				|

		52011PC0843

			Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI de instituire a Instrumentului de parteneriat pentru cooperarea cu țările terțe /* COM/2011/0843 final - 2011/0411 (COD) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           CONTEXTUL PROPUNERII
Prezenta propunere de instituire a
Instrumentului de parteneriat înlocuiește Instrumentul financiar pentru
cooperarea cu țările industrializate și celelalte țări
și teritorii cu venituri ridicate (ITI)[1],
care a intrat în vigoare în 2007 și care este principalul mecanism de
colaborare cu țările dezvoltate. ITI a dovedit că dispune de o
gamă largă de instrumente care permit identificarea unor soluții
individualizate și adecvate de extindere și aprofundare a cooperării
cu 17 state (țările industrializate și teritoriile cu venituri
ridicate din America de Nord, regiunea Asia-Pacific și regiunea Golfului).
Această colaborare s-a extins recent la țările în curs de
dezvoltare, odată cu adoptarea propunerii ITI+. Întrucât ITI va expira la
sfârșitul anului 2013, este necesar un nou instrument financiar.
În plus, de la intrarea în vigoare a
Regulamentului ITI, economiile unor state cum ar fi India, China și
Brazilia au înregistrat o creștere rapidă, iar în prezent joacă
un rol tot mai important în economia și comerțul internațional,
în forurile multilaterale (ONU și G20) și în abordarea
provocărilor de interes global. Deși dezvoltarea și reducerea
sărăciei rămân o preocupare-cheie, aceste țări
depășesc treptat statutul de țări în curs de dezvoltare.
Pentru a-și susține propria redresare economică, UE are un
interes strategic în stimularea unor eforturi credibile din partea acestor
țări pentru a răspunde în mod corespunzător provocărilor
globale cum ar fi schimbările climatice.
UE a încheiat și acorduri pe baze extinse
cu parteneri-cheie și economii emergente pentru abordarea unor chestiuni
bilaterale și a unor probleme de interes global. Punerea în aplicare a
acestor instrumente (acorduri, declarații, planuri de acțiune etc.) necesită
un instrument financiar specific care să îi permită Uniunii Europene
să își promoveze eficient interesele în întreaga lume și să
abordeze chestiuni globale oriunde este necesar.
În plus, evoluția relațiilor cu
Rusia, criza financiară care a generat noi provocări pentru economia
și ordinea economică mondială, creșterea
interdependenței dintre UE și principalii săi parteneri,
modelele de comerț aflate în schimbare, rolul sporit al
societății civile și al comunităților de
afaceri/comerț atât în Europa, cât și în țările partenere,
necesită intensificarea dialogului, a integrării și a
schimburilor. Este tot mai importantă abordarea provocărilor sociale
(avantajele globalizării distribuite neuniform și impactul dur al
scăderii creșterii economice asupra consumului, a veniturilor și
a creării de locuri de muncă), precum și a provocărilor
legate de mediu și de schimbările climatice. În acest context, rolul
tot mai important al economiilor emergente, inclusiv în ceea ce privește
comerțul Sud–Sud și chestiuni legate de cooperare, necesitatea de a
combina asistența pentru dezvoltare, instrumentele comerciale, dialogul
comercial, evoluțiile tehnologiei și ale infrastructurii, precum
și investițiile în sprijinul unei creșteri inteligente și
incluzive, integrarea comerțului, dezvoltarea sectorului privat, coeziunea
socială, programele de reformă și de modernizare, toate însumate
au făcut necesară crearea unui nou instrument.
UE nu dispune în prezent de un adevărat
instrument care să-i permită să colaboreze cu noile economii
emergente pe teme legate de promovarea intereselor fundamentale ale UE și
de provocările de interes global (cum ar fi, de exemplu, schimbările
climatice sau necesitatea de a realiza o dezvoltare durabilă la toate
nivelurile). Deși ITI a fost extins astfel încât să acopere și
țările în curs de dezvoltare, prin adoptarea, la 1 decembrie 2011, a
ITI+, domeniul său de aplicare rămâne limitat.
Instrumentul de parteneriat propus
urmărește să depășească această limitare a
capacității UE de a se angaja pe plan internațional în modul cel
mai eficient cu putință. Acesta ar urma să acopere și vidul
legislativ menționat mai sus și, în special, i-ar permite UE să
abordeze și alte domenii în afară de dezvoltarea cooperării cu
actori globali și să-și apere interesele fundamentale în
raporturile cu orice țară parteneră, în caz de nevoie. De
asemenea, el ar putea sta la baza unor noi relații cu țările
care nu mai primesc asistență bilaterală pentru dezvoltare.
În special, instrumentul își propune
următoarele obiective specifice:
(a)
punerea în aplicare a dimensiunii
internaționale a Strategiei Europa 2020, prin susținerea strategiilor
privind parteneriatele de colaborare bilaterală, regională și
interregională ale UE, prin promovarea dialogurilor politice și prin
elaborarea de abordări și răspunsuri colective la
provocările de interes global, cum ar fi securitatea energetică,
schimbările climatice și protecția mediului;
(b)
îmbunătățirea accesului la
piețe și dezvoltarea comerțului, a investițiilor și a
oportunităților de afaceri pentru întreprinderile europene, în
special pentru IMM-uri, prin intermediul parteneriatelor economice și al
cooperării în domeniul afacerilor și al reglementării;
(c)
consolidarea unei largi înțelegeri și
vizibilități a UE și a rolului său pe scena internațională
prin intermediul diplomației publice, al cooperării în domeniul
educației/al învățământului universitar și al
activităților de informare menite să promoveze valorile și
interesele Uniunii.
Instrumentul
de parteneriat va promova, prin urmare, interesele UE
și pe cele reciproce și va da Strategiei Europa 2020 o dimensiune
globală, răspunzând într-un mod eficient și flexibil
obiectivelor de cooperare care decurg din relațiile Uniunii cu
țări partenere și abordând provocări de interes global.
Acest instrument va avea o rază de acțiune globală, cu un accent
special pe partenerii strategici și pe economiile emergente. Nu va exista
o clasificare obligatorie a cheltuielilor ca asistență oficială
pentru dezvoltare, (AOD), deși acest lucru ar trebui să rămână
posibil în cazul ajutoarelor pentru comerț și al asistenței în
domeniul comerțului. Suma prevăzută pentru perioada 2014-2020
este de 1 131 milioane EUR.
Instrumentul de parteneriat va fi parte
integrantă a arhitecturii generale a instrumentelor financiare destinate
acțiunii externe, care cuprinde patru mari capitole: un capitol axat pe
politici, care urmărește în primul rând cooperarea cu
țările partenere la toate nivelurile și capitole referitoare la
prioritățile și valorile orizontale: drepturile omului și
democrația, asistența umanitară și protecția
civilă, gestionarea și prevenirea situațiilor de criză.
Una dintre prioritățile majore ale
Strategiei Europa 2020 este relansarea unei creșteri economice compatibile
cu viziunea Europei legată de un viitor cu emisii reduse de dioxid de
carbon și de obiective de dezvoltare durabilă. Agenda recunoaște
că țările care au economii emergente cu ritm de creștere
rapid și o clasă de mijloc în expansiune vor juca un rol crucial în
susținerea exporturilor europene de bunuri și servicii, sector în
care Europa deține un avantaj comparativ. De exemplu, viitoarele politici
pentru climă (sau absența lor) în China, India, Brazilia și SUA
vor avea efecte semnificative asupra competitivității viitoare,
asupra cooperării dintre regiuni în domeniul cercetării și
dezvoltării și în domeniul științific, precum și
asupra comerțului internațional. Este în interesul Uniunii să
promoveze un nivel maxim de aliniere și cooperare. Instrumentul de
parteneriat ar trebui să aibă un rol important în susținerea
politicii comerciale[2],
în special în ceea ce privește partenerii economici strategici.
Susținerea accesului întreprinderilor europene la piețe va veni în
completarea acțiunilor finanțate prin programul pentru
competitivitate și IMM-uri.
Economiile emergente joacă un rol din ce
în ce mai important ca parteneri responsabili pentru soluționarea
provocărilor de interes global în contextul crizei economice existente.
UE recunoaște că economiile emergente au tot mai multe
responsabilități în ceea ce privește țările cel mai
puțin dezvoltate și cele în curs de dezvoltare. Aspecte critice,
precum reducerea sărăciei, competitivitatea și liberalizarea
comerțului, protecția mediului, schimbările climatice, energia,
dezvoltarea durabilă, munca decentă, inclusiv respectarea
standardelor de bază în ceea ce privește condițiile de
muncă și dialogul social, îmbunătățirea nivelului de
alfabetizare digitală și de incluziune, pandemiile, securitatea
informatică, terorismul și criminalitatea organizată, inclusiv pirateria,
pot fi soluționate numai la nivel internațional. În contextul unei
globalizări accelerate, este esențial ca agenda internă privind
asigurarea unei creșteri durabile și crearea de locuri de muncă
în Europa și politicile interne ale UE în general să fie
susținute printr-o asistență financiară
corespunzătoare pe plan extern. Această dimensiune externă a
politicii interne ar trebui să sporească consecvența și
coerența acțiunii externe a UE, evitându-se suprapunerea eforturilor
și sporindu-se impactul.
De aceea, Instrumentul de parteneriat va
acorda prioritate susținerii altor politici externe ale UE, precum și
dimensiunii externe a politicilor UE în domeniul schimbărilor climatice,
protecției mediului, energiei, transportului, politicilor sociale și
de ocupare a forței de muncă, precum și al tehnologiilor
informației și comunicațiilor. În cadrul Instrumentului
de parteneriat, integrarea aspectelor legate de climă și obiectivele
climatice vor fi deosebit de relevante pentru activitățile care
promovează dialogul politic cu economiile industrializate și cu cele
emergente.
Utilizarea eficientă a resurselor va fi
esențială pentru o creștere economică durabilă în
contextul constrângerilor de mediu. UE va adopta o strategie privind utilizarea
eficientă a resurselor, ca răspuns la una dintre inițiativele
emblematice ale Strategiei Europa 2020. Aceasta va afecta, printre altele,
normele UE și va fi cu adevărat eficace numai dacă toate
economiile mari vor adopta măsuri de utilizare eficientă a
resurselor. Economiile emergente au șansa de a sări peste modelele de
producție și consum poluante și nesustenabile adoptate atât de
des de UE și de alte economii dezvoltate în perioada noastră de
industrializare, iar UE are tot interesul să le ajute să facă
acest lucru.
Cu toate acestea, în economiile emergente, în
special în India și China, o mare parte din populație este extrem de
săracă și are nevoie de ecosisteme sănătoase – cum ar
fi apă curată sau mări și păduri bogate – pentru a
supraviețui, în timp ce Brazilia, Africa de Sud, India și China au o
biodiversitate extrem de mare. Aceste economii determină modul de
utilizare a resurselor în celelalte țări în curs de dezvoltare, în
special în cele mai sărace dintre ele. Cooperarea
în scopul protecției ecosistemelor și al gestionării lor
durabile este în interesul comun al UE și al partenerilor acesteia.
Dialogul și cooperarea practică cu
principalii producători și consumatori de energie din lume sunt
esențiale pentru a răspunde provocării de a asigura securitatea
energetică a UE, în special în condițiile în care devenim tot
mai dependenți de importuri, precum și pentru a promova o agendă
globală în materie de reducere a emisiilor de dioxid de carbon, politici
energetice durabile, transparența și predictibilitatea pe
piețele mondiale ale energiei, precum și cooperarea tehnologică.
Statele care încetează să mai
primească asistență bilaterală pentru dezvoltare caută
noi forme de cooperare. În domeniul tehnologiei și inovării, pentru a
rămâne un partener strategic și a continua să fie un lider la
standarde mondiale, UE trebuie să aibă capacitatea de a stabili în
aceste domenii parteneriate de cooperare bazate pe interesul reciproc.
Proiecția externă a politicilor
interne ale UE va fi deci integrată pe deplin în programarea Instrumentului
de parteneriat. În limitele pachetului său financiar, acesta poate
completa și dimensiunea externă a politicilor interne
desfășurate în cadrul altor programe ale UE (cum ar fi acțiunile
cuprinse în programul-cadru pentru cercetare și inovare „Orizont 2020”,
în programul pentru competitivitate și IMM-uri, inclusiv cooperarea
în domeniul turismului, în Fondul pentru migrație și Fondul pentru
securitatea internă, precum și în programul „Erasmus pentru
toți”), astfel încât să se evite orice suprapunere. De asemenea,
poate sprijini alte politici externe ale UE, cum ar fi cea comercială. Coerența și complementaritatea cu alte instrumente de
acțiune externă pe criterii geografice, în special cu Instrumentul de
cooperare pentru dezvoltare, vor fi avute în vedere în întreaga etapă de
programare, integrând totodată principiile diferențierii și
concentrării.
2.           REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE
INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI
Între 26 noiembrie
2010 și 31 ianuarie 2011, Comisia Europeană a organizat o consultare
publică referitoare la viitoarea finanțare a acțiunii externe a
UE. Acest proces s-a bazat pe un chestionar online însoțit de un document
de fundamentare intitulat „What funding for EU external action after 2013?” (Ce
fonduri ar trebui alocate acțiunii externe a UE după 2013?) elaborat
de serviciile Comisiei și ale SEAE.
Majoritatea respondenților (aproximativ 70
%) au confirmat că asistența financiară a UE a adus o valoare
adăugată substanțială în principalele domenii de
politică care au beneficiat de instrumentele financiare ale UE destinate
acțiunii externe[3].
Mulți dintre ei au menționat valoarea adăugată a UE ca
principala forță motrice pentru viitor, considerând că UE ar
trebui să valorifice acest avantaj comparativ – legat de prezența sa
la nivel global, de expertiza într-o gamă largă de domenii, de
caracterul supranațional și de rolul de facilitator al
coordonării – dar și economiile de scară.
Aproape toți respondenții (92 %)
s-au declarat în favoarea unei abordări mai diferențiate, adaptate la
situația fiecărei țări beneficiare și bazată pe
criterii solide și o colectare eficientă a datelor ca modalitate de
sporire a impactului instrumentelor financiare ale UE.
Opiniile au fost împărțite în ceea
ce privește simplificarea instrumentelor și echilibrul dintre
instrumentele geografice și cele tematice. Mulți respondenți
și-au exprimat temerea că mai multe programe tematice la nivelul UE
ar putea implica o scădere a sumei totale disponibile pentru acțiuni
tematice și s-au declarat în favoarea simplificării normelor care
guvernează accesul și implementarea fondurilor tematice. O mare parte
din respondenți s-au declarat în favoarea unei mai mari
flexibilități geografice a instrumentelor UE ca modalitate de a
răspunde provocărilor interregionale.
Atunci când li s-a cerut să clasifice
diferitele domenii de interes în funcție de priorități, cei mai
mulți respondenți au menționat „stabilitatea macroeconomică
și financiară, creșterea economică” și „promovarea
comerțului și a investițiilor”, urmate de „energie,
eficiența resurselor și schimbările climatice” și „ocuparea
forței de muncă și chestiunile sociale (inclusiv creșterea
și munca decentă)”.
De asemenea, în marea lor majoritate,
respondenții au fost de acord că sectorul privat este principala
forță motrice a dezvoltării economice și că astfel
contribuie semnificativ la creșterea durabilă. Din acest motiv, au
pledat pentru o colaborare mai extinsă a UE cu comunitatea de afaceri ca
partener în UE și în țările terțe, pentru a implica din ce
în ce mai mult sectorul privat - atât din punct de vedere financiar, cât
și în ceea ce privește acumularea de cunoștințe – ca motor
al dezvoltării durabile.
Mulți consideră că programarea
în comun și cofinanțarea împreună cu statele membre ar putea
spori impactul și coerența acțiunii externe a UE, ar simplifica
procesul de acordare a ajutoarelor și ar reduce costurile totale de
tranzacționare.
În ceea ce
privește evaluarea rezultatelor, propunerea privind focalizarea mai
puternică pe activitățile de monitorizare în etapa de
implementare a proiectelor și a programelor, însoțită de o mai
mare simplificare a normelor de finanțare externă, s-a bucurat de
mult sprijin ca mijloc prin care instrumentele externe ale UE să
producă impactul preconizat.
O mare parte din
părțile interesate au sprijinit multiplicarea activităților
de informare și comunicare menite să sporească vizibilitatea
finanțării externe furnizate de UE, în special în țările
beneficiare. Cu toate acestea, se pare că vizibilitatea UE este mai bine
asigurată prin politici, strategii și prezență eficace în
țările terțe decât prin cheltuieli suplimentare cu comunicarea.
A fost puternic susținută și ideea de a consolida rolul de
coordonare al UE în rândul donatorilor și de a lua măsuri pentru ca
partenerii care se ocupă de implementare să asigure o mai mare
vizibilitate a finanțării asigurate de UE.
Înainte de a prezenta această propunere
privind Instrumentul de parteneriat, Comisia a examinat patru opțiuni de
politică: renunțarea la ITI, menținerea status quo-ului,
modificarea DCI pentru a permite cheltuieli care nu reprezintă
asistență oficială pentru dezvoltare sau introducerea unui nou
instrument pornind de la ITI/ITI+.
După o evaluare atentă, nici
renunțarea la ITI, nici menținerea status quo-ului nu au fost
considerate viabile din punct de vedere politic. Limitarea cheltuielilor
exclusiv la acțiunile legate de reducerea sărăciei sau
menținerea acestui unic punct focal în cooperarea cu economiile emergente
ar limita în mod artificial acțiunea externă a UE și nu ar
ține seama de interesele sale fundamentale.
Opțiunea de modificare a Instrumentului
de cooperare pentru dezvoltare pentru a permite cheltuieli fără
legătură cu asistența oficială pentru dezvoltare ar avea
avantajul coerenței geografice (un instrument pentru fiecare
țară), dar dificultățile de gestionare ale unui instrument
cu două obiective foarte diferite au fost considerate un handicap grav.
Evaluarea impactului
Impactul economic:
Introducerea noului Instrument de parteneriat
ar oferi UE o altă șansă de a-și promova întreprinderile
(în special IMM-urile) și produsele. Acesta ar putea sprijini activitatea
întreprinderilor europene în țări terțe, oferind stimulente
pentru competitivitatea și inovarea UE într-un mod care ar trebui să
completeze acțiunile finanțate în Programul pentru competitivitatea
IMM-urilor și în programul „Orizont 2020” (cercetare și inovare)
și să susțină comerțul și investițiile
internaționale ale UE care, la rândul lor, ar putea facilita
investițiile străine în UE. De asemenea, instrumentul ar putea
juca un rol în comerțul și cooperarea Sud–Sud, promovând
responsabilitatea în practicile de afaceri ale partenerilor noștri, în
țările terțe și în special în țările în curs de
dezvoltare mai sărace. Ar putea fi abordate numeroase domenii de cooperare,
inclusiv schimbările climatice, energia[4],
protecția mediului, apropierea reglementărilor tehnice și
standardizarea, responsabilitatea socială a întreprinderilor, drepturile
de proprietate intelectuală, protecția datelor cu caracter personal,
bunele practici economice, comerciale, investiționale, fiscale și
financiare, turism. S-ar putea consolida astfel securitatea economică
și s-ar putea crea noi locuri de muncă care, în cele din urmă,
vor contribui la creșterea economică. Noul instrument ar putea stimula
forme bine dezvoltate de cooperare economică între UE și
țările partenere. În acest context, el i-ar permite UE să
garanteze că proiectarea și aplicarea politicilor și a
programelor iau în considerare în mod adecvat protecția mediului, energia
din surse regenerabile, aspectele sociale, ocuparea forței de muncă
și alte valori legate de bunăstare.
Impactul social:
Prin alinierea instrumentelor financiare ale
UE și ale statelor membre și prin sprijinirea activităților
comune cu alți donatori bilaterali și multilaterali, noul instrument
ar putea produce un impact semnificativ asupra țesutului social din
țările emergente. Ar putea sprijini procesul de reformă a
sistemelor de asistență socială, politicile naționale de
ocupare a forței de muncă, politicile naționale de formare
și de dezvoltare a competențelor, educația, programele de
consolidare a capacității de cercetare și inovare și
măsurile de consolidare a „plaselor de siguranță”
naționale. Crearea mai multor locuri de muncă ecologice ar conduce la
creșterea veniturilor și ar consolida coeziunea socială și
strategiile naționale de reducere a sărăciei. În acest
sens, ar contribui la implementarea cu succes a agendei sociale
internaționale promovate de Organizația Internațională a
Muncii a ONU și de G8/G20.
Impactul asupra
mediului:
Parteneriatele UE încheiate în temeiul noului
instrument vor viza încurajarea și sprijinirea creșterii economice
și a sustenabilității mediului pe termen lung. În acest sens,
este de așteptat ca noul instrument să joace un rol-cheie în
susținerea dialogurilor politice și a acțiunilor legate de
schimbările climatice și de protecția mediului, atât în UE, cât
și în țările partenere. Instrumentul ar putea susține un
model de întreprinderi cu emisii reduse de dioxid de carbon, oferind stimulente
sectorului privat european. Pornind de la succesul înregistrat în cadrul
Conferinței COP-16 a ONU pe tema schimbărilor climatice,
organizată la Cancún, acesta ar putea fi folosit pentru a ajuta
întreprinderile europene să dezvolte politici eficiente și cu costuri
reduse menite să asigure îndeplinirea unor obiective ecologice în
țările partenere. De asemenea, ar putea ajuta țările
partenere să se bucure de toate beneficiile inovării legate de mediu,
ecologie și eficiență energetică și ar putea promova
tranziția către o economie ecologică și eficientă din
punctul de vedere al utilizării resurselor. Creșterea cererii de
produse de bază în țările cu economii emergente înseamnă
că există nevoia de a promova schimbul de bune practici ale
sectorului privat și politici de achiziții publice mai ecologice.
Instrumentul ar putea permite o cooperare care să urmărească
obținerea unei mai bune înțelegeri a costurilor economice și
sociale ale pierderii diversității ecologice și degradării
ecosistemelor din țările cu importanță globală.
3.           ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII
În dezbaterea organizată de autoritatea
legislativă pe tema propunerii Comisiei privind ITI+ [COM(2009) 197]
și în urma intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona, s-a ajuns
la un acord între cele trei instituții cu privire la utilizarea
articolului 207 alineatul (2) și a articolului 209 alineatul (1) din
Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene pentru
desfășurarea de activități care depășesc
cooperarea pentru dezvoltare în țările în curs de dezvoltare. Pentru
țările „altele decât țările în curs de dezvoltare” se
utilizează articolul 212 alineatul (2) din TFUE.
Potrivit acordului, Instrumentul de
parteneriat propus ar urma să aibă ca temei juridic o combinație
între următoarele trei articole din TFUE: articolul 212 alineatul (2),
articolul 207 alineatul (2) și articolul 209 alineatul (1).
UE a semnat numeroase
acorduri internaționale cu țări partenere din întreaga lume,
care nu au corespondent printre acordurile încheiate în mod individual de
statele membre, ceea ce conferă Uniunii influență în practic
orice domeniu al relațiilor internaționale. Cu 27 de state membre acționând în cadrul
unor politici și strategii comune, UE are masa critică pentru a
răspunde provocărilor globale. De asemenea, UE se află într-o
poziție excepțională, întrucât își poate promova normele
și standardele și le poate conferi o dimensiune globală, prin
intermediul cooperării internaționale.
Instrumentul de
parteneriat propus va genera o mai mare valoare adăugată decât
situația existentă, deoarece ține seama de Strategia Europa 2020,
bazată pe cooperare orientată spre o creștere economică
ecologică, cu un accent mai puternic pe interesele UE în cooperarea cu
țările industrializate și în curs de dezvoltare, și se va
concentra mai mult asupra îmbunătățirii climatului pentru
întreprinderi, investiții, comerț, cercetare și inovare. Ar trebui elaborată o agendă
proactivă a intereselor comune cu cele ale țărilor partenere,
acordând o atenție specială partenerilor strategici ai UE.
Noul Instrument de
parteneriat ar răspunde mai bine și angajamentelor UE față
de țările terțe cu care a încheiat acorduri-cadru de parteneriat
și cooperare și ar spori credibilitatea și coerența politicii
externe a UE de asociere a promovării valorilor și a intereselor sale
cu activități de cooperare specifice. În cadrul acordurilor,
Instrumentul de parteneriat ar putea acționa drept catalizator al
proiectelor comune ale UE și statelor membre, dat fiind că dispozițiile
acordurilor au caracter obligatoriu pentru părți. În sfârșit, ar
susține politicile regionale și bilaterale ale UE, împreună cu
angajamentele sale în procesele și organismele de cooperare regionale
și internaționale.
Activitățile de cooperare
economică, dialogurile dintre întreprinderi și alte forme de
acțiune economică externă ar putea constitui un instrument
important de politică externă. Acestea ar putea contribui la sporirea
vizibilității și a influenței UE în lume și ar ajuta
Europa să își atingă obiectivul de a deveni un actor economic
și politic esențial pe scena internațională, atât în
relațiile bilaterale, cât și în cadrul organismelor multilaterale,
cum ar fi G20.
În plus,
acțiunea comună cu statele membre ale UE și
modalitățile inovatoare de mobilizare a resurselor ar putea deveni,
în cadrul Instrumentului de parteneriat, mai frecvente și mai accesibile
decât sunt în prezent, în cadrul ITI. Vor fi disponibile sume mai mari pentru a
sprijini cofinanțarea operațiunilor în cooperare cu sistemele de
ajutoare bilaterale sau organismele ori agențiile financiare ale statelor
membre ale UE. Programarea multianuală ar permite desfășurarea
unor activități economice mai structurate și mai integrate.
Parteneriatele publice și private ar fi mai ușor de realizat,
implicând mai multe părți interesate din comunitatea de afaceri
europeană. Combinația dintre granturi și împrumuturi ar putea
să devină una dintre opțiunile preferate, atunci când este
cazul.
Alegerea
instrumentului
Comisia consideră că extinderea
domeniului de aplicare al Instrumentului de cooperare pentru dezvoltare spre a
acoperi și acțiuni fără legătură cu dezvoltarea
creează riscul unor tensiuni între diferite obiective și ar putea
conduce la întârzieri semnificative în luarea deciziilor și aplicarea lor.
Ea recomandă crearea unui nou instrument unic, global, care să se
concentreze pe apărarea intereselor fundamentale ale UE și să
abordeze provocările de interes global cu o gamă bine definită
de activități. Prin urmare, Comisia recomandă propunerea unui
nou instrument.
Depunerea unei propuneri privind un nou
instrument este considerată cea mai bună opțiune. Există un
consens larg pentru a se porni de la actualul set de instrumente financiare,
deși este necesar ca noul instrument să reflecte schimbările
instituționale introduse prin Tratatul de la Lisabona. În cadrul acestei
opțiuni, actuala structură a instrumentelor, pe care atât
părțile interesate, cât și statele membre UE o consideră
pertinentă și adecvată, ar rămâne în mare parte
neschimbată. Pe de altă parte, un Instrument de parteneriat nou, cu
rază de acțiune globală și obiective definite va contribui
la adaptarea deplină a metodelor actuale de elaborare a politicilor,
programare și producere a rezultatelor.
4.           IMPLICAȚII
BUGETARE
Valoarea totală a pachetului financiar
propus pentru Instrumentul de parteneriat este de 1 131 milioane EUR,
în prețuri curente, pentru perioada 2014-2020. Această sumă este
compatibilă cu rubrica 4 „Europa globală” a cadrului financiar propus
pentru 2014-2020.
Pentru a-i asigura predictibilitatea, va fi
pusă la dispoziție o finanțare a activităților legate
de învățământul superior din țările terțe în
contextul programului „Erasmus pentru toți”, în conformitate cu
obiectivele acțiunii externe a UE, prin plata a numai două pachete
financiare multianuale, care să acopere primii patru ani, respectiv
ultimii trei. Această finanțare se va reflecta în programarea
orientativă a Instrumentului de parteneriat, în funcție de
necesitățile și prioritățile țărilor
respective. Sumele alocate pot fi revizuite în caz de circumstanțe majore
neprevăzute sau de schimbări politice importante, în conformitate cu
prioritățile externe ale UE. Aceste fonduri se vor utiliza în
conformitate cu dispozițiile Regulamentului (UE) nr. ... privind programul
„Erasmus pentru toți” al Parlamentului European și al Consiliului de
instituire a programului „Erasmus pentru toți”[5].
5.           ELEMENTE OPȚIONALE
Simplificarea
În acest nou regulament, ca și în alte
programe din cadrul financiar multianual, una dintre prioritățile
Comisiei este simplificarea mediului de reglementare și facilitarea
accesului la asistența oferită de Uniune țărilor și
regiunilor partenere, organizațiilor societății civile etc., în
măsura în care acestea urmăresc îndeplinirea obiectivelor
regulamentului.
Noul regulament
privind Instrumentul de parteneriat ar permite adoptarea mai rapidă a
măsurilor de implementare și, prin urmare, o cooperare mai
flexibilă. În plus, revizuirea
Regulamentului financiar, care este deosebit de substanțială în ceea
ce privește dispozițiile speciale referitoare la acțiunea
externă, va facilita participarea organizațiilor societății
civile și a IMM-urilor la programe de finanțare, de exemplu prin
simplificarea normelor, reducerea costurilor de participare și accelerarea
procedurilor de atribuire. Comisia
intenționează să pună în aplicare prezentul regulament
utilizând noile proceduri flexibile prevăzute în Regulamentul financiar
revizuit.
Normele de punere în aplicare sunt prevăzute în Regulamentul (UE)
nr... al Parlamentului European și al Consiliului din … de stabilire a
normelor și procedurilor comune de implementare a instrumentelor Uniunii
pentru acțiune externă.
2011/0411 (COD)
Propunere de
REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN
ŞI AL CONSILIULUI
de instituire a Instrumentului de parteneriat
pentru cooperarea cu țările terțe
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 alineatul (2),
articolul 209 alineatul (1) și articolul 212 alineatul (2),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act
legislativ către parlamentele naționale,
hotărând în conformitate cu procedura
legislativă ordinară,
întrucât:
(1)
Prezentul regulament constituie unul dintre
instrumentele care oferă sprijin direct pentru politicile externe ale
Uniunii Europene. El va înlocui Regulamentul nr. 1934/2006 al Consiliului
din 21 decembrie 2006 privind stabilirea unui instrument financiar
pentru cooperarea cu țările industrializate și celelalte
țări și teritorii cu venituri ridicate (ITI)[6].
(2)
În ultimul deceniu, Uniunea și-a consolidat
constant relațiile bilaterale cu un număr mare de țări
industrializate și de alte țări și teritorii cu venituri
ridicate din diverse regiuni ale lumii, în special din America de Nord, din
Asia de Est și din Australasia, dar și din Asia de Sud-Est și
din regiunea Golfului.
(3)
În plus, începând din 2007, Uniunea și-a
consolidat și și-a aprofundat relațiile de cooperare și
parteneriat cu țările în curs de dezvoltare și în tranziție
din Asia, Asia Centrală, America Latină și cu țări
precum Irak, Iran, Yemen și Africa de Sud, în temeiul Regulamentului (CE)
nr. 1905/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006
de stabilire a unui instrument de finanțare a cooperării pentru
dezvoltare (ICD).
(4)
Sfera de cooperare din cadrul programelor
geografice cu țări, teritorii și alte regiuni în curs de
dezvoltare definite în cadrul Instrumentului de cooperare pentru dezvoltare se
limitează la finanțarea măsurilor destinate îndeplinirii
criteriilor de acordare a asistenței oficiale pentru dezvoltare (AOD)
stabilite de Comitetul de asistență pentru dezvoltare al
Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (CAD al
OCDE).
(5)
S-au inițiat acțiuni pregătitoare,
cum ar fi dialogurile dintre întreprinderi, promovarea comerțului și
schimburile științifice, pentru a consolida și a aprofunda
cooperarea în sectoare care nu fac obiectul Instrumentului de cooperare pentru
dezvoltare cu India, China și grupul țărilor cu venituri medii
din Asia și America Latină.
(6)
În plus, Uniunea și-a consolidat permanent
relațiile bilaterale cu alte țări în curs de dezvoltare tot mai
proeminente din rândul celor cu venituri medii, din Asia și America
Latină, extinzând parteneriatul de cooperare și dialogul politic în
domenii și pe teme care depășesc cooperarea pentru dezvoltare.
Au evoluat și relațiile cu Rusia, inclusiv prin parteneriatul pentru
modernizare Uniune-Rusia, subliniindu-se astfel importanța Rusiei ca
partener strategic al Uniunii, atât în relațiile bilaterale, cât și
în pe plan internațional.
(7)
Este în interesul Uniunii să aprofundeze
relațiile cu partenerii care joacă un rol tot mai important în
economia și comerțul internațional, în comerțul și
cooperarea Sud–Sud, în forurile multilaterale, inclusiv în Grupul celor 20 de
miniștri de finanțe și guvernatori ai băncilor centrale (G20),
în guvernanța globală și în abordarea provocărilor de
interes global. Uniunea trebuie să construiască parteneriate
cuprinzătoare cu noi actori de pe scena internațională, pentru a
promova o ordine internațională stabilă și incluzivă,
pentru a gestiona bunurile publice mondiale comune, pentru a-și apăra
interesele fundamentale și pentru a deveni mai cunoscută în aceste
țări.
(8)
UE are nevoie de un instrument financiar cu domeniu
de aplicare global, care să permită finanțarea măsurilor
care ar putea să nu fie considerate AOD, dar care sunt cruciale pentru
aprofundarea și consolidarea relațiilor sale cu țările
partenere respective, în special prin dialoguri politice și crearea de
parteneriate.
(9)
Deși se
referă în special la actorii de nivel global, domeniul de aplicare al
prezentului regulament ar trebui să creeze posibilitatea de a sprijini în
întreaga lume măsuri de cooperare cu țările în curs de
dezvoltare în care Uniunea are interese semnificative în conformitate cu
obiectivele prezentului regulament.
(10)
În Strategia Europa 2020[7], Uniunea a reiterat
angajamentul său ferm de a promova, prin politicile sale interne
și externe, creșterea inteligentă, durabilă și
favorabilă incluziunii, reunind trei piloni: economic, social și de
protecție a mediului.
(11)
În relațiile cu partenerii săi din
întreaga lume, Uniunea s-a angajat să promoveze munca decentă pentru
toți, împreună cu ratificarea și reala punere în practică a
standardelor recunoscute internațional ale condițiilor de muncă
și a acordurilor multilaterale de mediu.
(12)
În special, combaterea schimbărilor climatice
este recunoscută ca una dintre marile provocări cu care se
confruntă Uniunea și ca domeniu în care este necesar să se
acționeze urgent la nivel internațional. Având în vedere
intenția declarată în Comunicarea Comisiei „Un buget pentru Europa 2020”[8] de a majora cu cel puțin 20
% bugetul alocat politicilor climatice, prezentul regulament ar trebui să
contribuie la îndeplinirea acestui obiectiv.
(13)
Uniunea s-a angajat să contribuie la atingerea
obiectivelor globale în materie de biodiversitate pentru 2020 și să
producă rezultate în cadrul strategiei de mobilizare a resurselor,
asociată acestora.
(14)
În temeiul prezentului regulament, Uniunea ar
trebui să sprijine implementarea Strategiei Europa 2020, în special a
obiectivelor legate de schimbările climatice, tranziția spre o
economie mai ecologică și eficiența resurselor, comerț
și investiții, cooperarea cu țările terțe în domeniul
afacerilor și al reglementării și ar trebui să promoveze
diplomația publică, cooperarea în domeniul educației/al
învățământului universitar și activitățile de
informare.
(15)
În plus, promovarea cooperării diversificate
și a inițiativelor de parteneriat în cadrul unui instrument unic va
permite crearea unor economii de scară și a unor efecte sinergice,
o mai mare eficacitate, un proces decizional mai structurat și un
grad înalt de vizibilitate al acțiunii externe a Uniunii.
(16)
În vederea îndeplinirii obiectivelor prezentului regulament,
este necesară adoptarea unei abordări diferențiate și
flexibile, prin crearea unor modele de cooperare cu principalele țări
partenere, care să țină seama de contextul economic, social
și politic ale acestora, precum și de interesele, strategiile și
prioritățile politice proprii Uniunii, menținând, în
același timp, capacitatea acesteia de a interveni în întreaga lume,
oriunde este necesar.
(17)
Pentru ca angajamentul asumat în ceea ce
privește promovarea intereselor proprii în relațiile cu
țările terțe să devină mai eficient, Uniunea ar trebui
să poată reacționa în mod flexibil și rapid la nevoile în
schimbare sau neprevăzute, prin adoptarea de măsuri speciale, care nu
fac obiectul programelor orientative multianuale.
(18)
Deoarece obiectivele prezentului regulament nu pot
fi realizate în mod satisfăcător de către statele membre
și, prin urmare, având în vedere amploarea și efectele acțiunii,
pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri
în conformitate cu principiul subsidiarității, în temeiul
articolului 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate
cu principiul proporționalității, astfel cum se specifică
în respectivul articol, prezentul regulament nu depășește ceea
ce este necesar pentru atingerea acestor obiective.
(19)
Pentru a adapta domeniul de aplicare al prezentului
regulament la realitățile în schimbare rapidă din
țările terțe, competența de a adopta acte în conformitate
cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene ar
trebui delegată Comisiei în ceea ce privește domeniile precise de
cooperare definite în anexă. Este deosebit de important ca, în
perioada lucrărilor pregătitoare, Comisia să organizeze
consultări corespunzătoare, inclusiv la nivel de experți. Atunci
când pregătește și redactează acte delegate, Comisia
trebuie să asigure transmiterea simultană, la timp și
adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și
Consiliu.
(20)
Pentru a asigura condiții unitare de punere în
aplicare a prezentului regulament, ar trebui să se confere Comisiei
competențe de executare. Aceste competențe trebuie exercitate în
conformitate cu Regulamentul nr. 182/2011 din 16 februarie 2011 de
stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de
control de către statele membre al exercitării competențelor de
executare de către Comisie[9].
Având în vedere natura acestor acte de punere în aplicare, și în special
capacitatea lor de orientare a politicilor sau a implicațiile lor
financiare, pentru adaptare ar trebui utilizată, în principiu, procedura
de examinare, cu excepția măsurilor tehnice de implementare la
scară financiară redusă.
(21)
Normele și procedurile comune de implementare
a instrumentelor Uniunii pentru acțiune externă sunt prevăzute
în Regulamentul (UE) nr... al Parlamentului European și al Consiliului din
…, denumit în continuare Regulamentul comun de punere în aplicare.
(22)
Organizarea și funcționarea Serviciului
European de Acțiune Externă sunt descrise în Decizia Consiliului 2010/427
UE,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Obiect și obiective
(1)
Prezentul regulament instituie Instrumentul de
parteneriat pentru cooperarea cu țările terțe, în vederea
dezvoltării și promovării intereselor UE și a celor
reciproce. Instrumentul de parteneriat sprijină măsurile care
contribuie în mod eficient și flexibil la îndeplinirea obiectivelor ce
decurg din relațiile bilaterale, regionale sau multilaterale ale Uniunii
cu țări terțe și care răspund provocărilor de
interes global.
(2)
Măsurile care urmează să fie
finanțate prin acest instrument vizează următoarele obiective
specifice ale Uniunii Europene:
(a)
punerea în aplicare a dimensiunii
internaționale a Strategiei Europa 2020, prin sprijinirea
strategiilor privind parteneriatele de colaborare bilaterală,
regională și interregională ale UE, prin promovarea dialogurilor
politice și prin elaborarea de abordări și răspunsuri
colective la provocările de interes global, precum securitatea
energetică, schimbările climatice și protecția mediului.
Acest obiectiv este măsurat în funcție de modul în care
principalele țări partenere își asumă politicile și
obiectivele Strategiei Europa 2020;
(b)
îmbunătățirea accesului la
piețe și dezvoltarea comerțului, a investițiilor și a
oportunităților de afaceri pentru întreprinderile europene, prin
intermediul parteneriatelor economice și al cooperării în domeniul
afacerilor și al reglementării. Acest obiectiv este măsurat
analizând ponderea Uniunii în comerțul exterior cu principalele
țări partenere și fluxul comercial și de investiții
spre principalele țări partenere care fac obiectul acțiunilor,
al programelor și al măsurilor adoptate în temeiul prezentului
regulament;
(c)
sporirea recunoașterii generale și a
vizibilității Uniunii și a rolului său pe scena
internațională, prin intermediul diplomației publice, al
cooperării în domeniul educației/al învățământului
universitar și al activităților de informare menite să
promoveze valorile și interesele Uniunii. Acest obiectiv este
măsurat, între altele, prin sondaje de opinie sau evaluări.
Articolul 2
Domeniul de aplicare
(1)
Toate țările terțe, regiunile
și teritoriile sunt eligibile pentru cooperare în temeiul prezentului
regulament.
(2)
Cu toate acestea, regulamentul sprijină în
primul rând măsurile de cooperare cu țările dezvoltate și
în curs de dezvoltare care joacă un rol din ce în ce mai important în
economia internațională și în comerțul internațional,
în forurile multilaterale, în guvernanța globală și în
abordarea provocărilor de interes global în legătură cu care
Uniunea are interese semnificative.
Articolul 3
Principii generale
(1)
Uniunea Europeană urmărește să
promoveze, să dezvolte și să consolideze principiile
libertății și democrației, cel al respectării
drepturilor omului și libertăților fundamentale și cel al
statului de drept, principii pe care este fondată, și caută
să promoveze aceste principii prin intermediul dialogului și al
cooperării cu țările terțe.
(2)
În vederea sporirii impactului asistenței
oferite de Uniune, aceasta adoptă o abordare diferențiată
și flexibilă, dacă este cazul, în vederea unei cooperări cu
țările partenere, cooperare care să țină seama de
contextul economic, social și politic al acestora, precum și de
interesele, prioritățile politice și strategiile proprii
Uniunii.
(3)
În domeniile de competență respective,
Uniunea și statele membre favorizează o abordare multilaterală a
provocărilor globale și încurajează cooperarea cu
organizații și organisme multilaterale și regionale, inclusiv cu
instituțiile financiare internaționale sau agențiile, fondurile
și programele Organizației Națiunilor Unite, cu OCDE, cu grupul
miniștrilor de finanțe și al guvernatorilor băncilor
centrale din cadrul G20, precum și cu alți donatori bilaterali.
(4)
Prin punerea în
aplicare a prezentului regulament, atunci când elaborează politici,
planificări și programări strategice și când adoptă
măsuri de punere în aplicare, Uniunea asigură coerența și
compatibilitatea cu celelalte domenii ale acțiunii sale externe, în
special cu Instrumentul de cooperare pentru dezvoltare cu țările în
curs de dezvoltare, și cu celelalte politici relevante.
(5)
Măsurile finanțate în temeiul prezentului
regulament se bazează, după caz, pe politicile de cooperare stabilite
în cadrul anumitor instrumente precum acordurile, declarațiile și
planurile de acțiune dintre Uniune și țările terțe
și regiunile respective, și fac referire și la domeniile legate
de interesele, prioritățile politice și strategiile proprii
Uniunii.
(6)
Sprijinul acordat de Uniune în temeiul prezentului
regulament este pus în aplicare în conformitate cu Regulamentul comun de punere
în aplicare.
Articolul 4
Domeniile de cooperare
Domeniile specifice de cooperare care fac
obiectul asistenței acordate de Uniune în temeiul prezentului regulament
figurează în anexă. Comisia este împuternicită să adopte
acte delegate în conformitate cu articolul 7 pentru modificarea sau completarea
anexei.
Articolul 5
Programarea și alocarea orientativă a fondurilor
(1)
Programele orientative multianuale se adoptă
de Comisie în conformitate cu procedura de examinare prevăzută la
articolul 15 alineatul (3) din Regulamentul comun de punere în aplicare.
Această procedură se aplică și revizuirilor
substanțiale care au ca efect schimbarea semnificativă a strategiei
sau a programării acesteia.
(2)
Programele orientative multianuale definesc
interesele și prioritățile strategice și/sau reciproce ale
Uniunii, obiectivele specifice și rezultatele estimate. În cazul
țărilor și al regiunilor pentru care există un
document-cadru comun ce include o strategie cuprinzătoare a Uniunii,
programele orientative multianuale se bazează pe acest document.
(3)
Programele orientative multianuale definesc, de
asemenea, domeniile prioritare alese pentru a primi finanțare din partea
Uniunii și stabilesc alocarea orientativă a fondurilor financiare, în
mod global, pentru fiecare domeniu prioritar și pentru fiecare
țară sau grup de țări partenere, pentru perioada
respectivă, inclusiv participarea la inițiative internaționale;
aceste sume pot fi exprimate sub forma unui interval.
(4)
Programele orientative multianuale sunt adaptate,
după caz, ținând seama de toate examinările intermediare sau
ad-hoc ale documentelor de referință pe care se bazează.
(5)
În Programele orientative multianuale se poate
stabili o rezervă pentru fondurile nealocate. Alocarea acestor fonduri se
decide în conformitate cu dispozițiile Regulamentului comun de punere în aplicare.
(6)
Procedura de examinare prevăzută la
alineatul (1) nu se aplică modificărilor nesubstanțiale aduse
programelor orientative multianuale care operează adaptări tehnice,
realocarea creditelor în cadrul alocărilor orientative pentru domenii
prioritare sau majorarea ori reducerea cu mai puțin de 20 % a bugetului
inițial, cu condiția ca aceste modificări să nu afecteze
domeniile prioritare sau obiectivele stabilite în programele orientative
multianuale. Aceste adaptări se comunică Parlamentului European
și Consiliului în termen de o lună.
(7)
Procedura prevăzută la articolul 15
alineatul (4) din Regulamentul comun de punere în aplicare se poate aplica
modificărilor aduse programelor orientative multianuale în cazul în care
Uniunea trebuie să acționeze rapid.
Articolul 6
Comitetul
Comisia este asistată de comitetul
Instrumentului de parteneriat. Acesta este un comitet în sensul Regulamentului
(UE) nr. 182/2011.
Articolul 7
Exercitarea delegării de competențe
(1)
Delegarea de competențe menționată
la articolul 4 se conferă pe perioada în care prezentul regulament este în
vigoare.
(2)
Delegarea de competențe poate fi revocată
în orice moment de Parlamentul European sau de Consiliu. O decizie de revocare
pune capăt delegării de competențe specificată în decizia
respectivă. Aceasta intră în vigoare în ziua următoare
publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o
dată ulterioară specificată. Aceasta nu va afecta validitatea
niciunui act delegat deja în vigoare.
(3)
De îndată ce adoptă un act delegat,
Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(4)
Un act delegat adoptat intră în vigoare doar
dacă Parlamentul European sau Consiliul nu formulează obiecții
în termen de două luni de la primirea notificării privind actul
respectiv sau dacă, înainte de expirarea perioadei în cauză, atât
Parlamentul European, cât și Consiliul au informat Comisia că nu vor
prezenta obiecții. Termenul respectiv se extinde cu două luni la
inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 8
Valoarea de referință financiară
(1)          Valoarea de
referință financiară pentru punerea în aplicare a prezentului
regulament pentru perioada 2014-2020 este de 1 131 000 000 EUR.
Creditele anuale sunt decise de autoritatea bugetară ca parte
componentă a procedurii bugetare anuale, în limitele cadrului financiar
multianual.
(2)          Așa cum se
menționează la articolul 13 alineatul (2) din Regulamentul „Erasmus
pentru toți”, în vederea promovării dimensiunii internaționale a
învățământului superior, o sumă orientativă de 1 812 100 000 EUR
din diferitele instrumente externe (Instrumentul de finanțare a
cooperării pentru dezvoltare, Instrumentul european de vecinătate,
Instrumentul de asistență pentru preaderare, Instrumentul de
parteneriat și Fondul european de dezvoltare) va fi alocată acțiunilor
privind mobilitatea în scop educațional spre sau dinspre țările
din afara UE, cooperarea și dialogul politic cu
autoritățile,instituțiile sau organizațiile din aceste
țări. Aceste fonduri vor fi utilizate conform dispozițiilor
Regulamentului „Erasmus pentru toți”.
Finanțarea va fi disponibilă prin
două pachete financiare multianuale, care să acopere primii patru
ani, respectiv ultimii trei. Această finanțare se va reflecta în
programarea orientativă multianuală a acestor instrumente, în
funcție de necesitățile și prioritățile
țărilor respective. Sumele alocate pot fi revizuite în caz de
circumstanțe majore neprevăzute sau de schimbări politice
importante, în conformitate cu prioritățile externe ale UE.
Articolul 9
Serviciul European de Acțiune Externă
Aplicarea prezentului regulament se face în
conformitate cu Decizia 2010/427 UE a Consiliului privind organizarea și
funcționarea Serviciului European de Acțiune Externă.
Articolul 10
Intrarea în vigoare
1.
Prezentul regulament intră în vigoare în a
treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 ianuarie 2014.
2.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate
elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles,
Pentru Parlamentul European,                     Pentru
Consiliu,
Președintele                                                  Președintele
ANEXĂ
PRECIZAREA
DOMENIILOR DE COOPERARE
ÎN TEMEIUL INSTRUMENTULUI DE PARTENERIAT
Pentru realizarea obiectivelor prevăzute
la articolul 1, asistența acordată de Uniune poate cuprinde,
printre altele, următoarele domenii de cooperare:
(a)          susținerea
unor inițiative specifice, precum activitatea, studiile, proiectele-pilot
sau proiectele comune de cercetare, menite să răspundă, în mod
flexibil și eficient, obiectivelor legate de cooperare care decurg din
relațiile Uniunii cu țările partenere respective;
(b)          promovarea cooperării, a
parteneriatelor și a inițiativelor comune între actorii economici,
sociali, culturali, guvernamentali și științifici din Uniune
și din țările terțe;
(c)          înlesnirea (și sprijinirea) relațiilor
comerciale și a proceselor de integrare comercială, inclusiv a
dimensiunii Sud–Sud, sprijinirea fluxurilor de investiții ale Uniunii
și a parteneriatelor economice, punând în centrul atenției
întreprinderile mici și mijlocii;
(d)          promovarea dialogurilor politice
și sectoriale la care participă actorii din Uniune și din afara
ei care sunt activi pe plan politic, economic, legislativ, social, cultural, al
protecției mediului și al cercetării, precum și organizațiile
neguvernamentale;
(e)          promovarea acțiunilor de
informare, a schimburilor intelectuale și a intensificării
dialogurilor interculturale;
(f)           promovarea inițiativelor
și a acțiunilor Uniunii sau a intereselor reciproce în domenii precum
schimbările climatice, mediul (inclusiv biodiversitatea), utilizarea
eficientă a resurselor, materiile prime, energia, transportul,
știința, cercetarea și inovarea, ocuparea forței de
muncă și politica socială, dezvoltarea durabilă (inclusiv
promovarea locurilor de muncă decente și a
responsabilității sociale a întreprinderilor), comerțul și
cooperarea Sud - Sud, educația, cultura, turismul, tehnologiile
informației și comunicațiilor, sănătatea,
justiția, taxele vamale, impozitarea, finanțele, statistica și
orice alt aspect care are legătură cu interesele specifice ale
Uniunii sau care este în interesul reciproc al Uniunii și al
țărilor terțe;
(g)          consolidarea cunoașterii, a
înțelegerii și a imaginii Uniunii Europene în țările
terțe.
FIȘĂ FINANCIARĂ
LEGISLATIVĂ PENTRU PROPUNERI
1.           CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI
              1.1.    Denumirea
propunerii/inițiativei
              1.2.    Domeniul
(domeniile) de politică în cauză în structura ABM/ABB
              1.3.    Tipul
propunerii/inițiativei
              1.4.    Obiectiv(e)
              1.5.    Motivul
(motivele) propunerii/inițiativei
              1.6.    Durata acțiunii și a impactului
financiar al acesteia
              1.7.    Modul
(modurile) de gestiune preconizat (e)
2.           MĂSURI DE GESTIONARE
              2.1.    Dispoziții
în materie de monitorizare și raportare
              2.2.    Sistemul
de gestiune și control
              2.3.    Măsuri
de prevenire a fraudelor și a neregulilor
3.           IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT AL
PROPUNERII/INIȚIATIVEI
              3.1.    Rubrica
(rubricile) din cadrul financiar multianual linia (liniile) bugetară
(bugetare) de cheltuieli afectată (afectate)
              3.2.    Impactul
estimat asupra cheltuielilor
              3.2.1. Sinteza impactului
estimat asupra cheltuielilor
              3.2.2. Impactul estimat
asupra creditelor operaționale
              3.2.3. Impactul estimat
asupra creditelor cu caracter administrativ
              3.2.4. Compatibilitatea cu
cadrul financiar multianual actual
              3.2.5. Participarea
terților la finanțare
              3.3.    Impactul estimat asupra veniturilor
FIȘĂ
FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ PENTRU PROPUNERI
1.           CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI
1.1.        Denumirea
propunerii/inițiativei
Propunere de regulament (UE) nr. … al Parlamentului European și al
Consiliului de instituire a Instrumentului de parteneriat pentru
cooperarea cu țările terțe
1.2.        Domeniul (domeniile) de
politică în cauză în structura ABM/ABB[10]
Titlul 19:
Relațiile externe:
Capitolul 19 05: Relațiile și cooperarea cu țări
terțe industrializate
Titlul
capitolului bugetar 19 05 corespunde structurii actuale a instrumentelor
financiare 2007-2013. Se propune menținerea capitolului 19 05, cu
modificarea titlului acestui capitol pentru perioada 2014-2020, după cum
urmează:
19 05: Cooperarea cu
țările terțe în cadrul Instrumentului de parteneriat
1.3.        Tipul
propunerii/inițiativei
x Propunere/inițiativă care se referă la o acțiune
nouă
¨ Propunere/inițiativă care se
referă la o acțiune nouă ca urmare a unui proiect-pilot/a
unei acțiuni pregătitoare[11]
¨ Propunere/inițiativă care se referă
la prelungirea unei acțiuni existente
¨ Propunere/inițiativă care se
referă la o acțiune reorientată către o acțiune
nouă
1.4.        Obiective
1.4.1.     Obiectiv(e) strategic(e)
multianual(e) al(e) Comisiei vizat(e) de propunere/inițiativă
Acest instrument de
finanțare are în vedere sprijinirea următorului obiectiv strategic,
așa cum se prevede în Comunicarea Comisiei intitulată „Un buget
pentru Europa 2020 – Partea a II-a” din 29 iunie 2011 [COM(2011) 500,
Un buget pentru Europa 2020 – Partea a II-a: Obiective de
politică „Acțiune externă”, p. 42]:
„Ar trebui consolidate și mai mult acțiunile de
promovare a politicilor UE care sprijină eforturile de abordare a
provocărilor globale majore, cum ar fi combaterea schimbărilor
climatice, inversarea tendinței de pierdere a biodiversității
și protejarea bunurilor și a resurselor publice globale. Comisia propune elaborarea unei agende proactive a
UE și dezvoltarea intereselor comune cu cele ale țările
terțe, acordând o atenție specială partenerilor strategici.”
1.4.2.     Obiectivul (obiectivele)
specific(e) și activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză
La capitolul 19 05 se vor urmări următoarele
trei obiective specifice:
1) punerea în aplicare a dimensiunii internaționale a
Strategiei Europa 2020, susținerea strategiilor privind
parteneriatele de colaborare bilaterală, regională și
interregională ale UE, prin promovarea dialogurilor politice și prin
elaborarea de abordări și răspunsuri colective la provocările
de interes global;
2)
îmbunătățirea accesului la piețe și dezvoltarea
comerțului, a investițiilor și a oportunităților
de afaceri pentru întreprinderile europene, prin intermediul parteneriatelor
economice și al cooperării în domeniul afacerilor și al
reglementării;
3)
consolidarea prezenței puternice a Europei în economia globală
și a rolului său pe scena internațională, prin sprijinirea
diplomației publice, a cooperării în domeniul educației/al
învățământului universitar și a activităților de
informare și prin rețele menite să promoveze valorile și
interesele Uniunii.
Activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză
Capitolul 19 05 se
redenumește după cum urmează: Cooperarea cu
țările terțe în cadrul Instrumentului de parteneriat
1.4.3.     Rezultatul (rezultatele)
și impactul preconizate
Un Instrument de parteneriat inovator va permite UE
să își promoveze politicile pe plan internațional.
Impactul asupra economiei UE și asupra dialogurilor economice ale
UE cu țările partenere
Punerea în aplicare a noului Instrument de parteneriat ar oferi UE
încă o ocazie de a-și promova întreprinderile (în special IMM-urile)
și produsele și ar crea posibilitatea de a sprijini financiar
întreprinderile UE din țările terțe, prin stimularea
competitivității și inovării UE într-o modalitate care
să vină în completarea acțiunilor finanțate prin programul
pentru competitivitate și IMM-uri și prin cadrul strategic comun
„Orizont 2020” (cercetare și inovare), ar sprijini comerțul
internațional al UE și investițiile acesteia care, la rândul
lor, ar putea duce la facilitarea investițiilor străine în UE. S-ar
putea întreprinde acțiuni în multe domenii de cooperare precum
schimbările climatice, mediul înconjurător, armonizarea
reglementărilor tehnice și standardizarea, responsabilitatea
socială a întreprinderilor, drepturile de proprietate intelectuală,
protecția datelor cu caracter personal, bune practici economice,
comerciale, fiscale și financiare, comerțul și cooperarea Sud –
Sud. Se poate consolida astfel securitatea economică a UE și se pot
crea noi locuri de muncă care, în cele din urmă, vor contribui la
creșterea economică.
Acest instrument ar putea consolida relațiile comerciale ale UE cu
țările partenere care au efecte pozitive asupra balanței de
plăți a UE, pe relațiile economice și comerciale cu restul
lumii, respectând în același timp principiile de acces la
piețe/pieței libere. Ca atare, instrumentul poate contribui de
asemenea la reducerea riscului protecționist și la sprijinirea
competitivității pe plan internațional și a procesului de
globalizare aflat în plină desfășurare, garantând totodată
că toate țările vor beneficia de aceasta, în conformitate cu
principiile Strategiei Europa 2020.
De asemenea, noul Instrument de parteneriat va contribui la sprijinirea
competitivității UE prin dezvoltarea specifică a resurselor
umane: disponibilitatea unui personal cu înaltă calificare și
capacitatea de inovare și dezvoltare științifică și
tehnologică a persoanelor reprezintă o premisă a
prosperității.
Impactul economic asupra țărilor partenere
Noul instrument ar putea contribui la forme foarte dezvoltate de
cooperare economică între UE și țările partenere. În acest
context, instrumentul ar permite UE să se asigure că se ține
seama în mod corespunzător de protecția mediului, energia din surse
regenerabile, aspectele sociale, ocuparea forței de muncă și
alte valori legate de bunăstare în conceperea programelor politice și
în punerea lor în aplicare.
De asemenea, creșterea investițiilor întreprinderilor UE ar
contribui la creșterea economică a țărilor-gazdă.
Acțiunile destinate promovării responsabilității sociale a
întreprinderilor vor îmbunătăți reglementările sociale,
dreptul muncii și legislația în domeniul mediului, precum și
punerea acestora în aplicare în țările partenere.
Prin acordarea de asistență tehnică, Instrumentul de
parteneriat ar putea identifica acele căi durabile de consolidare
fiscală a creșterii, ajutând astfel aceste țări în
eforturile lor de a dobândi controlul asupra propriilor bugete. De asemenea, ar
putea sprijini inițiativele de îmbunătățire a
eficienței administrative, de valorificare productivă a sumelor
transferate de lucrători în țările de origine, de promovare a
noilor investiții și a transferurilor de tehnologie în programele
naționale de industrializare sau de dezvoltare a infrastructurii, astfel
încât să fie îmbunătățite eficiența și
durabilitatea utilizării resurselor, inclusiv în ceea ce privește
producția și consumul de energie.
Efectele asupra guvernanței economice
De asemenea, se anticipează că Instrumentul de parteneriat va
avea repercusiuni asupra guvernanței economice. În condițiile
crizei, au fost trase învățăminte serioase cu privire la
limitele piețelor. Criza a făcut necesară reevaluarea rolului
guvernelor, redefinirea echilibrului între stat și piață și
căutarea unor mijloace care să permită consolidarea încrederii
cetățenilor în ele.
Criza a arătat că politicile publice reprezintă
principala ancoră a economiilor naționale în vremuri tulburi din
punct de vedere economic, în măsura în care guvernele au stăvilit
prăbușirea piețelor financiare și au evitat catastrofa
financiară. Cu toate acestea, presiunile fiscale ce au rezultat în mai
multe țări au sporit nevoia reducerii cheltuielilor publice, ceea ce
a însemnat, în cele mai multe cazuri, restructurarea administrației
publice. Acest efort necesită reconsiderarea rolului intervenției
guvernelor în vederea îmbunătățirii și eficientizării
guvernanței, pentru instituții solide și reglementări
și proceduri eficace.
Un alt aspect important al guvernanței se referă la
combaterea corupției, la transparență și integritate. Noul
instrument ar putea contribui la îmbunătățirea mecanismelor
anti-corupție și la consolidarea punerii în aplicare a acestora. Prin
noi inițiative se poate intensifica coordonarea pe plan internațional
a măsurilor de combatere a corupției și de
îmbunătățire a transparenței, precum și respectarea
convențiilor relevante pe plan internațional, a bunelor practici
și a orientărilor.
În sfârșit, încurajarea partenerilor strategici de a depune toate
eforturile în elaborarea unei politici globale privind mediul înconjurător
și realizarea unei guvernanțe pe plan internațional, mai ales în
contextul acordurilor multilaterale în materie de mediu, va fi crucială
pentru promovarea unei schimbări economice durabile.
Repercusiunile sociale asupra economiei UE
Ambiția UE este de a aborda
politicile sociale aflate în interdependență și de a identifica
orientările strategice ce depășesc contextul creșterii.
Aceasta poate fi sporită prin cooperarea economică cu țările
partenere, prin consolidarea cadrelor de reglementare naționale și
internaționale și prin contribuția adusă la guvernanța
economică națională, regională sau globală. Aceste
strategii și abordări ar putea avea efecte pozitive asupra
politicilor socială și de ocupare a forței de muncă ale UE,
precum și asupra modelului UE de protecție socială, asupra
creării de locuri de muncă ecologice, a Strategiei Europa 2020,
a agendei sociale etc. De asemenea, concurența crescândă din partea
economiilor emergente poate acționa ca un stimul strategic pentru ca Europa
să aloce mai multe resurse pentru formare și reconversie
profesională, prin îmbunătățirea calității
actului pedagogic și a cercetării, și să reformeze
sistemele interne de protecție socială.
Repercusiunile sociale asupra țărilor partenere
Prin armonizarea mecanismelor financiare ale UE și ale statelor
membre și prin sprijinirea acțiunilor comune cu alți donatori
bilaterali sau multilaterali, noul instrument ar putea avea importante
repercusiuni asupra structurii sociale din țările emergente. Acesta
ar putea oferi sprijin pentru reformarea sistemelor de protecție
socială, a politicilor naționale de ocupare a forței de
muncă, a politicilor naționale de formare și de dezvoltare a
competențelor, a proceselor și programelor de consolidare a
capacităților în domeniile educației, cercetării și
inovării, precum și pentru consolidarea rețelelor naționale
de securitate socială. Contribuția sa la crearea mai multor locuri de
muncă ecologice va determina creșterea veniturilor pe cap de
locuitor, va consolida coeziunea socială reală și strategiile de
reducere a sărăciei la nivel național. În acest sens, ar
contribui la implementarea cu succes a agendei sociale internaționale
promovate de Organizația Internațională a Muncii a ONU și
de G8/G20.
Repercusiunile ecologice asupra UE și a țărilor
partenere
Realizarea de eforturi în vederea unei creșteri ecologice, punerea
în aplicare a strategiei și sprijinirea țărilor partenere în
politicile proprii pentru o traiectorie de creștere mai ecologică vor
figura printre cele mai importante priorități strategice ale noului
instrument în anii următori.
Parteneriatele pe care UE dorește să le instituie prin noul
instrument urmăresc încurajarea și sprijinirea creșterii și
a sustenabilității mediului pe termen lung. În acest sens, este de
așteptat ca noul instrument să joace un rol-cheie în susținerea
dialogurilor politice și a acțiunilor legate de schimbările
climatice și de mediu, atât în UE, cât și în țările
partenere.
Instrumentul ar putea susține un model de întreprinderi cu emisii
reduse de dioxid de carbon oferind stimulente sectorului privat european.
Pornind de la rezultatele de succes al Conferinței COP-16 a ONU pe tema
schimbărilor climatice, de la Cancún, acesta ar putea fi folosit pentru a
ajuta întreprinderile europene să dezvolte politici eficiente și cu
costuri reduse pentru a realiza obiective ecologice în țările
partenere. De asemenea, instrumentul va ajuta economiile țărilor
partenere să se bucure de toate beneficiile inovării legate de mediu,
ecologie și eficiență energetică.
El ar putea permite o cooperare care să
urmărească obținerea unei mai bune înțelegeri a costurilor
economice și sociale ale pierderii diversității ecologice
și ale degradării ecosistemelor din țările cu
importanță globală.
1.4.4.     Indicatori de rezultat
și de impact
Cele trei obiective specifice vor fi monitorizate cu
ajutorul următorilor trei indicatori:
1)
Însușirea politicilor și obiectivelor cuprinse în Strategia Europa 2020
de către principalele țări partenere din punct de vedere
strategic și influențarea elaborării politicilor în aceste
țări.
2)
Acțiunile, programele și măsurile întreprinse în temeiul
prezentului regulament, care vor viza în mod specific cota UE în comerțul
exterior cu principalele țări partenere, ca și comerțul
și fluxurile de investiții în țările partenere.
3)
Îmbunătățirea perceperii UE și consolidarea
înțelegerii reciproce în principalele țări partenere din punct
de vedere strategic, concretizate, între altele, prin sondaje sau/și
evaluări.
1.5.        Motivul
(motivele) propunerii/inițiativei
1.5.1.     Cerințe de îndeplinit pe
termen scurt sau lung
A se vedea
expunerea de motive a propunerii legislative și evaluarea impactului:
Instrumentul
de parteneriat propus urmărește să depășească
această limitare a capacității UE de a-și asuma angajamente
pe plan internațional în modul cel mai eficient cu putință.
Acesta ar permite UE să abordeze aspecte dincolo de dezvoltarea
cooperării cu noile puteri emergente și să apere valorile
înscrise în agenda fundamentală a UE în general în raporturile cu orice
țară parteneră, dacă devine necesar. Principalele
trăsături specifice ale Instrumentului de parteneriat propus,
comparativ cu precedentul Instrument financiar pentru cooperarea cu
țările industrializate, sunt următoarele:
Acoperire
geografică: acoperire globală, cu concentrarea eforturilor
asupra partenerilor strategici (țările industrializate, economiile
emergente, Rusia).
Obiectiv: concentrarea pe eforturile de promovare a intereselor UE
și a Strategiei Europa 2020, prin măsuri care servesc
în mod efectiv și flexibil obiectivele de cooperare ce decurg din relațiile
bilaterale/regionale ale Uniunii cu țări partenere și care
răspund provocărilor de interes global.
Domenii
prioritare: dimensiunea internațională a Strategiei „Europa 2020”,
dialoguri politice, provocări de interes global, cooperare în domeniul
afacerilor și al reglementării, cooperare
bilaterală/trilaterală/regională, diplomație publică,
cooperare în domeniul educației/al învățământului
universitar și activități de informare.
Programare: independent de
criteriile de acordare asistenței oficiale pentru dezvoltare (AOD),
programele multianuale pentru investiții pe termen lung, rezerve
neprogramate necesare pentru reacții rapide la condiții în
continuă schimbare și pentru măsuri ad-hoc.
1.5.2.     Valoarea adăugată
a implicării UE
UE a semnat numeroase acorduri internaționale
cu țări partenere din întreaga lume, care nu au corespondent printre
acordurile încheiate în mod individual de statele membre, ceea ce conferă
Uniunii influență în practic orice domeniu al relațiilor
internaționale. Cu 27 de state membre care acționează
în cadrul politicilor și strategiilor comune, doar UE deține masa
critică necesară pentru a răspunde provocărilor globale. În calitate de actor global, UE este credibilă
și neutră, ceea ce nu se întâmplă în cazul statelor membre. De asemenea, UE se află în poziția
excepțională de a-și promova normele și de a le converti în
standarde globale, prin intermediul cooperării internaționale.
Instrumentul de parteneriat propus va genera o mai mare valoare
adăugată decât situația existentă, deoarece ține seama
de Strategia Europa 2020 bazată pe cooperare orientată spre o
creștere economică ecologică, cu un accent mai puternic pe
interesele UE în cooperarea cu țările emergente și cele
industrializate, și acordarea unei mai mari atenții
îmbunătățirii climatului de afaceri, investițiilor,
comerțului, cercetării și inovării.
Prin acest instrument va fi elaborată o agendă proactivă
a intereselor comune ale UE cu cele ale țările terțe, acordându-se
o atenție specială partenerilor strategici ai acesteia.
De asemenea, noul Instrument de parteneriat ar permite UE să
își onoreze mai bine angajamentele față de țările
terțe cu care a încheiat acorduri-cadru de parteneriat și de
cooperare, iar credibilitatea și
coerența politicii externe a UE vor crește prin promovarea propriilor
valori și interese împreună cu acțiuni specifice de cooperare. În cadrul acordurilor, Instrumentul de parteneriat
va putea funcționa drept catalizator al proiectelor comune ale UE și
ale statelor membre, dat fiind că dispozițiile acordurilor au
caracter obligatoriu pentru părți. În
sfârșit, instrumentul va sprijini politicile regionale și bilaterale
ale UE, precum și angajamentele UE față de procesele de
cooperare regională și internațională.
1.5.3.     Învățăminte
desprinse din experiențele anterioare similare
Evaluarea
intermediară a instrumentelor financiare pentru
acțiuni externe [COM(2009)196], elaborată în 2009,
menționează că limitarea domeniului de aplicare a Instrumentului
de cooperare pentru dezvoltare (ICD) împiedica finanțarea
activităților care nu se concentrau asupra noțiunii de
parteneriat, precum asistența oficială pentru dezvoltare (AOD), dar
prezentau avantaje reciproce în contextul globalizării. Instrumentul de
cooperare pentru dezvoltare (ICD) nu era considerat potrivit pentru a rezolva
această problemă, dat fiind că principalul său obiectiv
este promovarea dezvoltării economice și a prosperității
țărilor în curs de dezvoltare, în special eradicarea
sărăciei în țările și regiunile partenere în contextul
dezvoltării durabile, inclusiv eforturile menite să atingă
Obiectivele de dezvoltare ale mileniului. Această limitare afecta cele mai
dinamice regiuni ale lumii (de exemplu, America Latină, Asia și
Africa de Sud), iar UE nu a mai putut dispune de un instrument financiar prin
care să sprijine mutațiile din cadrul relațiilor
internaționale legate de globalizare, în special în ceea ce privește
economiile emergente. În acest scop, autoritatea bugetară a inițiat acțiuni
pregătitoare în America Latină și în Asia, pentru a suplini
temporar vidul legislativ. În aprilie 2009, Comisia Europeană a
propus o procedură legislativă ulterioară [COM(2009)197], pentru
a oferi posibilitatea finanțării măsurilor în țările
care intră sub incidența Regulamentului ICD, în vederea extinderii
zonei geografice acoperite de actualul Instrument financiar pentru cooperarea
cu țările industrializate (ITI) la țările în curs de
dezvoltare (inclusiv economiile emergente) din Asia și America Latină
și la Iran, Irak, Yemen și Africa de Sud.
De asemenea, evaluarea intermediară
a recunoscut faptul că Instrumentul financiar pentru cooperarea cu
țările industrializate (ITI), pe care se bazează actuala
propunere de înființare a unui nou instrument, a oferit o bază
flexibilă pentru dezvoltarea cooperării cu numeroase teritorii
industrializate și cu venituri ridicate, deși pachetul financiar de
care dispunea era mai degrabă limitat.
Pe lângă evaluarea intermediară, au avut loc în ultimii ani evaluări
ale programelor emblematice finanțate în cadrul Instrumentului ITI,
precum Programul UE de acces pe piețele din Japonia și Republica
Coreea (finanțarea pavilioanelor UE la târgurile comerciale) și
Centrele UE (parteneriate de universități care organizează
module de studii UE și diseminează în rândul unui public
foarte variat informații importante referitoare la UE), iar aceste
evaluări au fost apreciate în termeni foarte pozitivi.
În ceea ce privește Programul de formare a managerilor (Executive
Training Programme – ETP, programe de predare a limbilor străine
și de formare pentru manageri), evaluarea desfășurată în 2010[12] a arătat că ETP
oferă o ocazie unică din punctul de vedere al structurii programului
(familiarizarea cu cultura antreprenorială japoneză și coreeană
este inestimabilă) și din cel al publicului căruia i se
adresează (este apreciat atât de întreprinderile mari, cât și de cele
mici și mijlocii). Programul prevede posibilități pentru
potențialii participanți din statele membre care nu oferă
inițiative similare. În plus, prin acest program se
îmbunătățește vizibilitatea UE. ETP a avut efecte pozitive
asupra întreprinderilor din UE aflate pe punctul de a pătrunde pe
piețele japoneză și coreeană sau care doresc să
își extindă activitatea aici, având un impact durabil asupra
activității acestor întreprinderi (preferabil unuia pe termen scurt
și cu efecte temporare) și extinzând posibilitățile de
afaceri ale întreprinderilor UE în alte țări asiatice.
Inițiativa
evaluării Centrelor UE (a care vizează diplomația
publică), desfășurată în 2010[13], a arătat că
aceste „centre reprezintă o valoare adăugată reală și
că beneficiile pe care le obține Comisia de pe urma acestei
inițiative sunt foarte importante. Volumul de lucru depus de Centrele UE
compensează, fără îndoială, sumele investite de Comisie în
acest program”. Prin acest program s-a constituit o bază solidă
în acele țări care au fost deschizători de drumuri în ceea ce
privește această inițiativă (SUA și Canada) și
eforturile în vederea ridicării nivelului calitativ în Australia și
Noua Zeelandă sunt încununate de succes. Finanțarea acordată de
UE poate reprezenta capitalul de pornire, în principal prin faptul că
inițiativa atrage alte surse de finanțare, asigurându-i-se astfel
viabilitatea pe termen lung.
1.5.4.     Coerența și posibila
sinergie cu alte instrumente relevante
Tratatul de la
Lisabona stabilește principii și obiective comune și
definește un nou cadru instituțional pentru acțiunea
externă a Uniunii (în special SEAE), ceea ce generează mari
așteptări în domeniul acțiunii externe atât în interiorul UE,
cât și în rândul partenerilor de la nivel național și regional,
inclusiv în context multilateral. Instrumentul de parteneriat (IP) va fi parte
integrantă a arhitecturii generale a instrumentelor financiare destinate
acțiunii externe și va fi alcătuit din patru mari capitole: un
capitol axat pe politici, care urmărește în primul rând cooperarea cu
țările partenere la nivel bilateral, regional și
internațional, precum și capitole referitoare la cooperarea privind
priorități și valori orizontale precum drepturile omului și
democrația, asistența umanitară și protecția
civilă, gestionarea și prevenirea crizelor. IP face parte din primul
capitol, referitor la cooperarea cu țări partenere. Principalul
obiectiv al acestuia este de a proiecta politicile UE care sprijină agenda
Strategiei Europa 2020, prin abordarea provocărilor globale majore, prin
dezvoltarea unei agende proactive a UE și a intereselor comune cu
țările industrializate și cu economiile emergente, acordându-se
o atenție specială partenerilor strategici.
Una dintre
prioritățile esențiale ale Strategiei Europa 2020 este de
a reinstaura creșterea economică. Agenda recunoaște că
țările care au economii emergente cu ritm de creștere rapid
și o clasă de mijloc în expansiune vor juca un rol crucial în
susținerea exporturilor europene de bunuri și servicii, sector în
care Europa este are un avantaj comparativ. Instrumentul de parteneriat ar
trebui să aibă un rol important în susținerea politicii
comerciale[14],
în special în ceea ce privește partenerii economici strategici.
Susținerea accesului întreprinderilor europene pe piață va veni
în completarea acțiunilor finanțate prin programul pentru
competitivitate și IMM-uri.
De asemenea,
economiile emergente joacă un rol din ce în ce mai important ca parteneri
responsabili pentru soluționarea provocărilor de interes global:
chestiuni precum reducerea sărăciei, migrația, competitivitatea
și liberalizarea comerțului, mediul, schimbările climatice,
energia, creșterea nivelului de alfabetizare digitală și a
incluziunii, pandemiile, securitatea informatică, terorismul și
criminalitatea organizată pot fi soluționate numai într-un context
internațional. În contextul unei globalizări accelerate, este
esențial ca agenda internă privind asigurarea unei creșteri
durabile și crearea de locuri de muncă în Europa și politicile
interne ale UE în general să fie completate printr-o dimensiune
externă. Această dimensiune externă a politicii interne ar trebui
să sporească consecvența și coerența acțiunii
externe a UE, evitând suprapunerea eforturilor și sporind impactul.
De aceea,
Instrumentul de parteneriat va acorda prioritate susținerii dimensiunii
externe a politicilor UE în domeniul schimbărilor climatice,
protecției mediului, energiei, comerțului și
dezvoltării durabile, precum și în domeniul tehnologiilor
informației și comunicațiilor. UE a conceput deja cel mai
sofisticat set de stimulente, norme și reglementări pentru
facilitarea tranziției noastre la o economie cu emisii scăzute de
dioxid de carbon și a adoptat în mod unilateral obiective ambițioase.
Acest cadru asigură o înțelegere cuprinzătoare și
concretă a politicii, care ar putea fi și ar trebui folosită
pentru facilitarea ambițiilor similare ale principalilor noștri
parteneri strategici. O astfel de acțiune ar fi fără
îndoială favorabilă mediului și ar reprezenta în același
timp un catalizator pentru investițiile pe scară largă în
cercetare și inovare, consolidarea capacităților și
programe, noi tehnologii mai ecologice, precum și pentru crearea de
debușeuri comerciale pentru industria UE. În cadrul Instrumentului
de parteneriat, integrarea aspectelor legate de climă și
obiectivele climatice vor fi deosebit de relevante pentru
activitățile care promovează dialogul politic cu economiile
industrializate și cu cele emergente.
Utilizarea
eficientă a resurselor va fi esențială pentru o creștere
economică durabilă în contextul constrângerilor de mediu de la nivel
planetar. UE va adopta o strategie privind utilizarea eficientă a
resurselor, ca răspuns la una dintre inițiativele emblematice ale
Strategiei Europa 2020. Aceasta va afecta, printre altele, normele UE și
va fi cu adevărat eficace numai dacă toate economiile mari vor adopta
practici de utilizare eficientă a resurselor. Economiile emergente au
șansa de a sări peste modelele de producție și consum
poluante și nesustenabile adoptate atât de des de UE și de alte
economii dezvoltate în perioada noastră de industrializare, iar UE are tot
interesul să le ajute să facă acest lucru. Cu toate acestea, în
economiile emergente, în special în India și China, o mare parte din
populație este extrem de săracă și are nevoie de ecosisteme
sănătoase – cum ar fi apa curată sau mări și
păduri bogate – pentru a supraviețui, în timp ce Brazilia, Africa de
Sud, India și China au o biodiversitate extrem de mare. Dialogul și
cooperarea cu privire la aspectele economice ale protecției și
gestionării durabile a ecosistemelor este în interesul comun al UE și
al partenerilor acesteia.
Dialogul
și cooperarea practică cu principalii producători și
consumatori de energie din lume este esențială pentru a răspunde
provocării de a asigura securitatea energetică a UE, în
special în condițiile în care UE devine mai dependentă de
importuri, precum și de a promova o agendă globală în materie de
reducere a emisiilor de dioxid de carbon, politici energetice durabile,
transparența și predictibilitate pe piețele mondiale ale
energiei, precum și cooperarea tehnologică.
Statele care
depășesc statutul de țară în curs de dezvoltare necesită
noi forme de cooperare în domeniul tehnologic și al inovării.
Pentru a rămâne un partener strategic în aceste domenii și a continua
să fie lider în promovarea standardelor la nivel mondial, UE trebuie
să poată stabili parteneriate de cooperare în aceste domenii.
În concluzie,
proiecția externă a politicilor interne ale UE va fi integrată
pe deplin în programarea Instrumentului de parteneriat, care, în limitele
resurselor financiare alocate, va completa și dimensiunea externă a
politicilor interne desfășurate în cadrul altor programe ale UE (cum
ar fi acțiunile din cadrul programului-cadru pentru cercetare și
dezvoltare „Orizont 2020”, al Programului pentru competitivitate și
IMM-uri, inclusiv cooperarea în domeniul turismului, al programului „Erasmus
pentru toți”, al Fondului pentru migrație și al Fondului pentru
securitatea internă), astfel încât să se evite orice suprapunere.
Coerența și complementaritatea cu alte instrumente de acțiune
externă pe criterii geografice, în special cu Instrumentul de cooperare
pentru dezvoltare, vor fi avute în vedere pe întreaga durată a etapei de
programare, integrându-se principiile diferențierii și
concentrării.
1.6.      Durata acțiunii și a
impactului financiar al acesteia
x Propunere/inițiativă pe
durată determinată
–
x Propunere/inițiativă în vigoare din 1.1.2014 până la 31.12.2020

–
x Impact financiar din 1.1.2014 până la 31.12.2020
–
¨ Propunere/inițiativă pe durată
nedeterminată
–
punere în aplicare cu o perioadă de
creștere în intensitate din AAAA până în AAAA,
–
urmată de o perioadă de funcționare
în regim de croazieră.
1.7.        Tipul (tipurile) de
gestionare preconizat(e)[15]
x Gestiune directă centralizată de către Comisie
x Gestiune centralizată indirectă, cu delegarea sarcinilor de execuție:
–
¨  agențiilor executive
–
¨  organismelor instituite de Comunități[16]
–
¨  organismelor publice naționale/organismelor cu misiune de
serviciu public
–
¨  persoanelor cărora li se încredințează executarea unor
acțiuni specifice în temeiul titlului V din Tratatul privind Uniunea
Europeană, identificate în actul de bază relevant în sensul
articolului 49 din Regulamentul financiar
¨ Gestiune partajată cu state membre
¨ Gestiune descentralizată împreună cu țări terțe
¨ Gestiune în comun cu
organizații internaționale (a se preciza)
Dacă se
indică mai multe tipuri de gestiune, se furnizează detalii
suplimentare în secțiunea „Observații”.
Observații
2.           MĂSURI DE GESTIONARE
2.1.        Dispoziții în materie de
monitorizare și raportare
Sistemele de
monitorizare și evaluare ale Comisiei Europene se concentrează din ce
în ce mai mult orientate pe rezultate. Ele implică personal intern, dar
și expertiză externă.
Coordonatorii
din delegații și de la sediu monitorizează în
permanență punerea în aplicare a proiectelor și programelor în
diferite forme, inclusiv, ori de câte ori este posibil, prin vizite pe teren.
Monitorizarea furnizează informații valoroase cu privire la
progresele și îi ajută pe responsabili să identifice blocajele
existente și potențiale și să adopte măsuri corective.
Pentru
evaluarea performanței acțiunilor externe ale UE se contractează
experți externi, independenți și se folosesc diferite sisteme.
Aceste evaluări contribuie la responsabilizare și la
îmbunătățirea intervențiilor în curs; de asemenea, ele
valorifică lecțiile învățate din experiențele
anterioare în politicile și acțiunile viitoare. Toate instrumentele
utilizează criteriile de evaluare OCDE-CAD recunoscute pe plan
internațional, printre care se numără și impactul
(potențial).
În primul
rând, la nivel de proiect, sistemul de monitorizare axată pe rezultate
și condusă de la sediu (ROM) oferă o imagine sintetică
și clară asupra calității unor eșantioane de
intervenții. Folosind o metodologie foarte structurată și
standardizată, experții ROM independenți dau note care
evidențiază punctele tari și punctele slabe al proiectului
și fac recomandări în vederea eficientizării.
Evaluările
la nivel de proiect, care sunt gestionate de delegația UE
responsabilă de proiect, furnizează o analiză mai detaliată
și îi ajută pe responsabilii de proiect să
îmbunătățească intervențiile în curs și să
pregătească intervențiile viitoare. Pentru realizarea analizei
și colectarea informațiilor factuale din partea tuturor
părților interesate și nu în ultimul rând a beneficiarilor, sunt
angajați experți externi independenți, cu experiență
tematică și geografică.
De asemenea,
Comisia realizează evaluări strategice cu privire la politicile ei,
de la etapa de programare și de strategie până la punerea în aplicare
a intervențiilor într-un domeniu specific (cum ar fi sănătatea,
educația etc.) într-o țară sau regiune ori pentru un instrument
specific. Aceste evaluări reprezintă o contribuție
importantă la formularea politicilor și la conceperea instrumentelor
și a proiectelor. Toate acestea se publică pe pagina de internet a
Comisiei, iar un rezumat al concluziilor este inclus în raportul anual adresat
Consiliului și Parlamentului European.
2.2.        Sistemul de gestiune și
control
2.2.1.     Riscul (riscurile)
identificat(e)
Mediul
operațional al Instrumentului de parteneriat se caracterizează prin
următoarele riscuri legate de îndeplinirea obiectivelor sale:
- proiecte sau
programe dispersate din punct de vedere geografic: Instrumentul de parteneriat
va avea un impact global cu accent specific pe partenerii strategici. Acesta va
contribui în continuare la cooperarea actuală cu țările și
teritoriile industrializate (din actualul ITI), însă se va extinde
către proiecte/programe noi, cu un grup de țări cu care
cooperarea era concentrată pe asistența oficială pentru
dezvoltare (ODA). Acoperirea mondială ar putea pune probleme logistice/de
resurse în ceea ce privește monitorizarea – în special pentru orice
măsură „la fața locului” referitoare la evoluția
ulterioară a activităților;
- lansarea de
noi programe/proiecte, alături de riscul absenței
capacității instituționale și administrative în unele
țări partenere, ar putea duce la dificultăți și
întârzieri în conceperea și punerea în aplicare a intervențiilor;
-
dificultățile în urmărirea și cuantificarea impactului
acestei cooperări pentru UE și țările partenere ar putea
afecta capacitatea Comisiei de a raporta și de a-și asuma
răspunderea pentru rezultate;
- agenda
economică/politică ar putea crea dificultăți și
determina întârzieri în conceperea și punerea în aplicare a
intervențiilor;
- întrucât
Instrumentul de parteneriat este un instrument nou, resursele umane și
administrative insuficiente pentru susținerea punerii lui în aplicare în
delegații și la sediu ar putea crea dificultăți sub
aspectul gestionării corespunzătoare a acestuia.
2.2.2.     Metoda (metodele) de control
preconizată (preconizate)
Procesul de
control intern/gestionare al Comisiei este conceput astfel încât să dea
garanții suficiente referitoare la realizarea obiectivelor în ceea ce
privește eficacitatea și eficiența operațiunilor sale,
fiabilitatea raportării financiare și conformarea cu cadrul
legislativ și procedural relevant.
Pentru a
asigura eficacitatea și eficiența operațiunilor și pentru a
reduce nivelul ridicat de risc din mediul său de cooperare externă,
pe lângă toate elementele amplului proces în materie de politici și
planificare strategică al Comisiei, de mediu intern de audit și de
alte cerințe ale standardelor de control intern ale acesteia, se vor
aplica următoarele elemente:
–
dacă este cazul, o gestionare deconcentrată
a cooperării prin intermediul delegațiilor UE de pe teren;
–
instrucțiuni clare privind răspunderea
financiară prin intermediul subdelegării din partea ordonatorului de
credite subdelegat (director/șef de serviciu) de la sediu către
șeful delegației;
–
raportări periodice din partea
delegațiilor UE către sediu, care să includă o
declarație de asigurare anuală aprobată de șeful
delegației;
–
asigurarea unui program de formare substanțial
atât pentru personalul de la sediu, cât și pentru cel din delegație;
–
sprijin și îndrumare substanțială de
la sediu/delegație (inclusiv prin internet);
–
controale ex-post periodice;
–
o metodologie de gestionare a ciclului de proiect
și de program care să includă:
–
instrumente de asigurare a calității
pentru conceperea intervenției, pentru metoda de punere în aplicare a
acesteia, mecanismul de finanțare, sistemul de gestionare, evaluarea
și selectarea oricărui partener pentru punerea în aplicare etc.;
–
gestionarea programului și a proiectului,
instrumente de monitorizare și raportare în ceea ce privește punerea
efectivă în aplicare, inclusiv monitorizarea periodică externă a
proiectelor la fața locului;
–
componente de evaluare și audit importante.
2.3.        Măsuri de prevenire a
fraudelor și a neregulilor
Dat fiind
mediul relațiilor externe, caracterizat prin riscuri majore, sistemele
trebuie să anticipeze apariția unor eventuale erori de conformare
importante (nereguli) în tranzacții și să includă, cât mai
curând posibil în procesul de efectuare a plăților, un nivel înalt de
control care să asigure prevenirea, depistarea și remedierea
neregulilor. Aceasta înseamnă că, în practică, controlarea
conformității se va baza în primul rând pe verificări ex-ante
relevante pe baze multianuale, care vor fi realizate atât de auditori externi, cât
și de personal al Comisiei cu responsabilități în domeniu,
înainte de efectuarea plăților finale pentru proiect (la care se vor
adăuga unele audituri și verificări ex-post), ceea ce
depășește cu mult garanțiile financiare impuse de
Regulamentul financiar. Cadrul de asigurare a conformității este
alcătuit din următoarele componente importante:
·
măsurile de prevenție;
·
formarea de bază obligatorie privind aspecte
legate de fraudă pentru personalul implicat în gestionarea
activității de cooperare;
·
evaluări ale conformității ex-ante,
pentru a asigura existența măsurilor anti-fraudă
corespunzătoare, necesare prevenirii și depistării fraudei în
gestionarea fondurilor UE în toate țările partenere în care se pun în
aplicare proiectele;
·
în 2008, la Accra, Comisia a semnat Inițiativa
privind transparența ajutoarelor internaționale (IATI), dându-și
acordul pentru un standard de transparență în materie de ajutoare,
care asigură informații actualizate, detaliate și periodice
privind fluxurile ajutorului și documentele aferente;
·
măsuri de depistare și de remediere;
·
verificări ex-ante ale tranzacțiilor,
realizate de personal al Comisiei, cu privire la toate tranzacțiile legate
de contract și de plăți;
·
audituri și verificări externe (atât
obligatorii, cât și bazate pe risc) cu participarea Curții de Conturi
a UE;
·
verificări retrospective (bazate pe risc)
și recuperări.
În cazurile în
care există suspiciuni că neregula a fost realizată cu
intenție (fraudă), se vor aplica, în plus, următoarele
măsuri:
·
suspendarea termenului-limită pentru
plăți și notificarea entității;
·
audituri specifice (audit ad-hoc/criminalistic);
·
un sistem de avertizare rapidă și
monitorizarea consolidată a contractelor;
·
suspendarea/rezilierea contactului;
·
procedura de excludere.
Serviciile Comisiei vor lucra în parteneriat cu OLAF pentru punerea în
aplicare a planului de acțiune din cadrul noii strategii anti-fraudă
a Comisiei (CAFS), adoptată de Colegiu în 2011, în vederea
asigurării, între altele, a faptului că:
–
controalele interne anti-fraudă sunt pe deplin
coerente cu CAFS;
–
gestionarea bazată pe riscul de fraudă
este adaptată, astfel încât să identifice domeniile în care ar putea
exista un risc de fraudă, precum și măsurile adecvate;
–
sistemele utilizate pentru cheltuirea fondurilor UE
în țările terțe permit colectarea informațiilor relevante,
în vederea utilizării acestora la gestionarea riscului de fraudă
(de exemplu, finanțarea dublă);
–
dacă este cazul, vor putea fi create
rețele de colaborare și instrumente IT destinate analizării
cazurilor de fraudă din sectorului ajutoarelor externe.
2.4         Estimarea costurilor și
a beneficiilor controalelor
Costurile
aferente controlului intern/gestionării Instrumentului de parteneriat ar
trebui să fie similare costurilor calculate de EuropeAid pentru
gestionarea instrumentelor sale de acțiune externă (6 % din buget):
Pentru
portofoliul integral al EuropeAid, în planificarea bugetară pentru
perioada 2014-2020, costurile de control/gestionare internă se ridică
la o medie anuală estimată de 658 milioane EUR în
angajamente. Această cifră include gestionarea FED (Fondul european
de dezvoltare), care funcționează integrat în cadrul structurii de
gestionare a EuropeAid. Aceste costuri „neoperaționale” reprezintă
aproximativ 6,4 % din media anuală de 10,2 miliarde
planificată pentru angajamentele totale (operaționale+administrative)
de către EuropeAid pe baza portofoliului său de cheltuieli
finanțat din bugetul general al UE și din Fondul european de
dezvoltare pentru perioada 2014-2020.
Aceste costuri
de gestionare țin seama de întregul personal al EuropeAid de la sediu
și din delegații și de contractele pentru infrastructură,
transport, formare, monitorizare, evaluare și audit (inclusiv cele lansate
de beneficiari).
EuropeAid
intenționează să-și reducă în timp raportul dintre activitățile
de gestionare și cele operaționale, în contextul mecanismelor
îmbunătățite și simplificate pe care le oferă noile
instrumente și pe baza schimbărilor care ar putea fi introduse
odată cu revizuirea Regulamentului financiar. Beneficiile cele mai importante
ale acestor costuri de gestionare privesc îndeplinirea obiectivelor politicii,
utilizarea eficientă și eficace a resurselor, precum și
aplicarea unor măsuri preventive ferme de asigurare a eficienței
și realizarea altor verificări menite să asigure utilizarea
legală și corectă a fondurilor.
Deși se
vor urmări în continuare îmbunătățiri în ceea ce
privește caracterul și orientarea activităților de
gestionare și a verificărilor conformității legate de
portofoliu, aceste costuri sunt necesare în ansamblu pentru îndeplinirea
eficientă și efectivă a obiectivelor instrumentelor cu un risc
minim de neconformare (sub eroarea reziduală de 2 %). Ele sunt sensibil
mai mici decât riscurile pe care le presupune eliminarea sau reducerea
controalelor interne în acest domeniu cu risc înalt.
3.           IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT AL
PROPUNERII/INIȚIATIVEI
3.1.        Rubrica (rubricile) din
cadrul financiar multianual și linia (liniile) bugetară (bugetare) de
cheltuieli afectată (afectate)
·      Linii bugetare de cheltuieli existente
În ordinea rubricilor
și a liniilor bugetare din cadrul financiar multianual
 Rubrica din cadrul financiar multianual || Linia bugetară || Tipul cheltuielilor || Contribuție
 Număr [Descriere…………………………………..] || CD/CND[17] || Țări AELS[18] || Țări candidate[19] || Țări terțe || În sensul articolului 18 alineatul (1) litera (aa) din Regulamentul financiar
 Rubrica bugetară 4 – Europa globală ||   19 01 04 08 – Instrumentul pentru țările industrializate (ITI) — Cheltuieli de gestiune administrativă 19 05 01 – Cooperarea cu țările terțe industrializate 19 05 02 – KEDO 19 05 03 – Proiect-pilot -Metodele transatlantice de a răspunde provocărilor mondiale 19 09 03 – Activități de cooperare diferite de asistența oficială pentru dezvoltare (America Latină) 19 09 02 – Acțiuni pregătitoare — Cooperarea cu țările din grupul țărilor cu venituri medii din America Latină 19 10 04 – Activități de cooperare diferite de asistența oficială pentru dezvoltare (Asia, Asia Centrală, Irak, Iran și Yemen) 19 10 01 03 – Acțiune pregătitoare — Schimburile economice și științifice cu India 19 10 01 04 – Acțiune pregătitoare — Schimburile economice și științifice cu China 19 10 01 05 – Acțiune pregătitoare — Cooperarea cu țările din grupul țărilor cu venituri medii din Asia   || CD || NU || NU || NU || NU
·
Noile linii bugetare solicitate
 Rubrica din cadrul financiar multianual || Linia bugetară || Tipul cheltuielilor || Contribuție
 Număr [Descriere…………………………………..] || CD/CND || Țări AELS || Țări candidate || Țări terțe || În sensul articolului 18 alineatul (1) litera (aa) din Regulamentul financiar
 Rubrica bugetară 4 – Europa globală || 19 01 04 08 – Instrumentul de parteneriat (IP) — Cheltuieli de gestiune administrativă 19 05 01 – Cooperarea cu țările terțe în cadrul Instrumentului de parteneriat 19 05 02 – Cooperarea cu țările terțe industrializate – finalizarea programului anterior 2007-2013 (fosta linie bugetară 19 05 01)   Notă: Celelalte linii bugetare existente în capitolele 19 09 și 19 10 ale căror acțiuni sunt în curs de încheiere [cu mențiunea „p.m.” (pour mémoire) pentru angajamente]   || CD || NU || NU || NU || NU
3.2.        Impactul estimat asupra
cheltuielilor
3.2.1.     Sinteza impactului estimat
asupra cheltuielilor
milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Rubrica din cadrul financiar multianual: || Număr || Rubrica bugetară 4 – Europa globală ||
 || DG: FPI || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || TOTAL
 ||  Credite operaționale (prețuri curente indexate cu 2 % față de prețurile din 2011) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 19 05 01 – Cooperarea cu țările terțe în cadrul Instrumentului de parteneriat ||   Angajamente   || (1) || 128,853 || 135,586 || 143,670 || 153,001 || 163,782 || 176,106 || 188,812 || 1.089,710
 ||   Plăți (a)   || (2) || 27,753 || 68,486 || 110,870 || 143,201 || 152,182 || 162,506 || 174,112 || 839,110
 || Credite cu caracter administrativ finanțate din bugetul unor programe specifice[20] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 19 01 04 08 — Instrumentul de parteneriat (IP) — Cheltuieli de gestiune administrativă (b) ||   || (3) || 4,847 || 5,114 || 5,430 || 5,799 || 6,218 || 6,694 || 7,188 || 41,290
 || TOTAL credite pentru DG FPI || Angajamente || =1+1a +3 || 133,700 || 140,700 || 149,100 || 158,800 || 170,000 || 182,800 || 196,000 || 1.131,000
 || Plăți || =2+2a +3 || 32,600 || 73,600 || 116,300 || 149,000 || 158,400 || 169,200 || 181,300 || 880,400
(a)
Plățile pentru cheltuielile operaționale au fost calculate
utilizând un ciclu de proiect standard de 4 ani de 20 %-30 %-30 %-20 %.
(b) 4 % din
buget a fost rezervat pentru cheltuieli de sprijin administrativ.

 Rubrica din cadrul financiar multianual: || 5 || „Cheltuieli administrative” ||
 ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || TOTAL
 || DG: FPI ||
 ||  Resurse umane || 3,227 || 3,195 || 3,163 || 3,131 || 3,131 || 3,131 || 3,131 || 22,111
 ||  Alte cheltuieli administrative || 0,150 || 0,153 || 0,156 || 0,159 || 0,163 || 0,166 || 0,169 || 1,116
 || TOTAL DG FPI ||   || 3,377 || 3,348 || 3,319 || 3,291 || 3,294 || 3,297 || 3,301 || 23,227
 TOTAL credite în cadrul RUBRICII 5 din cadrul financiar multianual || (Total angajamente =Total plăți) || 3,377 || 3,348 || 3,319 || 3,291 || 3,294 || 3,297 || 3,301 || 23,227
milioane EUR
   ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018-2020 || TOTAL
 TOTAL credite în cadrul RUBRICILOR 1-5 din cadrul financiar multianual || Angajamente || 137,077 || 144,048 || 152,419 || 162,091 || 173,294 || 186,097 || 199,301 || 1.154,227
 Plăți || 35,977 || 76,948 || 119,619 || 152,291 || 161,694 || 172,497 || 184,601 || 903,627
3.2.2.     Impactul estimat asupra
creditelor operaționale
–
¨  Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de credite
operaționale
–
ý  Propunerea/inițiativa implică utilizarea de credite
operaționale, conform explicațiilor de mai jos:
Credite de angajament în milioane EUR (cu 3 zecimale)
 || Obiective și realizări   ò ||   ||   || Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || A se menționa numărul de ani necesar pentru a reflecta durata impactului (cf. punctul 1.6) || TOTAL
   || REZULTATE ||
   || Tipul rezultatului[21] || Costul mediu al realizării || Numărul de realizări || Costuri || Numărul de realizări || Costuri || Numărul de rezultate || Costuri || Numărul de realizări || Costuri || Numărul de realizări || Costuri || Numărul de realizări || Costuri || Numărul de realizări || Costuri || Numărul total de realizări || Costuri totale ||
 || OBIECTIVUL SPECIFIC nr. 1 Proiectarea dimensiunii externe a Strategiei Europa 2020, dialoguri la nivel de politică, provocări de interes global ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || - Realizare ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || - Realizare ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Subtotal pentru obiectivul specific nr. 1 ||   || 70,861 ||   || 74,571 ||   || 79,023 ||   || 84,164 ||   || 90,100 ||   || 96,884 ||   || 103,880   ||   || 599,483
 || OBIECTIVUL SPECIFIC nr. 2 Parteneriate economice, cooperare în domeniul afacerilor și al reglementării ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || - Realizare ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Subtotal pentru obiectivul specific nr. 2 ||   || 26,740 ||   || 28,140 ||   || 29,820 ||   || 31,760 ||   || 34,000 ||   || 36,560 ||   || 39,200 ||   || 226,220
 || OBIECTIVUL SPECIFIC nr. 3 Diplomație publică, cooperare în domeniul educației/al învățământului universitar și acțiuni de sensibilizare ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || - Realizare ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Subtotal pentru obiectivul specific nr. 3 ||   || 24,567 ||   || 25,840 ||   || 27,372 ||   || 29,137 ||   || 31,182 ||   || 33,522 ||   || 35,932 ||   || 207,452
 || Rezervă nealocată ||   || 6,685 ||   || 7,035 ||   || 7,455 ||   || 7,940 ||   || 8,500 ||   || 9,140 ||   || 9,800 ||   || 56,555
 || COST TOTAL ||   || 128,853 ||   || 135,586 ||   || 143,670 ||   || 153,001 ||   || 163,782 ||   || 176,106 ||   || 188,812 ||   || 1.089,710
N.B.: Defalcarea pe obiective specifice a
bugetului de 1 131,000 milioane EUR este următoarea:
- obiectivul nr. 1: 53 %
- obiectivul nr. 2: 20 %
- obiectivul nr. 3: 18 %
Rezerva nealocată: 5 % (va fi
programată între cele trei obiective în funcție de nevoi).
Nu se pot face alocări între rezultate
din cauza naturii instrumentului (nu există un număr standard de
rezultate și un cost mediu).
3.2.3.     Impactul estimat asupra
creditelor cu caracter administrativ
3.2.3.1.  Sinteză
–
¨  Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de credite
administrative
–
ý  Propunerea/inițiativa implică utilizarea de credite
administrative, conform explicațiilor de mai jos:
milioane EUR (cu 3
zecimale)
 RUBRICA 5 din cadrul financiar multianual || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || TOTAL
 Resurse umane || 3,227 || 3,195 || 3,163 || 3,131 || 3,131 || 3,131 || 3,131 || 22,111
 Alte cheltuieli administrative || 0,150 || 0,153 || 0,156 || 0,159 || 0,163 || 0,166 || 0,169 || 1,116
 Subtotal RUBRICA 5 a cadrului financiar multianual || 3,377 || 3,348 || 3,319 || 3,291 || 3,294 || 3,297 || 3,301 || 23,227
 În afara RUBRICII 5[22] a cadrului financiar multianual || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || TOTAL
 Resurse umane || 3,565 || 3,658 || 3,778 || 3,925 || 4,139 || 4,384 || 4,631 || 28,080
 Alte cheltuieli cu caracter administrativ || 1,282 || 1,456 || 1,652 || 1,875 || 2,079 || 2,310 || 2,557 || 13,210
 Subtotal în afara RUBRICII 5 a cadrului financiar multianual || 4,847 || 5,114 || 5,430 || 5,799 || 6,218 || 6,694 || 7,188 || 41,290
 TOTAL || 8,224 || 8,462 || 8,750 || 9,090 || 9,512 || 9,991 || 10,489 || 64,517
3.2.3.2.  Necesarul de resurse umane
estimat
–
¨  Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de resurse
umane
–
ý  Propunerea/inițiativa implică utilizarea de resurse umane,
conform explicațiilor de mai jos:
Estimarea trebuie exprimată în valoare
întreagă (sau cel mult cu o zecimală)
 ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
  Posturi din schema de personal (posturi de funcționari și de agenți temporari) ||
 || XX 01 01 01 (la sediu și în birourile de reprezentare ale Comisiei) || 17,4 || 17,3 || 17,1 || 16,9 || 16,9 || 16,9 || 16,9
 || XX 01 01 02 (în delegații) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 05 01 (cercetare indirectă) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (cercetare directă) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ||  Personal extern (în echivalent normă întreagă: ENI)[23] ||
 || XX 01 02 01 (AC, INT, END din „pachetul global”) || 13,0 || 12,9 || 12,8 || 12,6 || 12,6 || 12,6 || 12,6
 || 12,6XX 01 02 02 (AC, INT, JED, AL și END în delegații) || 2,0 || 1,9 || 1,9 || 1,9 || 1,9 || 1,9 || 1,9
 || 19 01 04 08 [24] || - la sediu ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || - în delegații || 39,4 || 40,4 || 41,8 || 43,4 || 45,7 || 48,4 || 51,2
 || XX 01 05 02 (AC, INT, END în cadrul cercetării indirecte) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (AC, INT, END – în cadrul cercetării directe) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Alte linii bugetare (a se preciza) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || TOTAL || 71,8 || 72,5 || 73,5 || 74,9 || 77,2 || 79,9 || 82,7
Resursele umane din
cadrul rubricii 5 corespund personalului necesar pentru gestionarea noului
Instrument de parteneriat.
Acesta include
personalul FPI existent responsabil cu actualul ITI, și anume 3,6 AD, 7
AST, 4,3 AC, 2 AL în Washington = 17 ENI, și o solicitare de personal
suplimentar estimată la 4 AD, 3 AST, 4 AC = 11 ENI.
19 este domeniul de politică sau titlul din
buget în cauză.
Necesarul de resurse umane va fi acoperit de
efectivele de personal ale DG-ului în cauză alocate deja gestionării
acțiunii și/sau realocate intern în cadrul DG-ului, completate,
după caz, prin resurse suplimentare ce ar putea fi alocate DG-ului care
gestionează acțiunea în cadrul procedurii de alocare anuală
și în lumina constrângerilor bugetare.
Descrierea sarcinilor
care trebuie efectuate:
 Funcționari și agenți temporari || Gestionarea ciclului de program și de proiect
 Personal extern || Gestionarea ciclului de program și de proiect
3.2.4.     Compatibilitatea cu cadrul
financiar multianual actual
–
xPropunerea/inițiativa este compatibilă cu cadrul financiar
multianual 2014-2020.
–
¨  Propunerea/inițiativa necesită o reprogramare a rubricii
corespunzătoare din cadrul financiar multianual.
A se explica reprogramarea necesară,
precizându-se liniile bugetare în cauză și sumele aferente.
–
¨  Propunerea/inițiativa necesită recurgerea la instrumentul
de flexibilitate sau la revizuirea cadrului financiar multianual[25].
A se explica acțiunea necesară,
precizându-se rubricile și liniile bugetare în cauză, precum și
sumele aferente.
3.2.5.     Participarea terților la
finanțare
–
Propunerea/inițiativa nu prevede
cofinanțare din partea terților.
–
Propunerea/inițiativa prevede
cofinanțare, estimată în cele ce urmează:
Credite de angajament în milioane EUR (cu 3 zecimale)
   || Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || A se menționa numărul de ani necesar pentru a reflecta durata impactului (cf. punctul 1.6) || Total
 A se specifica organismul cofinanțator ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL credite cofinanțate ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.3.        Impactul estimat asupra veniturilor

–
ý  Propunerea/inițiativa nu are impact financiar asupra
veniturilor.
–
¨  Propunerea/inițiativa are următorul impact financiar:
–
¨         asupra resurselor proprii
–
¨         asupra diverselor venituri
milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Linia bugetară pentru venituri: || Credite disponibile pentru exercițiul bugetar în curs || Impactul propunerii/inițiativei[26]
 Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || A se menționa numărul de coloane necesar pentru a reflecta durata impactului (cf. punctului 1.6)
 Articolul …. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Pentru veniturile diverse
alocate, a se preciza linia bugetară (liniile bugetare) de cheltuieli
afectată (afectate).
A se preciza metoda de
calcul a impactului asupra veniturilor.
[1]               SUA,
Japonia, Canada, Republica Coreea, Australia și Noua Zeelandă;
anumite țări asiatice industrializate și teritorii excluse de pe
lista CAD a țărilor beneficiare (Singapore, Hong Kong, Macao, Taiwan și
Brunei), precum și Consiliul de cooperare pentru Statele Arabe din Golf
(Bahrain, Kuwait, Oman, Qatar, Arabia Saudită și Emiratele Arabe Unite),
exclus, la rândul său, din lista CAD a beneficiarilor AOD.
[2]               „Comerț,
creștere și afaceri internaționale / Politica comercială –
componentă-cheie a Strategiei UE 2020”, COM(2010) 612 din 9.11.2010.
[3]               Și anume pacea și securitatea, reducerea
sărăciei, ajutoarele umanitare, investițiile în stabilitate
și creștere în țările implicate în procesul de aderare
și în țările vecine, răspunsul la provocările globale,
promovarea standardelor și a valorilor UE și internaționale,
sprijinirea creșterii și a competitivității în
străinătate.
[4]           „Politica
energetică a UE: angajarea în relații cu parteneri din afara
frontierelor noastre” COM(2011) 539, 7.9.2011.
[5]               JO L …
[6]               JO L 405, 30.12.2006.
[7]               „Europa 2020: o strategie pentru creștere
inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii” COM(2010) 2020.
[8]               COM(2011) 500.
[9]               JO L 055 , 28.2.2011 p. 13-18.
[10]             ABM (Activity-Based Management): gestionarea pe
activități (Activity-Based Budgeting – ABB): stabilirea
bugetului pe activități.
[11]             Astfel cum sunt menționate la articolul 49 alineatul
(6) litera (a) sau (b) din Regulamentul financiar.
[12]             Este vorba de
evaluarea Intermediate evaluation of the Executive Training Programme in
Japan and Korea (Evaluare intermediară a Programului de formare a
managerilor în Japonia și Coreea), efectuată în februarie 2010
de Deloitte consulting.
[13]             Pentru evaluare,
a se vedea http://www.eeas.europa.eu/eu-centres/docs/2010_evaluation_en.pdf.
[14]             „Comerț, creștere și afaceri
internaționale: politica comercială – componentă-cheie a Strategiei
UE 2020”, COM(2010) 612 din 9.11.2010.
[15]             Detalii cu privire la tipurile de gestionare și
trimiteri la Regulamentul financiar pot fi găsite pe site-ul BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[16]             Astfel cum sunt menționate la articolul 185 din
Regulamentul financiar.
[17]             CD= credite diferențiate / CND = credite
nediferențiate.
[18]             AELS=Asociația Europeană a Liberului Schimb.
[19]             Țările candidate și, după caz,
țările potențial candidate din Balcanii de Vest.
[20]             Asistența tehnică și/sau
administrativă și cheltuielile în sprijinul punerii în aplicare a
programelor UE și/sau acțiunilor UE (fostele linii „BA”), cercetare
indirectă, cercetare directă.
[21]             Rezultatele se referă la produse și servicii
care urmează a fi furnizate (de ex.: numărul de schimburi de
studenți finanțate, numărul de km de drumuri construite etc.).
[22]             Asistența tehnică și/sau administrativă
și cheltuielile în sprijinul punerii în aplicare a programelor și/sau
a acțiunilor UE (fostele linii „BA”), cercetare indirectă, cercetare
directă.
[23]             AC= agent contractual; INT= personal
al agenției („Intérimaire”); JED= „Jeune Expert en Délégation” (tânăr
expert în delegații); AL= agent local; END = expert național detașat;
[24]             În cadrul plafonului pentru personal
extern din creditele operaționale (fostele linii „BA”).
[25]             A se vedea punctele 19 și 24 din Acordul
interinstituțional.
[26]             În ceea ce privește resursele proprii
tradiționale (taxe vamale, cotizațiile pentru zahăr), sumele
indicate trebuie să fie sume nete, și anume sume brute după
deducerea a 25 % pentru costuri de colectare.