedere propunerea prezentată de către Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”) după consultarea comitetului consultativ,întrucât:8.  PROCEDURA9.  Măsurile în vigoare10.  Măsurile aflate în vigoare în prezent constau într-o taxă antidumping definitivă instituită prin Regulamentul (CE) nr. 654/2008 al Consiliului[8] la importurile de cumarină originară din Republica Populară Chineză, astfel cum a fost extins la importurile de cumarină expediată din India, Thailanda, Indonezia și Malaysia, fie că aceasta este declarată sau nu ca fiind originară din India, Thailanda, Indonezia și Malaysia și într-un angajament acceptat din partea unui producător indian (Atlas Fine Chemicals Pvt. Ltd)[9].11.  Motivele reexaminării12.  Comisia a fost informată că unicul producător de cumarină, care a constituit industria din Uniune în ancheta care a condus la instituirea măsurilor existente, a decis să înceteze producția de cumarină în cadrul Uniunii Europene la sfârșitul lunii august 2010.13.  Deschiderea procedurii14.  În consecință, după consultarea comitetului consultativ, Comisia a deschis, prin intermediul unui aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene[10] , o reexaminare intermediară parțială, limitată la aspectele referitoare la prejudiciu, a măsurilor antidumping aplicabile importurilor de cumarină originară din Republica Populară Chineză, astfel cum au fost extinse la importurile de cumarină expediată din India, Thailanda, Indonezia și Malaysia, fie că aceasta este declarată sau nu ca fiind originară din India, Thailanda, Indonezia și Malaysia.15.  Comisia a informat oficial producătorii din Uniune și reprezentanții Republicii Populare Chineze cu privire la deschiderea anchetei de reexaminare. Părțile interesate au avut posibilitatea de a-și prezenta în scris punctele de vedere și de a solicita o audiere în termenul stabilit în avizul de deschidere.16.  Produsul supus reexaminării17.  Produsul care face obiectul reexaminării este cumarina, originară din Republica Populară Chineză, încadrată în prezent la codul NC ex 2932 21 00 (denumită în continuare „produsul în cauză”).18.  Constatări și încheierea procedurii19.  Ancheta a confirmat faptul că unicul producător european al produsului în cauză și-a închis definitiv instalația de producție în luna august 2010.20.  Comisia consideră că prezenta procedură ar trebui încheiată, dat fiind că ancheta de reexaminare nu a relevat niciun motiv care să arate că încheierea nu ar fi în interesul Uniunii. Părțile interesate au fost informate în consecință și li s-a acordat posibilitatea de a prezenta observații. Nu au fost primite observații care să indice că încheierea nu ar fi în interesul Uniunii.21.  Prin urmare, Comisia concluzionează că ar trebui încheiată procedura antidumping privind importurile în Uniune de cumarină originară din Republica Populară Chineză, astfel cum a fost extinsă la importurile de cumarină expediată din India, Thailanda, Indonezia și Malaysia, fie că aceasta este declarată sau nu ca fiind originară din India, Thailanda, Indonezia și Malaysia,ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:Articolul 1Se abrogă măsurile antidumping privind importurile de cumarină încadrată în prezent la codul NC ex 2932 21 00 și originară din Republica Populară Chineză, astfel cum au fost extinse la importurile de cumarină expediată din India, Thailanda, Indonezia și Malaysia, fie că aceasta este declarată sau nu ca fiind originară din India, Thailanda, Indonezia și Malaysia și procedura privind aceste importuri este încheiată.Articolul 2Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.Adoptat la Bruxelles, […]Pentru Consiliu,Preşedintele [1] JO L 086, 4.4.1996, p. 1.[2] JO L 123, 9.5.2002, p. 1.[3] JO L 396, 31.12.2004, p. 19.[4] JO L 1, 4.1.2005, p. 15.[5] JO L 311, 10.11.2006, p. 1.[6] JO L 183, 11.7.2008, p. 1.[7] JO L 343, 22.12.2009, p. 51.[8] JO L 183, 11.7.2008, p. 1.[9] JO L 1, 4.1.2005, p. 15.[10] JO C 299, 5.11.2010, p. 4.