               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 12.4.2021
            COM(2021) 173 final
            2021/0092(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului pentru comerț al Acordului comercial dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Columbia, Peru și Ecuador, pe de altă parte, în ceea ce privește modificările Deciziilor nr. 1/2014, nr. 2/2014, nr. 3/2014, nr. 4/2014 și nr. 5/2014 ale Comitetului pentru comerț pentru a ține seama de aderarea Ecuadorului la acordul comercial și pentru a actualiza listele arbitrilor și experților în materie de comerț și dezvoltare durabilă

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Propunerea se referă la decizia de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului pentru comerț al Acordului comercial dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Columbia, Peru și Ecuador, pe de altă parte (denumit în continuare „acordul comercial”), pentru a modifica deciziile Comitetului pentru comerț astfel încât să se țină seama de aderarea Ecuadorului la acord și pentru a actualiza lista arbitrilor și experților în materie de comerț și dezvoltare durabilă cuprinsă în acesta.

               2.Contextul propunerii

               2.1.Acordul comercial

               Acordul comercial dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Columbia și Peru, pe de altă parte, a fost semnat la Bruxelles la 26 iunie 2012. În conformitate cu Decizia 2012/735/UE a Consiliului
                  1
               , Acordul comercial se aplică cu titlu provizoriu de la 1 martie 2013 cu Peru
                  2
                și de la 1 august 2013 cu Columbia
                  3
               .

               Acordul a fost modificat prin Protocolul de aderare la Acordul comercial dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Columbia și Peru, pe de altă parte, pentru a se ține seama de aderarea Ecuadorului, semnat la Bruxelles la 11 noiembrie 2016
                  4
               . Acordul comercial se aplică provizoriu între Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Ecuadorul, pe de altă parte, de la 1 ianuarie 2017
                  5
               .

               Articolul 12 din acordul comercial instituie Comitetul pentru comerț, care cuprinde reprezentanți ai părții UE și reprezentanți ai fiecărei țări andine semnatare, la nivel de miniștri sau reprezentanți desemnați de la acest nivel. Comitetul pentru comerț monitorizează și facilitează funcționarea acordului comercial și corecta aplicare a dispozițiilor acestuia, și examinează alte modalități de atingere a obiectivelor sale. Acesta evaluează și adoptă decizii, astfel cum se prevede în acordul comercial, privind orice subiect pus în discuția sa de către organismele specializate instituite în conformitate cu acordul comercial. Comitetul pentru comerț adoptă decizii prin consens.

               Comitetul pentru comerț a adoptat decizii care trebuie modificate pentru a ține seama de aderarea Ecuadorului la acord.

               Titlul XII din acordul comercial acoperă toate diferendele referitoare la interpretarea sau aplicarea dispozițiilor acordului comercial, cu excepția cazului în care se prevede altfel în acordul comercial.

               În urma aderării Ecuadorului, Comitetul pentru comerț urmează să actualizeze regulamentul de procedură al Comitetului pentru comerț, regulamentul de procedură și codul de conduită pentru arbitri, lista arbitrilor, regulamentul de procedură al grupului de experți în domeniul comerțului și al dezvoltării durabile și al grupului de experți privind chestiunile reglementate de titlul Comerț și dezvoltare durabilă.

               2.2.Comitetul pentru comerț

               Comitetul pentru comerț instituit în temeiul articolului 12 din acordul comercial monitorizează și facilitează funcționarea acordului și corecta aplicare a dispozițiilor acestuia; evaluează rezultatele obținute prin aplicarea acordului comercial, în special evoluția relațiilor comerciale și economice dintre părți; monitorizează activitățile tuturor organismelor specializate instituite prin acordul comercial și recomandă orice acțiune necesară; evaluează și adoptă decizii privind orice subiect adus în atenția sa de către organismele specializate și adoptă propriul regulament de procedură, precum și programul reuniunilor și agenda pentru reuniunile sale. Comitetul pentru comerț adoptă decizii prin consens. Deciziile adoptate sunt obligatorii pentru părți, care iau măsurile necesare pentru a le pune în aplicare. În cazurile menționate la articolul 12 alineatul (4) din acordul comercial, orice decizie se adoptă de către partea UE și țara andină semnatară vizată și este în vigoare numai între părțile respective, cu condiția ca aceste decizii să nu afecteze drepturile și obligațiile altei țări andine semnatare [articolul 14 alineatul (3)].

               3.Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii

               Prezenta propunere de decizie a Consiliului stabilește poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului pentru comerț al Acordului comercial dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Columbia, Ecuador și Peru, pe de altă parte, pentru a modifica deciziile Comitetului pentru comerț astfel încât să se țină seama de aderarea Ecuadorului la acordul comercial și pentru a actualiza lista arbitrilor și experților în materie de comerț și dezvoltare durabilă cuprinsă în acesta.

               Decizia de stabilire a acestei liste a arbitrilor din Ecuador ar fi trebuit să fie luată în cadrul primei reuniuni a Comitetului pentru comerț și, în prezent, trebuie luată cât mai curând posibil, pentru a pune în aplicare pe deplin dispozițiile titlului XII din acordul comercial privind soluționarea diferendelor.

               Părțile la acordul comercial au discutat decizia preconizată a Comitetului pentru comerț și au convenit că, sub rezerva procedurilor decizionale ale Uniunii, Comitetul pentru comerț trebuie să adopte această decizie în a doua jumătate a anului 2020.

               Decizia este esențială pentru finalizarea cadrului instituțional al acordului comercial și, prin urmare, pentru asigurarea punerii în aplicare fără probleme a acordului comercial.

               4.Temei juridic

               4.1.Temeiul juridic procedural

               4.1.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire a „pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului.”

               Noțiunea de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. Sunt, de asemenea, incluse instrumente care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  6
               .

               4.1.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Comitetul pentru comerț este un organism instituit printr-un acord, și anume Acordul comercial dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Columbia și Peru, pe de altă parte.

               Decizia pe care este invitat să o adopte Comitetul pentru comerț reprezintă un act cu efecte juridice obligatorii, în conformitate cu articolul 14 alineatul (2) din acordul comercial. Actul avut în vedere nu aduce modificări sau completări cadrului instituțional al acordului comercial.

               Temeiul juridic procedural al propunerii de decizie este, prin urmare, articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2.Temeiul juridic material

               4.2.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               4.2.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere, și anume modificarea Deciziilor nr. 1/2014, nr. 2/2014, nr. 3/2014, nr. 4/2014 și nr. 5/2014 ale Comitetului pentru comerț pentru a actualiza, printre altele, listele arbitrilor și ale experților în domeniul comerțului și al dezvoltării durabile cuprinse în acestea, intră sub incidența politicii comerciale comune.

               Prin urmare, temeiul juridic material al propunerii de decizie este articolul 207 din TFUE și în special alineatul (4) al acestuia.

               4.3.Concluzie

               Temeiul juridic al deciziei propuse trebuie să fie articolul 207 alineatul (4) primul paragraf din TFUE, coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               5.Publicarea actului avut în vedere

               Întrucât actul Consiliului va modifica Deciziile nr. 1/2014, nr. 2/2014, nr. 3/2014, nr. 4/2014 și nr. 5/2014 ale Comitetului pentru comerț, este oportun ca acesta să fie publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene după adoptare.

               2021/0092 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului pentru comerț al Acordului comercial dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Columbia, Peru și Ecuador, pe de altă parte, în ceea ce privește modificările Deciziilor nr. 1/2014, nr. 2/2014, nr. 3/2014, nr. 4/2014 și nr. 5/2014 ale Comitetului pentru comerț pentru a ține seama de aderarea Ecuadorului la acordul comercial și pentru a actualiza listele arbitrilor și experților în materie de comerț și dezvoltare durabilă

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 alineatul (4) primul paragraf coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Acordul comercial dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Columbia și Peru, pe de altă parte (denumit în continuare „acordul comercial”), a fost semnat la Bruxelles la 26 iunie 2012. În conformitate cu Decizia 2012/735/UE a Consiliului
                  7
               , acordul comercial a fost aplicat cu titlu provizoriu între Uniune și statele membre ale acesteia și Peru, de la 1 martie 2013, și Columbia, de la 1 august 2013.

               (2)Acordul comercial a fost modificat prin Protocolul de aderare, pentru a ține seama de aderarea Ecuadorului, semnat la Bruxelles la 11 noiembrie 2016
                  8
               . În conformitate cu Decizia 2012/735/UE a Consiliului
                  9
               , acordul comercial a fost aplicat cu titlu provizoriu între Uniune și statele membre ale acesteia și Ecuador de la 1 ianuarie 2017.

               (3)În conformitate cu articolul 13 alineatul (2) litera (g) punctul (vi) din acordul comercial, Comitetul pentru comerț poate să progreseze către îndeplinirea obiectivelor acordului comercial prin intermediul modificărilor prevăzute în acesta în ceea ce privește alte dispoziții care fac obiectul modificărilor de către Comitetul pentru comerț, în conformitate cu o dispoziție explicită a acordului comercial.

               (4)În temeiul articolului 13 alineatul (5) din acordul comercial, în exercitarea oricăreia dintre funcțiile prevăzute la articolul 13, Comitetul pentru comerț poate adopta orice decizie, astfel cum se prevede în acordul comercial.

               (5)Comitetul pentru comerț adoptă, prin procedură scrisă, o decizie de modificare a Deciziilor sale nr. 1/2014, nr. 2/2014, nr. 3/2014, nr. 4/2014 și nr. 5/2014.

               (6)Este necesar să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul Comitetului pentru comerț, întrucât decizia are caracter obligatoriu pentru Uniune.

               (7)Decizia nr. 1/2014 a Comitetului pentru comerț a prevăzut adoptarea regulamentului său de procedură în temeiul articolului 13 alineatul (1) litera (j) din acordul comercial.

               (8)Decizia nr. 2/2014 a Comitetului pentru comerț a prevăzut adoptarea regulamentului de procedură și a codului de conduită pentru arbitri în temeiul articolului 13 alineatul (1) litera (h) și al articolului 315 din acordul comercial.

               (9)Decizia nr. 3/2014 a Comitetului pentru comerț a prevăzut stabilirea listelor de arbitri în temeiul articolului 304 alineatele (1) și (4) din acordul comercial.

               (10)Decizia nr. 4/2014 a Comitetului pentru comerț a prevăzut adoptarea regulamentului de procedură al Grupului de experți în domeniul comerțului și al dezvoltării durabile, în temeiul articolului 284 alineatul (6) din acordul comercial.

               (11)Decizia nr. 5/2014 a Comitetului pentru comerț a prevăzut instituirea unui grup de experți privind chestiunile reglementate de titlul Comerț și dezvoltare durabilă, în temeiul articolului 284 alineatul (3) din acordul comercial.

               (12)Pentru a se ține seama de aderarea Ecuadorului la acordul comercial și de necesitatea de a actualiza listele arbitrilor și experților în domeniul comerțului și al dezvoltării durabile, Deciziile nr. 1/2014, nr. 2/2014, nr. 3/2014, nr. 4/2014 și nr. 5/2014 ale Comitetului pentru comerț trebuie modificate în consecință,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului pentru comerț al Acordului comercial dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Columbia, Peru și Ecuador, pe de altă parte, în ceea ce privește modificările Deciziilor nr. 1/2014, nr. 2/2014, nr. 3/2014, nr. 4/2014 și nr. 5/2014 ale Comitetului pentru comerț se bazează pe proiectul de decizie a Comitetului pentru comerț atașat la prezenta decizie.

               Articolul 2

               După adoptarea sa, decizia Comitetului pentru comerț se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               Articolul 3

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 354, 21.12.2012, p. 1-2.

                     (2)

                        JO L 56, 28.2.2013, p. 1.

                     (3)

                        JO L 201, 26.7.2013, p. 7.

                     (4)

                        JO L 356, 24.12.2016, p. 3.

                     (5)

                        JO L 358, 29.12.2016, p. 1.

                     (6)

                        Cauza C-399/12, Germania/Consiliul (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64.

                     (7)

                        Decizia 2012/735/UE a Consiliului din 31 mai 2012 privind semnarea, în numele Uniunii, și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului comercial între Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Columbia și Peru, pe de altă parte (JO L 354, 21.12.2012, p. 1).

                     (8)

                        JO L 356, 24.12.2016, p. 3.

                     (9)

                        Decizia (UE) 2016/2369 a Consiliului din 11 noiembrie 2016 privind semnarea, în numele Uniunii, și aplicarea provizorie a Protocolului de aderare la Acordul comercial dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Columbia și Peru, pe de altă parte, pentru a se ține seama de aderarea Ecuadorului (JO L 356, 24.12.2016, p. 1).

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 12.4.2021
            COM(2021) 173 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea de decizie a Consiliului
            privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului pentru comerț al Acordului comercial dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Columbia, Peru și Ecuador, pe de altă parte, în ceea ce privește modificările Deciziilor nr. 1/2014, nr. 2/2014, nr. 3/2014, nr. 4/2014 și nr. 5/2014 ale Comitetului pentru comerț pentru a ține seama de aderarea Ecuadorului la acordul comercial și pentru a actualiza listele arbitrilor și experților în materie de comerț și dezvoltare durabilă

               PROIECT DE

               DECIZIA nr. 2/2021 A COMITETULUI PENTRU COMERȚ UE-COLUMBIA-PERU-ECUADOR

               din XXX

               de modificare a Deciziilor nr. 1/2014, nr. 2/2014, nr. 3/2014, nr. 4/2014 și nr. 5/2014 pentru a ține seama de aderarea Ecuadorului la Acordul comercial dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Columbia, Peru și Ecuador, pe de altă parte și pentru a actualiza listele arbitrilor și experților în materie de comerț și dezvoltare durabilă

               COMITETUL PENTRU COMERȚ,

               având în vedere Acordul comercial dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Columbia, Peru și Ecuador, pe de altă parte (denumit în continuare „acordul comercial”), în special articolul 13,

               întrucât:

               (1)În conformitate cu articolul 13 alineatul (2) litera (g) punctul (vi) din acord, Comitetul pentru comerț poate să progreseze către îndeplinirea obiectivelor acordului prin intermediul modificărilor prevăzute în acesta în ceea ce privește alte dispoziții care fac obiectul modificărilor de către Comitetul pentru comerț, în conformitate cu o dispoziție explicită a acordului. În temeiul articolului 13 alineatul (5) din acord, în exercitarea oricărora dintre funcțiile prevăzute la articolul respectiv, Comitetul pentru comerț poate adopta orice decizie, astfel cum se prevede în acord.

               (2)Decizia nr. 1/2014 a prevăzut adoptarea regulamentului său de procedură în temeiul articolului 13 alineatul (1) litera (j) din acord.

               (3)Decizia nr. 2/2014 a prevăzut adoptarea regulamentului de procedură și a codului de conduită pentru arbitri în temeiul articolului 13 alineatul (1) litera (h) și al articolului 315 din acord.

               (4)Decizia nr. 3/2014 a prevăzut stabilirea listelor de arbitri în temeiul articolului 304 alineatele (1) și (4) din acord.

               (5)Decizia nr. 4/2014 a prevăzut adoptarea regulamentului de procedură al Grupului de experți în domeniul comerțului și al dezvoltării durabile, în temeiul articolului 284 alineatul (6) din acord.

               (6)Decizia nr. 5/2014 a prevăzut instituirea unui grup de experți privind chestiunile reglementate de titlul Comerț și dezvoltare durabilă, în temeiul articolului 284 alineatul (3) din acord.

               (7)Pentru a se ține seama de aderarea Ecuadorului la acordul comercial și de necesitatea de a actualiza listele arbitrilor și experților în domeniul comerțului și al dezvoltării durabile, Deciziile nr. 1/2014, nr. 2/2014, nr. 3/2014, nr. 4/2014 și nr. 5/2014 ale Comitetului pentru comerț trebuie modificate în consecință,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Anexa la Decizia nr. 1/2014 a Comitetului pentru comerț UE-Columbia-Peru din 16 mai 2014 privind adoptarea regulamentului de procedură menționat la articolul 13 alineatul (1) litera (j) din Acordul comercial dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Columbia și Peru, pe de altă parte [2015/1045], se modifică după cum urmează:

               (1)Articolul 1 se modifică după cum urmează:

               (a) alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:

               „(1) Comitetul pentru comerț instituit în conformitate cu articolul 12 din Acordul comercial dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Columbia, Peru și Ecuador, pe de altă parte (denumit în continuare „acordul”) își îndeplinește sarcinile prevăzute la articolul 12 din acord și își asumă responsabilitatea pentru funcționarea și aplicarea corectă a acordului.”;

               (b) alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:

               „(3) Comitetul pentru comerț este prezidat prin rotație pentru o perioadă de un an de către ministrul comerțului, industriei și turismului din Columbia, ministrul comerțului exterior și al turismului din Peru, ministerul producției, comerțului exterior, investițiilor și pescuitului din Ecuador sau de membrul Comisiei Europene responsabil cu comerțul. Prima perioadă începe la data primei reuniuni a Comitetului pentru comerț și se încheie la data de 31 decembrie a aceluiași an. Președintele poate stabili să fie reprezentat de către persoane desemnate respective, în conformitate cu articolul 12 alineatul (2) din acord.”;

               (2)La articolul 3, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:

               „(1) Comitetul pentru comerț se reunește o dată pe an sau la cererea oricăreia dintre părți, în conformitate cu articolul 12 alineatul (2) din acord. Reuniunile au loc prin rotație, la Bogota, Bruxelles, Lima și Quito, cu excepția cazului în care părțile convin altfel.”.

               Articolul 2

               Anexa la Decizia nr. 2/2014 a Comitetului pentru comerț UE-Columbia-Peru din 16 mai 2014 privind adoptarea regulamentului de procedură și a codului de conduită pentru arbitri menționate la articolul 13 alineatul (1) litera (h) și la articolul 315 din Acordul comercial dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Columbia și Peru, pe de altă parte [2015/1046], se modifică după cum urmează:

               (1)La punctul 1, litera (a) se înlocuiește cu următorul text:

               «(a) „acordul” înseamnă Acordul comercial dintre Columbia și Peru, pe de o parte și Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte, semnat la Bruxelles la 26 iunie 2012, astfel cum a fost modificat prin Protocolul de aderare a Ecuadorului la acord, semnat la 11 noiembrie 2016;»

               (2)Punctul 7 se înlocuiește cu următorul text:

               „7. În cazul în care ultima zi de trimitere a documentelor coincide cu o sărbătoare legală din Columbia, Peru, Ecuador sau UE, documentul poate fi trimis în următoarea zi lucrătoare.”

               (3)Punctul 33 se înlocuiește cu următorul text:

               „33. Cu excepția cazului în care părțile la diferend convin altfel, audierea are loc la Bruxelles, în cazul în care partea reclamantă este Columbia, Peru sau Ecuador și la Bogota, Lima sau Quito, după caz, în cazul în care partea reclamantă este UE.”

               Articolul 3

               Anexa la Decizia nr. 3/2014 a Comitetului pentru comerț UE-Columbia-Peru din 16 mai 2014, stabilirea listelor de arbitri menționate la articolul 304 alineatele (1) și (4) din Acordul comercial dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Columbia și Peru, pe de altă parte [2015/1047], se modifică după cum urmează:

               (1)„Lista arbitrilor menționată la articolul 304 alineatul (1) din acord” se modifică după cum urmează:

               (a) în lista „Arbitrii propuși de Columbia”, punctele 2 și 3 se înlocuiesc cu următorul text:

               „2.Javier Gamboa

               3.Claudia Orozco”,

               (b) între lista „Arbitrii propuși de Columbia” și lista „Arbitrii propuși de UE” se introduce următoarea listă:

               „Arbitrii propuși de Ecuador

               1.Hugo Perezcano Díaz

               2.Alejandro Sánchez

               3.Carlos Vejar

               4.Alan Yanovich

               5.Andrés Jana”,

               (c) în lista „Arbitrii propuși de Peru”, punctele 4 și 5 se înlocuiesc cu următorul text:

               „4.Victor Saco

               5.Javier Hernando Illescas Mucha”,

               (d) în lista „Președinți”, punctul 2 se înlocuiește cu următorul text:

               „2.Pedro Negueloaetcheverry (Ecuador)”

               (2)„Lista suplimentară a arbitrilor cu experiență sectorială pe teme specifice reglementate de acord menționată la articolul 304 alineatul (4) din acord” se modifică după cum urmează:

               (a) la rubrica „Experți în sectorul comerțului cu mărfuri”, între „Arbitrii propuși de Columbia” și lista „Arbitrii propuși de UE” se introduce următoarea listă:

               „Arbitrii propuși de Ecuador

               1.Pablo Bentes

               2.Jan Bohanes

               3.Sofía Bonilla”,

               (b) la rubrica „Experți în domeniile comerțului cu servicii, entităților, concurenței, drepturilor de proprietate intelectuală sau achizițiilor publice”, între lista „Arbitrii propuși de Columbia” și lista „Arbitrii propuși de UE” se introduce următoarea listă:

               „Arbitrii propuși de Ecuador

               1.Gustavo Guerra

               2.Alfredo Corral

               3.Genaro Eguiguren”,

               (c) la rubrica „Experți în domeniile comerțului cu servicii, entităților, concurenței, drepturilor de proprietate intelectuală sau achizițiilor publice”, în lista ”Președinți”, punctul 2 se înlocuiește cu următorul text:

               „2.Tania Voon”

               Articolul 4

               Anexa la Decizia nr. 4/2014 a Comitetului pentru comerț UE-Columbia-Peru din 16 mai 2014 privind adoptarea regulamentului de procedură al grupului de experți în domeniul comerțului și al dezvoltării durabile menționat la articolul 284 alineatul (6) din Acordul comercial dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Columbia și Peru, pe de altă parte [2015/1048], se modifică după cum urmează:

               (1) La punctul 1, litera (a) se înlocuiește cu următorul text:

               «(a)„acordul” înseamnă Acordul comercial dintre Columbia și Peru, pe de o parte și Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte, semnat la 26 iunie 2012, astfel cum a fost modificat prin Protocolul de aderare a Ecuadorului la acord, semnat la 11 noiembrie 2016.»

               Articolul 5

               Anexa la Decizia nr. 5/2014 a Comitetului pentru comerț UE-Columbia-Peru din 16 mai 2014 privind instituirea unui grup de experți privind chestiunile reglementate de titlul Comerț și dezvoltare durabilă menționat la articolul 284 alineatul (3) din Acordul comercial dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Columbia și Peru, pe de altă parte [2015/1049], se modifică după cum urmează:

               (1)La „Lista de experți”, se adaugă următoarele puncte 13, 14, 15 și 16:

               „13.María Amparo Albán

               14.Alice Tipping

               15.Leopoldo González

               16.Fabián Jaramillo”;

               (2)În lista „Președinți”, se adaugă următoarele puncte 7 și 8:

               „7.Jacob Olander

               8.Martín Padulla”.

               Articolul 6

               Prezenta decizie intră în vigoare la […].

               Prezenta decizie se redactează în limbile oficiale ale părților la acord, fiecare dintre aceste texte fiind în egală măsură autentic.

               Adoptată la […]

               Pentru Comitetul pentru comerț


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 13.4.2021
            COM(2021) 175 final
            2021/0094(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Consiliului internațional pentru cacao

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la decizia de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Consiliul internațional pentru cacao (denumit în continuare „Consiliul ICCO”) al Organizației Internaționale pentru Cacao (denumită în continuare „ICCO”)
                  1
                în legătură cu adoptarea preconizată a prelungirii Acordului internațional privind cacaua (ICA, 2010)
                  2
               .

               2.Contextul propunerii

               2.1.Acordul internațional privind cacaua (ICA, 2010)

                  Acordul internațional privind cacaua (ICA, 2010) (denumit în continuare „ICA” sau „acordul”) urmărește să asigure o cooperare internațională sporită în ceea ce privește chestiunile privind cacaua la nivel mondial și chestiunile conexe, să ofere un forum pentru consultări interguvernamentale cu privire la cacao și la modalitățile de îmbunătățire a economiei mondiale a cacauei, să faciliteze comerțul prin colectarea și furnizarea de informații pe piața mondială a cacauei și să încurajeze creșterea cererii de cacao.

                  ICA a intrat în vigoare la 1 octombrie 2012 pentru o perioadă de zece ani, până la 30 septembrie 2022 [articolul 62 alineatul (1) din ICA].

                  Uniunea Europeană este parte la ICA
                     3
                  .

               2.2.Consiliul internațional pentru cacao

               În conformitate cu articolul 6 alineatul (1) din ICA, Consiliul internațional pentru cacao este alcătuit din ansamblul membrilor organizației. În temeiul articolului 7 din ICA, Consiliul își exercită toate atribuțiile și îndeplinește sau asigură îndeplinirea tuturor funcțiilor care sunt necesare pentru aplicarea dispozițiilor exprese ale ICA.

               În general, Consiliul ICCO se reunește în sesiune ordinară o dată pe semestru al anului cacao, însă are posibilitatea de a se reuni în sesiune extraordinară [articolul 9 alineatele (1)-(2) din ICA]. Articolul 12 din ICA prevede că toate deciziile Consiliului ICCO se iau, în principiu, prin consens. În absența unui consens, deciziile se iau printr-un vot special, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 12 alineatul (1) din ICA. Articolele 10 și 11 din ICA prevăd o repartizare specifică a voturilor și o procedură de vot între membrii exportatori și membrii importatori ai organizației.

               2.3.Actul avut în vedere de către Consiliul internațional pentru cacao

                  În septembrie 2020, în cadrul celei de a 102-a sesiuni, Consiliul ICCO a recomandat prelungirea ICA dincolo de data actuală de expirare. Acest lucru ar permite adoptarea în viitor a unei revizuiri substanțiale. Consiliul ICCO urmează să decidă cu privire la prelungirea acordului, în conformitate cu articolul 62 alineatul (4) din ICA, care prevede că Consiliul poate prelungi acordul, în totalitate sau parțial, pentru două perioade care nu depășesc, fiecare, doi ani cacao.

               La 22 și 23 aprilie 2021, în cadrul celei de a 103-a sesiuni, Consiliul ICCO urmează să adopte o decizie privind prelungirea ICA 2010 („actul avut în vedere”). Această decizie poate fi amânată pentru următoarele sesiuni ale Consiliului.

               Scopul actului avut în vedere este de a aproba prelungirea ICA 2010 în cadrul Consiliul ICCO. Prelungirea ICA 2010 va acorda membrilor ICCO timpul necesar pentru a purta negocieri privind revizuirea ICA.

               Actul avut în vedere va deveni obligatoriu pentru părți în conformitate cu articolul 12 alineatul (3) din ICA, care prevede că membrii se angajează să accepte caracterul obligatoriu al tuturor deciziilor adoptate de Consiliu în temeiul dispozițiilor acordului.

               3.Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii

               Scopul prezentei propuneri este de a obține autorizația Consiliului pentru votul Comisiei, în numele Uniunii, în favoarea prelungirii ICA, în cadrul Consiliului ICCO.

                  Extinderea ICA pentru o perioadă de maximum patru ani va oferi membrilor ICCO timpul necesar pentru a efectua o revizuire substanțială care să se concentreze asupra modernizării și simplificării acordului.

               Negocierile privind revizuirea parțială a ICA vor fi deschise în cadrul celei de a 103-a sesiuni a Consiliului ICCO din aprilie 2021. Necesitatea prelungirii va fi evaluată în funcție de progresele înregistrate în cadrul negocierilor, pentru a acorda suficient timp în scopul revizuirii parțiale a ICA.

                  În prezent, participarea UE la ICA este benefică atât pentru Uniune, cât și pentru alte state membre ale ICCO, iar ICA poate fi prelungit în forma actuală. Prelungirea acordului după 2022 și desfășurarea în paralel a unei proceduri separate de modernizare a acordului vor conduce la o reimplicarea a membrilor și la o discuție privind relevanța ICCO pentru a face față provocărilor actuale. Posibila revizuire a ICA după 2022 ar putea spori valoarea sa adăugată și relevanța activităților desfășurate în temeiul său și ar putea să suscite mai mult interes în favoarea ICCO. Prelungirea acordului este, prin urmare, în interesul Uniunii.

               4.Temei juridic

               4.1.Temeiul juridic procedural

               4.1.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului.”

               Conceptul de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. De asemenea, sunt incluse instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  4
               .

               4.1.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Consiliul ICCO este un organism înființat printr-un acord, și anume Acordul internațional privind cacaua din 2010.

               Actul pe care Consiliul ICCO este invitat să îl adopte este un act cu efecte juridice. Actul avut în vedere va avea caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, în conformitate cu articolul 12 alineatul (3) și articolul 62 alineatul (4) din ICA 2010.

               Actul avut în vedere nu completează și nici nu modifică cadrul instituțional al acordului.

               Prin urmare, temeiul juridic procedural al propunerii de decizie este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2.Temeiul juridic material

               4.2.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv pe cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               4.2.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere se referă la politica comercială comună.

               Prin urmare, temeiul juridic material al deciziei propuse este articolul 207 din TFUE.

               4.3.Concluzie

               Temeiul juridic al deciziei propuse ar trebui să fie articolul 207 din TFUE, coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               2021/0094 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Consiliului internațional pentru cacao

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 alineatul (4) primul paragraf, coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Acordul internațional privind cacaua din 2010 („acordul”) a fost încheiat de Uniune prin Decizia 2012/189/UE a Consiliului
                  5
                și a intrat în vigoare la 1 octombrie 2012.

               (2)În temeiul articolului 62 alineatul (1) din acord, acordul rămâne în vigoare până la 30 septembrie 2022, cu excepția cazului în care este prelungit.

               (3)În temeiul articolului 7 alineatul (1) din acord, Consiliul internațional pentru cacao al Organizației Internaționale pentru Cacao („Consiliul ICCO”) își exercită toate atribuțiile și îndeplinește sau asigură îndeplinirea tuturor funcțiilor care sunt necesare pentru aplicarea dispozițiilor exprese ale acordului. În temeiul articolului 62 alineatul (4) din acord, Consiliul ICCO poate adopta o decizie de prelungire a acordului după data sa actuală de expirare „pentru două perioade care nu depășesc, fiecare, doi ani cacao”, și anume până la 30 septembrie 2024 pentru prima perioadă și până la 30 septembrie 2026 pentru a doua perioadă.

               (4)În cadrul celei de a 103-a sesiuni din 22 și 23 aprilie 2021, Consiliul ICCO urmează să adopte o decizie privind prelungirea acordului. Această decizie poate fi amânată pentru o dată ulterioară.

               (5)Este necesar să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Consiliului ICCO, deoarece decizia Consiliului ICCO de prelungire a acordului va avea caracter obligatoriu pentru Uniune.

               (6)Este în interesul Uniunii să participe în continuare la ICA, având în vedere importanța sectorului cacauei pentru o serie de state membre și pentru economia Uniunii.

               (7)Extinderea acordului pentru o perioadă de maximum patru ani ar trebui să ofere membrilor Consiliului ICCO timpul necesar pentru a efectua o revizuire substanțială în viitor care să se concentreze asupra modernizării și simplificării acordului,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul celei de a 103-a sesiuni a Consiliului internațional pentru cacao al Organizației Internaționale pentru Cacao sau în cadrul unor sesiuni ulterioare este de a vota în favoarea prelungirii Acordului internațional privind cacaua din 2010 pentru două perioade care nu depășesc, fiecare, doi ani cacao, și anume până la 30 septembrie 2024 pentru prima perioadă și până la 30 septembrie 2026 pentru a doua perioadă.

               Articolul 2

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        Înființată prin Acordul privind cacaua din 1972: Culegerea de tratate a ONU, vol. 882, p. 67.

                     (2)

                        Culegerea de tratate a ONU, vol. 2871.

                     (3)

                        Decizia Consiliului din 26 martie 2012 privind încheierea Acordului internațional privind cacaua din 2010, JO L 102, 12.4.2012, p. 1; Decizia Consiliului din 17 mai 2011 privind semnarea, în numele Uniunii Europene, și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului internațional privind cacaua din 2010, JO L259, 4.10.2011, p. 7.

                     (4)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, Germania/Consiliu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64.

                     (5)

                        Decizia 2012/189/UE a Consiliului din 26 martie 2012 privind încheierea Acordului internațional privind cacaua din 2010 (JO L 102, 12.4.2012, p. 1).


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 13.4.2021
            COM(2021) 174 final
            2021/0093(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul celei de a zecea reuniuni a Conferinței părților la Convenția de la Stockholm privind poluanții organici persistenți în legătură cu propunerea de modificare a anexei A

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXT

               •Motivele și obiectivele propunerii

                  Convenția de la Stockholm privind poluanții organici persistenți (denumită în continuare „convenția”) a intrat în vigoare la 17 mai 2004. Aceasta a fost aprobată prin Decizia Consiliului din 14 octombrie 2004 privind încheierea, în numele Comunității Europene, a Convenției de la Stockholm privind poluanții organici persistenți (2006/507/CE
                     1
                  ) și a intrat în vigoare pentru Comunitatea Europeană la 14 februarie 2005. Obiectivul acestei convenții este protejarea sănătății umane și a mediului împotriva poluanților organici persistenți (denumiți în continuare „POP”). Convenția oferă un cadru, bazat pe principiul precauției, pentru eliminarea producției, a utilizării, a importului și a exportului de POP, pentru manipularea și eliminarea în condiții de siguranță a acestora și pentru eliminarea sau reducerea emisiilor de anumiți POP produși în mod neintenționat.

                  Regulamentul (UE) 2019/1021 al Parlamentului European și al Consiliului
                     2
                   transpune în dreptul Uniunii angajamentele stabilite în convenție și în Protocolul la Convenția din 1979 privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe distanțe lungi, referitor la poluanții organici persistenți (denumit în continuare „protocolul”), aprobat prin Decizia 2004/259/CE a Consiliului
                     3
                  .

                  Instituită în temeiul articolului 19 din convenție, Conferința părților este organul de conducere al Convenției de la Stockholm. Acest organ se reunește în mod obișnuit o dată la doi ani pentru a monitoriza punerea în aplicare a convenției. Conferința părților examinează, de asemenea, substanțele chimice care îi sunt înaintate de Comitetul de examinare a poluanților organici persistenți (POPRC).

                  În conformitate cu articolul 8 alineatul (1) din convenție, o parte a prezentat secretariatului o propunere de includere a acidului perfluorohexan sulfonic (PFHxS), a sărurilor acestuia și a compușilor înrudiți cu acesta în anexa A la convenție, care a fost analizată de către POPRC în conformitate cu articolul 8 alineatele (3) și (4). POPRC a recomandat Conferinței părților includerea acidului perfluorohexan sulfonic (PFHxS), a sărurilor acestuia și a compușilor înrudiți cu acesta în anexa A, fără derogări specifice. Procedura pentru adoptarea de modificări ale anexelor este reglementată de articolul 22 din convenție.

                  În conformitate cu articolul 23 din convenție, fiecare parte dispune de un vot. Cu toate acestea, organizațiile de integrare economică regională, cum ar fi UE, dispun, pentru a-și exercita dreptul de vot, de un număr de voturi egal cu numărul statelor lor membre care sunt părți la convenție.

                  În cadrul celei de a zecea reuniuni ordinare, Conferința părților va analiza adoptarea unei decizii de includere a acidului perfluorohexan sulfonic (PFHxS), a sărurilor acestuia și a compușilor înrudiți cu acesta în anexa A (Eliminare), în anexa B (Restricții) și/sau în anexa C (Producere neintenționată) la convenție.

                  În urma includerii pe listele din anexele A, B și/sau C, substanțele chimice vor face obiectul unor măsuri care vizează eliminarea sau restricționarea producției și a utilizării acestora, inclusiv reducerea sau eliminarea emisiilor de POP produși în mod neintenționat.

                  Actul avut în vedere va deveni obligatoriu pentru părți în conformitate cu articolul 22 alineatul (4) din convenție, care prevede următoarele: „Propunerea, adoptarea și intrarea în vigoare a modificărilor la anexa A, B sau C sunt supuse aceleiași proceduri ca propunerea, adoptarea și intrarea în vigoare a anexelor suplimentare la prezenta convenție, excepție făcând o modificare la anexa A, B sau C care nu intră în vigoare pentru o parte care a făcut o declarație referitoare la modificările la aceste anexe în conformitate cu articolul 25 alineatul (4), caz în care o asemenea modificare intră în vigoare pentru respectiva parte în a nouăzecea zi de la data depunerii la depozitar a instrumentului său de ratificare, acceptare, aprobare sau aderare cu privire la respectiva modificare.”

                  Acidul perfluorohexan sulfonic (PFHxS), sărurile acestuia și compușii înrudiți cu acesta nu sunt utilizați în mod intenționat în Uniunea Europeană, dar substanțele chimice respective pot fi prezente ca impurități în spumele pentru stingerea incendiilor pe bază de fluor și în acidul perfluoroctan sulfonic (PFOS). În ceea ce privește prezența PFHxS în PFOS, ar trebui remarcat faptul că PFOS este inclus în anexa B la Convenția de la Stockholm și în anexa I la Regulamentul (UE) 2019/1021, care interzice utilizarea PFOS în Uniune, cu excepția unei singure utilizări rămase până în 2025, ca agent antipulverizare pentru cromări dure. Această utilizare a PFOS a fost deja eliminată în aproape toate statele membre.

                  Prezenta propunere se referă la decizia de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Conferinței părților la Convenția de la Stockholm în legătură cu adoptarea avută în vedere a unei decizii de modificare a anexei A prin includerea pe listă a acidului perfluorohexan sulfonic (PFHxS), a sărurilor acestuia și a compușilor înrudiți cu acesta. În cazul în care Conferința părților la Convenția de la Stockholm decide să includă PFHxS pe lista din anexa A, părțile la convenție vor trebui să ia măsurile necesare pentru a elimina sau a restricționa utilizarea PFHxS pe teritoriul lor, în conformitate cu obligațiile care le revin în temeiul convenției. Pentru a pune în aplicare decizia respectivă în Uniune, Comisia va propune un act delegat de modificare a anexei I la Regulamentul privind POP pentru a include în aceasta acidul perfluorohexan sulfonic (PFHxS), sărurile acestuia și compușii înrudiți cu acesta. Producerea și utilizarea acestor substanțe vor fi interzise în Uniune.

               •Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică vizat

                  Propunerea este coerentă cu Regulamentul (UE) 2019/1021, care pune în aplicare Convenția de la Stockholm în Uniune, și completează punerea în aplicare a acestuia. Propunerea este în deplină conformitate cu obiectivul de a proteja sănătatea umană și mediul împotriva poluanților organici persistenți.

               •Coerența cu alte politici ale Uniunii

                  Propunerea este coerentă cu abordarea generală a Regulamentului (CE) nr. 1107/2009 și a Regulamentului (UE) nr. 528/2012 în ceea ce privește substanțele PBT, deoarece ambele prevăd criterii care nu permit, în principiu, introducerea pe piață și utilizarea substanțelor active care sunt PBT. Pentru a se asigura coerența, într-un document de înțelegere comună
                     4
                   se examinează relația dintre Convenția de la Stockholm, Regulamentul (UE) 2019/1021 și Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 în ceea ce privește restricțiile și cerințele de autorizare.

               2.TEMEI JURIDIC, SUBSIDIARITATE ȘI PROPORȚIONALITATE

               •Temeiul juridic

                  Temeiul juridic procedural al propunerii de decizie a Consiliului este articolul 218 alineatul (9) din TFUE, care constituie temeiul adecvat pentru un act care definește poziția Uniunii Europene în ceea ce privește un acord internațional, în acest caz Convenția de la Stockholm.

                  Temeiul juridic de fond este articolul 192 alineatul (1) din TFUE, întrucât măsurile convenite în temeiul Convenției de la Stockholm urmăresc, în principal, un obiectiv de protecție a mediului (și anume eliminarea poluanților organici persistenți).

                  În consecință, temeiul juridic al deciziei propuse ar trebui să fie articolul 192 alineatul (1) din TFUE, coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               •Subsidiaritatea (în cazul competențelor neexclusive)

                  Poluanții organici persistenți constituie o preocupare la nivel mondial, iar Convenția de la Stockholm este pusă în aplicare în Uniune prin Regulamentul (UE) 2019/1021. Întrucât Uniunea este parte la convenție, este oportun ca Uniunea să participe la procesul decizional din cadrul Conferinței părților.

               •Proporționalitatea

                  Poluanții organici persistenți constituie o preocupare la nivel mondial, iar Convenția de la Stockholm vizează eliminarea producției și a utilizării acestor substanțe chimice. Includerea acidului perfluorohexan sulfonic (PFHxS), a sărurilor acestuia și a compușilor înrudiți cu acesta în anexa A a fost recomandată de Comitetul de examinare a poluanților organici persistenți, instituit în temeiul convenției, deoarece s-a constatat că această substanță chimică îndeplinește criteriile prevăzute în anexa D la convenție. Prin urmare, pentru a se asigura luarea de măsuri adecvate la nivel mondial, este proporțional să se susțină includerea acestei substanțe chimice în anexa A la convenție.

               3.REZULTATE ALE EVALUĂRILOR EX-POST, ALE CONSULTĂRILOR PĂRȚILOR INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI

               •Consultări cu părțile interesate

                  Propunerea a fost discutată cu statele membre și cu alte părți interesate în cadrul celei de a 23a reuniuni a grupului de experți al Comisiei denumit „Autoritățile competente pentru Regulamentul (UE) 2019/1021”. În plus, părțile interesate au fost consultate pe larg pe parcursul evaluării substanței chimice efectuate de Comitetul de examinare a poluanților organici persistenți, instituit în temeiul convenției, iar observațiile acestora au fost luate în considerare.

               •Evaluarea impactului

                  Nu s-a efectuat o evaluare a impactului, dar s-au efectuat o evaluare socioeconomică și o analiză a alternativelor în contextul dosarului REACH vizând restricționarea acidului perfluorohexan sulfonic (PFHxS), a sărurilor acestuia și a compușilor înrudiți cu acesta
                     5
                  . Potrivit concluziei din avizul ECHA, costurile socioeconomice generate de restricționarea propusă ar trebui să fie limitate și este proporțional să se restricționeze cu strictețe producerea, introducerea pe piață și utilizarea PFHxS.

                  Comitetul de examinare a poluanților organici persistenți a concluzionat că substanța chimică este un poluant organic persistent și a recomandat includerea pe listă fără vreo derogare specifică. Prezenta recomandare se bazează pe o evaluare a impactului potențialelor măsuri de gestionare, ținând seama de informațiile socioeconomice.

               •Adecvarea reglementărilor și simplificarea

                  Propunerea nu are niciun impact asupra activității comerciale, deoarece substanța chimică în cauză nu este utilizată în scopuri comerciale în Uniune și, prin urmare, propunerea nu prevede derogări pentru microîntreprinderi și nu include norme speciale pentru IMM-uri. Propunerea nu are niciun impact asupra competitivității sectoriale a UE sau asupra schimburilor comerciale, deoarece substanța chimică în cauză nu face obiectul schimburilor comerciale dintre Uniune și țările terțe.

               4.IMPLICAȚII BUGETARE

                  Propunerea nu are implicații bugetare.

               5.ALTE ELEMENTE

               •Planuri de implementare și măsuri de monitorizare, evaluare și raportare

                  Nu se consideră că sunt necesare planuri de implementare și măsuri de monitorizare, evaluare și raportare.

               •Explicație detaliată a dispozițiilor specifice ale propunerii

                  Propunerea acordă Comisiei mandatul de a susține, în numele Uniunii Europene, includerea în anexa A, fără derogări specifice, a acidului perfluorohexan sulfonic (PFHxS), a sărurilor acestuia și a compușilor înrudiți cu acesta, în cadrul Conferinței părților la Convenția de la Stockholm.

               2021/0093 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul celei de a zecea reuniuni a Conferinței părților la Convenția de la Stockholm privind poluanții organici persistenți în legătură cu propunerea de modificare a anexei A

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 192 alineatul (1), coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Convenția de la Stockholm privind poluanții organici persistenți („convenția”) a intrat în vigoare la 17 mai 2004 și a fost încheiată în numele Uniunii prin Decizia 2006/507/CE a Consiliului
                  6
               .

               (2)Regulamentul (UE) 2019/1021 al Parlamentului European și al Consiliului
                  7
                pune în aplicare, la nivelul Uniunii, Convenția de la Stockholm.

               (3)În temeiul articolului 8 din convenție, Conferința părților decide dacă o substanță chimică trebuie să fie inclusă pe listele din anexele A, B și/sau C și specifică măsurile care se impun pentru controlul acestei substanțe chimice.

               (4)La cea de a zecea reuniune a Conferinței părților la Convenția de la Stockholm urmează să se adopte o decizie de includere a unor noi substanțe chimice pe lista din anexa A.

               (5)Este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Conferinței părților, deoarece decizia va avea caracter obligatoriu pentru Uniune.

               (6)Pentru a proteja sănătatea umană și mediul împotriva unor noi emisii de acid perfluorohexan sulfonic (PFHxS), de săruri ale acestuia și de compuși înrudiți cu acesta, este necesar să se reducă sau să se elimine producerea și utilizarea acestor substanțe chimice la nivel mondial și să se susțină includerea lor pe lista prevăzută în convenție,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul celei de a zecea reuniuni a Conferinței părților la Convenția de la Stockholm constă, în conformitate cu recomandările relevante ale Comitetului de examinare a poluanților organici persistenți, în susținerea includerii acidului perfluorohexan sulfonic (PFHxS), a sărurilor acestuia și a compușilor înrudiți cu acesta în anexa A la convenție, fără derogări specifice.

               În funcție de evoluțiile din cadrul celei de a zecea reuniuni a Conferinței părților la Convenția de la Stockholm, reprezentanții Uniunii, în consultare cu statele membre, pot conveni, în timpul reuniunii, asupra unei cizelări a acestei poziții, prin coordonare la fața locului, fără a fi necesară o altă decizie a Consiliului.

               Articolul 2

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        Decizia 2006/507/CE a Consiliului din 14 octombrie 2004 privind încheierea, în numele Comunității Europene, a Convenției de la Stockholm privind poluanții organici persistenți (JO L 209, 31.7.2006, p. 1).

                     (2)

                        Regulamentul (UE) 2019/1021 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 iunie 2019 privind poluanții organici persistenți (JO L 169, 25.6.2019, p. 45).

                     (3)

                        Decizia 2004/259/CE a Consiliului din 19 februarie 2004 privind încheierea, în numele Comunității Europene, a Protocolului la Convenția din 1979 privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe distanțe lungi, referitor la poluanții organici persistenți (JO L 81, 19.3.2004, p. 35).

                     (4)

                  http://ec.europa.eu/growth/sectors/chemicals/reach/special-cases_en

                     (5)

                        https://echa.europa.eu/registry-of-restriction-intentions/-/dislist/details/0b0236e1827f87da

                     (6)

                        Decizia 2006/507/CE a Consiliului din 14 octombrie 2004 privind încheierea, în numele Comunității Europene, a Convenției de la Stockholm privind poluanții organici persistenți (JO L 209, 31.7.2006, p. 1).

                     (7)

                        Regulamentul (UE) 2019/1021 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 iunie 2019 privind poluanții organici persistenți (JO L 169, 25.6.2019, p. 45).


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 13.4.2021
            COM(2021) 183 final
            2021/0098(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Consiliului pentru aspectele legate de comerț ale drepturilor de proprietate intelectuală al Organizației Mondiale a Comerțului

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la decizia de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Consiliului pentru aspectele legate de comerț ale drepturilor de proprietate intelectuală al Organizației Mondiale a Comerțului („Consiliul TRIPS”) în legătură cu adoptarea preconizată a unei decizii privind cererea de prelungire a perioadei de tranziție în temeiul articolului 66 alineatul (1) din Acordul TRIPS pentru țările membre cel mai puțin dezvoltate.

               2.Contextul propunerii

               2.1.Acordul privind aspectele legate de comerț ale drepturilor de proprietate intelectuală

               Acordul privind aspectele legate de comerț ale drepturilor de proprietate intelectuală (denumit în continuare „Acordul TRIPS”) urmărește, printre altele, să ofere standarde și principii adecvate privind disponibilitatea, domeniul de aplicare și utilizarea drepturilor de proprietate intelectuală legate de comerț, mijloace eficace și adecvate pentru asigurarea respectării acestora, precum și proceduri eficace și rapide pentru prevenirea și soluționarea multilaterală a litigiilor dintre guverne. Acordul TRIPS reglementează următoarele drepturi de proprietate intelectuală: drepturi de autor și drepturi conexe, mărci comerciale, indicații geografice, inclusiv denumiri de origine, desene sau modele industriale, brevete, inclusiv protecția noilor soiuri de plante, scheme de configurație ale circuitelor integrate și informații nedivulgate. Acordul TRIPS a intrat în vigoare la 1 ianuarie 1995.

               Uniunea Europeană este parte la Acordul TRIPS
                  1
               .

               2.2.Consiliul TRIPS

               Consiliul TRIPS supraveghează funcționarea Acordului TRIPS. În cadrul sesiunilor sale ordinare, Consiliul TRIPS îndeplinește rolul de forum de discuții cu privire la aspectele legate de comerț ale protecției și asigurării respectării drepturilor de proprietate intelectuală reglementate de Acordul TRIPS. Consiliul TRIPS își desfășoară activitatea sub îndrumarea generală a Consiliului General al OMC. Acesta este deschis tuturor membrilor OMC și observatorilor aprobați de către membri. Consiliul TRIPS adoptă decizii prin consens. În conformitate cu articolul 33 din Regulamentul de procedură al Consiliului TRIPS
                  2
               , în cazul în care nu se poate ajunge la o decizie prin consens în cadrul Consiliului TRIPS, chestiunea în cauză este înaintată Consiliului General pentru adoptarea unei decizii. Potrivit articolului IX din Acordul de la Marrakesh privind constituirea Organizației Mondiale a Comerțului (denumit în continuare „Acordul de la Marrakesh”), în cazurile în care Uniunea Europeană își exercită dreptul de vot, acestea dispun de un număr de voturi egal cu cel al numărului statelor lor membre care sunt membri OMC.

               2.3.Actul avut în vedere al Consiliului TRIPS

               În perioada 8-9 iunie 2021, în cadrul sesiunii sale oficiale, Consiliul TRIPS urmează să adopte o decizie privind cererea de prelungire a perioadei de tranziție în temeiul articolului 66 alineatul (1) din Acordul TRIPS pentru țările membre cel mai puțin dezvoltate începând cu 1 iulie 2021 (denumită în continuare „actul avut în vedere”).

               De la intrarea în vigoare, la 1 ianuarie 1995, a Acordului de la Marrakech, țările membre cel mai puțin dezvoltate au fost scutite de obligațiile TRIPS, cu excepția celor prevăzute în articolele 3, 4 și 5, pentru o perioadă de zece ani, în temeiul articolului 66 alineatul (1) din Acordul TRIPS. Acest articol prevede, de asemenea, posibilitatea unor prelungiri suplimentare ale acestei perioade la cererea motivată corespunzător a unei țări membre din categoria țărilor cel mai puțin dezvoltate. În 2005 și 2013, în urma unor cereri specifice din partea țărilor membre cel mai puțin dezvoltate, această scutire a fost deja prelungită de două ori, a doua oară până la 1 iulie 2021.

               La 1 octombrie 2020, Ciadul a prezentat în mod oficial, în numele grupului de țări membre cel mai puțin dezvoltate, o cerere
                  3
                de prelungire a perioadei de tranziție. Grupul țărilor membre cel mai puțin dezvoltate a solicitat o prelungire a perioadei de tranziție „atât timp cât țara membră rămâne în categoria țărilor cel mai puțin dezvoltate și pentru o perioadă de 12 ani de la data intrării în vigoare a unei decizii a Adunării Generale a ONU de excludere a țării membre din categoria țărilor cel mai puțin dezvoltate.”

               Actul avut în vedere va deveni obligatoriu pentru părți în conformitate cu articolul 66 alineatul (1) din Acordul TRIPS, care prevede următoarele: „Având în vedere nevoile și cerințele speciale ale țărilor membre cel mai puțin dezvoltate, constrângerile lor economice, financiare și administrative și faptul că au nevoie de flexibilitate pentru a se dota cu o bază tehnologică viabilă, acestor membri nu li se cere să aplice prevederile prezentului acord, cu excepția celor de la articolele 3, 4 și 5, pentru o perioadă de zece ani de la data aplicării, astfel cum ea este definită la articolul 65 alineatul (1). La cererea motivată a unei țări membre cel mai puțin dezvoltate, Consiliul pentru TRIPS acordă prelungiri ale acestui termen.”

               3.Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii

               Ca răspuns la cererea țărilor membre cel mai puțin dezvoltate, Comisia recomandă Consiliului Uniunii Europene să adopte următoarea poziție a Uniunii: Țările membre cel mai puțin dezvoltate nu ar trebui să aibă obligația de a aplica dispozițiile Acordului TRIPS, cu excepția articolelor 3, 4 și 5, pentru o perioadă limitată de timp care nu depășește zece ani sau până la o dată la care încetează să mai facă parte din categoria țărilor cel mai puțin dezvoltate, luându-se în considerare data care survine mai întâi.

               Cu toate acestea, o prelungire fără limită de timp a perioadei de tranziție, astfel cum a fost propusă de țările membre cel mai puțin dezvoltate, nu ar fi în concordanță cu obiectivul integrării treptate a țărilor membre cel mai puțin dezvoltate, ca membri ai sistemului comercial multilateral, în sistemul internațional de proprietate intelectuală, pe baza cerințelor minime prevăzute în Acordul TRIPS.

               În cazul în care membrii OMC sprijină prelungirea fără limită de timp a perioadei de tranziție în temeiul articolului 66 alineatul (1) din Acordul TRIPS, Uniunea nu ar trebui să se opună obținerii unui consens.

               De asemenea, este necesar un anumit nivel de protecție și de asigurare a respectării drepturilor de proprietate intelectuală în țările membre cel mai puțin dezvoltate, deoarece drepturile de proprietate intelectuală reprezintă un catalizator pentru inovare și un instrument important pentru dezvoltarea durabilă. Protecția și asigurarea respectării drepturilor de proprietate intelectuală constituie, de asemenea, un stimulent pentru ca deținătorii de tehnologie să promoveze difuzarea cunoștințelor și să atragă investiții din străinătate către țările membre cel mai puțin dezvoltate. Un anumit nivel de protecție și de asigurare a respectării drepturilor de proprietate intelectuală în țările membre cel mai puțin dezvoltate reprezintă, de asemenea, un stimulent pentru ca întreprinderile din UE să își aducă noile tehnologii în țările membre cel mai puțin dezvoltate fără a se teme de furtul de proprietate intelectuală sau de alte abuzuri. O prelungire fără limită de timp a perioadei de tranziție nu ar încuraja suficient țările membre cel mai puțin dezvoltate să depună eforturi în acest domeniu și ar putea fi contraproductivă pentru competitivitatea lor în sistemul comercial mondial. Cu toate acestea, o nouă prelungire a perioadei de tranziție pentru punerea în aplicare a Acordului TRIPS, cu excepția articolelor 3, 4 și 5, este justificată. Țările membre cel mai puțin dezvoltate reprezintă segmentul cel mai vulnerabil al comunității comerciale internaționale, caracterizat de constrângeri precum venitul scăzut pe cap de locuitor, nivelul scăzut de dezvoltare umană și dezavantajele economice și structurale care afectează creșterea economică. Pandemia de COVID-19 a accentuat și mai mult provocările cu care se confruntă țările membre cel mai puțin dezvoltate. Prin urmare, țările membre cel mai puțin dezvoltate trebuie să dispună de spațiu politic și de flexibilitate pentru a aborda provocările cu care se confruntă în materie de dezvoltare și pentru a crea o bază tehnologică viabilă.

               De asemenea, este important să se depună eforturi pentru a se asigura că orice modificare a actelor cu putere de lege, a reglementărilor și a practicilor în țările membre cel mai puțin dezvoltate pe parcursul perioadei de tranziție suplimentare nu poate avea ca rezultat un grad mai scăzut de coerență cu dispozițiile Acordului TRIPS. Această cerință ar stimula țările membre cel mai puțin dezvoltate să pună în aplicare treptat anumite dispoziții ale Acordului TRIPS și ar împiedica reducerea nivelului de protecție și de asigurare a respectării drepturilor de proprietate intelectuală. Eforturile țărilor membre cel mai puțin dezvoltate de a pune în aplicare anumite dispoziții ale Acordului TRIPS ar fi luate în considerare atunci când se iau decizii cu privire la beneficiarii cooperării tehnice și financiare prevăzute la articolul 67 din Acordul TRIPS pentru a facilita punerea în aplicare a Acordului TRIPS, concentrându-se asupra domeniilor de utilitate imediată.

               A doua parte a cererii țărilor membre cel mai puțin dezvoltate, și anume cererea de exceptare pentru o perioadă suplimentară de 12 ani de la data la care țările membre cel mai puțin dezvoltate sunt excluse din categoria țărilor cel mai puțin dezvoltate pare să depășească domeniul de aplicare al articolului 66 alineatul (1) din Acordul TRIPS, întrucât acest articol se aplică numai prelungirii perioadei de tranziție pentru punerea în aplicare a anumitor dispoziții din Acordul TRIPS de către țările membre cel mai puțin dezvoltate. Cererea pare să constituie o exceptare de la dispozițiile relevante ale Acordului TRIPS, care nu poate fi decisă de Consiliul TRIPS. Prin urmare, nu poate fi susținută cererea de acordare a unei exceptări pentru țări care nu fac parte din categoria țărilor cel mai puțin dezvoltate, ca parte a unei decizii a Consiliului TRIPS în temeiul articolului 66 alineatul (1) din Acordul TRIPS.

               Ar trebui remarcat faptul că cererea de exceptare pentru o perioadă suplimentară de 12 ani de la data la care țările membre cel mai puțin dezvoltate sunt excluse din categoria țărilor cel mai puțin dezvoltate este inclusă, de asemenea, în comunicarea
                  4
                privind tranziția fără probleme în favoarea țărilor care sunt excluse din categoria țărilor cel mai puțin dezvoltate, prezentată Consiliului General de către misiunea Ciadului în numele grupului țărilor cel mai puțin dezvoltate la 17 noiembrie 2020, fiind în curs de dezbatere în cadrul Consiliului General.

               Inițiativa este pe deplin compatibilă cu politicile UE. Decizii similare au mai fost adoptate în trecut. Uniunea Europeană a sprijinit prelungirea perioadei de tranziție convenite de membrii OMC la 11 iunie 2013, pentru ca țările membre cel mai puțin dezvoltate să aplice Acordul TRIPS, cu excepția articolelor 3, 4 și 5, până la 1 iulie 2021
                  5
               .

               Țărilor membre cel mai puțin dezvoltate li s-a acordat, de asemenea, o derogare specifică în ceea ce privește punerea în aplicare a dispozițiilor Acordului TRIPS referitoare la produsele farmaceutice. Inițial, această derogare urma să expire la 1 ianuarie 2016, pe baza Declarației de la Doha privind Acordul TRIPS și sănătatea publică, adoptată la 14 noiembrie 2001. În 2015, în numele grupului țărilor cel mai puțin dezvoltate, Bangladesh a solicitat o derogare de la obligațiile în temeiul Acordului TRIPS în ceea ce privește produsele farmaceutice pentru țările membre cel mai puțin dezvoltate, atât timp cât acestea rămân în categoria țărilor cel mai puțin dezvoltate. UE a sprijinit această cerere a grupului țărilor cel mai puțin dezvoltate în vederea Declarației de la Doha privind Acordul TRIPS și sănătatea publică și a deciziei Consiliului General al OMC din 30 august 2003 privind punerea în aplicare a punctului 6 din Declarația de la Doha. În cele din urmă, derogarea a fost prelungită până la 1 ianuarie 2033 sau până la data la care o țară membră din categoria țărilor cel mai puțin dezvoltate încetează să mai facă parte din această categorie, luându-se în considerare data care survine mai întâi.

               Poziția UE cu privire la actul avut în vedere este în deplină concordanță cu poziția UE în ceea ce privește punerea în aplicare a dispozițiilor Acordului TRIPS privind produsele farmaceutice.

               4.Temeiul juridic procedural

               4.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului.”

               Conceptul de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. Sunt, de asemenea, incluse instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  6
               .

               4.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Consiliul TRIPS este un organism instituit prin Acordul de la Marrakesh și prin anexa 1C la acesta privind Acordul TRIPS.

               Actul pe care Consiliul TRIPS este invitat să îl adopte este un act cu efecte juridice. Actul avut în vedere va fi obligatoriu în temeiul dreptului internațional, în conformitate cu articolul 66 alineatul (1) din Acordul TRIPS.

               Actul avut în vedere nu completează și nici nu modifică cadrul instituțional al acordului.

               În consecință, temeiul juridic procedural al deciziei propuse este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.3.Temeiul juridic material

               4.3.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               4.3.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere se referă la politica comercială comună. Prin urmare, temeiul juridic material al deciziei propuse este articolul 207 alineatul (4) din TFUE.

               4.4.Concluzie

               Temeiul juridic al deciziei propuse ar trebui să fie articolul 207 alineatul (4) primul paragraf, coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               2021/0098 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Consiliului pentru aspectele legate de comerț ale drepturilor de proprietate intelectuală al Organizației Mondiale a Comerțului

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 alineatul (4) primul paragraf coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Acordul de instituire a Organizației Mondiale a Comerțului, precum și acordurile care figurează în anexele 1, 2 și 3 la respectivul acord („Acordul de la Marrakesh”) au fost încheiate de Uniune prin Decizia 94/800/CE
                  7
                a Consiliului și au intrat în vigoare la 1 ianuarie 1995.

               (2)În temeiul articolului 66 alineatul (1) din Acordul privind aspectele legate de comerț ale drepturilor de proprietate intelectuală (denumit în continuare „Acordul TRIPS”), inclus în anexa 1C la Acordul de la Marrakesh, Consiliul pentru aspectele legate de comerț ale drepturilor de proprietate intelectuală al Organizației Mondiale a Comerțului (denumit în continuare „Consiliul TRIPS”) acordă, la cererea motivată corespunzător a unei țări membre din categoria țărilor cel mai puțin dezvoltate, prelungiri ale perioadei de tranziție în care țările membre cel mai puțin dezvoltate nu sunt obligate să aplice dispozițiile Acordului TRIPS, cu excepția articolelor 3, 4 și 5.

               (3)Perioada de tranziție actuală, acordată prin Decizia Consiliului TRIPS din 11 iunie 2013
                  8
               , urmează să expire la 1 iulie 2021.

               (4)La 1 octombrie 2020, Ciadul a prezentat în mod oficial, în numele grupului de țări membre cel mai puțin dezvoltate, o cerere de prelungire a perioadei de tranziție
                  9
               .

               (5)În cadrul sesiunii sale oficiale din 8-9 iunie 2021, Consiliul TRIPS urmează să adopte o decizie privind cererea de prelungire a perioadei de tranziție în temeiul articolului 66 alineatul (1) din Acordul TRIPS pentru țările membre cel mai puțin dezvoltate (denumită în continuare „Decizia Consiliului TRIPS”).

               (6)Este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul Consiliului TRIPS, întrucât Decizia Consiliului TRIPS va avea caracter obligatoriu pentru Uniune.

               (7)Țările membre cel mai puțin dezvoltate reprezintă segmentul cel mai vulnerabil al comunității comerciale internaționale, care se confruntă cu constrângeri economice, financiare și administrative. Țările membre cel mai puțin dezvoltate trebuie să dispună de spațiu politic și de flexibilitate pentru a răspunde provocărilor lor în materie de dezvoltare și să dispună de mai mult timp pentru a pune în aplicare Acordul TRIPS.

               (8)De asemenea, un anumit nivel de protecție și de asigurare a respectării drepturilor de proprietate intelectuală este benefic pentru țările membre cel mai puțin dezvoltate, deoarece drepturile de proprietate intelectuală reprezintă un catalizator pentru inovare și un instrument important pentru dezvoltarea durabilă. Unele țări membre din categoria țărilor cel mai puțin dezvoltate au luat deja măsuri în vederea punerii în aplicare a Acordului TRIPS și trebuie încurajate să nu reducă nivelul existent de protecție și de asigurare a respectării drepturilor de proprietate intelectuală.

               (9)O prelungire fără limită de timp a perioadei de tranziție, astfel cum a fost propusă de grupul țărilor cel mai puțin dezvoltate, ar încetini procesul de integrare treptată a țărilor membre cel mai puțin dezvoltate, ca membri ai sistemului comercial multilateral, în sistemul internațional de proprietate intelectuală, pe baza cerințelor minime prevăzute în Acordul TRIPS.

               (10)În consecință, este oportun să se prelungească perioada de tranziție pentru punerea în aplicare a Acordului TRIPS, cu excepția articolelor 3, 4 și 5, pentru țările membre cel mai puțin dezvoltate, pentru o perioadă limitată, care să nu depășească zece ani.

               (11)În cazul în care membrii Organizației Mondiale a Comerțului sprijină prelungirea perioadei de tranziție în temeiul articolului 66 alineatul (1) din Acordul TRIPS pentru o perioadă mai lungă sau fără limită de timp, Uniunea nu ar trebui să se opună obținerii unui consens.

               (12)Cererea țărilor cel mai puțin dezvoltate pentru o perioadă suplimentară de 12 ani, calculată de la data la care țările membre cel mai puțin dezvoltate sunt excluse din categoria țărilor cel mai puțin dezvoltate pare să depășească domeniul de aplicare al articolului 66 alineatul (1) din Acordul TRIPS, întrucât acest articol se aplică numai prelungirii perioadei de tranziție pentru punerea în aplicare a anumitor dispoziții din Acordul TRIPS de către țările membre cel mai puțin dezvoltate. Prin urmare, nu ar trebui să fie sprijinită cererea de acordare a unei exceptări pentru țări membre care nu fac parte din categoria țărilor cel mai puțin dezvoltate, ca parte a unei decizii a Consiliului TRIPS în temeiul articolului 66 alineatul (1) din Acordul TRIPS,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Consiliului pentru aspectele legate de comerț ale drepturilor de proprietate intelectuală al Organizației Mondiale a Comerțului („Consiliul TRIPS”), în cadrul sesiunii sale oficiale din 8-9 iunie 2021, este următoarea:

               (a)Țările membre cel mai puțin dezvoltate nu ar trebui să aibă obligația de a aplica dispozițiile Acordului privind aspectele legate de comerț ale drepturilor de proprietate intelectuală („Acordul TRIPS”), cu excepția articolelor 3, 4 și 5, pentru o perioadă limitată de timp care nu depășește zece ani sau până la data la care acestea încetează să mai facă parte din categoria țărilor membre cel mai puțin dezvoltate, luându-se în considerare data care survine mai întâi.

               (b)În cazul în care membrii Organizației Mondiale a Comerțului sprijină prelungirea perioadei de tranziție în temeiul articolului 66 alineatul (1) din Acordul TRIPS pentru o perioadă mai lungă sau fără limită de timp, Uniunea nu ar trebui să se opună obținerii unui consens.

               (c)Țările membre cel mai puțin dezvoltate ar trebui să se asigure că orice modificare a actelor cu putere de lege, a reglementărilor și a practicilor lor în cursul perioadei de tranziție suplimentare nu conduce la un grad mai scăzut de coerență cu dispozițiile Acordului TRIPS. Cu toate acestea, în cazul în care membrii Organizației Mondiale a Comerțului nu sprijină o astfel de obligație a țărilor membre cel mai puțin dezvoltate, Uniunea nu ar trebui să se opună obținerii un consens.

               (d)Cererea țărilor membre cel mai puțin dezvoltate pentru o perioadă suplimentară de 12 ani, calculată de la data la care o țară membră din categoria țărilor cel mai puțin dezvoltate este exclusă din această categorie nu ar trebui să beneficieze de sprijin, deoarece nu intră în domeniul de aplicare al articolului 66 alineatul (1) din Acordul TRIPS.

               Articolul 2

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        Decizia 94/800/CE a Consiliului (din 22 decembrie 1994) privind încheierea, în numele Comunității Europene, referitor la domeniile de competența sa, a acordurilor obținute în cadrul negocierilor comerciale multilaterale din Runda Uruguay (1986-1994) (JO L 336, 23.12.1994, p. 1).

                     (2)

                        Regulamentul de procedură al reuniunilor Consiliului TRIPS (28 septembrie 1995) - IP/C/1.

                     (3)

                        Documentul OMC IP/C/W/668.

                     (4)

                        WT/GC/W/807.

                     (5)

                        Documentul OMC IP/C/64.

                     (6)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014 în cauza Germania/Consiliu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64.

                     (7)

                        Decizia 94/800/CE a Consiliului din 22 decembrie 1994 privind încheierea, în numele Comunității Europene, referitor la domeniile de competența sa, a acordurilor obținute în cadrul negocierilor comerciale multilaterale din Runda Uruguay (1986-1994) (JO L 336, 23.12.1994, p. 1).

                     (8)

                        IP/C/64.

                     (9)

                        Documentul OMC IP/C/W/668.