               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 11.6.2018
            COM(2018) 479 final
            2018/0257(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a Acordului sub forma unui schimb de scrisori între Uniunea Europeană și Regatul Maroc cu privire la modificarea protocoalelor nr. 1 și 4 la Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Regatul Maroc, pe de altă parte

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               •Motivele și obiectivele propunerii

                  Timp de aproape o jumătate de secol, Uniunea Europeană și Marocul au stabilit un parteneriat bogat și multidimensional, materializat în special prin Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Regatul Maroc, pe de altă parte
                     1
                   (denumit în continuare „Acordul de asociere UE-Maroc” sau „acordul de asociere”), intrat în vigoare în anul 2000. În acordul de asociere au fost introduse, prin Acordul sub forma unui schimb de scrisori între Uniunea Europeană și Regatul Maroc
                     2
                   (denumit în continuare „acordul de liberalizare”), intrat în vigoare în anul 2012, măsuri de liberalizare referitoare la produse agricole, la produse agricole prelucrate, la pește și produse pescărești.

                  Tot în temeiul acestui parteneriat privilegiat, Marocului i s-a acordat un „statut avansat” în 2008, care consacră temeinicia legăturilor bilaterale, precum și ambițiile și angajamentele împărtășite de ambele părți pentru a-și promova inițiativele comune, cum ar fi buna guvernanță și reformele politice și socioeconomice.

                  În paralel, UE și-a afirmat în mod repetat angajamentul față de o soluționare a diferendului din Sahara Occidentală. Ea nu a recunoscut suveranitatea Marocului asupra Saharei Occidentale, dar susține pe deplin eforturile depuse de Secretarul General al Organizației Națiunilor Unite și de trimisul său personal cu scopul de a ajuta părțile să ajungă la o soluție politică justă, durabilă și reciproc acceptabilă, care să prevadă autodeterminarea populației din Sahara Occidentală în contextul acordurilor conforme cu principiile și obiectivele Cartei Organizației Națiunilor Unite, astfel cum au fost enunțate în rezoluțiile Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite și, în special, în Rezoluția 2152 (2014) și Rezoluția 2218 (2015).

                  Prin hotărârea sa din 21 decembrie 2016 în cauza C-104/16P
                     3
                  , Curtea de Justiție a Uniunii Europene a statuat că acordul de asociere și acordul de liberalizare încheiate între Uniunea Europeană și Maroc nu sunt aplicabile în Sahara Occidentală.

                  Dată fiind hotărârea Curții, practica aplicării de facto a preferințelor comerciale prevăzute în acordul de asociere și în protocoalele sale la produsele originare din Sahara Occidentală, un teritoriu neautonom, nu puteau continua decât în cazul în care protocoalele nr. 1 (privind accesul la piața Uniunii al produselor agricole, al produselor agricole prelucrate, al peștelui și al produselor pescărești marocane) și 4 (privind regulile de origine) sunt modificate astfel încât să specifice că produsele originare din Sahara Occidentală ar trebui tratate în același mod precum cele originare din Maroc.

                  La 29 mai 2017, Consiliul a autorizat Comisia să deschidă negocieri cu scopul de a furniza un temei juridic pentru acordarea de preferințe pentru produsele originare din Sahara Occidentală și a adoptat directive de negociere. Au avut loc două runde de negocieri. Prima rundă a avut loc la 15 și 16 iunie 2017, a doua la 18 iulie 2017. Negociatorii-șefi au parafat textul proiectului de acord la 31 ianuarie 2018.

                  Prezenta propunere introduce modificări la protocolul nr. 4 și la protocolul nr. 1 la Acordul de asociere UE-Maroc în vederea respectării cerințelor din hotărârea Curții din 21 decembrie 2016 și furnizează temeiul juridic pentru acordarea de preferințe pentru produsele originare din Sahara Occidentală.

                  Propunerea urmărește să evite perturbarea schimburilor comerciale cu Sahara Occidentală, menținând accesul pe piața Uniunii la un nivel stabil și neacordând nicio nouă preferință. Ea urmărește, în special, să faciliteze dezvoltarea economică a Saharei Occidentale, acordând exporturilor acesteia către Uniunea Europeană același tratament ca cel acordat exporturilor de produse de origine marocană. Prin urmare, astfel de măsuri vor evita ca Sahara Occidentală să se regăsească într-o situație concurențială nefavorabilă și să piardă astfel oportunități de investiții, comparativ cu țările vecine, care beneficiază și ele de preferințe tarifare sub diferite titluri (acorduri de asociere sau în cadrul sistemului de preferințe generalizate).

                  În fine, trebuie subliniat faptul că hotărârea din 27 februarie 2018 a Curții de Justiție a Uniunii Europene în cauza C-266/16 se referă la încheierea acordului de parteneriat în sectorul pescuitului dintre Uniune și Maroc, care este un aspect distinct de aspectul accesului pe piețe despre care este vorba în acordul de asociere și, în consecință, în prezenta propunere.

                  Este de la sine înțeles că orice acord va fi doar temporar, în așteptarea soluționării diferendului în cadrul ONU și în conformitate cu rezoluțiile relevante ale Consiliului de Securitate al ONU. În acest context, se observă că în acord se stipulează că acesta se încheie fără a aduce atingere pozițiilor respective ale Uniunii Europene și Marocului cu privire la statutul Saharei Occidentale.

               •Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică

                  Prezenta propunere este coerentă cu politica comercială actuală. Este de remarcat faptul că autoritățile vamale au aplicat, până la 21 decembrie 2016, data hotărârii Curții de Justiție în cauza C-104/16P, preferințele de facto pentru produsele din Sahara Occidentală certificate ca fiind de origine marocană. Nicio nouă preferință comercială nu va fi acordată Marocului, și nici Saharei Occidentale, în afara celor de care beneficiau de facto înainte de 21 decembrie 2016, obiectivul fiind pur și simplu de a extinde zona geografică acoperită de preferințe și nu de a modifica volumul sau produsele care fac obiectul preferințelor.

                  Propunerea este conformă cu obiectivele generale ale politicii europene de vecinătate, în măsura în care contribuie la îmbunătățirea relațiilor comerciale și economice din vecinătatea sudică într-un spirit de strânsă cooperare. Ea este, de asemenea, conformă cu politica generală a Uniunii în ceea ce privește Marocul, care urmărește să consolideze un parteneriat privilegiat cu această țară, fără a aduce atingere rezultatului procedurii desfășurate de Organizația Națiunilor Unite cu privire la Sahara Occidentală.

                  Faptul că preferințele comerciale pot avea un domeniu de aplicare mai larg decât teritoriile părților contractante nu este fără precedent, deoarece Acordul de asociere UE-Maroc conține două declarații comune care indică faptul că produsele originare din Republica San Marino și Andorra „sunt acceptate de către Maroc ca produse originare din Comunitate în sensul prezentului acord”.

               •Coerența cu alte politici ale Uniunii

                  Preferințele tarifare acordate Marocului prin protocoalele nr. 1 și 4 pot fi extinse la produsele din Sahara Occidentală în anumite condiții, în măsura în care există un temei juridic adecvat. Stabilirea temeiului juridic este exact obiectul proiectului de acord anexat. Modificarea protocoalelor aferente din acordul de asociere permite, de asemenea, acordarea de preferințe tarifare ale Uniunii pe baza unei evaluări a beneficiilor pentru populațiile locale și a respectului pentru drepturile omului.

               2.TEMEI JURIDIC, SUBSIDIARITATE ȘI PROPORȚIONALITATE

               •Temeiul juridic

                  Temeiul juridic pentru semnarea acordului este articolul 207, coroborat cu articolul 218 alineatul (5) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), deoarece aceasta este o chestiune care intră sub incidența politicii comerciale comune.

               •Subsidiaritatea (în caz de competență neexclusivă)

                  Politica comercială comună intră în sfera de competență exclusivă a Uniunii [articolul 3 alineatul (1) din TFUE] și, în conformitate cu articolul 5 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE), principiul subsidiarității nu se aplică în domeniile de competență exclusivă.

               •Proporționalitate

                  Propunerea constituie un răspuns proporțional la problema ridicată. Acordul nu va modifica gradul de acces la piața Uniunii al produselor originare din Sahara existente înainte de Hotărârea Curții din 21 decembrie 2016. Regulile de origine sunt stabilite în protocolul nr. 4 la acordul de asociere; acestuia i se aduc modificări pentru a realiza obiectivul urmărit și pentru a răspunde într-un termen rezonabil la actualele incertitudini comerciale care afectează exporturile către Uniune de produse din Sahara Occidentală, fără a aduce atingere procedurii desfășurate de Organizația Națiunilor Unite pentru Sahara Occidentală și rezultatului final al diferendului.

                  Prin urmare, propunerea de decizie a Consiliului privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a Acordului sub forma unui schimb de scrisori între Uniunea Europeană și Regatul Maroc cu privire la modificarea protocoalelor nr. 1 și 4 la Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Regatul Maroc, pe de altă parte, nu depășește ceea ce este necesar sau adecvat pentru atingerea obiectivelor stabilite.

               •Alegerea instrumentului

                  Protocoalele relevante nu pot fi modificate decât prin acordul părților. Acest lucru privește, de asemenea, colaborarea necesară între autorități pentru a pune în aplicare preferințele comerciale.

                  Acordul ia forma unui schimb de scrisori între Uniunea Europeană și Regatul Maroc. Un acord între Uniunea Europeană și Regatul Maroc constituie singurul mijloc de a se asigura că importul de produse originare din Sahara Occidentală poate beneficia de o origine preferențială, dat fiind faptul că autoritățile marocane sunt singurele capabile să asigure respectarea normelor necesare pentru acordarea unor astfel de preferințe.

                  Proiectul de acord prevede posibilitatea aplicării provizorii a acordului înainte de încheierea acestuia. Cu toate acestea, nu se consideră necesar să se propună o astfel de aplicare provizorie.

               3.REZULTATE ALE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR PĂRȚILOR INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

               •Evaluarea impactului

                  Ca urmare a solicitării Consiliului, Comisia a evaluat efectele potențiale ale acordului asupra dezvoltării durabile, în special în ceea ce privește avantajele și dezavantajele, pentru populațiile în cauză, care decurg din preferințele tarifare acordate produselor originare din Sahara Occidentală.

               Serviciile Comisiei s-au confruntat cu diferite tipuri de constrângeri metodologice. În primul rând, în general, informațiile statistice privind Sahara Occidentală continuă să fie incomplete și eterogene. O altă constrângere este legată de practica care a prevalat până la 21 decembrie 2016, data pronunțării hotărârii Curții de Justiție a Uniunii Europene. Dat fiind că bunurile provenite din Sahara Occidentală importate în Uniune au beneficiat, de facto, de aceleași preferințe ca mărfurile originare din Maroc, nu este în general posibil să se facă distincție între importurile din Maroc și cele din Sahara Occidentală. În plus, sintagma „populațiile în cauză” dă naștere la interpretări diferite și divergente
                  4
               . Ea poate face referire la populațiile care trăiesc pe teritoriul respectiv; aceasta este interpretarea Marocului, care nu face distincție între locuitori pe bază etnică sau comunitară. Este posibil să se facă referire și la anumiți locuitori, în special pe bază etnică sau comunitară (din Sahara Occidentală); în acest caz, populațiile în cauză pot fi alcătuite, cel puțin parțial, din persoane care își au reședința în afara Saharei Occidentale (refugiați) și anumiți locuitori actuali stabiliți recent ar putea să nu facă parte din aceste populații. Aceasta este interpretarea reținută în special de Frontul Polisario.

               Desigur, populația din Sahara Occidentală deține dreptul la autodeterminare, dar, pe de o parte, nu este de competența Uniunii Europene să efectueze un recensământ al acestei populații și, pe de altă parte, documentele ONU legate de desfășurarea de activități economice pe teritorii neautonome se referă, de asemenea, în ceea ce privește beneficiile socioeconomice, la locuitorii acestor teritorii
                  5
               . Ținând seama de aceste diferențe și dificultăți de examinare a impactului asupra unui popor ale cărui contururi nu sunt încă complet definite, dat fiind faptul că preferințele se aplică produselor provenind dintr-un teritoriu dat și că, prin urmare, beneficiile vor fi, în mod logic, legate în special de teritoriul respectiv, analiza s-a concentrat asupra beneficiilor pentru populația din Sahara Occidentală.

                  Criteriile de evaluare se bazează pe parametrii relevanți în contextul articolului 73 din Carta Națiunilor Unite, care prevede că cei „care îşi asumă răspunderea pentru administrarea unor teritorii ale căror popoare nu au atins încă un grad deplin de autoguvernare recunosc principiul că interesele locuitorilor acestor teritorii au întâietate” și că aceștia „acceptă ca o misiune sacră obligația de a promova la maximum bunăstarea locuitorilor acestor teritorii”.

                  Așadar, evaluarea se referă la fluxurile comerciale originare din Sahara Occidentală și, în special, la produsele pescărești, produsele agricole și la fosfați, precum și la impactul asupra resurselor naturale, asupra ocupării forței de muncă și asupra drepturilor omului. Aceasta se bazează nu numai pe o analiză a datelor existente, ci și pe un exercițiu de proiecție. Având în vedere situația specială din Sahara Occidentală și ținând seama de dificultatea cu care se confruntă Uniunea în calitate de parte terță în ceea ce privește efectuarea de anchete pe teritoriul Saharei Occidentale, Comisia a încercat să obțină date obiective și fiabile, inclusiv prin schimburi de informații cu Marocul, cu societatea civilă și cu Frontul Polisario și prin trimiteri la informații disponibile în domeniul public. De asemenea, Comisia a luat în considerare toate celelalte informații disponibile. În unele cazuri, informațiile sunt în continuare neconcludente și limitate.

               Consultarea părților interesate

                  Serviciile Comisiei Europene și Serviciul European de Acțiune Externă au realizat un amplu exercițiu de consultare a populațiilor din Sahara Occidentală.

                  Aceste consultări au evidențiat o majoritate care s-a declarat în favoarea modificării acordului de liberalizare pentru a extinde preferințele tarifare la produsele originare din Sahara Occidentală. Majoritatea interlocutorilor au semnalat un impact pozitiv pentru ansamblul populației, punând un accent deosebit pe efectul de pârghie determinant pe care astfel de preferințe comerciale l-ar avea în materie de investiții private. Aceștia au indicat că un acces privilegiat la piețele europene ar putea să îmbunătățească climatul de afaceri, precum și investițiile europene directe și, în acest sens, ar sprijini noul model de dezvoltare participativ și durabil din Sahara Occidentală. Cu toate acestea, tot în conformitate cu opinia majoritară, persistența incertitudinii juridice privind fluxurile comerciale cu Sahara Occidentală ar afecta puternic dezvoltarea socioeconomică, astfel cum o dovedește deja scăderea în intensitate a relațiilor comerciale ale Saharei Occidentale cu anumite state membre sau în ceea ce privește anumite sectoare de activitate. În opinia acestor interlocutori, restricționarea accesului Saharei Occidentale la piețe și investiții străine nu ar face, prin urmare, decât să împiedice dezvoltarea de activități economice endogene și să compromită anumite evoluții socioeconomice sau politice exact în momentul în care dezvoltarea Saharei Occidentale pare că ia în sfârșit avânt.

                  Frontul Polisario, care a fost, de asemenea, consultat, precum și unele organizații neguvernamentale și-au exprimat opiniile defavorabile. Acestea fiind spuse, opiniile defavorabile nu erau motivate de efectele adverse specifice asupra populațiilor din Sahara Occidentală exercitate de aplicarea preferințelor tarifare preconizate, ci mai degrabă de teama că preferințele vor menține statu quo-ul din Sahara Occidentală aflată, potrivit respectivilor interlocutori, sub ocupație marocană.

                  Evaluarea arată că acordarea preferințelor tarifare prevăzute de Acordul de asociere UE-Maroc are un impact pozitiv asupra economiei Saharei Occidentale și că ea ar putea eventual să mențină sau chiar să intensifice un asemenea efect în viitor. Teama că extinderea preferințelor tarifare ar implica recunoașterea statu quo-ului este nefondată, dat fiind că nicio dispoziție a acordului nu implică recunoașterea suveranității Marocului asupra Saharei Occidentale.

                  Drepturile omului

                  În ceea ce privește situația drepturilor omului în Sahara Occidentală, aceasta corespunde, în general, situației drepturilor omului în Maroc. Mecanismele și normele care reglementează protecția sunt aceleași. Cu toate acestea, există particularități în Sahara Occidentală legate de diferendul politic, în special legate de libertatea de exprimare, de demonstrație și de asociere. Într-adevăr, orice „atac la adresa integrității teritoriale”, cu alte cuvinte și mișcarea de independență pro-Polisario, este interzis, existând pericolul plății unor amenzi sau chiar al pedepsei cu închisoarea.

                  În general, în ceea ce privește impactul preconizat al unei extinderi a preferințelor tarifare la produsele din Sahara Occidentală asupra situației drepturilor omului din acest teritoriu, este necesar să se dezvolte un raționament prin analogie cu efectul Acordului de asociere UE-Maroc asupra situației drepturilor omului în Maroc. În măsura în care acordul promovează convergența în materie de reglementare în direcția standardelor Uniunii Europene în diverse domenii, se constată un efect pozitiv indirect, în special în ceea ce privește condițiile de muncă (de exemplu, măsuri de securitate), legislația muncii (de exemplu, protecția copilului), măsurile fitosanitare sau chiar protecția consumatorilor.

                  Impactul economic și comercial

                  În ceea ce privește diverse sectoare economice, concluziile sunt cele de mai jos.

                  Există o producție agricolă în Sahara Occidentală, în special de fructe și legume timpurii (tomate și pepeni galbeni), pentru care există o piață de desfacere în Uniunea Europeană. Această producție este estimată la 64 000 de tone, ceea ce reprezintă aproximativ 14 000 de locuri de muncă directe. Valoarea sa la import se ridică la aproximativ 65 de milioane EUR. În absența preferințelor tarifare, ar trebui ca pentru astfel de exporturi să se plătească taxe vamale în valoare de 6,6 milioane EUR.

                  Aceste beneficii economice ar putea să se extindă, dacă, pe viitor, Sahara Occidentală și-ar dezvolta și mai mult producția și exporturile către Uniunea Europeană în cadrul proiectelor actualmente în curs de examinare. Acest lucru ar avea, de asemenea, un impact asupra numărului de locuri de muncă, care s-ar putea multiplica de cinci ori, conform anumitor estimări. În ceea ce privește afirmațiile conform cărora dezvoltarea activităților agricole, încurajată de acord, ar avea un impact asupra utilizării resurselor naturale, în special a apei, estimările marocane privind utilizarea pânzei freatice, deși puse sub semnul întrebării de anumite părți, indică un impact modest asupra rezervelor acvifere neregenerabile. În mod similar, sunt luate măsuri pentru a reduce utilizarea apei provenind din pânza freatică (irigare localizată, desalinizare a apei de mare). În general, se pare că, pe de o parte, există în prezent puține alternative credibile pentru dezvoltarea economică a teritoriului în cauză și că, pe de altă parte, inconvenientele care decurg din utilizarea resurselor de apă sunt compensate de impactul economic pozitiv asupra Saharei Occidentale.

                  În ceea ce privește sectorul produselor pescărești, există în Sahara Occidentală o importantă industrie de prelucrare a produselor pescărești, cuprinzând 141 de unități autorizate să exporte în Uniunea Europeană. În 2015 și 2016, exporturile de produse pescărești s-au ridicat la o valoare cuprinsă între 100 și 200 de milioane EUR. Numărul locurilor de muncă care depind de aceste exporturi către Uniunea Europeană, în mod direct sau indirect, a fost de aproximativ 45 000. Extinderea preferințelor tarifare la aceste importuri ar avea un impact semnificativ asupra economiei teritoriului și, implicit, asupra locurilor de muncă. De asemenea, ea ar fi compatibilă cu contribuția Uniunii Europene, prin acordarea de sprijin financiar, la sprijinirea și dezvoltarea, în Sahara Occidentală, a competitivității acestui sector, a ocupării forței de muncă, a calității vieții pescarilor și a unei exploatări durabile a resurselor naturale. Pe de altă parte, refuzul acordării acestor preferințe ar pune în pericol exporturile, dar și ocuparea forței de muncă, și ar facilita transferul acestor activități de prelucrare către alte amplasamente și, probabil, către Maroc. De asemenea, acest lucru ar contraveni obiectivelor Uniunii Europene de a sprijini dezvoltarea acestui sector în Sahara Occidentală.

                  Importatorii europeni de produse pescărești din Sahara Occidentală au semnalat faptul că, având în vedere nivelul înalt al tarifului extern comun (exclusiv preferințe - rate nepreferențiale), achiziționarea acestor produse ar fi mult mai puțin avantajoasă dacă nu s-ar acorda niciun tratament preferențial.

                  În fine, în ceea ce privește industria fosfaților, având în vedere starea sa actuală, ea nu este imediat și direct afectată de excluderea Saharei Occidentale din acordul de asociere. Există trei motive principale pentru acest lucru: 1. anumite produse (fosforiți) sunt supuse unei taxe cu valoare zero (clauza națiunii celei mai favorizate), 2 - nu există o producție de fosfați pentru care să existe o piață de desfacere în Uniune, 3 - prelucrarea în Maroc (sau în orice altă țară cu care Uniunea Europeană a încheiat un acord preferențial) de anumiți fosfați produși în Sahara Occidentală ar fi suficientă pentru a conferi acestor produse o origine preferențială marocană; în consecință, avantajele aduse de preferințele acordate acestor produse transformate nu sunt legate de proveniența minereurilor.

                  În același timp, însă, se pare că acordarea de preferințe pentru produsele originare din Sahara Occidentală ar avea un impact asupra dezvoltării viitoare a producției de anumiți fosfați. Într-adevăr, investițiile semnificative (de peste 2 miliarde de dolari) în producția de produse pe bază de fosfat din Sahara Occidentală (în special acidul fosforic și îngrășămintele) ar fi compromise dacă exporturile în Uniune de aceste produse pe bază de fosfat nu ar putea beneficia de un tratament preferențial. În absența preferințelor, investițiile în alte zone în care producția ar beneficia de preferințe (cum ar fi Maroc) ar fi mai atractive decât investițiile în Sahara Occidentală. Întreruperea investițiilor în Sahara Occidentală ar avea un impact asupra capacității de producție, asupra diversității produselor și, în consecință, asupra ocupării forței de muncă în sectorul fosfaților din regiune.

                  În general, acordarea de preferințe tarifare ar trebui, prin urmare, să aibă un impact semnificativ asupra dezvoltării economice a teritoriului. Cu toate acestea, pentru a putea asigura monitorizarea acestor efecte, acordul stipulează în mod explicit un cadru și o procedură adecvate care să permită părților să evalueze, pe baza unui schimb constant de informații, repercusiunile acestuia pe durata punerii sale în aplicare.

                  În pofida dificultății de a obține întotdeauna date exacte, acest studiu arată existența în Sahara Occidentală a unor activități economice și de producție care ar avea cel mai mare interes să beneficieze de aceleași preferințe tarifare ca și cele acordate Regatului Maroc. Într-adevăr, unele dintre aceste activități de producție au beneficiat, până la 21 decembrie 2016, de astfel de preferințe, ceea ce a permis dezvoltarea activității economice și crearea de locuri de muncă în Sahara Occidentală: astfel stau lucrurile în special în sectorul produselor pescărești și al anumitor produse agricole. O extindere a preferințelor tarifare ale Uniunii la aceste produse ar permite continuarea exporturilor.

                  Diversificarea necesară a potențialului economic al Saharei Occidentale presupune încurajarea investițiilor externe, care are ca premisă o mai mare securitate juridică și, prin urmare, o clarificare a condițiilor tarifare aplicabile exporturilor actuale sau viitoare din Sahara Occidentală către Uniune. Extinderea preferințelor tarifare la produsele din Sahara Occidentală este de natură să creeze condiții sigure de investiții și, având în vedere potențialul economic neexploatat al teritoriului și actualul nivel scăzut al investițiilor străine directe, să promoveze o dezvoltare rapidă și semnificativă care să favorizeze ocuparea forței de muncă locale.

                  Pe de altă parte, neacordarea de preferințe tarifare ar periclita în mod semnificativ exporturile din Sahara Occidentală, în special cele referitoare la produsele pescărești și produsele agricole, și, prin urmare, este posibil ca numărul, deja limitat, al activităților sale de producție să se reducă și mai mult, ceea ce ar însemna crearea unui obstacol suplimentar în calea dezvoltării teritoriului. Într-adevăr, în absența extinderii preferințelor acordate produselor din Sahara Occidentală, aceste produse ar urma să fie supuse taxelor vamale aplicabile în Uniune în cadrul regimului națiunii celei mai favorizate și, prin urmare, nu ar avea acces privilegiat pe piața Uniunii. Acest lucru ar afecta în mod nesemnificativ exporturile de produse industriale (fosfați), dar ar avea un impact negativ considerabil asupra exporturilor de produse pescărești și de produse agricole către Uniune.

                  La un nivel mai general, acordarea de preferințe tarifare ar trebui să aibă un impact puternic asupra dezvoltării economiei din Sahara Occidentală, stimulând investițiile efectuate în aceste sectoare. Acest lucru este valabil, de exemplu, pentru anumiți fosfați (în special pentru acidul fosforic și îngrășăminte), fiind deja planificate investiții în acest sens, pentru agricultură, domeniu în care există, de asemenea, proiecte de dezvoltare, precum și pentru pescuit. Pe de altă parte, dacă nu se acordă astfel de preferințe, investițiile, dezvoltarea și diversificarea activităților economice, precum și ocuparea forței de muncă ar putea avea de suferit.

                  În conformitate cu dreptul internațional și, în special, cu articolul 36 din Convenția de la Viena, acordarea preferințelor nu reprezintă, în sine, decât un drept suplimentar pentru teritoriul Saharei Occidentale, fără a implica obligații în contrapartidă și despre care se poate presupune, prin urmare, că este benefică acestei regiuni. Într-adevăr, eventualele efecte potențial negative nu sunt decât efecte pur indirecte asupra utilizării resurselor de apă sau asupra ocupării forței de muncă. În ceea ce privește drepturile omului, niciun efect negativ în acest sens nu va putea fi atribuit preferințelor tarifare.

               •Adecvarea reglementărilor și simplificarea

                  Propunerea nu este legată de REFIT.

               4.IMPLICAȚIILE BUGETARE

                  În ceea ce privește veniturile vamale ale Uniunii, nu ar trebui să se înregistreze nicio implicație bugetară. În această privință, se reamintește faptul că produsele originare din Sahara Occidentală au beneficiat de facto, până la 21 decembrie 2016, de scutire de taxe vamale la intrarea lor în Uniune.

               5.ALTE ELEMENTE

               •Planuri de punere în aplicare și măsuri de monitorizare, evaluare și raportare

                  Pentru a asigura monitorizarea efectelor acordului asupra populațiilor în cauză și exploatarea resurselor naturale ale teritoriilor în cauză, acordul prevede în mod explicit un cadru și o procedură adecvate care să permită părților să evalueze, pe baza unui schimb constant de informații, impactul implementării sale. Uniunea Europeană și Marocul au convenit să facă schimb reciproc de informații cel puțin o dată pe an în cadrul comitetului de asociere instituit prin Acordul de asociere UE-Maroc. Modalitățile specifice ale exercițiului de evaluare vor fi stabilite într-un stadiu ulterior, în vederea adoptării lor de către comitetul de asociere.

                  În plus, societatea civilă va fi informată de către serviciile Comisiei și de către Serviciul European de Acțiune Externă cu privire la punerea în aplicare a acordului.

               2018/0257 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a Acordului sub forma unui schimb de scrisori între Uniunea Europeană și Regatul Maroc cu privire la modificarea protocoalelor nr. 1 și 4 la Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Regatul Maroc, pe de altă parte

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 alineatul (4) primul paragraf, coroborat cu articolul 218 alineatul (5),

               având în vedere propunerea prezentată de Comisia Europeană,

               întrucât:

               (1)Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Regatul Maroc, pe de altă parte
                  6
                (denumit în continuare „acordul de asociere”), a intrat în vigoare la 1 martie 2000.

               (2)Începând cu intrarea în vigoare a acordului de asociere, UE a continuat să consolideze relațiile bilaterale cu Marocul și i-a acordat statutul avansat.

               (3)În același timp, Uniunea, care nu a recunoscut suveranitatea Marocului asupra Saharei Occidentale, a continuat să își reafirme angajamentul față de soluționarea diferendului din Sahara Occidentală, teritoriu neautonom, administrat în prezent, în mare parte, de Maroc. Uniunea susține pe deplin eforturile depuse de Secretarul General al Organizației Națiunilor Unite și de trimisul său personal cu scopul de a ajuta părțile să ajungă la o soluție politică justă, durabilă și reciproc acceptabilă, care să permită autodeterminarea poporului din Sahara Occidentală în contextul acordurilor conforme cu obiectivele și principiile Cartei Organizației Națiunilor Unite, astfel cum au fost enunțate în rezoluțiile Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite și, în special, în Rezoluția 2152 (2014) și Rezoluția 2218 (2015).

               (4)De la intrarea în vigoare a acordului de asociere, o serie de produse provenind din Sahara Occidentală și certificate ca fiind de origine marocană au fost importate în Uniune, ele beneficiind de preferințele tarifare prevăzute de dispozițiile relevante din acordul respectiv.

               (5)În hotărârea sa în cauza C-104/16P
                  7
               , Curtea de Justiție a Uniunii Europene a afirmat, cu toate acestea, că acordul de asociere acoperea numai teritoriul Regatului Maroc și nu și pe cel al Saharei Occidentale, un teritoriu neautonom.

               (6)Este important să se asigure că fluxurile comerciale care s-au dezvoltat de-a lungul anilor nu sunt perturbate, stabilind garanții corespunzătoare pentru protecția drepturilor omului și dezvoltarea durabilă a teritoriilor în cauză. Prin urmare, Consiliul a autorizat Comisia, la 29 mai 2017, să deschidă negocieri cu Regatul Maroc în vederea stabilirii unui temei juridic pentru acordarea preferințelor tarifare prevăzute de acordul de asociere pentru produsele originare din Sahara Occidentală. Un acord între Uniunea Europeană și Regatul Maroc constituie singurul mijloc de a se asigura că importul de produse originare din Sahara Occidentală beneficiază de o origine preferențială, dat fiind faptul că autoritățile marocane sunt singurele capabile să asigure respectarea normelor necesare pentru acordarea unor astfel de preferințe.

               (7)Comisia a evaluat efectele potențiale ale acordului asupra dezvoltării durabile, în special în ceea ce privește avantajele și dezavantajele, pentru populațiile în cauză, care decurg din preferințele tarifare acordate produselor provenind din Sahara Occidentală, precum și efectele asupra exploatării resurselor naturale ale teritoriilor respective. Efectele avantajelor tarifare asupra ocupării forței de muncă, asupra drepturilor omului și asupra exploatării resurselor naturale sunt foarte dificil de măsurat, deoarece ele sunt de natură indirectă. În mod similar, nu este ușor să se obțină informații obiective în acest sens.

               (8)Cu toate acestea, din această evaluare reiese că, în general, avantajele pentru economia Saharei Occidentale, care decurg din acordarea preferințelor tarifare prevăzute de acordul de asociere pentru produsele originare din Sahara Occidentală și, în special, puternicul efect de pârghie asupra economiei și, prin urmare, asupra dezvoltării sociale pe care această măsură îl are, depășesc dezavantajele menționate în cadrul procesului de consultare, printre care se numără utilizarea extensivă a resurselor naturale, în special a rezervelor de apă subterane, pentru care au fost luate măsuri.

               (9)Prin urmare, extinderea preferințelor tarifare la produsele originare din Sahara Occidentală va avea un impact global pozitiv pentru populațiile în cauză și ar trebui să mențină, și poate chiar să intensifice, un asemenea efect în viitor. Evaluarea arată că extinderea preferințelor tarifare la produsele din Sahara Occidentală este de natură să asigure condițiile pentru investiții și să promoveze o dezvoltare rapidă și semnificativă care să favorizeze ocuparea forței de muncă locale. Existența în Sahara Occidentală a unor activități economice și de producție care ar avea cel mai mare interes în a beneficia de preferințele tarifare prevăzute de acordul de asociere demonstrează că neacordarea de preferințe tarifare ar periclita în mod substanțial exporturile din Sahara Occidentală, în special cele referitoare la produsele pescărești și la produsele agricole. Acordarea de preferințe tarifare ar trebui să aibă un impact puternic asupra dezvoltării economiei din Sahara Occidentală, prin stimularea investițiilor.

               (10)Comisia, în colaborare cu Serviciul European de Acțiune Externă, s-a asigurat, de asemenea, că populațiile vizate de acord au fost implicate în mod adecvat, recurgându-se la consultări ce reunesc o gamă largă de actori socioeconomici și politici din Sahara Occidentală. Aceștia s-au pronunțat, în cea mai mare parte, în favoarea extinderii la Sahara Occidentală a preferințelor tarifare prevăzute de acordul de asociere. Cei care au respins extinderea nu au identificat repercusiuni negative concrete pentru populația teritoriului respectiv, dar au considerat că acest acord ar confirma, de fapt, poziția Regatului Maroc în ceea ce privește teritoriul Saharei Occidentale. Or, nimic din modul de redactare a acestui acord nu permite să se considere că acesta ar recunoaște suveranitatea Marocului asupra Saharei Occidentale. Uniunea va continua, prin depunerea de eforturi consolidate, să susțină procesul de soluționare pașnică a diferendului, inițiat sub egida ONU.

               (11)Prin urmare, Comisia a negociat, în numele Uniunii, un acord sub forma unui schimb de scrisori între Uniunea Europeană și Regatul Maroc cu privire la modificarea protocoalelor nr. 1 și 4 la acordul de asociere, care a fost parafat la 31 ianuarie 2018.

               (12)Acordul contribuie la realizarea obiectivelor urmărite de Uniune în cadrul articolului 21 din Tratatul privind Uniunea Europeană.

               (13)În consecință, acordul ar trebui semnat în numele Uniunii Europene, sub rezerva încheierii sale la o dată ulterioară,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Semnarea acordului sub forma unui schimb de scrisori între Uniunea Europeană și Regatul Maroc cu privire la modificarea protocoalelor nr. 1 și 4 la Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Regatul Maroc, pe de altă parte, se aprobă, în numele Uniunii Europene, sub rezerva încheierii acordului respectiv.

               Textul acordului care trebuie semnat este anexat la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Secretariatul general al Consiliului stabilește instrumentul prin care se acordă puteri depline în vederea semnării acordului, sub rezerva încheierii acestuia, persoanei (persoanelor) indicate de negociatorul acordului.

               Articolul 3

               Prezenta decizie intră în vigoare la [...].

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 70, 18.3.2000, p. 2.

                     (2)

                        Acord sub forma unui schimb de scrisori între Uniunea Europeană și Regatul Maroc privind măsurile reciproce de liberalizare referitoare la produse agricole, la produse agricole transformate, la pește și produse pescărești, privind înlocuirea protocoalelor nr. 1, 2 și 3 și a anexelor la acestea, precum și privind modificările la acordul de asociere (JO L 241, 7.9.2012, p. 2).

                     (3)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 21 decembrie 2016, cauza Consiliu/Front Polisario, C-104/16P, ECLI:EU:C:2016:973.

                     (4)

                        Ar trebui remarcat faptul că, în timp ce, de exemplu, versiunea în limba franceză a directivelor de negociere se referă la „populations” (populații), versiunea engleză se referă la „people” (popor). Aceasta reflectă un nivel de terminologie variabil în cadrul documentelor ONU. De exemplu, avizul din 16 octombrie 1975 al Curții Internaționale de Justiție utilizează, în concluziile sale, termenul „populations” în versiunea în limba franceză și termenul „people” în versiunea în limba engleză.

                     (5)

                        Rezoluția adoptată de Adunarea Generală a ONU la 7 decembrie 2017 privind activitățile economice și alte activități care afectează interesele popoarelor teritoriilor neautonome (document A/RES/72/92 din 14 decembrie 2017).

                     (6)

                        JO L 70, 18.3.2000, p. 2.

                     (7)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 21 decembrie 2016, cauza Consiliu/Front Polisario, C-104/16P, ECLI:EU:C:2016:973.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles,11.6.2018
            COM(2018) 479 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea de Decizie a Consiliului
            privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a Acordului sub forma unui schimb de scrisori între Uniunea Europeană și Regatul Maroc cu privire la modificarea protocoalelor nr. 1 și 4 la Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Regatul Maroc, pe de altă parte

               ANEXĂ

               Proiect de acord sub forma unui schimb de scrisori între Uniunea Europeană și Regatul Maroc cu privire la modificarea protocoalelor nr. 1 și 4 la Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Regatul Maroc, pe de altă parte

               A. Scrisoare din partea Uniunii

               Stimată doamnă/Stimate domn,

               Am onoarea să mă refer la negocierile care au avut loc în contextul Acordului euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Regatul Maroc, pe de altă parte (denumit în continuare „acordul de asociere”), cu privire la modificarea anumitor protocoale la prezentul acord.

               În urma negocierilor, Uniunea Europeană și Regatul Maroc au convenit după cum urmează:

               Prezentul acord nu aduce atingere pozițiilor respective ale Uniunii Europene și Marocului privind statutul Saharei Occidentale în regiunea respectivă.

               Ambele părți își reafirmă sprijinul față de procesul desfășurat în cadrul Națiunilor Unite și sprijină eforturile Secretarului General de a ajunge la o soluție politică finală, în conformitate cu principiile și obiectivele Cartei Organizației Națiunilor Unite și pe baza rezoluțiilor Consiliului de Securitate.

               Uniunea Europeană și Regatul Maroc au convenit să introducă următoarea declarație comună, după protocolul nr. 4 la acordul de asociere.

               „Declarație comună privind aplicarea protocoalelor nr. 1 și 4 la Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Regatul Maroc, pe de altă parte (denumit în continuare «acordul de asociere»).

               1.
                     Produsele originare din Sahara Occidentală care sunt supuse controlului de către autoritățile vamale marocane beneficiază de aceleași preferințe comerciale ca și cele acordate de Uniunea Europeană produselor care fac obiectul acordului de asociere.

               2.
                     Protocolul nr. 4 se aplică mutatis mutandis în scopul definirii caracterului originar al produselor menționate la punctul 1, inclusiv în ceea ce privește dovada originii
                  1
               .

               3.
                     Autoritățile vamale din statele membre ale Uniunii Europene și din Maroc sunt responsabile pentru asigurarea aplicării protocolului nr. 4 la aceste produse.”

               Uniunea Europeană și Regatul Maroc își reafirmă angajamentul de a aplica protocoalele în conformitate cu dispozițiile acordului de asociere în ceea ce privește respectarea libertăților fundamentale și a drepturilor omului.

               Includerea unei astfel de declarații comune se bazează pe parteneriatul privilegiat de lungă durată dintre Uniunea Europeană și Regatul Maroc, astfel cum este prevăzut, în special, în statutul avansat acordat acestuia din urmă, precum și pe intenția comună a părților de a aprofunda și de a extinde acest parteneriat.

               În acest spirit de parteneriat și pentru a permite părților să evalueze impactul prezentului acord, în special asupra dezvoltării durabile, în ceea ce privește beneficiile pentru populațiile în cauză și exploatarea resurselor naturale ale teritoriilor în cauză, Uniunea Europeană și Regatul Marocului au convenit să facă schimb reciproc de informații în contextul comitetului de asociere, cel puțin o dată pe an.

               Modalitățile specifice ale acestui exercițiu de evaluare vor fi stabilite într-un stadiu ulterior, în vederea adoptării lor de către comitetul de asociere, în termen de cel mult două luni de la intrarea în vigoare a prezentului schimb de scrisori.

               Prezentul schimb de scrisori poate fi aplicat cu titlu provizoriu prin acord reciproc notificat cu ajutorul unui schimb de notificări între părți, începând cu data semnării sale autorizate de Consiliul Uniunii Europene.

               Prezentul acord sub forma unui schimb de scrisori intră în vigoare la data următoare datei la care ambele părți își vor fi notificat reciproc încheierea procedurilor lor interne pentru adoptarea acordului.

               V-aș fi recunoscător dacă ați binevoi să confirmați acordul guvernului dumneavoastră cu privire la cele de mai sus.

               Cu deosebită considerație,

               Pentru Consiliul Uniunii Europene

               B. Scrisoare din partea Regatului Maroc

               Stimată doamnă/Stimate domn,

               Am onoarea de a confirma primirea scrisorii dumneavoastră din data de astăzi, cu următorul conținut:

               „Stimată doamnă/Stimate domn,

               Am onoarea să mă refer la negocierile care au avut loc în contextul Acordului euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Regatul Maroc, pe de altă parte (denumit în continuare „acordul de asociere”), cu privire la modificarea anumitor protocoale la prezentul acord.

               În urma negocierilor, Uniunea Europeană și Regatul Maroc au convenit după cum urmează:

               Prezentul acord nu aduce atingere pozițiilor respective ale Uniunii Europene și Marocului privind statutul Saharei Occidentale în regiunea respectivă.

               Ambele părți își reafirmă sprijinul față de procesul desfășurat în cadrul Națiunilor Unite și sprijină eforturile Secretarului General de a ajunge la o soluție politică finală, în conformitate cu principiile și obiectivele Cartei Organizației Națiunilor Unite și pe baza rezoluțiilor Consiliului de Securitate.

               Uniunea Europeană și Regatul Maroc au convenit să introducă următoarea declarație comună, după protocolul nr. 4 la acordul de asociere.

               «Declarație comună privind aplicarea protocoalelor nr. 1 și 4 la Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Regatul Maroc, pe de altă parte (denumit în continuare «acordul de asociere»).

               1.
                     Produsele originare din Sahara Occidentală care sunt supuse controlului de către autoritățile vamale marocane beneficiază de aceleași preferințe comerciale ca și cele acordate de Uniunea Europeană produselor care fac obiectul acordului de asociere.

               2.
                     Protocolul nr. 4 se aplică mutatis mutandis în scopul definirii caracterului originar al produselor menționate la punctul 1, inclusiv în ceea ce privește dovada originii
                  2
               .

               3.
                     Autoritățile vamale din statele membre ale Uniunii Europene și din Maroc sunt responsabile pentru asigurarea aplicării protocolului nr. 4 la aceste produse. »

               Uniunea Europeană și Regatul Maroc își reafirmă angajamentul de a aplica protocoalele în conformitate cu dispozițiile acordului de asociere în ceea ce privește respectarea libertăților fundamentale și a drepturilor omului.

               Includerea unei astfel de declarații comune se bazează pe parteneriatul privilegiat de lungă durată dintre Uniunea Europeană și Regatul Maroc, astfel cum este prevăzut, în special, în statutul avansat acordat acestuia din urmă, precum și pe intenția comună a părților de a aprofunda și de a extinde acest parteneriat.

               În acest spirit de parteneriat și pentru a permite părților să evalueze impactul prezentului acord, în special asupra dezvoltării durabile, în ceea ce privește beneficiile pentru populațiile în cauză și exploatarea resurselor naturale ale teritoriilor în cauză, Uniunea Europeană și Regatul Marocului au convenit să facă schimb reciproc de informații în contextul comitetului de asociere, cel puțin o dată pe an.

               Modalitățile specifice ale acestui exercițiu de evaluare vor fi stabilite într-un stadiu ulterior, în vederea adoptării lor de către comitetul de asociere, în termen de cel mult două luni de la intrarea în vigoare a prezentului schimb de scrisori.

               Prezentul schimb de scrisori poate fi aplicat cu titlu provizoriu prin acord reciproc notificat cu ajutorul unui schimb de notificări între părți, începând cu data semnării sale autorizate de către Consiliul Uniunii Europene.

               Prezentul acord sub forma unui schimb de scrisori intră în vigoare la data următoare datei la care ambele părți își vor fi notificat reciproc încheierea procedurilor lor interne pentru adoptarea acordului.

               V-aș fi recunoscător dacă ați binevoi să confirmați acordul guvernului dumneavoastră cu privire la cele de mai sus.

               Cu deosebită considerație,”

               Sunt în măsură să vă confirm acordul guvernului meu cu privire la conținutul scrisorii dumneavoastră.

               Cu deosebită considerație,

               Pentru Regatul Maroc

                     (1)

                        Autoritățile vamale din Maroc sunt responsabile pentru aplicarea dispozițiilor protocolului nr. 4 la produsele menționate la punctul 1.

                     (2)

                        Autoritățile vamale din Maroc sunt responsabile pentru aplicarea dispozițiilor protocolului nr. 4 la produsele menționate la punctul 1.