				|

		52013PC0097

			Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI de instituire a programului de înregistrare a călătorilor /* COM/2013/097 final - 2013/0059 (COD) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           CONTEXTUL PROPUNERII
·      Motivele și obiectivele propunerii
Potențialul oferit de noile tehnologii în
domeniul gestionării integrate a frontierelor (GIF) a fost analizat în mod
activ la nivelul UE începând din 2008, când Comisia a publicat comunicarea sa
intitulată „Pregătirea următoarelor etape ale gestionării
frontierelor în Uniunea Europeană”[1]. În comunicarea sa, Comisia a sugerat instituirea unui program de
înregistrare a călătorilor (Registered Traveller Programme,
RTP) pentru persoanele din țări terțe care călătoresc
în mod frecvent și care au făcut obiectul unor controale de
securitate prealabile, în scopul de a permite facilitarea procesului de trecere
a frontierei.
RTP a fost aprobat în cadrul „Programului de
la Stockholm”[2],
adopat de Consiliul European în decembrie 2009.
Consiliul European din iunie 2011 a solicitat
„accelerarea lucrărilor cu privire la «frontierele inteligente»”. Ca un prim răspuns la această solicitare, Comisia a
publicat, la 25 octombrie 2011, o comunicare[3] privind
opțiunile în materie de implementare a unui sistem de intrare/ieșire
și a programului de înregistrare a călătorilor.
Această propunere este prezentată
împreună cu o propunere de instituire a unui sistem de intrare/ieșire
și cu o propunere de modificare a Codului comunitar privind normele care
reglementează controalele la punctele de trecere a frontierelor externe
și supravegherea la frontierele externe (Codul Frontierelor Schengen)[4], pentru
ca cele două noi sisteme să poată funcționa. Evaluările impactului sunt prezentate pentru fiecare sistem.
Prezenta propunere nu aduce atingere
controalelor vamale, cum ar fi controlul mărfurilor.
·      Contextul general
În scopul stabilirii condițiilor,
criteriilor și normelor detaliate care reglementează controalele la punctele
de trecere a frontierelor externe și supravegherea la frontierele externe,
Codul Frontierelor Schengen a fost adoptat la 15 martie 2006. În
conformitate cu articolul 7, toate persoanele sunt supuse controalelor la
frontierele externe.
În mod normal, resortisanții
țărilor terțe fac obiectul unor verificări
amănunțite, iar cetățenii UE și persoanele care
beneficiază de dreptul la liberă circulație fac obiectul unor
verificări minime[5].
Însă normele actuale aplicabile resortisanților din țările
terțe ar putea fi descrise ca fiind „nediferențiate”, în sensul
că se efectuează aceleași verificări, indiferent de gradul
de risc pe care îl prezintă călătorii sau de frecvența
deplasărilor lor. Acest lucru se explică prin faptul că
legislația actuală nu permite excepții de la principiul
controalelor amănunțite la frontiere, cu excepția acelor
categorii de resortisanți ai țărilor terțe care sunt
menționate în mod specific în Codul Frontierelor Schengen sau în Regulamentul
privind micul trafic de frontieră[6],
cum ar fi șefii de state, lucrătorii transfrontalieri și
persoanele cu reședința în zonele de frontieră.
Numai foarte puține persoane care trec
frontiera externă pot beneficia de excepțiile menționate
anterior: aproximativ două milioane de persoane, echivalentul a 0,2 %
din totalul fluxurilor de călători. Se poate presupune că acest
număr va rămâne constant în mare parte, cu o creștere
marginală datorată utilizării tot mai frecvente a regimurilor
specifice micului trafic de frontieră. Până la sfârșitul anului 2010,
statele membre au eliberat 110 000 de permise de mic trafic de
frontieră.
Pentru a îndeplini cerințele Codului
Frontierelor Schengen, polițistul de frontieră trebuie să se
asigure, de fiecare dată când un resortisant al unei țări
terțe intră pe teritoriul UE, că acesta îndeplinește toate
condițiile de intrare (scopul șederii în UE, dacă deține
sau nu mijloace suficiente de întreținere și intenția de a se
întoarce în țara de origine). Acest lucru se realizează prin
adresarea de întrebări călătorului și controlarea
documentelor necesare, cum ar fi confirmarea rezervării cazării
și a biletului de întoarcere cu avionul/feribotul/trenul. Polițistul
de frontieră trebuie să monitorizeze, de asemenea, șederea
autorizată în spațiul Schengen, etapă realizată în prezent
prin numărarea ștampilelor din documentul de călătorie.
Având în vedere creșterea
preconizată a fluxurilor de călători la frontierele externe, o
procedură alternativă de verificare la frontieră ar trebui
pusă la dispoziția persoanelor provenind din țări
terțe, care călătoresc în mod frecvent, trecându-se treptat de
la o abordare care pune accentul pe țară la o abordare care pune
accentul pe persoană.
În practică, RTP ar funcționa la
frontieră în modul următor: un călător
înregistrat ar urma să primească un token sub forma unui card care
poate fi citit automat; tokenul ar conține doar un identificator unic
(și anume, numărul cererii) și ar fi trecut la frontieră
prin fața unei porți automate, la sosire și la plecare. Poarta
ar citi tokenul, documentul de călătorie (inclusiv numărul
autocolantului de viză, dacă este cazul) și amprentele digitale
ale călătorilor, care ar fi comparate cu cele stocate în repertoriul
central și în alte baze de date, inclusiv în Sistemul de Informații
privind Vizele (VIS), în cazul titularilor de viză. Dacă rezultatele
tuturor controalelor sunt satisfăcătoare, călătorul va
putea trece prin poarta automată. Pentru orice problemă,
călătorul ar fi ajutat de un polițist de frontieră.
Procesul de trecere a frontierei ar fi facilitat,
de asemenea, în momentul efectuării controalelor manuale la
frontieră, dat fiind că nu ar mai fi nevoie ca polițiștii
de frontieră să adreseze călătorilor înregistrați
întrebări „suplimentare”, precum cele cu privire la destinația
călătoriei și la existența unor mijloace suficiente de
întreținere.
Instituirea unui sistem de intrare/ieșire
(Entry/Exit System, EES), cu sau fără date biometrice, care
să înregistreze, la frontierele externe, intrările și
ieșirile resortisanților țărilor terțe pentru
șederile de scurtă durată ar fi condiția prealabilă în
vederea automatizării complete a controalelor la frontieră în cazul
călătorilor înregistrați, după cum se descrie mai sus. EES
ar permite eliminarea obligației de a ștampila documentul de
călătorie prevăzute în Codul Frontierelor Schengen, întrucât
ștampilarea manuală ar fi înlocuită de înregistrarea și
calcularea automată a șederii. Odată ce obligația de
ștampilare va dispărea, consultarea EES ar deveni obligatorie la
frontierele externe, pentru a se garanta faptul că resortisantul
țării terțe nu a depășit dreptul său legal de
ședere în spațiul Schengen. Această consultare ar putea fi
efectuată automat prin utilizarea acelei părți a documentului de
călătorie care poate fi citită automat sau prin utilizarea amprentelor
digitale.
RTP și EES vor îmbunătăți
în mod substanțial gestionarea și controlul fluxurilor de
călători la frontieră prin consolidarea verificărilor
și accelerarea în același timp a trecerii frontierei pentru
persoanele din țări terțe care călătoresc în mod
frecvent și care au făcut obiectul unor controale de securitate
prealabile.
Fișa financiară legislativă
anexată la prezenta propunere se bazează pe studiul referitor la
costurile aferente unui EES și unui RTP în cazul realizării acestora
de către un contractant extern.
Pe baza considerațiilor de mai sus,
obiectivul prezentei propuneri de regulament al Parlamentului European și
al Consiliului este de:
–
a stabili procedurile și condițiile de
acces la RTP;
–
a defini scopul și
funcționalitățile unui sistem token[7]-repertoriu
central pentru stocarea datelor privind călătorii înregistrați,
precum și pentru a defini responsabilitățile aferente acestui
sistem și
–
a conferi Agenției pentru gestionarea
operațională a sistemelor informatice la scară largă în spațiul
de libertate, securitate și justiție[8] (agenția), sarcina dezvoltării
și gestionării operaționale a repertoriului central și
sarcina definirii specificațiilor tehnice ale tokenului.
Prezentul regulament va constitui instrumentul
de bază pentru cadrul juridic al RTP. Pentru a completa acest cadru
juridic, o modificare a Codului Frontierelor Schengen este, de asemenea,
necesară în ceea ce privește facilitarea procesului de trecere a
frontierei pentru resortisanții țărilor terțe. Modificarea respectivă este prezentată în paralel cu
prezenta propunere. În plus, simultan este prezentată o propunere privind
un sistem de intrare/ieșire, menit să înregistreze intrările
și ieșirile resortisanților țărilor terțe.
·      Dispoziții în vigoare în domeniul propunerii
Regulamentul (CE) nr. 562/2006 al
Parlamentului European și al Consiliului de instituire a unui Cod
comunitar privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane
(Codul Frontierelor Schengen).
Regulamentul (CE) nr. 1931/2006 al
Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a normelor
referitoare la micul trafic de frontieră la frontierele terestre externe
ale statelor membre și de modificare a dispozițiilor Convenției
Schengen.
Regulamentul (CE) nr. 767/2008 al
Parlamentului European și al Consiliului privind Sistemul de
informații privind vizele (VIS) și schimbul de date între statele
membre cu privire la vizele de scurtă ședere (Regulamentul VIS).
Regulamentul (CE) nr. 810/2009 al
Parlamentului European și al Consiliului privind instituirea unui Cod
comunitar de vize (Codul de vize).
Regulamentul (UE) nr. 1077/2011 al
Parlamentului European și al Consiliului de instituire a Agenției
europene pentru gestionarea operațională a sistemelor informatice la
scară largă în spațiul de libertate, securitate și
justiție.
2.           CONSULTAREA PĂRȚILOR
INTERESATE ȘI EVALUAREA IMPACTULUI
·      Consultarea părților interesate
Consultarea părților interesate este
descrisă în evaluarea impactului care însoțește prezentul
document.
·      Evaluarea impactului
Prima evaluare a impactului[9] a fost
efectuată în 2008, în etapa de pregătire a comunicării Comisiei
pe acest subiect, iar cea de a doua a fost finalizată în 2013[10]. Prima
evaluare a analizat opțiunile de politică și consecințele
cele mai probabile ale acestora și a concluzionat că ar trebui
să se instituie un RTP pentru resortisanții țărilor
terțe.
După un proces de consultări și
de verificări prealabile, în a doua evaluare a impactului s-au analizat
principalele opțiuni în ceea ce privește implementarea unui astfel de
sistem.
După analizarea opțiunilor și a
subopțiunilor acestora, s-a constatat că cea mai fezabilă
opțiune în vederea garantării fluidității fluxurilor de
călători la frontierele externe, fără a se diminua nivelul
de securitate din interiorul UE, este un RTP bazat pe o cotizație pentru
persoanele din țări terțe care călătoresc în mod
frecvent și care au făcut obiectul unor controale de securitate
și verificări prealabile, ale căror date (date biometrice, date
alfanumerice și numărul unic de identificare) ar urma să fie
stocate într-un repertoriu central și al căror identificator unic
(numărul cererii) ar urma să fie înregistrat într-un token.
Această opțiune reduce la minimum utilizarea datelor cu caracter
personal într-un sistem informatic la nivelul UE, dat fiind că niciun fel
de date cu caracter personal nu sunt extrase de polițiștii de
frontieră la prima linie de control, și evită principalele
dezavantaje în materie de securitate ale sistemului bazat doar pe un token.
Aplicarea acelorași dispoziții în materie de protecție a datelor
ca și pentru VIS și statu-quoul care include păstrarea
informațiilor pentru o perioadă maximă de cinci ani ar fi
necesare în scopul de a garanta dispoziții adecvate privind protecția
datelor în cazul opțiunii preferate. Datele cu caracter personal stocate
în repertoriul central (datele biometrice și alfanumerice din cereri) nu
ar trebui păstrate mai mult decât este necesar în vederea atingerii
scopurilor RTP. Este oportun să se păstreze datele pentru o
perioadă maximă de cinci ani, pentru a permite ca datele din cererile
anterioare să fie luate în considerare pentru a evalua cererile ulterioare
de acces la RTP, a reînnoi accesul la RTP și a lua, de asemenea, în
considerare reutilizarea amprentelor digitale stocate în repertoriu (59 de luni).
În plus, o perioadă de păstrare de cinci ani ar permite acordarea
accesului la RTP pentru cinci ani, fără a fi necesară o
nouă cerere. Accesul inițial la RTP ar trebui să fie acordat pentru un an. Accesul ar putea fi
prelungit pentru o perioadă de doi ani, urmată de încă doi ani,
fără a fi necesară o nouă cerere.
La expirarea termenului de valabilitate de cinci ani, pentru a reînnoi
accesul la RTP ar trebui înaintată o nouă cerere. Acest demers ar fi
în concordanță cu eliberarea unei vize cu intrări multiple
(perioadă maximă de cinci ani) pentru călătorii ale
căror date sunt păstrate în VIS timp de cinci ani.
Patru amprente digitale ar trebui stocate în
repertoriul central pentru a se asigura o verificare precisă a
călătorului înregistrat la punctul de trecere a frontierei externe.
Stocarea de date dactiloscopice de la patru degete garantează că sunt
disponibile suficiente date în orice circumstanțe, menținându-se în
același timp cantitatea de date la un nivel rezonabil. Stocarea doar a
uneia sau a două amprente digitale poate cauza probleme pentru
călători și pentru autoritățile de frontieră la
frontierele externe, având în vedere că amprentele digitale pot fi
neclare, deformate sau fragmentate. Această situație este în mod
special relevantă în cazul RTP, deoarece accesul poate fi acordat pentru
cinci ani și aceleași amprente digitale pot fi reutilizate (59 de
luni) dacă o nouă cerere este depusă de un călător
care a fost înregistrat.
Datele stocate în repertoriul central ar fi
disponibile pentru polițiștii de frontieră numai atunci când
aceștia evaluează o cerere, revocă sau prelungesc accesul la
RTP, atunci când tokenul este pierdut sau furat sau atunci când apar orice fel
de probleme în ceea ce privește facilitarea procesului de trecere a
frontierelor pentru călătorii înregistrați. În momentul
controlului la frontieră, un polițist de frontieră ar urma
să primească numai informații de tip „hit/no hit” (răspuns
pozitiv/negativ) din repertoriul central. Prin urmare, opțiunea
preferată prevede un echilibru corect între securitate, facilitarea procesului
de trecere a frontierelor și protecția datelor.
În scopul de a garanta un acces ușor la
RTP, resortisanții țărilor terțe ar trebui să fie în
măsură să depună o cerere pentru RTP la consulatul
oricărui stat membru sau în orice punct de trecere a frontierelor externe.
Acest lucru ar garanta un număr mai mare de participanți la program,
ajutând astfel statele membre să își gestioneze fluxurile de
călători la punctele de trecere a frontierelor externe. Cererile ar trebui
examinate pe baza acelorași criterii ca și pentru eliberarea de vize
cu intrări multiple. Cu toate acestea, examinarea cererilor depuse de
membrii de familie ai cetățenilor Uniunii se va realiza prin
utilizarea acelorași criterii ca în cazul analizării cererilor de
eliberare a vizei de intrare. Statele membre pot decide dacă să
utilizeze și să instaleze sau nu sisteme de control automat la
frontieră la punctele de trecere a frontierelor externe. Este evident
că, dacă se combină aceleași criterii privind controalele
de securitate prealabile ca cele aplicate pentru eliberarea vizelor cu
intrări multiple cu un control complet automat la frontieră, impactul
total în ceea ce privește facilitarea procesului de trecere a frontierelor
pentru călătorii înregistrați va fi cel mai ridicat. În plus, se
menține astfel un nivel ridicat de securitate, în paralel cu respectarea
drepturilor fundamentale. Acest demers este și cel mai puțin
costisitor, având în vedere costurile asociate unei proceduri mai stricte de
control de securitate prealabil și unui control semiautomat la
frontieră. Automatizarea completă ar fi un instrument eficient din
punctul de vedere al costurilor, în special la cele mai frecventate puncte de
trecere a frontierei, unde există deja probleme de capacitate și se
formează cozi. Cu toate acestea, fiecare stat membru ar avea
obligația de a evalua, pentru fiecare punct de trecere a frontierei,
dacă sistemul de control automat la frontieră ar oferi o valoare
adăugată capacității de debit la punctul de trecere a
frontierei și ar diminua astfel timpul necesar pentru trecerea frontierei
de către un călător, ar elibera resurse umane și ar oferi
statelor membre un instrument în vederea gestionării fluxurilor de
călători aflate în creștere. Indiferent dacă se utilizează
sau nu dispozitive de control automat la frontieră, facilitarea procesului
de trecere a frontierei ar trebui să se aplice la toate punctele de
trecere a frontierelor externe pentru resortisanții țărilor
terțe cărora li se acordă accesul la RTP. Pentru a se asigura o
verificare fiabilă a solicitanților, va fi necesară prelucrarea
datelor biometrice (amprente digitale) în repertoriul central și controlul
datelor biometrice la punctele de trecere a frontierelor externe[11].
Comitetul de evaluare a impactului a revizuit
proiectul de evaluare a impactului și a emis avizul său la 14 martie 2012.
Recomandările de îmbunătățire au fost incluse în versiunea
finală a raportului. Principalele modificări aduse au fost
următoarele: scenariul de referință a fost detaliat și
clarificat; definiția problemei a fost extinsă, pentru a se ține
seama de lecțiile învățate ca urmare a dezvoltării altor
sisteme informatice pe scară largă și a introducerii sistemelor
de control automat la frontieră și a RTP naționale în statele
membre și în țările terțe; trimiterile la anexe și la
evaluarea impactului din 2008 au fost îmbunătățite; opiniile
părților interesate au fost difuzate la o scară cât mai
largă cu putință, luându-se în considerare faptul că
acestea au fost destul de generale; explicația metodei utilizate pentru
calcularea costurilor a fost extinsă, iar costurile și beneficiile
preconizate pentru diversele părți interesate au fost raportate mai
riguros; a fost clarificată realocarea efectivelor de
polițiști de frontieră, luându-se în considerare creșterea
preconizată a fluxurilor de călători și, în sfârșit, a
fost adăugată o sinteză clară a opiniilor
Autorității Europene pentru Protecția Datelor.
3.           ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII
·      Rezumatul acțiunilor propuse
Scopul și funcționalitățile
RTP, inclusiv sistemul token-repertoriu central și
responsabilitățile aferente acestora trebuie să fie definite. În
plus, Agenției pentru gestionarea operațională a sistemelor
informatice la scară largă în spațiul de libertate, securitate și
justiție trebuie să i se confere mandatul de a elabora, a institui
și a gestiona din punct de vedere operațional repertoriul central
și de a defini specificațile tehnice pentru tokenuri pe baza
stabilirii prealabile a cerințelor operaționale. Procedurile și
condițiile pentru a examina cererile de acces la RTP și stocarea
datelor privind călătorii înregistrați urmează să fie
stabilite. O explicație detaliată pe articole a propunerii poate fi
găsită într-un document de lucru separat al serviciilor Comisiei.
·      Temeiul juridic
Articolul 74 și articolul 77
alineatul (2) literele (b) și (d) din Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene constituie temeiul juridic al prezentului
regulament. Articolul 77 alineatul (2) literele (b) și (d) este
temeiul juridic adecvat pentru aducerea de precizări suplimentare cu
privire la măsurile referitoare la trecerea frontierelor externe ale
statelor membre și pentru elaborarea unor standarde și proceduri pe
care statele membre să le respecte atunci când efectuează controale asupra
persoanelor la trecerea frontierelor externe. Articolul 74 constituie
temeiul juridic adecvat pentru introducerea și menținerea RTP și
pentru stabilirea unor proceduri privind schimbul de informații între
statele membre, asigurând cooperarea între autoritățile competente
ale statelor membre, precum și între aceste autorități și
Comisie în domeniile reglementate de titlul V din tratat.
·      Principiul subsidiarității
În temeiul articolului 74 și al
articolului 77 alineatul (2) literele (b) și (d) din Tratatul
privind funcționarea Uniunii Europene, Uniunea are competența de a
adopta măsuri referitoare la controlul persoanelor și la
supravegherea eficientă a trecerii frontierelor externe ale statelor
membre. Actualele dispoziții ale legislației UE privind trecerea
frontierelor externe ale statelor membre trebuie să fie modificate pentru
a se lua în considerare creșterea fluxurilor de călători și
posibilitățile oferite de noile tehnologii. Este nevoie de un regim
comun pentru a se adopta norme armonizate privind facilitarea procesului de
trecere a frontierei în cazul călătorilor înregistrați, astfel
încât respectiva facilitare să se aplice la toate punctele de trecere a
frontierelor Schengen, fără un control de securitate prealabil
separat și fără diminuarea securității.
În consecință, obiectivul prezentei
propuneri nu poate fi realizat într-o măsură suficientă de
către statele membre.
·      Principiul proporționalității
Articolul 5 din Tratatul privind Uniunea
Europeană prevede că acțiunea Uniunii nu
depășește ceea ce este necesar pentru a îndeplini obiectivele
tratatului. Forma aleasă pentru această acțiune a UE trebuie
să permită propunerii să își atingă obiectivul și
să fie pusă în aplicare într-un mod cât mai eficient cu
putință. Inițiativa propusă reprezintă o dezvoltare
suplimentară a acquis-ului Schengen, menită să asigure că
normele comune la frontierele externe sunt aplicate în același mod în
toate statele membre. Prin urmare, propunerea respectă principiul
proporționalității.
·      Alegerea instrumentului
Instrumentul propus: regulament.
Alte instrumente nu ar fi adecvate din
următorul (următoarele) motiv(e):
Prezenta propunere va stabili norme uniforme
pentru toate statele membre cu privire la verificările efectuate la
frontierele externe. În consecință, instrumentul legislativ
ales poate fi doar un regulament.
·      Drepturile fundamentale
Regulamentul propus poate avea un impact
asupra drepturilor fundamentale, în special în ceea ce privește
protecția datelor cu caracter personal (articolul 8 din Carta drepturilor
fundamentale a UE) și dreptul la o cale de atac efectivă (articolul 47
din Cartă).
Propunerea conține măsuri de
siguranță, în special la articolele 15 și 16 privind refuzarea
sau retragerea accesului la RTP, care prevăd dreptul la o cale de atac
eficientă, precum și la articolele 48 și 49 privind dreptul la
informare, la accesarea, corectarea și ștergerea datelor utilizate în
scopul regulamentului, care includ, de asemenea, dreptul la o cale de atac
efectivă, astfel cum se prevede la articolul 51.
4.           IMPLICAȚIILE BUGETARE
În propunerea Comisiei pentru următorul
cadru financiar multianual (CFM) se prevede ca suma de 4,6 miliarde EUR să
fie alocată Fondului pentru securitate internă în perioada 20142020.
Se propune ca suma de 1,1 miliarde EUR să fie trecută în rezervă
cu titlu de sumă orientativă pentru dezvoltarea unui EES și a
unui RTP, presupunând că se vor angaja cheltuieli de dezvoltare doar
începând cu 2015[12].
Acest sprijin financiar ar acoperi nu doar
cheltuielile aferente elementelor centrale pentru întreaga perioadă a CFM
(la nivelul UE, atât cheltuieli de dezvoltare, cât și cheltuieli de
exploatare), dar și cheltuielile de dezvoltare pentru componentele
naționale, la nivelul statelor membre, ale acestor două sisteme, în
limita resurselor disponibile. Prin furnizarea unui sprijin financiar pentru
cheltuielile de dezvoltare naționale s-ar asigura faptul că
proiectele nu sunt periclitate sau întârziate de eventuale situații
economice dificile la nivel național. Sprijinul include o sumă de 145
de milioane EUR menită să acopere costurile suportate la nivel
național pentru găzduirea sistemelor informatice, a spațiilor
destinate echipamentelor terminale și a spațiilor destinate
birourilor operatorilor. De asemenea, acesta include o sumă de 341 de
milioane EUR pentru costurile de întreținere suportate la nivel
național, cum e cazul costurilor cu hardware-ul și cu licențele
de software.
După ce noile sisteme vor intra în
funcțiune, cheltuielile de exploatare care vor reveni statelor membre ar
putea fi finanțate de programele lor naționale. Se propune ca statele
membre să poată utiliza 50 % din alocările efectuate în
cadrul programelor naționale de sprijinire a cheltuielilor de exploatare
aferente sistemelor IT utilizate pentru gestionarea fluxurilor migratorii la
frontierele externe ale Uniunii. În această categorie de cheltuieli pot
intra cheltuielile pentru administrarea VIS, SIS și a noilor sisteme
instituite în perioada de referință, cheltuielile cu personalul,
cheltuielile de întreținere, închirierea de incinte securizate etc.
Astfel, viitorul instrument ar asigura continuitatea finanțării,
atunci când este necesar.
Costurile aferente automatizării
variază foarte mult în funcție de numărul de porți automate
care vor fi instalate.
5.           INFORMAȚII SUPLIMENTARE
·      Participare
Prezenta propunere se bazează pe
acquis-ul Schengen în sensul că se referă la trecerea frontierelor
externe. Prin urmare, trebuie luate în considerare următoarele
consecințe care rezultă din diferitele protocoale și acorduri cu
țările asociate:
Danemarca
În conformitate cu articolele 1 și 2 din
Protocolul (nr. 22) privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul
privind Uniunea Europeană (TUE) și la Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene (TFUE), Danemarca nu participă la
adoptarea de către Consiliu a măsurilor care intră sub
incidența părții a treia titlul V a TFUE.
Deoarece prezentul regulament se bazează pe
acquis-ul Schengen, Danemarca decide, în conformitate cu articolul 4 din
protocolul respectiv, în termen de șase luni de la adoptarea prezentului
regulament de către Consiliu, dacă îl va transpune în legislația
sa națională.
Regatul Unit și Irlanda
În conformitate cu articolele 4 și 5 din
Protocolul privind integrarea acquis-ului Schengen în cadrul Uniunii Europene
și în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000
privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen și
cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002
privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile
acquis-ului Schengen, Regatul Unit și Irlanda nu participă la
Regulamentul privind programul de înregistrare a călătorilor, nu au
obligații în temeiul acestuia și nu fac obiectul aplicării sale.
Islanda și Norvegia
Procedurile prevăzute de Acordul de
asociere încheiat între Consiliu și Republica Islanda și Regatul
Norvegiei privind asocierea acestora din urmă la implementarea, aplicarea
și dezvoltarea acquis-ului Schengen sunt aplicabile, întrucât prezenta
propunere se bazează pe acquis-ul Schengen, astfel cum este definit în
anexa A la acest acord[13].
Elveția
Prezentul regulament constituie o dezvoltare a
dispozițiilor acquis-ului Schengen, astfel cum se prevede în Acordul între
Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația
Elvețiană cu privire la asocierea Confederației Elvețiene
la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen[14].
Liechtenstein
Prezentul regulament constituie o dezvoltare a
dispozițiilor acquis-ului Schengen, astfel cum se prevede în Protocolul
dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația
Elvețiană și Principatul Liechtenstein privind aderarea
Principatului Liechtenstein la Acordul dintre Uniunea Europeană,
Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană
privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare,
respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen[15].
Cipru
Prezentul regulament constituie un act care se
bazează pe acquis-ul Schengen sau care are legătură cu acesta, astfel
cum se prevede la articolul 3 alineatul (2) din Actul de aderare din 2003.
Bulgaria
și România
Prezentul regulament constituie un act care se
bazează pe acquis-ul Schengen sau care are legătură cu acesta,
astfel cum se prevede la articolul 4 alineatul (2) din Actul de aderare din 2005.
2013/0059 (COD)
Propunere de
REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN
ŞI AL CONSILIULUI
de instituire a programului de înregistrare a
călătorilor

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
Având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 74 și articolul 77
alineatul (2) literele (b) și (d),
Având în vedere propunerea Comisiei Europene[16],
După transmiterea proiectului de act
legislativ către parlamentele naționale,
Având în vedere avizul Comitetului Economic
și Social European[17],
Având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[18],
După consultarea Autorității
Europene pentru Protecția Datelor,
Hotărând în conformitate cu procedura
legislativă ordinară,
Întrucât:
(1)
Verificările la frontieră trebuie să
asigure un nivel ridicat de securitate, limitând totodată timpul de
așteptare în cea mai mare măsură posibilă. Creșterea
fluxurilor de călători la frontierele externe contribuie la necesitatea
de a găsi soluții noi pentru a îndeplini aceste obiective. O mai mare
diferențiere a verificărilor la frontieră va permite statelor
membre să utilizeze controale simplificate pentru resortisanții
țărilor terțe care sunt evaluați ca prezentând un risc scăzut.
(2)
Sistemele de control automat la frontieră pot
fi utilizate de către cetățenii UE și și-au dovedit
eficacitatea în ceea ce privește accelerarea verificărilor la
frontieră. Utilizarea acestora ar trebui
să fie posibilă și pentru resortisanții țărilor
terțe, pentru a contribui la limitarea timpului de așteptare și
a garanta în același timp un nivel ridicat de securitate.
(3)
Comunicarea Comisiei din 13 februarie 2008
intitulată „Pregătirea următoarelor etape ale gestionării
frontierelor în Uniunea Europeană”[19] a subliniat necesitatea instituirii unui
program de înregistrare a călătorilor (RTP) pentru resortisanții
țărilor terțe care călătoresc în mod frecvent și
a introducerii unor dispozitive de control automat la frontieră în scopul
de a facilita procesul de trecere a frontierelor externe, ca parte a strategiei
europene de gestionare integrată a frontierelor.
(4)
Consiliul European din 19 și 20 iunie 2008 a
subliniat importanța continuării activității de dezvoltare
a strategiei europene de gestionare integrată a frontierelor, inclusiv
printr-o mai bună utilizare a tehnologiilor moderne în vederea
îmbunătățirii gestionării frontierelor externe.
(5)
Comunicarea Comisiei din 10 iunie 2009
intitulată „Un spațiu de libertate, securitate și justiție
în serviciul cetățenilor”[20]
a subliniat necesitatea instituirii unui RTP pentru a asigura fluiditatea
intrărilor în Uniune.
(6)
Consiliul European din 23 și 24 iunie 2011 a
solicitat, în cadrul reuniunii sale, accelerarea lucrărilor privind
„frontierele inteligente”. Ca un prim
răspuns la această solicitare, Comisia a publicat, la 25 octombrie 2011,
o comunicare intitulată „Frontierele inteligente – opțiuni și
calea de urmat”.
(7)
RTP ar trebui să aibă drept scop
facilitarea procesului de trecere a frontierelor externe ale Uniunii pentru
persoanele din țări terțe care călătoresc în mod frecvent
și care au făcut obiectul unor verificări și controale de
securitate prealabile.
(8)
Dispozițiile privind RTP ar trebui să fie
comune pentru toate statele membre, în scopul de a permite unui
călător înregistrat să beneficieze de verificări
simplificate la frontieră la toate punctele de trecere a frontierelor
externe ale statelor membre, fără a fi nevoie ca fiecare stat membru
în parte să efectueze separat, în prealabil, o verificare și un
control de securitate.
(9)
Este necesar să se precizeze obiectivele și
arhitectura tehnică a RTP, să se stabilească norme referitoare
la funcționarea și utilizarea sa și să se definească
responsabilitățile în ceea ce privește sistemul, categoriile de
date care urmează să fie introduse în sistem, scopurile pentru care
datele urmează să fie introduse, criteriile privind introducerea
acestora, autoritățile autorizate să acceseze datele și
normele suplimentare privind prelucrarea datelor și protecția datelor
cu caracter personal.
(10)
Agenția pentru gestionarea
operațională a sistemelor informatice la scară largă în
spațiul de libertate, securitate și justiție înființată
prin Regulamentul (UE) nr. 1077/2011 al Parlamentului European și al
Consiliului din 25 octombrie 2011 de instituire a Agenției europene pentru
gestionarea operațională a sistemelor informatice la scară
largă în spațiul de libertate, securitate și justiție[21]
(denumită în continuare „agenția”) ar trebui să fie
responsabilă pentru dezvoltarea și gestionarea operațională
a un sistem centralizat, constând într-un repertoriu central, un repertoriu
central de rezervă, interfețe uniforme în fiecare stat membru, puncte
de intrare în rețea și infrastructura de comunicații între
repertoriul central și punctele de intrare în rețea. În plus, agenția ar trebui să fie
responsabilă de definirea specificațiilor tehnice ale tokenului,
pentru a garanta interoperabilitatea RTP în întreaga Uniune. Statele membre ar trebui să fie responsabile
de dezvoltarea și gestionarea operațională a sistemelor lor
naționale.
(11)
Repertoriul central ar trebui să fie conectat
la sistemele naționale ale statelor membre, pentru a permite
autorităților competente ale statelor membre să prelucreze
datele legate de aplicațiile RTP.
(12)
Pentru a asigura fiabilitatea verificării unui
călător înregistrat, este necesar ca identificatorul unic
(numărul cererii), datele biometrice (amprentele digitale) și datele
alfanumerice luate din cerere să fie stocate într-un repertoriu central,
ca identificatorul unic să fie stocat într-un token și ca datele biometrice
să fie verificate la frontierele externe. Datele
alfanumerice și amprentele digitale ar trebui stocate în secțiuni
separate într-un repertoriu central și între acestea nu ar trebui să
existe nicio legătură. Legătura
dintre datele alfanumerice și amprentele digitale ar trebui să fie
stabilită numai prin identificatorul unic.
(13)
Resortisanții țărilor terțe
care doresc să participe la RTP ar trebui să demonstreze necesitatea
sau să justifice intenția de a călători în mod frecvent sau
periodic, în special prin prisma activității lor profesionale sau a
situației familiale, cum este cazul oamenilor de afaceri, al
funcționarilor implicați în contacte oficiale periodice cu statele
membre și cu instituțiile Uniunii, al reprezentanților
organizațiilor societății civile care călătoresc în
scopul formării, participării la seminare și conferințe sau
la activități economice, al cercetătorilor, al membrilor de
familie ai unui cetățean al Uniunii, al membrilor de familie ai unui
resortisant al unei țări terțe aflat în situație de
ședere legală pe teritoriul unui stat membru.

(14)
Resortisanților unei țări terțe
care dețin o viză cu intrări multiple sau o viză de tip D
valabilă timp de cel puțin un an sau titularilor unui permis de
ședere eliberat de un stat membru ar trebui, ca regulă generală,
să li se acorde accesul la RTP, în cazul în care fac o cerere în acest
sens.
(15)
În cazul în care un resortisant al unei
țări terțe solicită o viză cu intrări multiple
și accesul la RTP, autoritățile competente pot decide să
examineze ambele cereri și să decidă în același timp cu
privire la acestea, pe baza aceluiași interviu și a acelorași
documente justificative.
(16)
Ca regulă generală, membrilor de familie
ai cetățenilor Uniunii ar trebui să li se acorde accesul la RTP. Membrii de familie ai cetățenilor Uniunii
ar trebui, de asemenea, să poată beneficia de RTP chiar dacă nu
își au reședința pe teritoriul Uniunii, dar
călătorește în mod frecvent într-un stat membru pentru a-l
însoți pe respectivul cetățean al Uniunii sau pentru a se
întâlni cu acesta. Controalele privind membrii/ de familie
ai cetățenilor Uniunii care trec frontierele externe ar trebui
să se efectueze în conformitate cu Directiva 2004/38/CE a Parlamentului
European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la
liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre
pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora[22].
(17)
Criteriile utilizate pentru examinarea cererilor
depuse de membrii de familie ai cetățenilor Uniunii ar trebui să
fie aceleași ca și cele folosite pentru examinarea cererilor de
viză depuse de membrii de familie ai cetățenilor Uniunii. Această situație ar fi în concordanță cu politica
actuală de gestionare a frontierelor.
(18)
Este necesar să se definească
autoritățile competente ale statelor membre, al căror personal
autorizat în mod corespunzător este abilitat să introducă,
să modifice, să șteargă, să consulte datele sau
să efectueze căutări în acestea, în funcție de nevoile
specifice ale RTP, în conformitate cu prezentul regulament, în măsura în
care acest lucru este necesar pentru îndeplinirea sarcinilor lor.
(19)
Orice prelucrare a datelor RTP, stocate în
repertoriul central, ar trebui să fie proporțională cu
obiectivele urmărite și necesară pentru îndeplinirea sarcinilor
autorităților competente. Atunci
când utilizează RTP, autoritățile competente ar trebui să
garanteze respectarea demnității umane și a
integrității persoanelor ale căror date sunt solicitate și
să nu facă discriminări pe motive de sex, rasă sau origine
etnică, religie sau convingeri, handicap, vârstă sau orientare
sexuală.
(20)
Ar trebui să se instituie planuri de
urgență care să fie aduse la cunoștința
călătorilor, a companiilor aeriene/transportatorilor și a
tuturor autorităților care își desfășoară activitatea
la punctul de trecere a frontierei. De
exemplu, în cazul în care un călător înregistrat nu este în
măsură, din orice motiv, să utilizeze sistemul de control
automat la frontieră și este redirecționat spre o verificare
manuală la frontieră, ar trebui să se acorde atenția
corespunzătoare pentru ca procedurile care decurg din această
redirecționare să fie în deplină conformitate cu drepturile
fundamentale.
(21)
Datele cu caracter personal stocate în repertoriul
central (date biometrice și alfanumerice) nu ar trebui păstrate mai
mult decât este necesar pentru a servi scopurilor RTP.
Este oportun ca datele să fie păstrate pentru o perioadă
maximă de cinci ani, astfel încât datele alfanumerice din cererile
anterioare să poată fi luate în considerare pentru evaluarea
cererilor ulterioare de acces la RTP și având, de asemenea, în vedere
reutilizarea amprentelor digitale stocate în registru (59 de luni). O perioadă mai scurtă nu ar fi
suficientă pentru atingerea acestor obiective. Datele
ar trebui șterse după încheierea perioadei de cinci ani, cu
excepția cazului în care există motive pentru ștergerea
anticipată a acestora. Perioada maximă de valabilitate a accesului la
RTP ar trebui să fie de cinci ani.
(22)
În scopul facilitării procedurii pentru
depunerea cererilor ulterioare, ar trebui să fie posibilă copierea
amprentelor digitale din prima introducere în repertoriul central în termen de 59
de luni. După acest termen, amprentele
digitale ar trebui colectate din nou.
(23)
Pentru a facilita procedura de depunere a cererii,
ar trebui să fie posibil ca un solicitant să depună o cerere de
acces la RTP la consulatul oricărui stat membru sau în orice punct de
trecere a frontierelor externe. Orice stat
membru ar trebui să aibă posibilitatea de a examina cererea și a
decide cu privire la aceasta pe baza formularului comun de cerere și a
normelor și criteriilor comune de eligibilitate.
Ca regulă generală, ar trebui să aibă loc un
interviu.
(24)
Datorită înregistrării datelor biometrice
în repertoriul central, prezentarea în persoană a solicitantului – cel
puțin la depunerea primei cereri – ar trebui să fie o
cerință de bază pentru examinarea cererilor de acces la RTP
și pentru deciziile privind aceste cereri.
(25)
În momentul procedurii de control automat la
frontieră, verificarea identității la frontierele externe ar
trebui să se realizeze pe baza datelor biometrice stocate în repertoriul
central. Verificarea ar trebui să fie
posibilă numai prin prezentarea fizică a tokenului și a
amprentelor digitale în același timp. În
momentul procedurii de controlul automat și manual la frontieră,
verificarea accesului acordat ar trebui realizată pe baza datelor
alfanumerice stocate în repertoriul central prin prezentarea fizică a
tokenului la frontieră. Polițiștii
de frontieră care efectuează controale de frontieră la prima
linie de control ar trebui să verifice identitatea și accesul acordat
numai printr-un rezultat de tip „hit/no hit”.
(26)
Ar trebui să fie stabilite măsuri
corespunzătoare pentru monitorizarea și evaluarea prezentului
regulament. Monitorizarea eficientă a
aplicării prezentului regulament necesită realizarea unei
evaluări periodice.
(27)
Datele statistice constituie un mijloc important de
monitorizare a procedurilor de verificare la frontieră și pot fi un
instrument eficient de gestionare. Prin
urmare, aceste date ar trebui compilate în mod regulat, într-un format comun.
(28)
Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și
a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice
în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și
libera circulație a acestor date[23]
se aplică prelucrării datelor cu caracter personal efectuate de
către statele membre în aplicarea prezentului regulament. Cu toate acestea, anumite aspecte ar trebui să
fie stabilite mai în detaliu în ceea ce privește legitimitatea
prelucrării datelor cu caracter personal, responsabilitatea
prelucrării datelor, protecția drepturilor persoanelor vizate și
supravegherea protecției datelor.
(29)
Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului
European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind
protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter
personal de către instituțiile și organele comunitare și
privind libera circulație a acestor date[24] se aplică activităților
instituțiilor sau organelor Uniunii atunci când își îndeplinesc
sarcinile care le revin în calitate de entități responsabile pentru
administrarea operațională a sistemului token-repertoriu. Cu toate acestea, anumite aspecte ar trebui să
fie stabilite mai în detaliu în ceea ce privește legitimitatea
prelucrării datelor cu caracter personal, responsabilitatea prelucrării
datelor și supravegherea protecției datelor.
(30)
Autoritățile de supraveghere instituite
în conformitate cu articolul 28 din Directiva 95/46/CE ar trebui să
monitorizeze legalitatea prelucrării datelor cu caracter personal de
către statele membre, iar Autoritatea Europeană pentru Protecția
Datelor, instituită prin Regulamentul (CE) nr. 45/2001, ar trebui să
monitorizeze activitățile instituțiilor și ale organelor
Uniunii în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal,
ținând seama de rolul limitat al instituțiilor și organelor
Uniunii cu privire la datele propriu-zise.
(31)
Autoritatea Europeană pentru Protecția
Datelor și autoritățile de supraveghere ar trebui să
coopereze în mod activ pentru a asigura o supraveghere coordonată a RTP.
(32)
Statele membre ar trebui să stabilească
norme privind sancțiunile aplicabile pentru încălcările
dispozițiilor prezentului regulament și să asigure punerea lor
în aplicare.
(33)
În vederea asigurării unor condiții
uniforme de punere în aplicare a prezentului regulament, ar trebui să se
confere Comisiei competențe de executare. Respectivele
competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011
al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de
stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de
control de către statele membre al exercitării competențelor de
executare de către Comisie[25].
(34)
Pentru a adopta modificări tehnice ale
anexelor, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din
Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene ar trebui să îi fie
delegată Comisiei în ceea ce privește adoptarea unor modificări
tehnice ale anexelor în conformitate cu articolul 58.
Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor sale
pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate,
inclusiv la nivel de experți. Atunci
când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar
trebui să asigure transmiterea simultană, la timp și
adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și
Consiliu.
(35)
Prezentul regulament respectă drepturile
fundamentale și se conformează principiilor recunoscute în special de
Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, mai ales în ceea ce
privește protecția datelor cu caracter personal (articolul 8) și
dreptul la o cale de atac efectivă (articolul 51), și trebuie să
fie aplicat în conformitate cu aceste drepturi și principii.
(36)
Deoarece instituirea unui RTP comun și crearea
unor obligații, condiții și proceduri comune legate de stocarea
datelor privind călătorii înregistrați nu pot fi realizate
într-o măsură suficientă de către statele membre la nivel
individual și pot fi, prin urmare, mai bine realizate la nivelul Uniunii,
datorită amplorii și efectelor acțiunii, Uniunea poate adopta
măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel
cum se prevede la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul
proporționalității, prevăzut la respectivul articol,
regulamentul nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea
acestui obiectiv.
(37)
În conformitate cu articolele 1 și 2 din
Protocolul (nr. 22) privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind
Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii
Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentului regulament, nu
are obligații în temeiul acestuia și nu face obiectul aplicării
sale. Deoarece prezentul regulament se
bazează pe acquis-ul Schengen, Danemarca decide, în conformitate cu
articolul 4 din protocolul respectiv, în termen de șase luni de la data la
care Consiliul decide cu privire la prezentul regulament, daca îl va transpune
în legislația sa națională.
(38)
Prezentul regulament constituie o dezvoltare a
dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Regatul Unit nu participă,
în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind
solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a
participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen[26]; prin urmare, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentului
regulament, nu are obligații în temeiul acestuia și nu face obiectul
aplicării sale.
(39)
Prezentul regulament constituie o dezvoltare a
dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în
conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002
privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile
acquis-ului Schengen[27]; prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea
prezentului regulament, nu are obligații în temeiul acestuia și nu
face obiectul aplicării sale.
(40)
În ceea ce privește Islanda și Norvegia,
prezentul regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului
Schengen, astfel cum se prevede în Acordul încheiat între Consiliul Uniunii
Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea
acestora din urmă la implementarea, aplicarea și dezvoltarea
acquis-ului Schengen[28],
care se încadrează în domeniul menționat la articolul 1 punctul A din
Decizia 1999/437/CE a Consiliului din 17 mai 1999 privind anumite
modalități de aplicare a acordului respectiv[29].
(41)
În ceea ce privește Elveția, prezentul
regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen,
astfel cum se prevede în Acordul între Uniunea Europeană, Comunitatea
Europeană și Confederația Elvețiană cu privire la
asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea
și dezvoltarea acquis-ului Schengen[30], care se încadrează în domeniul
menționat la articolul 1 punctul B din Decizia 1999/437/CE a
Consiliului din 17 mai 1999, coroborat cu articolul 3 din Decizia 2008/146/CE a
Consiliului[31].
(42)
În ceea ce privește Principatul Liechtenstein,
prezentul regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului
Schengen, astfel cum se prevede în Protocolul între Uniunea Europeană,
Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și
Principatul Liechtenstein privind aderarea Principatului Liechtenstein la
Acordul între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și
Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației
Elvețiene la punerea în practică, aplicarea și dezvoltarea
acquis-ului Schengen[32],
care se încadrează în domeniul menționat la articolul 1 punctul A din
Decizia 1999/437/CE a Consiliului din 17 mai 1999, coroborat cu articolul 3 din
Decizia 2011/350/UE a Consiliului[33].
(43)
În ceea ce privește Cipru, prezentul
regulament constituie un act care se bazează pe acquis-ul Schengen sau
care are legătură cu acesta în sensul articolului 3 alineatul (2) din
Actul de aderare din 2003.
(44)
Prezentul regulament constituie un act care se
bazează pe acquis-ul Schengen sau care se legătură cu acesta în
sensul articolului 4 alineatul (2) din Actul de aderare din 2005.
(45)
Întrucât călătorii înregistrați au
făcut obiectul tuturor controalelor și verificărilor prealabile
de către acele state membre care aplică pe deplin acquis-ul Schengen
și nu reprezintă niciun risc pentru Bulgaria, România și Cipru,
respectivele state membre pot recunoaște în mod unilateral participarea la
RTP a călătorilor înregistrați, pentru ca aceștia să
beneficieze de facilitarea verificărilor la frontierele lor externe,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL
I
Dispoziții
generale
Articolul 1
Obiectul

Prezentul regulament stabilește
condițiile și procedurile de acces la programul de înregistrare a
călătorilor (RTP) și definește scopul și
funcționalitățile sistemului token-repertoriu central ca sistem
de stocare a datelor privind călătorii înregistrați în RTP,
precum și responsabilitățile aferente acestui sistem ca sistem
de stocare a datelor privind călătorii înregistrați în RTP.
Articolul
2
Structura
RTP
1.
RTP se bazează pe un sistem de stocare a
datelor privind călătorii înregistrați pentru a cărui
funcționare sunt necesare, pe de o parte, tokenuri păstrate de
fiecare călător, și, pe de altă parte, un repertoriu
central, și anume un depozit fizic de stocare la nivel central a datelor
RTP, cele două elemente fiind denumite în continuare „sistemul
token-repertoriu central”.
2.
Arhitectura tehnică a sistemului
token-repertoriu central este stabilită mai în detaliu la articolul 21.
3.
Agenției pentru gestionarea
operațională a sistemelor informatice la scară largă în
spațiul de libertate, securitate și justiție (denumită în
continuare „agenția”) i se încredințează sarcinile de dezvoltare
și de gestionare operațională a repertoriului central, a interfeței
uniforme din fiecare stat membru, a punctelor de intrare în rețea și
a infrastructurii de comunicații între repertoriul central și
punctele de intrare în rețea. Agenția va fi, de asemenea,
responsabilă de definirea specificațiilor tehnice ale tokenului.
Articolul 3
Definiții
În sensul prezentului regulament, se
aplică următoarele definiții:
(1)
„programul de înregistrare a călătorilor”
(Registered Traveller Programme, RTP) înseamnă un program care
permite resortisanților țărilor terțe care au făcut
obiectul unor controale de securitate prealabile și cărora li s-a
acordat accesul la RTP să beneficieze de facilitarea verificărilor la
frontierele externe ale Uniunii;
(2)
„călător înregistrat” înseamnă un
resortisant al unei țări terțe căruia i s-a acordat accesul
la RTP în conformitate cu prezentul regulament;
(3)
„agenția” înseamnă Agenția pentru
gestionarea operațională a sistemelor informatice la scară
largă în spațiul de libertate, securitate și justiție,
instituită prin Regulamentul (UE) nr. 1077/2011;
(4)
„repertoriul central” înseamnă depozitul fizic
de stocare la nivel central a datelor RTP;
(5)
„token” înseamnă un dispozitiv utilizat pentru
a stoca un identificator unic pus la dispoziția unui călător
înregistrat. Identificatorul unic face legătura dintre călător
și datele sale introduse în repertoriul central;
(6)
„gestionarea operațională” înseamnă
toate sarcinile necesare menținerii în stare de funcționare a
sistemelor informatice la scară largă, inclusiv responsabilitatea
pentru funcționarea infrastructurii de comunicații utilizate de
aceste sisteme;
(7)
„dezvoltare” înseamnă toate sarcinile necesare
pentru a crea un sistem informatic la scară largă, inclusiv
infrastructura de comunicații utilizată de către acesta;
(8)
„autorități competente” înseamnă
autoritățile responsabile în domeniul vizelor și
autoritățile de frontieră în sensul articolului 4 alineatul (3)
din Regulamentul (CE) nr. 767/2008 al Parlamentului European și al
Consiliului[34]
și autoritățile desemnate, în conformitate cu legislația
națională, să efectueze verificări asupra persoanelor la
punctele de trecere a frontierelor externe, în conformitate cu Regulamentul
(CE) nr. 562/2006 al Parlamentului European și al Consiliului[35];
(9)
„resortisant al unei țări terțe” sau
„călător dintr-o țară terță” înseamnă orice
persoană care nu este nici cetățean al Uniunii, în sensul
articolului 20 din tratat, și nici cetățean al unei
țări terțe care, în temeiul acordurilor încheiate între Uniune
și statele sale membre, pe de o parte, și respectivele țări
terțe, pe de altă parte, se bucură de drepturi de liberă
circulație echivalente cu cele ale cetățenilor Uniunii;
(10)
„formular de cerere” înseamnă un formular-tip
de acces la RTP, prevăzut în anexa I;
(11)
„date biometrice” înseamnă amprentele
digitale;
(12)
„document de călătorie” înseamnă
pașaportul sau un alt document echivalent care îi dă dreptul
titularului să treacă frontierele externe și pe care se poate
aplica o viză;
(13)
„verificare” înseamnă procesul de comparare a
seriilor de date în vederea stabilirii validității unei
identități declarate (controlul realizat prin compararea a două
serii de date);
(14)
„date alfanumerice” înseamnă datele
reprezentate de litere, cifre, caractere speciale, spații și semne de
punctuație;
(15)
„sistem național” înseamnă elementele de
hardware, software și cele ale infrastructurii naționale de
comunicații care sunt necesare pentru a conecta echipamentele terminale
utilizate de autoritățile competente definite la articolul 23
alineatul (2), cu punctele de intrare în rețea din fiecare stat
membru.
(16)
„sistemul token-repertoriu central” înseamnă
un sistem de stocare a datelor privind călătorii înregistrați,
constând într-un repertoriu central și un token;
(17)
„stat membru responsabil” înseamnă statul
membru care introduce datele în repertoriul central;
(18)
„centru comun de primire a cererilor” înseamnă
un centru de tipul celor menționate la articolul 41 alineatul (2) din
Regulamentul (CE) nr. 810/2009 al Parlamentului European și al Consiliului[36];
(19)
„autoritate de supraveghere” înseamnă
autoritatea de supraveghere instituită în conformitate cu articolul 28 din
Directiva 95/46/CE.
Capitolul II
Proceduri și condiții de
depunere a unei cereri de acces la RTP
Articolul
4
Autoritățile și statele membre care au competența
de a examina o cerere de acces la RTP și de a lua o decizie cu privire la
aceasta
Autoritățile care au competența
de a examina o cerere de acces la RTP și de a lua o decizie cu privire la
aceasta sunt autoritățile responsabile în domeniul vizelor și
autoritățile de frontieră autorizate în mod corespunzător
ale oricărui stat membru.
Articolul 5
Depunerea unei cereri
1.
Un resortisant al unei țări terțe
poate depune o cerere de acces la RTP la consulatul oricărui stat membru,
la orice centru comun de primire a cererilor sau la orice punct de trecere a
frontierelor externe. Se pot accepta formulare completate online, în cazul în
care sunt disponibile.
2.
Pentru depunerea cererilor, solicitanților li
se poate impune să obțină o programare. Programarea
se face, ca regulă generală, în termen de două
săptămâni de la data solicitării acesteia.
3.
În cazul în care o persoană solicită
accesul la RTP pentru prima dată, aceasta va trebui să se prezinte în
persoană, pentru prelevarea amprentelor digitale, participarea la un
interviu și verificarea documentului de călătorie.
4.
Atunci când un solicitant completează o cerere
online sau intră sub incidența alineatului (5), colectarea datelor
biometrice, verificarea documentului de călătorie și
participarea la interviu au loc, dacă este cazul, în momentul în care se
ia decizia cu privire la cerere și se eliberează un token.
5.
Fără a aduce atingere articolului 8,
autoritățile competente pot renunța la cerința
menționată la alineatul (3) în cazul în care solicitantul este
titularul unui permis de ședere sau al unei cărți de
rezidență sau în cazul în care acesta este cunoscut de către
respectivele autorități drept o persoană integră și de
încredere.
6.
La depunerea unei cereri, solicitantul:
(a)
are cel puțin 12 ani;
(b)
înaintează un formular de cerere în
conformitate cu articolul 6;
(c)
prezintă un document de călătorie în
conformitate cu articolul 7;
(d)
permite colectarea amprentelor sale în conformitate
cu articolul 8;
(e)
furnizează documente justificative, în
conformitate cu articolul 9 și cu anexa II, dacă este cazul;
(f)
plătește taxa în conformitate cu
articolul 10.
7.
Solicitantul își poate retrage cererea în
orice moment înainte de a se lua o decizie cu privire la aceasta.
Articolul 6
Formularul de cerere
1.
Fiecare solicitant înaintează un formular de
cerere completat și semnat. Minorii depun un formular de cerere semnat de
o persoană care exercită în mod permanent autoritatea
părintească sau tutela.
2.
Statele membre pun gratuit la dispoziția
solicitanților formularul de cerere care trebuie să fie disponibil la
scară largă și ușor accesibil.
3.
Formularul de cerere trebuie să fie disponibil
cel puțin în următoarele limbi: limba oficială (limbile
oficiale) a (ale) statului membru în cauză, limba oficială (limbile
oficiale) a (ale) țării sau țărilor terțe în care
cererea poate fi depusă și limba oficială (limbile oficiale) a
(ale) unor țări terțe învecinate, dacă este cazul.
4.
Statele membre îi informează pe solicitanți
cu privire la limba (limbile) pe care o (le) pot utiliza la completarea
formularului de cerere.
Articolul 7
Documentul de călătorie
Solicitantul trebuie să prezinte un
document de călătorie care poate fi citit automat (Machine
Readable Travel Document, MRTD) sau un document de călătorie
electronic care poate fi citit automat (electronic Machine Readable Travel
Document, eMRTD) care este valabil pentru cel puțin perioada
solicitată de acces la RTP și care a fost eliberat în ultimii cinci
ani. Documentul de călătorie trebuie să conțină viza
necesară, lipită corespunzător, sau să fie însoțit de
permisul de ședere sau de cartea de rezidență necesare, care
să poată fi citite automat. În mod alternativ, solicitantul poate
depune o cerere de viză în paralel cu o cerere de acces la RTP, dacă
este cazul.
Articolul 8
Datele biometrice
1.
În cazul în care solicitantul nu a depus anterior o
cerere de acces la RTP, statele membre colectează datele biometrice de la
solicitanți, care cuprind cele patru amprente digitale luate în plan
și digitalizate, în conformitate cu garanțiile stipulate în
Convenția pentru apărarea drepturilor omului și a
libertăților fundamentale a Consiliului Europei, în Carta drepturilor
fundamentale a Uniunii Europene și în Convenția Organizației
Națiunilor Unite privind drepturile copilului.
2.
În cazul în care nu este posibil să se
colecteze patru amprente digitale, se colectează numărul maxim
posibil de amprente digitale. Statele membre se asigură că
există proceduri corespunzătoare care garantează respectarea
demnității solicitantului, în cazul în care se întâmpină
dificultăți în colectarea amprentelor digitale.
3.
În cazul în care amprentele digitale colectate de
la solicitant pentru o cerere anterioară au fost introduse pentru prima
data în repertoriul central cu mai puțin de 59 de luni înaintea depunerii
unei noi cereri, acestea pot fi copiate în cererea ulterioară.
Cu toate acestea, în cazul în care există
îndoieli rezonabile cu privire la identitatea solicitantului sau dacă nu
se poate confirma imediat faptul că amprentele au fost colectate în
termenul menționat la primul paragraf, autoritățile competente
colectează amprentele digitale de la solicitant.
4.
Specificațiile privind rezoluția și
utilizarea amprentelor digitale pentru verificarea biometrică în RTP sunt
stabilite de către Comisie în conformitate cu articolul 37.
5.
Amprentele digitale sunt colectate de personalul
calificat și autorizat în mod corespunzător al
autorităților competente.
6.
Amprentele digitale nu trebuie să fie
conectate cu datele alfanumerice și sunt înregistrate în secțiuni
separate în repertoriul central.
Articolul 9
Documente justificative
1.
Atunci când solicită accesul la RTP,
solicitantul prezintă:
(a)
documentele care indică scopurile
călătoriilor;
(b)
dovada mijloacelor suficiente de întreținere
în raport cu costurile de călătorie și de cazare pentru
următoarele două călătorii;
(c)
documente care indică statutul profesional sau
situația familială, cum ar fi om de afaceri, funcționar implicat
în contacte oficiale periodice cu statele membre și cu instituțiile
Uniunii, reprezentant al organizațiilor societății civile,
persoană care călătorește în scopul formării,
participării la seminare și conferințe sau la activități
economice, membru de familie al unui cetățean al Uniunii, membru de familie
al unui resortisant al unei țări terțe aflat în situație de
ședere legală pe teritoriul unui stat membru.
2.
În cazul în care solicitantul este un membru de
familie al unui cetățean al Uniunii care beneficiază de dreptul
la liberă circulație, solicitantului i se va cere doar să
prezinte o carte de rezidență eliberată de un stat membru,
dacă este cazul, precum și să facă dovada
identității sale, a naționalității sale și a
legăturilor sale de rudenie cu cetățeanul Uniunii care
intră sub incidența Directivei 2004/38/CE.
3.
În cazul în care un resortisant unei țări
terțe depune o cerere de viză cu intrări multiple și o
cerere de acces la RTP în același timp și în același loc, doar
un singur set de documente justificative este necesar.
4.
În cazul în care titularul unei vize cu
intrări multiple depune o cerere de acces la RTP în același loc în
care i s-a eliberat viza cu intrări multiple, dar nu face cele două
cereri în același timp, documentele justificative furnizate pentru cererea
de viză cu intrări multiple pot fi utilizate în evaluarea cererii de
acces la RTP. În cazul în care există vreo îndoială cu privire la
valabilitatea documentelor justificative prezentate anterior, un stat membru
poate solicita noi documente justificative în termen de zece zile lucrătoare.
În anexa II este prezentată o listă
neexhaustivă a documentelor justificative pe care autoritățile
competente le pot cere solicitantului.
5.
Statele membre pot cere solicitanților să
prezinte dovada unui angajament de luare în întreținere și/sau de
găzduire, prin completarea unui formular elaborat de statul membru
implicat. O asfel de dovadă poate fi solicitată cel mult pentru
următoarele două călătorii. Formularul respectiv
indică, în special:
(a)
perioada de valabilitate a angajamentului de luare
în întreținere și/sau a cazării;
(b)
dacă scopul său îl constituie dovada unui
angajament de luare în întreținere și/sau a cazării;
(c)
dacă gazda este o persoană fizică, o
societate sau o organizație;
(d)
identitatea și datele de contact ale gazdei;
(e)
solicitantul (solicitanții) invitat
(invitați);
(f)
adresa locului de cazare;
(g)
eventualele legături de rudenie cu gazda.
Pe lângă limba oficială (limbile
oficiale) a (ale) statului membru, formularul se redactează în cel
puțin încă o limbă oficială a instituțiilor Uniunii
Europene. Formularul furnizează persoanei care semnează un astfel de
formular informațiile specificate la articolul 48 alineatul (1). Un model
al formularului este notificat Comisiei.
6.
Autoritățile competente pot renunța
la una sau mai multe dintre cerințele stabilite la alineatul (1), în cazul
în care solicitantul deține un permis de ședere sau în cazul în care
acesta este cunoscut de către respectivele autorități drept o
persoană integră și de încredere.
Articolul 10
Taxa
1.
Solicitanții achită taxa
prevăzută în anexa III.
2.
Taxa se revizuiește periodic pentru a reflecta
costurile administrative. Comisia este împuternicită să adopte acte
delegate în ceea ce privește ajustarea taxei în conformitate cu articolul 59.

3.
Taxa se percepe în euro, în moneda
națională a țării terțe sau în moneda utilizată
în mod curent în țara terță în care este depusă cererea
și nu este rambursabilă, indiferent de rezultatul cererii și
indiferent dacă cererea este retrasă.
4.
În cazul în care se încasează într-o altă
monedă decât euro, valoarea taxei percepute în respectiva monedă este
stabilită și revizuită periodic, conform cursului de schimb de
referință al euro stabilit de Banca Centrală Europeană.
Suma percepută poate fi rotunjită.
5.
Solicitantului i se eliberează o
chitanță tipărită sau electronică pentru taxa
plătită.
CAPITOLUL
III
Examinarea cererilor și adoptarea
deciziilor cu privire la acestea
Articolul 11
Admisibilitate
1.
Autoritatea competentă verifică
dacă:
–
solicitantul are cel puțin 12 ani;
–
cererea conține elementele prevăzute la
articolul 5 alineatul (6) literele (b), (c) și (e);
–
datele biometrice ale solicitantului au fost
colectate;
–
taxa a fost percepută.
2.
Atunci când autoritățile competente
constată că au fost îndeplinite condițiile prevăzute la
alineatul (1), cererea este admisibilă, iar autoritățile
competente:
–
urmează procedurile descrise la articolul 24;

–
continuă examinarea cererii.
3.
În cazul în care autoritățile competente
constată neîndeplinirea condițiilor menționate la alineatul (1),
cererea este considerată ca fiind inadmisibilă, iar
autoritățile competente nu examinează cererea și,
fără întârziere:
–      returnează formularul de cerere și
toate documentele prezentate de solicitant;
–
distrug datele
biometrice colectate.
Articolul 12
Examinarea unei cereri
1.
Examinarea cererilor și a interviurilor,
după caz, este efectuată numai de către autoritățile
competente menționate la articolul 4.
2.
Atunci când examinează o cerere, autoritatea
competentă verifică:
(a)
dacă solicitantul îndeplinește
condițiile de intrare prevăzute la articolul 5 alineatul (1) din
Regulamentul (CE) nr. 562/2006;
(b)
dacă documentul de călătorie al
solicitantului, viza, permisul de ședere sau cartea de rezidență
prezentate, după caz, sunt autentice, și nu false, contrafăcute
sau falsificate;
(c)
dacă solicitantul demonstrează necesitatea
sau justifică intenția de a călători în mod frecvent
și/sau regulat;
(d)
dacă solicitantul nu a depășit în
trecut durata maximă de ședere autorizată pe teritoriul statelor
membre și dacă dovedește că este o persoană
integră și de încredere, în special dacă dovedește că
are intenția reală de a părăsi teritoriul statelor membre
în timp util;
(e)
justificarea solicitantului cu privire la scopul
și condițiile șederilor preconizate;
(f)
dacă solicitantul face dovada situației
sale financiare în țara de origine sau de reședință și
fie dispune de mijloace de întreținere suficiente, atât pentru perioada
șederii (șederilor) prevăzute, cât și pentru întoarcerea în
țara de origine sau de reședință, fie este în măsură
să dobândească astfel de mijloace în mod legal;
(g)
dacă solicitantul nu este o persoană
pentru care a fost emisă o semnalare în Sistemul de Informații
Schengen (SIS);
(h)
dacă solicitantul nu este considerat ca
reprezentând o amenințare pentru ordinea publică, securitatea
internă sau sănătatea publică ori pentru relațiile
internaționale ale oricărui stat membru, în special dacă în
bazele de date naționale ale statelor membre nu a fost emisă nicio semnalare
în scopul de a i se refuza intrarea pentru motivele enumerate anterior;
(i)
dacă accesul solicitantului la RTP a fost deja
acordat, prelungit, refuzat sau retras.
Atunci când se verifică dacă
solicitantul îndeplinește condițiile de intrare prevăzute la
articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 562/2006, se
evaluează, cu o atenție specială, dacă solicitantul
prezintă un risc de imigrație ilegală sau un risc la adresa
securității statelor membre și dacă solicitantul are
intenția de a părăsi teritoriul statelor membre înainte de
expirarea duratei de ședere autorizată.
3.
Mijloacele de întreținere pentru șederile
preconizate sunt evaluate în funcție de perioada (perioadele) și
scopul (scopurile) șederii (șederilor) și în raport cu nivelul
mediu al prețurilor în statul membru (statelor membre) în cauză
pentru cazare și masă la un preț convenabil, pe baza sumelor de
referință fixate de statele membre în conformitate cu articolul 34
din Codul frontierelor Schengen. Dovada unui angajament de luare în
întreținere și/sau a găzduirii poate constitui, de asemenea,
dovada unor mijloace suficiente de întreținere.
4.
Examinarea cererii se bazează în special pe
autenticitatea și pe fiabilitatea documentelor prezentate și pe
veridicitatea și fiabilitatea declarațiilor solicitantului. În cazul
în care un stat membru responsabil de examinarea unei cereri are îndoieli cu
privire la solicitant, la declarațiile sale sau la documentele
justificative care au fost furnizate, acesta poate consulta alte state membre
înainte de a lua o decizie cu privire la cerere.
5.
În timpul examinării unei cereri,
autoritățile competente pot solicita, în cazuri justificate,
documente suplimentare, astfel cum se prevede la articolul 9.
6.
Refuzul anterior al accesului la RTP nu conduce la
un refuz automat al unei noi cereri. Noua cerere este evaluată pe baza
tuturor informațiilor disponibile.
7.
Criteriile utilizate pentru examinarea cererilor
depuse de membrii de familie ai cetățenilor Uniunii sunt
aceleași ca și cele folosite pentru examinarea cererilor de viză
depuse de aceștia.
Articolul 13
Decizia cu privire la cerere
1.
Decizia cu privire la o cerere care este
admisibilă în temeiul articolului 11 este luată de
autoritățile competente în termen de 25 de zile calendaristice de la
data depunerii.
2.
Cu excepția cazului în care cererea a fost
considerată inadmisibilă sau a fost retrasă de către
solicitant, se ia decizia:
(a)
de a acorda accesul la RTP, în conformitate cu
articolul 14 sau
(b)
de a refuza accesul la RTP, în conformitate cu
articolul 15.
CAPITOLUL
IV
Acordarea, prelungirea, refuzarea sau
retragerea accesului la RTP
Articolul 14
Acordarea și prelungirea
accesului la RTP
1.
Accesul inițial la RTP se acordă pentru o
perioadă de un an. Accesul poate fi prelungit pentru o perioadă de
doi ani, la cerere, urmată de încă doi ani, fără a fi
nevoie de o cerere nouă în cazul călătorilor care au respectat
normele și reglementările stabilite pentru trecerea frontierei
externe și pentru șederea în spațiul Schengen. Perioada
accesului acordat nu depășește termenul de valabilitate al
documentului (documentelor) de călătorie, a vizei, a permisului de
ședere sau a cărții de rezidență, dacă este cazul,
și se bazează pe examinarea efectuată în conformitate cu
articolul 12.
2.
Accesul la RTP se acordă fără alte
cerințe procedurale, sub rezerva îndeplinirii cerințelor de fond
stabilite în prezentul regulament, persoanelor care dețin sau cărora
li se eliberează o viză cu intrări multiple sau o viză de
tip D valabilă timp de cel puțin un an, persoanelor care dețin
un permis de ședere și membrilor de familie ai cetățenilor
Uniunii.
3.
Atunci când se ia o decizie de acordare a accesului
la RTP, datele prevăzute la articolul 26 se introduc în repertoriul
central.
4.
Atunci când se ia o decizie de acordare a accesului
la RTP, datele prevăzute la articolul 27 se introduc în token.
5.
Atunci când se ia o decizie de prelungire a
accesului la RTP, datele prevăzute la articolul 30 se introduc în
repertoriul central.
Articolul 15
Refuzarea accesului la RTP
1.
Accesul la RTP se refuză în cazul în care
solicitantul:
(a)
prezintă un document de călătorie
care nu este valabil sau care este fals, contrafăcut sau falsificat;
(b)
nu deține un permis de ședere, o carte de
rezidență sau o viză valabile, în cazul în care aceasta din
urmă este necesară în temeiul Regulamentului (CE) nr. 539/2001
al Consiliului[37],
și nu îndeplinește cerințele pentru eliberarea acesteia;
(c)
nu dovedește necesitatea sau nu justifică
intenția de a călători în mod frecvent și/sau regulat;
(d)
a depășit în trecut durata maximă de
ședere autorizată pe teritoriul statelor membre și nu
dovedește că este o persoană integră și de încredere,
în special nu dovedește că are intenția reală de a
părăsi teritoriul statelor membre în timp util;
(e)
nu furnizează o justificare pentru scopul
și condițiile șederilor prevăzute;
(f)
nu face dovada situației sale financiare în
țara de origine sau de reședință și fie nu dispune de
mijloace de întreținere suficiente, atât pentru perioada șederii
(șederilor) prevăzute, cât și pentru întoarcerea în țara de
origine sau de reședință, fie nu este în măsură
să dobândească astfel de mijloace în mod legal;
(g)
este o persoană pentru care s-a emis o semnalare
în SIS;
(h)
este considerat ca reprezentând o amenințare
pentru ordinea publică, securitatea internă, sănătatea
publică sau pentru relațiile internaționale ale oricărui
stat membru, în special dacă în bazele de date naționale ale statelor
membre a fost emisă o semnalare în scopul de a i se refuza intrarea pentru
motivele enumerate anterior;
sau
(i)
în cazul în care există îndoieli rezonabile cu
privire la autenticitatea documentelor justificative prezentate de către
solicitant sau cu privire la veridicitatea conținutului lor sau la
fiabilitatea declarațiilor făcute de solicitant.
2.
Decizia de respingere și motivele pe care se
întemeiază aceasta sunt notificate solicitantului prin formularul-tip din
anexa IV.
3.
Fără a aduce atingere dreptului la
control jurisdicțional, în conformitate cu normele de drept procedural din
statul membru care a luat decizia finală cu privire la cerere,
solicitantul căruia i s-a refuzat accesul la RTP are dreptul de a solicita
reexaminarea refuzului pentru a contesta decizia sau pentru a corecta eventualele
erori din textul acesteia, în conformitate cu dreptul la o cale de atac
efectivă[38].
Calea de atac este îndreptată împotriva statului membru care a luat
decizia cu privire la cerere și este exercitată în conformitate cu
legislația națională a respectivului stat membru. Statele membre
furnizează solicitanților informații referitoare la procedura
care trebuie urmată în cazul introducerii unei căi de atac, astfel
cum se specifică în anexa IV.
4.
În cazul în care o cerere de acces la RTP este
refuzată, datele se adaugă în repertoriul central în conformitate cu
articolul 28.
Articolul 16
Revocarea
1.
Accesul la RTP se revocă:
(a)
atunci când se constată că nu erau
îndeplinite condițiile de acordare a accesului la RTP;
(b)
atunci când se constată că nu mai sunt
îndeplinite condițiile de acordare a accesului la RTP;
(c)
la cererea călătorului înregistrat.
2.
Accesul poate fi revocat de autoritățile
competente din orice stat membru, în orice moment, în conformitate cu alineatul
(1).
3.
În cazul în care alte autorități decât
cele competente au dovezi care sugerează că accesul la RTP ar trebui
revocat în temeiul alineatului (1), respectivele autorități
informează fără întârziere autoritățile competente cu
privire la acest lucru.
4.
Decizia de revocare a accesului la RTP și
motivele pe care se întemeiază aceasta sunt notificate
călătorului înregistrat prin formularul-tip din anexa IV.
5.
Fără a aduce atingere dreptului la
control jurisdicțional, în conformitate cu normele de drept procedural din
statul membru care a revocat accesul la RTP, călătorul înregistrat
căruia i s-a revocat accesul la RTP are dreptul de a solicita reexaminarea
revocării pentru a contesta decizia sau a corecta eventualele erori din
textul acesteia, în conformitate cu dreptul la o cale de atac efectivă[39], cu excepția cazului în
care accesul a fost revocat la cererea călătorului înregistrat,
realizată în conformitate cu alineatul (1) litera (c). Calea de
atac este îndreptată împotriva statului membru care a luat decizia cu
privire la revocare și este exercitată în conformitate cu
legislația națională a respectivului stat membru. Statele membre
furnizează solicitanților informații referitoare la procedura
care trebuie urmată în cazul introducerii unei căi de atac, astfel
cum se specifică în anexa IV.
6.
În cazul în care accesul la RTP este revocat,
datele se adaugă în repertoriul central în conformitate cu articolul 29.
7.
În cazul în care revocarea accesului a fost
solicitată de către călătorul înregistrat, acesta are
dreptul de a solicita ștergerea imediată a datelor sale. Statele membre
informează călătorul înregistrat cu privire la acest drept.
CAPITOLUL
V
Gestionarea administrativă și
organizarea
Articolul 17
Administrația
1.
Autoritățile competente arhivează
cererile. Fiecare dosar de cerere de acces la RTP cuprinde formularul de cerere,
copii ale documentelor justificative relevante, o evidență a
verificărilor efectuate și numărul de referință al
accesului acordat la RTP, astfel încât personalul să poată
reconstitui, la nevoie, contextul în care a fost luată decizia cu privire
la cerere.
2.
Dosarele de cerere se păstrează atât timp
cât este acordat accesul la RTP.
3.
În cazul în care accesul la RTP este refuzat sau
revocat, dosarele de cerere sunt păstrate pentru o perioadă de
maximum doi ani. Perioada respectivă începe la data deciziei autorității
competente de a refuza sau de a revoca accesul. Cererile retrase de
solicitanți sunt șterse fără întârziere. Statele membre pot
stoca dosarele de cerere, inclusiv documentele justificative, în format
electronic.
Articolul 18
Resursele alocate examinării
cererilor, eliberării tokenurilor, monitorizării și
statisticilor
1.
Fiecare stat membru este responsabil de organizarea
procedurilor legate de prezentarea și examinarea cererilor, precum și
de eliberarea tokenurilor.
2.
Statele membre alocă personalul
corespunzător în număr suficient de mare pentru
desfășurarea activităților de examinare a cererilor, astfel
încât să se asigure o calitate rezonabilă și armonizată a
serviciilor adresate publicului.
3.
Autoritățile competente asigură
pregătirea corespunzătoare a personalului lor și sunt
responsabile pentru punerea la dispoziția acestora a unor informații
complete, precise și actualizate cu privire la legislația
relevantă a Uniunii și la cea națională.
4.
Autoritățile competente asigură
monitorizarea frecventă și adecvată a modului în care se
examinează cererile și se eliberează tokenurile și iau
măsuri corective atunci când sunt detectate abateri de la
dispozițiile și procedurile prezentului regulament.
5.
Statele membre întocmesc statistici anuale privind
RTP, în conformitate cu tabelul prevăzut în anexa V. Aceste statistici
sunt prezentate agenției până la data de 1 martie a
fiecărui an, iar agenția le publică.
Articolul 19
Conduita personalului
1.
Autoritățile competente se asigură
că solicitanții sunt tratați cu amabilitate.
2.
În exercitarea atribuțiilor care le revin,
autoritățile competente respectă demnitatea umană. Orice
măsură luată este proporțională cu obiectivele pe care
le urmărește.
3.
În îndeplinirea sarcinilor care le revin,
autoritățile competente nu discriminează solicitanții sau
călătorii înregistrați pe motive de sex, rasă sau origine
etnică, religie sau convingeri, handicap, vârstă sau orientare
sexuală.
Articolul 20
Informarea publicului larg
Statele membre pun la dispoziția
publicului larg toate informațiile relevante cu privire la cererile de
acces la RTP, în special:
(a)
criteriile, condițiile și procedurile
aferente depunerii cererii;
(b)
termenele de examinare a cererilor;
(c)
taxa percepută;
(d)
locul în care pot fi depuse cererile.
CAPITOLUL
VI
Arhitectura tehnică a sistemului
token-repertoriu central, categoriile de date și introducerea datelor de
către autoritățile competente
Articolul 21
Arhitectura tehnică a sistemului
token-repertoriu central
Sistemul token-repertoriu central se compune
din următoarele elemente:
(a)
un repertoriu central care conține un
repertoriu principal și un repertoriu de rezervă, capabil să
asigure toate funcționalitățile repertoriului principal, în
cazul funcționării necorespunzătoare a acestuia din urmă;
(b)
o interfață uniformă în fiecare stat
membru bazată pe specificații tehnice comune și identică
pentru toate statele membre;
(c)
punctele de intrare în rețea, care fac parte
din interfața uniformă și care sunt punctele naționale de
acces care conectează sistemul național definit la articolul 3
alineatul (15) al fiecărui stat membru la repertoriul central;
(d)
o infrastructură de comunicații între
repertoriul central și punctele de intrare în rețea și
(e)
un token bazat pe standarde tehnice comune.
Articolul 22

Categorii de date stocate în sistemul
token-repertoriu central
1.
În repertoriul central se înregistrează numai
următoarele categorii de date:
(a)
date alfanumerice referitoare la solicitant și
la accesul acordat, refuzat, revocat sau prelungit, conform dispozițiilor
articolului 25 alineatele (1)-(4) și articolelor 26, 28, 29 și 30;
(b)
datele biometrice menționate la articolul 25
alineatul (5).
Datele alfanumerice și datele biometrice sunt
înregistrate în secțiuni separate ale repertoriului central.
2.
În tokenul menționat la articolul 27 se
înregistrează doar numărul de identificare unic.
Articolul 23
Introducerea, modificarea,
ștergerea și consultarea datelor și efectuarea de
căutări în acestea
1.
Accesul la repertoriul central și la token în
vederea introducerii, modificării, ștergerii, consultării
directe a datelor prevăzute la articolul 22 alineatul (1) sau a
efectuării de căutări în acestea, în conformitate cu prezentul
regulament, este rezervat în mod exclusiv personalului autorizat în mod
corespunzător al autorităților competente, în scopurile
prevăzute în prezentul regulament. Accesul acestor autorități se
limitează la ceea ce este necesar pentru îndeplinirea sarcinilor care le
revin în conformitate cu aceste scopuri și trebuie să fie
proporțional cu obiectivele urmărite.
2.
Fiecare stat membru desemnează autoritățile
competente al căror personal autorizat în mod corespunzător este
abilitat să introducă, să modifice, să șteargă,
să consulte datele înregistrate în repertoriul central sau în token ori să
efectueze căutări în acestea. Fiecare stat membru comunică
fără întârziere agenției lista acestor autorități,
inclusiv a celor menționate la articolul 52 alineatul (4), precum și
orice modificări aduse respectivei liste.
3.
În termen de 4 luni de la intrarea în vigoare a
prezentului regulament, agenția publică o listă consolidată
a autorităților menționate la alineatul (2) în Jurnalul
Oficial al Uniunii Europene. În cazul în care există modificări
ale listei, agenția publică o listă consolidată
actualizată o dată pe an.
Articolul 24

Proceduri de introducere a datelor din
cerere
1.
În cazul în care o cerere este admisibilă în
temeiul articolului 11, autoritatea competentă creează fără
întârziere dosarul de cerere, introducând în repertoriul central datele
menționate la articolul 25, în măsura în care aceste date trebuie
furnizate de solicitant.
2.
Atunci când anumite date nu trebuie furnizate în
mod obligatoriu, din considerente de natură juridică, câmpul
(câmpurile) respectiv(e) se marchează cu „nu se aplică”.
Articolul 25
Date care trebuie introduse în
momentul depunerii unei cereri de acces la RTP
Autoritatea competentă introduce
următoarele date în dosarul de cerere:
(1)
numărul unic al cererii;
(2)
stadiul procedurii, indicându-se că s-a
solicitat accesul la RTP;
(3)
autoritatea la care s-a depus cererea, inclusiv
sediul acesteia;
(4)
datele următoare, preluate din formularul de
cerere:
(a)
numele de familie; prenumele;
(b)
numele la naștere [numele de familie
purtate(e) anterior], țara de naștere, cetățenia
(cetățeniile); sexul;
(c)
data nașterii, locul nașterii;
(d)
tipul și numărul documentului
(documentelor) de călătorie, autoritatea care l(e)-a eliberat și
data eliberării și a expirării acestuia (acestora);
(e)
locul și data cererii;
(f)
dacă este cazul, în temeiul articolului 9
alineatul (5), detaliile privind persoana răspunzătoare de plata
cheltuielilor de întreținere ale solicitantului pe perioada șederii,
și anume:
(i)      în cazul unei persoane fizice, numele
și prenumele, adresa și numărul de telefon ale acesteia;
(ii)      în cazul unei societăți sau
al altei organizații, denumirea și adresa acesteia, numele și
prenumele persoanei de contact din cadrul
societății/organizației respective și numărul de
telefon;
(g)
scopurile principale ale deplasărilor;
(h)
adresa de domiciliu și numărul de telefon
ale solicitantului;
(i)
dacă este cazul, numărul autocolantului
de viză;
(j)
dacă este cazul, numărul permisului de
ședere sau al cărții de rezidență;
(k)
ocupația actuală și angajatorul; în
cazul studenților: denumirea instituției de
învățământ;
(l)
în cazul minorilor, numele și prenumele
autorității părintești sau ale tutorelui legal al
solicitantului;
(5)
amprentele digitale, în conformitate cu articolul 8.
Articolul 26
Date care trebuie adăugate în
repertoriul central în cazul în care se acordă sau se retrage accesul la
RTP
1.
În cazul în care a fost luată o decizie de a
se acorda accesul la RTP, autoritatea competentă care a acordat accesul
adaugă următoarele date în dosarul de cerere:
(a)
stadiul procedurii, indicând că s-a acordat
accesul la RTP;
(b)
autoritatea care a acordat accesul, inclusiv sediul
acesteia;
(c)
locul și data luării deciziei de a se
acorda accesul la RTP;
(d)
 data la care începe și data la care
expiră durata de valabilitate accesului.
2.
În cazul în care cererea este retrasă de
solicitant înainte de luarea unei decizii de a se acorda sau nu accesul la RTP,
autoritatea competentă indică faptul că cererea a fost
clasată din acest motiv și data clasării și șterge
datele din dosarul de cerere.
Articolul 27
Date care trebuie introduse în token în cazul
în care se acordă accesul la RTP
1.
În cazul în care a fost luată o decizie de a
se acorda accesul la RTP, autoritatea competentă care a acordat accesul
introduce în token un număr de identificare unic. Numărul de
identificare unic este identic cu numărul cererii.
2.
Tokenul i se eliberează solicitantului.
Articolul 28
Date care trebuie adăugate în
repertoriul central în cazul în care se refuză accesul la RTP
1.
În cazul în care a fost luată o decizie de a
se refuza accesul la RTP, autoritatea competentă care a refuzat accesul
adaugă următoarele date în dosarul de cerere:
(a)
stadiul procedurii, indicând că s-a refuzat
accesul la RTP;
(b)
 autoritatea care a refuzat accesul la RTP,
inclusiv sediul acesteia;
(c)
 locul și data luării deciziei de a se
refuza accesul la RTP.
2.
În dosarul de cerere se menționează, de
asemenea, motivul (motivele) pentru care a fost refuzat accesul la RTP, care
poate (pot) fi unul sau mai multe dintre motivele enumerate la articolul 15
alineatul (1).
Articolul 29
Date care trebuie adăugate în
repertoriul central în cazul în care se revocă accesul la RTP
1.
În cazul în care a fost luată o decizie de a
se revoca accesul la RTP, autoritatea competentă care a luat decizia
respectivă adaugă următoarele date în dosarul de cerere:
(a)
stadiul procedurii, indicând că s-a revocat
accesul la RTP;
(b)
autoritatea care a revocat accesul, inclusiv sediul
acesteia;
(c)
locul și data luării deciziei de a se
revoca accesul la RTP.
2.
În dosarul de cerere se menționează
motivul (motivele) revocării accesului la RTP, care poate (pot) fi unul
sau mai multe dintre motivele enumerate la articolul 16 alineatul (1).
Articolul 30
Date care trebuie adăugate în
repertoriul central în cazul în care se prelungește accesul la RTP
În cazul în care a fost luată o decizie
de a se prelungi accesul la RTP, autoritatea competentă care a luat
decizia respectivă adaugă următoarele date în dosarul de cerere:
(a)
stadiul procedurii, indicând că s-a prelungit
accesul la RTP;
(b)
autoritatea care a prelungit accesul, inclusiv
sediul acesteia;
(c)
locul și data luării deciziei;
(d)
data de la care începe și data la care
expiră perioada de prelungire.
CAPITOLUL VII
Utilizarea datelor
Articolul 31
Utilizarea datelor în scopul
examinării cererilor, în cazul tokenurilor pierdute sau furate sau în
cazul problemelor legate de facilitarea procesului de trecere a frontierelor
pentru călătorii înregistrați
1.
Autoritatea competentă consultă
repertoriul central în scopul examinării cererilor și a luării
de decizii cu privire la acestea, inclusiv a deciziei de a revoca sau de a
prelungi accesul la RTP. În plus, autoritățile competente consultă
repertoriul central în cazul tokenurilor pierdute sau furate sau în cazul în
care apar probleme legate de facilitarea procesului de trecere a frontierelor
pentru călătorii înregistrați.
2.
Pentru scopurile menționate la alineatul (1),
autoritatea competentă efectuează căutări cu ajutorul uneia
sau mai multora din datele următoare:
(a)
numărul unic al cererii;
(b)
datele menționate la articolul 25 alineatul (4)
literele (a), (b) și (c);
(c)
datele privind documentul de călătorie,
menționate la articolul 25 alineatul (4) litera (d);
(d)
autocolantul de viză, numărul permisul de
ședere sau cel al cărții de rezidență, dacă este
cazul.
3.
În cazul în care căutarea cu ajutorul uneia
sau mai multora din datele enumerate la alineatul (2) indică faptul
că datele privind solicitantul sunt înregistrate în repertoriul central,
autorității competente i se acordă accesul la dosarul de cerere,
dar nu și la secțiunea separată care conține datele
biometrice.
4.
Autoritatea competentă efectuează
căutări în secțiunea separată a repertoriului central cu
ajutorul datelor biometrice, în vederea extinderii accesului la RTP și
dacă apar probleme legate de facilitarea procesului de trecere a
frontierelor pentru călătorii înregistrați, numai în cazul în
care amprentele și tokenul sunt prezentate de către
călătorul înregistrat în același timp. În cazul în care
această căutare indică faptul că datele privind
călătorul înregistrat sunt stocate în repertoriul central,
autorității competente i se acordă accesul la dosarul de cerere,
inclusiv la datele biometrice.
5.
Autoritatea competentă efectuează căutări
în secțiunea separată a repertoriului central doar cu ajutorul
datelor biometrice, fără a recurge la token, numai pentru a examina
cererile, a decide dacă să revoce sau nu accesul la RTP și în
cazul în care tokenul a fost pierdut sau furat. În cazul în care această
căutare indică faptul că datele privind solicitantul sunt
stocate în repertoriul central, autorității competente i se
acordă accesul la dosarul de cerere, inclusiv la datele biometrice.
Articolul 32
Utilizarea datelor la punctele de trecere a frontierelor externe pentru
verificări la frontieră
1.
În scopul facilitării procesului de trecere a
frontierei pentru călătorii înregistrați, prin verificarea
identității călătorilor înregistrați și prin
verificarea faptului că accesul la RTP a fost acordat și/sau că
sunt îndeplinite condițiile de intrare sau de ieșire de pe teritoriul
statelor membre, în conformitate cu Codul Frontierelor Schengen, autoritatea
competentă are dreptul de a efectua căutări în repertoriul
central, utilizând numărul unic de identificare (tokenul) și
numărul documentului de călătorie, pentru a determina dacă
accesul la RTP a fost acordat și a verifica, în același timp,
identitatea călătorului înregistrat, prin verificarea amprentelor
digitale ale acestuia.
2.
În cazul în care căutarea cu ajutorul datelor
enumerate la alineatul (1) indică faptul că datele privind
călătorul înregistrat sunt stocate în repertoriul central,
autoritatea competentă primește un răspuns de tipul „hit/no hit”
(răspuns pozitiv/răspuns negativ).
3.
În cazul în care o verificare la frontiere se
efectuează manual, fără a se aduce atingere alineatului (1),
verificarea identității călătorului înregistrat se poate
face manual prin verificarea vizuală a documentului de
călătorie.
Articolul 33
Utilizarea datelor în scopul
elaborării de rapoarte și statistici
Autoritățile competente
consultă datele următoare exclusiv în scopul elaborării de
rapoarte și statistici, fără a li se permite identificarea
solicitanților:
(1)
informații referitoare la stadiul procedurii;
(2)
cetățenia actuală a solicitantului;
(3)
data și locul cererii;
(4)
tipul (tipurile) și motivul (motivele)
deciziei privind accesul la RTP;
(5)
tipul documentului (documentelor) de
călătorie și țara emitentă;
(6)
autoritatea competentă, inclusiv sediul
acesteia, în cazul în care a fost luată o decizie de acordare, refuzare,
revocare sau prelungire a accesului la RTP și data deciziei;
(7)
scopurile deplasărilor;
(8)
tokenurile pierdute sau furate.
CAPITOLUL VIII
Perioada de păstrare, modificarea
datelor și tokenurile pierdute sau furate
Articolul 34
Perioada de păstrare a datelor
stocate
1.
Fiecare dosar de cerere este stocat în repertoriul
central pentru o perioadă de maximum cinci ani, fără a se aduce
atingere ștergerii datelor menționate la articolul 16 alineatul
(7), la articolul 26 alineatul (2) și la articolul 35 și
păstrării evidențelor menționate la articolul 45.
Perioada respectivă începe:
(a)
de la data expirării perioadei de acordare sau
de prelungire a accesului la RTP;
(b)
da la data creării dosarului de cerere în
repertoriul central, în cazul în care cererea a fost retrasă;
(c)
de la data luării deciziei de autoritatea
competentă în cazul în care accesul la RTP a fost refuzat sau revocat.
2.
La expirarea perioadei menționate la alineatul
(1), repertoriul central șterge automat dosarul de cerere.
3.
Călătorul înregistrat poate păstra
tokenul.
Articolul 35
Modificarea datelor și
ștergerea anticipată a datelor
1.
Numai statul membru responsabil are dreptul de a
modifica datele pe care le-a introdus în repertoriul central, prin corectarea
sau ștergerea acestora.
2.
În cazul în care statul membru responsabil are
dovezi că datele prelucrate în repertoriul central sunt incorecte sau
că acestea au fost prelucrate în repertoriul central într-un mod care
contravine prezentului regulament, acesta verifică datele respective
și, dacă este necesar, le corectează sau le șterge
fără întârziere. Acest lucru poate fi, de asemenea, efectuat la
cererea călătorului înregistrat.
3.
În cazul în care un stat membru, altul decât statul
membru responsabil, are dovezi că datele prelucrate în repertoriul central
sunt incorecte sau că acestea au fost prelucrate în repertoriul central
într-un mod care contravine prezentului regulament, acesta informează
fără întârziere statul membru responsabil. Statul membru responsabil
verifică datele respective și, dacă este necesar, le
corectează sau le șterge fără întârziere.
4.
În cazul în care, înainte de expirarea perioadei
menționate la articolul 34 alineatul (1), un solicitant
dobândește cetățenia unui stat membru, dosarul de cerere este
șters fără întârziere din repertoriul central de către
autoritatea competentă a statului membru a cărui cetățenie
a fost dobândită.
5.
În cazul în care refuzul accesului la RTP a fost
anulat de o instanță judecătorească sau de o
instanță de apel, statul membru care a refuzat accesul la RTP
șterge datele menționate la articolul 28, fără întârziere,
după ce hotărârea de a anula refuzul accesului la RTP devine
definitivă. Cererea individuală care a făcut obiectul
hotărârii instanței judecătorești sau a instanței de
apel menționate mai sus este reexaminată de către autoritatea
competentă, luând în considerare avizul instanței
judecătorești sau a instanței de apel.
Articolul 36
Tokenurile pierdute sau furate
1.
Călătorul înregistrat informează
autoritatea care a eliberat tokenul dacă acesta a fost pierdut sau furat.
2.
În cazul în care o terță parte
informează autoritățile competente cu privire la pierderea sau
furtul unui token, acestea blochează accesul la RTP și
informează statul membru care a acordat accesul. Statul membru responsabil
informează călătorul înregistrat, prin telefon, fax,
poștă sau e-mail, cu privire la pierderea sau furtul tokenului.
3.
În cazul în care călătorul înregistrat
raportează pierderea sau furtul unui token, statul membru responsabil
verifică dacă respectivul călător are acces la RTP. La
cererea călătorului înregistrat, statul membru responsabil
eliberează un nou token. În caz contrar, accesul acordat este blocat.
4.
Călătorul înregistrat suportă
costurile aferente unui nou token.
CAPITOLUL IX
Dezvoltare, operare și
responsabilități
Articolul 37
Adoptarea măsurilor de punere în
aplicare de către Comisie
1.
Comisia adoptă măsurile necesare pentru
dezvoltarea, implementarea tehnică și evoluția repertoriului
central, a interfețelor uniforme și a infrastructurii de comunicații,
în special în ceea ce privește:
(a)
specificațiile privind rezoluția și
utilizarea amprentelor digitale pentru verificarea biometrică în RTP, în
conformitate cu articolul 8;
(b)
conceperea arhitecturii fizice a sistemului,
inclusiv a infrastructurii sale de comunicații;
(c)
introducerea datelor, în conformitate cu articolul 24;
(d)
accesarea datelor, în conformitate cu articolele 31,
32 și 33;
(e)
păstrarea, modificarea, ștergerea și
ștergerea anticipată a datelor, în conformitate cu articolele 34
și 35;
(f)
blocarea accesului acordat în caz de pierdere sau
furt al tokenului, în conformitate cu articolul 36;
(g)
păstrarea evidențelor și accesarea
datelor înregistrate, în conformitate cu articolul 45;
(h)
cerințele de performanță;
(i)
definirea cerințelor operaționale,
inclusiv a parametrilor tokenului.
Aceste acte de punere în aplicare se
adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la
articolul 57.
Articolul 38
Dezvoltarea și gestionarea
operațională
1.
Agenția are responsabilitatea de a dezvolta
repertoriul principal, repertoriul de rezervă, interfețele uniforme,
inclusiv punctele de intrare în rețea, infrastructura de comunicații
dintre sistemele naționale și punctele de intrare în rețea
și de a defini specificațiile tehnice ale tokenului cât mai curând
posibil după intrarea în vigoare a prezentului regulament și
adoptarea de către Comisie a măsurilor prevăzute la articolul 37.
Agenția adoptă specificațiile tehnice pentru tokenuri și
pentru repertoriul central, interfețele uniforme și infrastructura de
comunicații, sub rezerva unui aviz favorabil din partea Comisiei.
Dezvoltarea constă în elaborarea și
implementarea specificațiilor tehnice, testarea și coordonarea
generală a proiectului.
Agenția efectuează o testare
completă a repertoriului central împreună cu statele membre. Comisia
informează Parlamentul European cu privire la rezultatele testului.
2.
Agenția este responsabilă de gestionarea
operațională a repertoriului principal, a repertoriului de
rezervă și a interfețelor uniforme. Aceasta
garantează, în cooperare cu statele membre, utilizarea în
permanență a celei mai performante tehnologii existente, pe baza unei
analize costuri-beneficii. Agenția este, de asemenea, responsabilă de
gestionarea operațională a infrastructurii de comunicații dintre
repertoriul central și punctele de intrare în rețea.
Gestionarea operațională a repertoriului
central constă în îndeplinirea tuturor sarcinilor necesare pentru ca
repertoriul central să poată funcționa 24 de ore din 24, 7 zile
din 7, în conformitate cu prezentul regulament; este vorba mai ales de
lucrările de întreținere și perfecționările tehnice
necesare pentru a asigura funcționarea sistemului la un nivel
satisfăcător de calitate operațională, în special în ceea
ce privește timpul necesar consultării repertoriului central de către
oficiile consulare și punctele de trecere a frontierei, care ar trebui
să fie cât mai redus cu putință.
3.
Fără a aduce atingere articolului 17 din
Statutul funcționarilor Uniunii Europene, agenția aplică normele
corespunzătoare privind secretul profesional sau alte
responsabilități echivalente de confidențialitate tuturor
angajaților care trebuie să utilizeze date RTP în activitatea lor.
Această obligație continuă să se aplice și după
ce persoanele respective au încetat să mai ocupe o anumită
funcție sau un anumit post sau după ce și-au încetat
activitatea.
Articolul 39
Responsabilitățile
naționale
1.
Fiecare stat membru este responsabil de:
(a)
dezvoltarea sistemului său național,
conectarea la repertoriul central și eliberarea tokenurilor;
(b)
organizarea, gestionarea, funcționarea și
întreținerea sistemului său național;
(c)
gestionarea și reglementarea accesului
autorităților competente la repertoriul central, în conformitate cu
dispozițiile prezentului regulament, precum și întocmirea și
actualizarea periodică a unei liste cu membrii personalului de acest tip
și profilurile lor.
2.
Fiecare stat membru desemnează o autoritate
națională, care acordă accesul autorităților
competente la repertoriul central, și conectează această
autoritate națională la punctele de intrare în rețea.
3.
Fiecare stat membru aplică proceduri
automatizate de prelucrare a datelor.
4.
Înainte de a fi autorizat să prelucreze datele
stocate în repertoriul central, membrii personalului autorităților
care au dreptul de a accesa sau a utiliza repertoriul central urmează o
formare corespunzătoare cu privire la normele în materie de securitate
și protecție a datelor.
5.
Costurile aferente sistemelor naționale,
precum și găzduirii web a interfeței naționale sunt
suportate din bugetul Uniunii.
Articolul 40
Responsabilitatea în materie de
utilizare a datelor
1.
Fiecare stat membru garantează prelucrarea
legală a datelor și în special faptul că numai personalul
autorizat în mod corespunzător are acces la datele prelucrate în
repertoriul central pentru îndeplinirea sarcinilor care îi revin în
conformitate cu prezentul regulament. Statul membru responsabil
garantează în special că:
(a)
datele sunt colectate în mod legal;
(b)
datele sunt transmise în mod legal către
repertoriul central;
(c)
datele sunt corecte și actualizate atunci când
sunt transmise către repertoriul central.
2.
Agenția se asigură că repertoriul
central este utilizat în conformitate cu dispozițiile prezentului
regulament și cu măsurile sale de punere în aplicare menționate
la articolul 37. În special, agenția:
(a)
ia măsurile necesare pentru a asigura
securitatea repertoriului central și a infrastructurii de comunicații
între repertoriul central și punctele de intrare în rețea,
fără a aduce atingere responsabilităților fiecărui stat
membru;
(b)
garantează că numai personalul autorizat
în mod corespunzător are acces la datele prelucrate în repertoriul
central, pentru îndeplinirea sarcinilor agenției, în conformitate cu
prezentul regulament.
3.
Agenția informează Parlamentul European,
Consiliul și Comisia cu privire la măsurile pe care le ia în
conformitate cu alineatul (2) pentru începerea operațiunilor RTP.
Articolul 41
Păstrarea datelor în
fișierele naționale
1.
Un stat membru poate păstra în dosarele sale
naționale datele alfanumerice pe care statul membru respectiv le-a
introdus în repertoriul central, în conformitate cu scopurile RTP și în
conformitate cu dispozițiile legale relevante, inclusiv cu cele privind
protecția datelor.
2.
Perioada de păstrare a datelor în fișiere
naționale nu o depășește pe cea de păstrare a datelor
în repertoriul central.
3.
Orice utilizare a datelor care nu este
conformă cu dispozițiile prevăzute la alineatul (1) este
considerată drept o utilizare abuzivă în temeiul legislației
naționale a fiecărui stat membru.
4.
Prezentul articol nu poate fi interpretat ca
impunând orice adaptare tehnică a repertoriului central. Statele membre
pot păstra datele în conformitate cu prezentul articol doar pe propria
cheltuială, propriul risc și cu propriile mijloace tehnice.
Articolul 42
Comunicarea datelor către
țări terțe sau organizații internaționale
Datele prelucrate în repertoriul central sau
în cursul examinării cererilor în temeiul prezentului regulament nu sunt
în niciun caz transferate sau puse la dispoziția unei țări
terțe sau a unei organizații internaționale.
Articolul 43
Securitatea datelor
1.
Statul membru responsabil asigură securitatea
datelor înainte de transmiterea acestora către punctele de intrare în
rețea și în timpul respectivei transmiteri. Fiecare stat membru
garantează securitatea datelor pe care le primește de la repertoriul
central.
2.
Fiecare stat membru, în raport cu sistemul său
național, adoptă măsurile necesare, care cuprind și un plan
de securitate, pentru:
(a)
a proteja fizic datele, inclusiv prin elaborarea de
planuri de urgență pentru protejarea infrastructurii critice;
(b)
a interzice accesul persoanelor neautorizate în
incintele naționale în care statul membru efectuează operațiuni
în conformitate cu scopurile RTP (verificări la intrarea în incinte);
(c)
a împiedica citirea, copierea, modificarea sau
eliminarea neautorizată a suporturilor de date (controlul suporturilor de
date);
(d)
a împiedica introducerea neautorizată de date
și vizualizarea, modificarea sau ștergerea neautorizată a
datelor cu caracter personal stocate (controlul stocării);
(e)
a împiedica prelucrarea neautorizată a datelor
în repertoriul central și orice modificare sau ștergere
neautorizată a datelor prelucrate în repertoriul central (controlul
introducerii datelor);
(f)
a se asigura că persoanele autorizate să
acceseze repertoriul central au acces numai la datele care fac obiectul
autorizației lor de acces, prin utilizarea exclusivă a unor nume de
utilizator individuale și unice și a unor coduri de acces
confidențiale (controlul accesului la date);
(g)
a se asigura că toate autoritățile
care au acces la repertoriul central creează profiluri care descriu
funcțiile și responsabilitățile persoanelor autorizate
să introducă, să modifice, să șteargă, să
consulte datele și să efectueze căutări în acestea și
că respectivele autorități pun aceste profiluri la
dispoziția autorităților de supraveghere menționate la
articolul 52, fără întârziere, la cererea acestora (profiluri ale
personalului);
(h)
a garanta posibilitatea de a verifica și de a
stabili care sunt organismele cărora le pot fi transmise datele cu
caracter personal prin utilizarea echipamentelor de comunicare a datelor
(controlul comunicării);
(i)
a garanta posibilitatea de a verifica și de a
stabili ce fel de date au fost prelucrate în repertoriul central, în ce moment,
de către cine și cu ce scop (controlul înregistrării datelor);
(j)
a împiedica citirea, copierea, modificarea sau
ștergerea neautorizată a datelor cu caracter personal pe durata
transmiterii acestora către repertoriul central sau dinspre acesta sau în
timpul transportului suportului de date, în special prin intermediul tehnicilor
de criptare corespunzătoare (controlul transportului);
(k)
a monitoriza eficacitatea măsurilor de
securitate prevăzute la prezentul alineat și a lua măsurile de
organizare necesare referitoare la supravegherea internă, pentru a asigura
respectarea dispozițiilor prezentului regulament (audit intern).
3.
Agenția ia măsurile necesare în vederea
realizării obiectivelor menționate la alineatul (2) în ceea ce
privește funcționarea repertoriului central, inclusiv prin adoptarea
unui plan de securitate.
Articolul 44
Răspundere
1.
Orice persoană sau stat membru care a suferit
prejudicii ca urmare a unei operațiuni ilegale de prelucrare sau a unei
acțiuni incompatibile cu dispozițiile prezentului regulament are
dreptul să obțină despăgubiri de la statul membru
răspunzător pentru prejudiciile suferite. Acest stat este exonerat de
responsabilitate, integral sau parțial, dacă dovedește că
faptul care a cauzat prejudiciul nu îi este imputabil.
2.
În cazul în care orice nerespectare de către
un stat membru a obligațiilor care îi revin în temeiul prezentului
regulament produce prejudicii RTP, statul membru respectiv este
răspunzător pentru aceste prejudicii, cu excepția cazului în
care agenția sau un alt stat membru participant la RTP nu a luat
măsurile rezonabile necesare pentru a preveni producerea prejudiciilor sau
pentru a diminua impactul acestora.
3.
Acțiunile în despăgubiri împotriva unui
stat membru pentru prejudiciile menționate la alineatele (1) și (2)
sunt reglementate de dispozițiile de drept intern al statului membru
pârât.
Articolul 45
Păstrarea evidențelor
1.
Fiecare stat membru și agenția
păstrează evidențe ale tuturor operațiunilor de prelucrare
a datelor în cadrul repertoriului central. Aceste evidențe indică
scopul utilizării datelor menționate la articolul 23 alineatul (1)
și la articolele 31 și 33, data și ora, tipul datelor transmise
menționate la articolele 25-26 și 28-30, tipul datelor utilizate
pentru interogare menționate la articolele 31-33 și numele
autorității care a introdus sau a extras datele. În plus, fiecare
stat membru ține evidența personalului autorizat în mod
corespunzător pentru introducerea sau extragerea datelor.
2.
Aceste evidențe pot fi utilizate numai pentru
monitorizarea admisibilității prelucrării datelor din punctul de
vedere al protecției acestora, precum și pentru garantarea
securității datelor. Evidențele sunt protejate, prin măsuri
corespunzătoare, împotriva accesului neautorizat și șterse
după o perioadă de un an de la expirarea perioadei de păstrare
de cinci ani menționate la articolul 33 alineatul (1), în cazul în care nu
sunt necesare pentru procedurile de monitorizare deja inițiate.
Articolul 46

Autocontrolul
Statele membre se asigură că fiecare
autoritate care are dreptul de acces la repertoriul central ia măsurile
necesare pentru asigurarea conformității cu prezentul regulament
și cooperează, atunci când este necesar, cu autoritatea de
supraveghere.
Articolul 47
Sancțiuni
Statele membre adoptă măsurile
necesare pentru a se asigura că orice utilizare frauduloasă a datelor
introduse în repertoriul central se pedepsește prin sancțiuni,
inclusiv sancțiuni de natură administrativă și/sau
penală, în conformitate cu legislația națională, care sunt
efective, proporționale și disuasive.
CAPITOLUL X
Drepturile persoanelor vizate și supravegherea
Articolul
48
Dreptul la informare
1.
Statul membru responsabil pune la dispoziția
solicitanților și a persoanelor menționate la articolul 25
alineatul (4) litera (f) următoarele informații:
(a)
identitatea operatorului menționat la
articolul 52 alineatul (4), inclusiv datele de contact ale acestuia;
(b)
scopurile în care datele vor fi prelucrate în RTP;
(c)
categoriile de destinatari ai datelor;
(d)
perioada de păstrare a datelor;
(e)
caracterul obligatoriu al colectării datelor
pentru examinarea cererii;
(f)
existența dreptului de acces la datele care îi
privesc și a dreptului de a cere corectarea datelor eronate sau
ștergerea datelor care îi privesc și care au fost prelucrate în mod
ilegal, inclusiv a dreptului de a primi informații despre procedurile de
exercitare a acestor drepturi și datele de contact ale
autorităților de supraveghere menționate la articolul 52
alineatul (1), care soluționează plângerile referitoare la
protecția datelor cu caracter personal.
2.
Informațiile menționate la alineatul (1)
sunt puse la dispoziția solicitantului în scris în momentul
colectării datelor din formularul de cerere și al prelevării
amprentelor digitale, în conformitate cu articolul 25 alineatele (4) și (5).
3.
Informațiile menționate la alineatul (1)
sunt puse la dispoziția persoanelor menționate la articolul 25
alineatul (4) litera (f) în formularele care urmează să fie semnate
de persoanele care adresează invitații, se angajează să ia
în întreținere și să ofere găzduire.
În cazul în care nu există astfel de
formulare semnate de persoanele respective, informațiile sunt furnizate în
conformitate cu dispozițiile articolului 11 din Directiva 95/46/CE.
Articolul 49
Dreptul la acces, corectare și
anulare
1.
Fără a aduce atingere obligației de
a furniza alte informații în conformitate cu articolul 12 litera (a) din
Directiva 95/46/CE, orice persoană are dreptul să i se comunice
datele care o privesc înregistrate în repertoriul central și identitatea
statului membru care le-a transmis către repertoriul central. Acest acces
la date poate fi acordat numai de un stat membru. Fiecare stat membru ține
evidența solicitărilor privind un astfel de acces.
2.
Orice persoană poate solicita ca datele care o
privesc și care sunt incorecte să fie corectate și ca datele
înregistrate în mod ilegal să fie șterse. Corectarea și
ștergerea sunt efectuate fără întârziere de către statul
membru care a transmis datele, în conformitate cu propriile acte cu putere de
lege, norme administrative și proceduri.
3.
În cazul în care solicitarea prevăzută la
alineatul (2) nu este adresată statului membru responsabil, ci unui alt
stat membru, autoritățile statului membru căruia i-a fost
înaintată solicitarea contactează autoritățile statului
membru responsabil în termen de 14 zile. Statul membru responsabil
verifică exactitatea datelor și legalitatea prelucrării acestora
în repertoriul central în termen de o lună.
4.
În cazul în care reiese că datele înregistrate
în repertoriul central sunt incorecte sau au fost înregistrate în mod ilegal,
statul membru care a transmis datele corectează sau șterge datele în
conformitate cu articolul 35 alineatele (2) și (3). Statul membru
responsabil îi confirmă în scris și fără întârziere
persoanei interesate că a luat măsuri pentru corectarea sau
ștergerea datelor care o privesc.
5.
În cazul în care statul membru responsabil nu
consideră că datele înregistrate în repertoriul central sunt
incorecte sau că au fost înregistrate în mod ilegal, acesta îi
explică în scris și fără întârziere persoanei interesate
motivele pentru care nu este dispus să corecteze sau să
șteargă datele care o privesc.
6.
De asemenea, statul membru responsabil
informează persoana interesată cu privire la ce măsuri poate lua
în cazul în care nu acceptă explicația oferită. Informarea
respectivă cuprinde precizări referitoare la căile de a intenta
o acțiune sau de a depune o plângere la autoritățile sau
instanțele judecătorești competente din respectivul stat membru
și la orice formă de asistență, inclusiv din partea
autorităților de supraveghere menționate la articolul 52, care
este disponibilă în conformitate cu actele cu putere de lege, normele
administrative și procedurile respectivului stat membru.
Articolul 50
Cooperarea în vederea garantării
drepturilor privind protecția datelor
1.
Statele membre colaborează în mod activ în
vederea garantării drepturilor prevăzute la articolul 49 alineatele (2)
și (3).
2.
În fiecare stat membru, autoritatea de supraveghere
asistă, la cerere, persoana interesată și îi oferă
consiliere în exercitarea dreptului său de corectare sau ștergere a
datelor care o privesc, în conformitate cu articolul 28 alineatul (4) din
Directiva 95/46/CE.
3.
Autoritatea de supraveghere a statului membru
responsabil care a transmis datele și autoritățile de
supraveghere din statele membre în care a fost depusă cererea
cooperează în acest scop.
Articolul
51
Măsuri corective
1.
În fiecare stat membru, orice persoană are
dreptul de a intenta o acțiune sau de a depune o plângere la
autoritățile competente, precum și dreptul la o cale de atac
eficientă în fața unei instanțe din statul membru care i-a
refuzat dreptul de acces la datele care o privesc sau dreptul de corectare sau
ștergere a acestor date, prevăzut la articolul 49 alineatele (1)
și (2).
2.
Asistența autorităților de
supraveghere rămâne disponibilă pe întreaga durată a procedurii.
Articolul 52
Supravegherea de către
autoritatea națională de supraveghere
1.
Autoritatea de supraveghere monitorizează
legalitatea prelucrării datelor cu caracter personal, menționate la
articolul 22 alineatul (1), de către statul membru în cauză, inclusiv
transmiterea acestora către repertoriul central și dinspre acesta.
2.
Autoritatea de supraveghere garantează
că, cel puțin o dată la patru ani, se realizează un audit
al operațiilor de prelucrare a datelor în sistemul național, în
conformitate cu normele internaționale de audit relevante.
3.
Statele membre se asigură că autoritatea
lor de supraveghere are resurse suficiente pentru a îndeplini sarcinile care
i-au fost încredințate în temeiul prezentului regulament.
4.
În ceea ce privește prelucrarea datelor cu
caracter personal în RTP, fiecare stat membru desemnează autoritatea care
este considerată drept operator, în conformitate cu articolul 2 litera (d)
din Directiva 95/46/CE, și care are principala responsabilitate pentru
prelucrarea datelor de către statul membru respectiv. Fiecare stat membru
comunică numele acestei autorități Comisiei.
5.
Fiecare stat membru pune la dispoziția
autorităților de supraveghere orice informație solicitată
de acestea și, în special, informații privind activitățile
realizate în conformitate cu articolul 39 și cu articolul 40 alineatul (1),
le pune la dispoziție listele prevăzute la articolul 39 alineatul (1)
litera (c) și evidențele menționate la articolul 45 și le
permite să aibă acces în orice moment în toate sediile proprii.
Articolul 53
Controlul exercitat de Autoritatea
Europeană pentru Protecția Datelor
1.
Autoritatea Europeană pentru Protecția
Datelor verifică dacă activitățile de prelucrare a datelor
cu caracter personal desfășurate de agenție sunt realizate în
conformitate cu prezentul regulament. Îndatoririle și competențele
menționate la articolele 46 și 47 din Regulamentul (CE) nr. 45/2001
se aplică în consecință.
2.
Autoritatea Europeană pentru Protecția
Datelor garantează că, cel puțin o dată la patru ani, se
realizează un audit al activităților de prelucrare a datelor cu
caracter personal desfășurate de agenție, în conformitate cu
normele internaționale de audit relevante. Un raport al acestui audit este
trimis Parlamentului European, Consiliului, agenției, Comisiei și
autorităților de supraveghere. Agenției i se oferă
posibilitatea de a face observații înainte de adoptarea raportului.
3.
Agenția pune la dispoziția
Autorității Europene pentru Protecția Datelor informațiile
solicitate de aceasta, asigurându-i accesul la toate documentele și
evidențele menționate la articolul 45 alineatul (1), precum și
în toate sediile sale, în orice moment.
Articolul 54
Cooperarea între
autoritățile de supraveghere și Autoritatea Europeană
pentru Protecția Datelor
1.
Autoritățile de supraveghere și
Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor, acționând
fiecare în sfera specifică de competență, cooperează în mod
activ în cadrul responsabilităților lor și asigură
supravegherea coordonată a RTP.
2.
Aceste autorități, acționând fiecare
în sfera specifică de competență, fac schimb de informații
relevante, se asistă reciproc în efectuarea auditurilor și a
inspecțiilor, examinează dificultățile legate de
interpretarea sau aplicarea prezentului regulament, analizează problemele
privind exercitarea supravegherii independente sau a drepturilor persoanelor
vizate, elaborează propuneri armonizate în vederea găsirii unor
soluții comune la orice problemă și promovează
sensibilizarea publicului în ceea ce privește drepturile în materie de
protecție a datelor, dacă este necesar.
3.
Autoritățile de supraveghere și
Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor se reunesc în acest
scop cel puțin de două ori pe an. Costurile acestor reuniuni sunt
suportate de Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor. Regulamentul
de procedură se adoptă cu ocazia primei reuniuni. Alte metode de
lucru sunt elaborate de comun acord, dacă este necesar.
4.
Un raport comun al activităților este
trimis Parlamentului European, Consiliului, Comisiei și agenției o
dată la doi ani. Acest raport include un capitol despre fiecare stat
membru, întocmit de autoritatea de supraveghere a statului membru respectiv.
CAPITOLUL XI
Dispoziții finale
Articolul
55
Începerea transmiterii datelor
1.
Fiecare stat membru aduce la cunoștința
Comisiei faptul că a luat măsurile de natură tehnică
și juridică necesare pentru transmiterea datelor menționate la
articolul 22 alineatul (1) către repertoriul central.
2.
Agenția informează Comisia că a luat
toate măsurile tehnice necesare menționate la articolul 38 alineatul
(1).
Articolul
56
Începerea operațiunilor
Comisia stabilește data de începere a
operațiunilor RTP, după ce:
(a)
măsurile menționate la articolul 37
alineatele (1) și (2) au fost adoptate,
(b)
în urma validării măsurilor de
natură tehnică, statele membre au notificat Comisiei faptul că
au adoptat măsurile de natură tehnică și juridică
necesare pentru colectarea datelor menționate la articolul 22 alineatul (1)
și transmiterea acestora către repertoriul central,
(c)
agenția a anunțat finalizarea cu succes a
testării complete a repertoriului central prevăzute la articolul 38
alineatul (1) și
(d)
agenția a notificat Comisiei că
repertoriul central este gata să își înceapă activitatea.
Articolul 57
Procedura comitetelor
1.
Comisia este asistată de un comitet. Acesta
este un comitet instituit în sensul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
2.
În cazul în care se face trimitere la prezentul
alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
Articolul 58
Modificări ale anexelor
Comisia este împuternicită să adopte
acte delegate, în conformitate cu articolul 59, de modificare a anexelor la
prezentul regulament.
Articolul 59
Exercitarea delegării
1.
Competența de a adopta acte delegate este
conferită Comisiei în condițiile prevăzute la prezentul articol.

2.
Delegarea de competențe prevăzută la
articolul 10 alineatul (2) și la articolul 58 se conferă pentru o
perioadă nedeterminată, începând cu X.X.201X (data intrării în
vigoare a prezentului regulament).
3.
Delegarea de competențe menționată
la articolul 10 alineatul (2) și la articolul 58 poate fi revocată în
orice moment de Parlamentul European sau de Consiliu. Decizia de revocare pune
capăt delegării de competențe specificată în decizia
respectivă. Decizia produce efecte din ziua care urmează datei
publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau de la o
dată ulterioară menționată în decizie. Decizia nu aduce
atingere validității niciunui act delegat deja în vigoare.
4.
Imediat după ce adoptă un act delegat,
Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
5.
Un act delegat adoptat în temeiul articolului 10
alineatul (2) și al articolului 58 intră în vigoare doar dacă
Parlamentul European sau Consiliul nu au formulat nicio obiecție în termen
de două luni de la notificarea actului respectiv Parlamentului European
și Consiliului sau dacă, înainte de expirarea acestui termen, atât
Parlamentul European, cât și Consiliul au informat Comisia că nu au
obiecții. Termenul respectiv se prelungește cu două luni
la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 60
Notificarea
1.
Statele membre transmit o notificare Comisiei cu
privire la:
(a)
formularul național de luare în
întreținere și/sau de găzduire menționat la articolul 9
alineatul (5), dacă este cazul;
(b)
autoritatea care este considerată a fi
operatorul menționat la articolul 52 alineatul (4);
(c)
măsurile de natură tehnică și
juridică necesare menționate la articolul 56.
2.
Statele membre transmit o notificare agenției
cu privire la:
(a)
autoritățile competente care sunt
abilitate să introducă, să modifice, să șteargă
sau să consulte datele ori să efectueze căutări în datele
menționate la articolul 23;
(b)
statisticile întocmite în conformitate cu articolul
18 alineatul (5) și cu anexa V.
3.
Agenția transmite o notificare Comisiei cu
privire la faptul că a luat toate măsurile tehnice necesare și
că repertoriul central este gata pentru începerea operațiunilor.
4.
Comisia pune informațiile comunicate în
temeiul alineatului (1) litera (a) la dispoziția statelor membre și a
publicului, prin intermediul unei publicații electronice permanent
actualizate.
5.
Bulgaria, Cipru și România transmit o
notificare Comisiei în termen de 10 zile lucrătoare cu privire la faptul
că recunosc sau nu recunosc în mod unilateral participarea la RTP a unui
călător înregistrat, pentru ca acesta să poată beneficia de
facilitarea verificărilor de frontieră la frontierele lor externe.
Comisia publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
informațiile comunicate de statele membre în cauză.
Articolul
61
Grupul consultativ
Grupul consultativ oferă agenției
expertiza legată de RTP, în special în contextul pregătirii
programului său anual de lucru și a raportului său anual de
activitate.
Articolul
62
Formare
Agenția îndeplinește atribuții
legate de formarea personalului în ceea ce privește utilizarea
tehnică a repertoriului central.
Articolul
63
Monitorizare și evaluare
1.
Agenția se asigură că există
proceduri prin care se monitorizează funcționarea repertoriului
central, prin raportare la obiective legate de rezultatele obținute,
raportul costuri-eficacitate, securitate și calitatea serviciilor.
2.
În vederea întreținerii tehnice, agenția
are acces la informațiile necesare legate de operațiunile de
prelucrare efectuate în repertoriul central.
3.
După doi ani de la începerea
operațiunilor RTP și, ulterior, o dată la doi ani, agenția
prezintă Parlamentului European, Consiliului și Comisiei un raport
privind funcționarea tehnică a RTP, inclusiv securitatea acestuia.
4.
După trei ani de la începerea
operațiunilor RTP și, ulterior, o dată la patru ani, Comisia
realizează o evaluare generală a RTP. Această evaluare
generală include o examinare a rezultatelor obținute în raport cu
obiectivele fixate și o evaluare a valabilității continue a
raționamentului care stă la baza programului, a punerii în aplicare a
prezentului regulament în ceea ce privește RTP, a securității
RTP, a punerii în aplicare a colectării și utilizării datelor
biometrice, a respectării normelor de protecție a datelor și a
organizării procedurilor legate de cereri și de eliberarea de
tokenuri. Comisia transmite raportul de evaluare Parlamentului European și
Consiliului. Raportul este însoțit, dacă este necesar, de propuneri
corespunzătoare de modificare a prezentului regulament.
5.
Statele membre furnizează agenției
și Comisiei informațiile necesare pentru elaborarea rapoartelor
menționate la alineatele (3) și (4), conform parametrilor cantitativi
predefiniți de către agenție și, respectiv, de către
Comisie.
6.
Agenția furnizează Comisiei
informațiile necesare pentru realizarea evaluărilor generale
menționate la alineatul (4).
Articolul
64
Intrare în vigoare și
aplicabilitate
1.
Prezentul regulament intră în vigoare în a
douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii
Europene.
2.
Se aplică de la data menționată la
articolul 56.
3.
Articolele 37, 38, 39, 43, 55, 56, 57, 58, 59
și 60 se aplică începând de la data menționată la alineatul
(1).
Prezentul regulament este obligatoriu în toate
elementele sale și se aplică direct în statele membre în conformitate
cu tratatele.
Adoptat la Bruxelles,
Pentru Parlamentul European                      Pentru
Consiliu
Președintele                                                  Președintele

ANEXA I
FORMULAR DE CERERE ARMONIZAT[40]
Cerere de participare la
programul de înregistrare a călătorilor
 1. Numele de familie (x) || EXCLUSIV PENTRU UZ OFICIAL
 2. Numele la naștere [numele de familie purtat(e) anterior] (x) || Data cererii: Numărul cererii: Cerere depusă la □ ambasadă/consulat □ CCPC □ punctul de trecere a frontierei   Numele:   Dosar tratat de:   Documente justificative: □ Document de călătorie □ Mijloace de întreținere □ Invitație □ Mijloc de transport □ Altele:   Decizie: □ Acces refuzat □ Acces acordat   Valabilitate: De la până la
 3. Prenumele (x)
 4. Data nașterii (ziua-luna-anul)   || 5. Locul nașterii 5a. Țara de naștere || 6. Cetățenia actuală 6a. Cetățenia la naștere, dacă este diferită:
 7. Sex □ Bărbătesc □ Femeiesc □ Nespecificat || 8. Starea civilă □ Necăsătorit(ă) □ Căsătorit(ă) □ Despărțit(ă) □ Divorțat(ă) □ Văduv(ă) □ Alta (vă rugăm să precizați)
 9. În cazul minorilor: nume, prenume, adresă (dacă diferă de cea a solicitantului) și cetățenia persoanei care deține autoritatea parentală / tutorelui
 10. Tipul documentului de călătorie: □ Pașaport simplu □ Pașaport diplomatic □ Pașaport de serviciu □ Pașaport oficial □ Pașaport special □ Alt document de călătorie (vă rugăm să precizați)
 11. Numărul documentului de călătorie || 12. Data eliberării || 13. Valabil până la || 14. Eliberat de
 15. Adresa de domiciliu și adresa electronică ale solicitantului ||  Număr (numere) de telefon
 16. Reședința într-o țară alta decât țara cetățeniei actuale □ Nu □ Da. Permis de ședere sau document echivalent______Nr.______________, valabil până la
 * 17. Ocupația actuală și durata de angajare
 * 18. Numele, adresa și numărul de telefon ale angajatorului. Pentru studenți, numele și adresa instituției de învățământ.
 19. Scopurile principale ale deplasărilor: □ Turism □ Afaceri □ Vizită de familie sau prieteni □ Scop cultural □ Scop sportiv □ Vizită oficială □ Motive medicale □ Studiu □ altele (vă rugăm să precizați)
* Rubricile marcate cu * nu se completează de
către membrii de familie ai cetățenilor UE, SEE sau CH
(soț/soție, copil sau ascendent aflat în întreținere), în
situația în care aceștia își exercită dreptul la
liberă circulație. Membrii de
familie ai cetățenilor UE, SEE sau CH prezintă documente care
să dovedească această calitate și completează
rubricile nr. 25 și 26.
(x) Rubricile 1-3 se
completează în conformitate cu datele din documentul de
călătorie.
 20. Viză Schengen valabilă □ Nu______________ □ Da. Data (datele) de valabilitate de la ___________________ până la   Numărul de identificare al vizei:   ||
 21. Amprente digitale prelevate anterior, pentru depunerea unei cereri de participare la programul de înregistrare a călătorilor □ Nu [……………………………….] □ Da. […………………………………….] Data, dacă se cunoaște
 *22. Numele și prenumele persoanei (persoanelor) din statul membru (statele membre) care invită solicitantul. Dacă nu este cazul, numele hotelului (hotelurilor) sau adresa cazării (cazărilor) temporare în statul membru (statele membre)   ||
 Adresa și adresa de e-mail a persoanei (persoanelor) care invită solicitantul/hotelului (hotelurilor)/cazării (cazărilor) temporare   || Telefon și fax   ||
 *23. Numele și adresa societății/organizației care invită solicitantul     || Telefonul și faxul societății/organizației ||
 Numele, prenumele, adresa, telefonul, faxul și adresa de e-mail ale persoanei de contact din cadrul societății/organizației   ||
   ||
 *24. Costurile de transport și de întreținere ale solicitantului pe durata șederii sunt suportate ||
 □ de către solicitant       Mijloace de întreținere □ Numerar □ Cecuri de călătorie □ Carte de credit □ Cazare plătită în avans □ Transport plătit în avans □ Altele (vă rugăm să precizați) || □ de către un sponsor (gazdă, societate, organizație), vă rugăm să precizați [… …] □ menționat la rubricile 18 sau 19 [….…] □ altele (vă rugăm să precizați)   Mijloace de întreținere □ Numerar □ Cazare asigurată □ Toate cheltuielile asigurate pe durata șederii (șederilor) □ Transport plătit în avans □ Altele (vă rugăm să precizați) ||
   ||
 25. Date personale ale membrului de familie care este cetățean UE, SEE sau CH ||
 Nume || Prenume ||
 Data nașterii || Cetățenie || Numărul documentului de călătorie sau al cărții de identitate ||
 Adresă || Telefon || Adresa de e-mail ||
 26. Gradul de rudenie cu cetățeanul UE, SEE sau CH □ soț/soție □copil □nepot □ascendent aflat în întreținere ||
 27. Locul și data || 28. Semnătura (pentru minori, semnătura autorității parentale/tutorelui)     ||
 Am luat la cunoștință faptul că taxa aferentă cererii de participare la RTP nu este rambursată în nicio circumstanță.
 Am luat la cunoștință necesitatea deținerii unei asigurări medicale de călătorie corespunzătoare pentru prima mea ședere și pentru vizitele ulterioare pe teritoriul statelor membre.
Am luat la cunoștință și sunt de
acord cu următoarele: colectarea datelor
solicitate în prezentul formular de cerere și prelevarea amprentelor
digitale, dacă este cazul, sunt obligatorii pentru examinarea cererii de
participare la programul de înregistrare a călătorilor (RTP). Orice
date cu caracter personal care mă privesc, care apar în formularul de
cerere de participare la RTP, precum și amprentele mele digitale vor fi
transmise autorităților competente din statele membre și
prelucrate de aceste autorități, în vederea luării unei decizii
privind cererea mea de participare la RTP.
Astfel de date,
precum și datele referitoare la decizia luată cu privire la cererea
mea sau la o decizie privind revocarea sau prelungirea accesului la RTP vor fi
introduse și înregistrate în repertoriul central pentru o perioadă de
cel mult cinci ani, timp în care acestea vor fi accesibile
autorităților competente în domeniul vizelor sau
autorităților de frontieră. Autoritatea statului membru
responsabilă de prelucrarea datelor este: [(…)].
Am luat
cunoștință de faptul că am dreptul de a obține, în
oricare dintre statele membre, notificarea datelor care mă privesc și
care sunt înregistrate în repertoriul central, precum și notificarea
statului membru care a transmis aceste date, și de a solicita ca datele
care mă privesc și care sunt inexacte să fie corectate, iar cele
care au fost prelucrate ilegal să fie șterse. La solicitarea mea
expresă, autoritatea care îmi examinează cererea mă va informa
asupra modului în care îmi pot exercita dreptul de a verifica datele cu
caracter personal care mă privesc și de a solicita corectarea sau
ștergerea acestora, inclusiv eliminarea oricăror nereguli legate de
acestea, în conformitate cu legislația națională a statului
vizat. Autoritatea de supraveghere din statul membru respectiv [datele de
contact] va primi plângerile privind protecția datelor cu caracter
personal.
Declar, în
deplină cunoștință de cauză, că toate
informațiile furnizate de mine sunt corecte și complete. Am fost informat că orice declarație
falsă din partea mea va duce la refuzul cererii sau la revocarea
eventualului acces deja acordat, precum și la deferirea mea
justiției, în conformitate cu legislația statului membru care
tratează cererea.
Mă angajez
să părăsesc teritoriul statelor membre în timp util.
 Locul și data || Semnătura (pentru minori, semnătura autorității parentale/tutorelui):
ANEXA II
LISTA
NEEXHAUSTIVĂ A DOCUMENTELOR JUSTIFICATIVE
Documentele justificative menționate la
articolul 9, care trebuie depuse de o persoană care solicită accesul
la RTP, pot include elementele enumerate mai jos.
1.
Documentația referitoare la scopul
călătoriilor
(1)
Pentru călătoriile de afaceri:
(a)
o invitație din partea unei
societăți sau a unei autorități pentru participarea la
reuniuni, conferințe sau evenimente cu caracter comercial, industrial sau
profesional;
(b)
alte documente care să ateste existența
unor relații comerciale sau profesionale;
(c)
documente care să ateste
activitățile comerciale ale societății;
(d)
documente care să ateste
[statutul][situația] solicitantului în cadrul societății.
(2)
Pentru călătoriile efectuate în scopul
studiilor sau al altor tipuri de formare:
(a)
adeverința de înscriere la o instituție
de învățământ în vederea urmării unor cursuri de formare
profesională sau teoretice în cadrul formării de bază sau al
perfecționării;
(b)
carnete de student sau certificate pentru cursurile
la care solicitantul urmează să participe.
(3)
Pentru călătoriile efectuate în scopuri
turistice sau din motive personale:
(a)
documente referitoare la cazare:
(i)      o invitație din partea gazdei,
dacă este cazul;
(ii)      un document din partea instituției
de cazare sau un orice alt document corespunzător care să indice
tipul de cazare preconizat;
(b)
documente privind itinerarul:
(i)      confirmarea rezervărilor efectuate
în ultimul an sau orice alt document corespunzător care să
menționeze deplasarea (deplasările) preconizată (preconizate)
și/sau realizată (realizate).
(4)
Pentru călătoriile efectuate în scopuri
politice, științifice, culturale, sportive sau al unor evenimente
religioase sau pentru alte motive:
(a)
invitația (invitațiile), înscrierile sau
programele care să menționeze (pe cât posibil) denumirea
organizației-gazdă și durata șederii (șederilor) sau
orice alt document corespunzător care să indice scopul vizitei
(vizitelor).
(5)
Pentru călătoriile membrilor
delegațiilor oficiale care, ca urmare a unei invitații oficiale,
adresate guvernului țării terțe în cauză, participă la
reuniuni, consultări, negocieri sau programe de schimburi, precum și
la evenimente organizate de instituții interguvernamentale pe teritoriul
statelor membre:
(a)
o scrisoare din partea unei autorități a
țării terțe în cauză care să confirme că
solicitantul este un membru al delegației oficiale care
călătorește într-un stat membru în scopul participării la
evenimentele menționate anterior, scrisoare însoțită de o copie
a invitației (invitațiilor) oficiale.
2.
Documente care permit evaluarea intenției
solicitantului de a părăsi teritoriul statelor membre
(a)
 dovada existenței
mijloacelor financiare în țara de reședință;
(b)
dovada locului de muncă: extrase de cont;
(c)
dovada posesiei de bunuri imobiliare;
(d)
dovada integrării în țara de
reședință: legături de rudenie; statut profesional.
3.
Documente privind situația familială a
solicitantului
(a)
consimțământul parental (în cazul unui
minor care nu călătorește cu părinții);
(b)
dovada legăturilor de rudenie cu gazda/persoana
care invită solicitantul;
(c)
permisul de ședere.
ANEXA III
TAXA
DE ÎNREGISTRARE
1.
Solicitanții achită o taxă de
înregistrare de 20 EUR.
2.
În cazul în care cererea de acces la RTP este
examinată în același timp cu cererea de viză cu intrări
multiple, solicitantul plătește o taxă de 10 EUR.
ANEXA IV
FORMULAR STANDARD PENTRU NOTIFICAREA
ȘI MOTIVAREA REFUZULUI SAU A REVOCĂRII ACCESULUI LA PROGRAMUL DE
ÎNREGISTRARE A CĂLĂTORILOR[41]

___________
__________________________________________________________________________
REFUZ/REVOCARE
Stimată
doamnă/Stimate domnule ______________________________,
 Ambasada________________/
Consulatul General al ________________/ Consulatul ________________/ Centrul
comun de primire a cererilor din _______________
 Autoritatea de
frontieră a ____________________ [numele punctului de trecere a
frontierei și țara].
a/au
 examinat cererea dvs.
 examinat accesul
dumneavoastră la programul de înregistrare a călătorilor,
numărul: __________, acordat
la:_______________ [data/luna/anul].
 Accesul la RTP a fost
refuzat  Accesul la RTP a fost revocat
Decizia se bazează pe motivul (motivele)
de mai jos:
1.    nu aveți un permis de ședere valabil/o carte de
rezidență valabilă, dacă este cazul, sau o viză
valabilă, în conformitate cu cerințele Regulamentului (CE) nr. 539/2001
al Consiliului din martie 2001
2.    a fost prezentat un document de călătorie fals,
contrafăcut sau falsificat
3.    nu dovediți necesitatea /nu vă justificați intenția
de a călători în mod frecvent și/sau regulat;
4.    nu s-a prezentat nicio justificare privind scopul și
condițiile șederii (șederilor) prevăzute
5.    nu ați dovedit situația economică pe care o aveți
în țara dumneavoastră de origine sau de reședință sau
nu ați adus dovada unor mijloace de întreținere suficiente pentru
durata șederii (șederilor) prevăzute sau pentru întoarcerea în
țara de origine sau de reședință sau nu sunteți în
măsură să dobândiți astfel de mijloace în mod legal
6.    anterior ați depășit durata maximă de ședere
autorizată pe teritoriul statelor membre și nu ați dovedit
că sunteți o persoană integră și de încredere
7.    a fost emisă o semnalare în SIS în scopul refuzării
intrării de către ……………… (se precizează statul membru)
8.    unul sau mai multe state membre vă consideră o
amenințare pentru ordinea publică, securitatea internă sau
sănătatea publică, conform definiției de la articolul 2
punctul 19 din Codul frontierelor Schengen, sau pentru relațiile
internaționale ale unuia sau mai multor state membre
9.    informațiile furnizate cu privire la justificarea scopului și
a condițiilor șederii preconizate nu sunt fiabile
10.  intenția dumneavoastră de a părăsi teritoriul
statelor membre în timp util nu a putut fi stabilită cu certitudine
11.  revocarea a fost solicitată de către
călătorul înregistrat[42].
Observații:
___________________________________________________________________________
___________________________________________________________________________
___________________________________________________________________________
Comentarii: persoana
vizată poate contesta decizia de refuz sau de revocare a accesului la
programul de înregistrare a călătorilor, astfel cum se prevede în
legislația națională și la articolul 47 alineatul (1)
din Cartă. Persoana în cauză
primește o copie a prezentului document (fiecare stat membru trebuie
să menționeze trimiterile la legislația națională
și la procedurile referitoare la dreptul de a introduce o cale de atac
și să precizeze inclusiv ce autoritate competentă poate fi
sesizată în acest sens, precum și termenele-limită pentru
introducerea căii de atac).
Data și ștampila ambasadei/ consulatului general/
consulatului/ autorităților de frontieră/ altor
autorități competente.
Semnătura
persoanei vizate[43]
ANEXA V
STATISTICI ANUALE PRIVIND PROGRAMUL DE ÎNREGISTRARE A
CĂLĂTORILOR
Datele care urmează a fi transmise
agenției în termenul prevăzut la articolul 18, pentru fiecare punct
de trecere a frontierei și fiecare sediu în care statele membre
individuale acordă accesul la RTP:
–
numărul total al cazurilor în care s-a
solicitat accesul;
–
numărul total al cazurilor în care s-a acordat
accesul;
–
numărul total al cazurilor în care s-a refuzat
accesul;
–
numărul total al cazurilor în care s-a revocat
accesul;
–
numărul total al cazurilor în care s-a
solicitat, acordat, refuzat, revocat sau prelungit accesul pentru
resortisanții țărilor terțe care dețin o viză;
–
numărul total al cazurilor în care s-a
solicitat, acordat, refuzat, revocat sau prelungit accesul pentru
resortisanții țărilor terțe care nu dețin o viză;
–
timpul mediu de înregistrare;
–
timpul de prelucrare la punctul de trecere a
frontierei;
–
rata de disponibilitate a repertoriului central;
–
ratele de eroare, de exemplu, eșecul
înregistrării, rezultate pozitive false etc.
Norme generale pentru transferul datelor:
–
datele pentru anul anterior complet se
compilează într-un singur fișier;
–
datele se transmit pe baza modelului comun
(furnizat de agenție);
–
datele, grupate pe țară terță,
sunt disponibile la fiecare punct de trecere a frontierei și la fiecare
sediu în care statul membru vizat examinează cererile de acces la RTP.
În cazul în care
nu există date sau dacă acestea nu sunt relevante pentru o
anumită categorie și pentru o țară terță, statele
membre lasă căsuța respectivă necompletată [și nu
introduc „0” (zero), „N.A.” (nu se aplică) sau o altă mențiune].
FIȘĂ FINANCIARĂ
LEGISLATIVĂ PENTRU PROPUNERI
1.           CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI
              1.1.    Denumirea propunerii/inițiativei
              1.2.    Domeniul (domeniile) de politică în
cauză în structura ABM/ABB
              1.3.    Tipul propunerii/inițiativei
              1.4.    Obiective
              1.5.    Motivul (motivele)
propunerii/inițiativei
              1.6.    Durata acțiunii și impactul
financiar al acesteia
              1.7.    Modul (modurile) de gestionare preconizat(e)

2.           MĂSURI DE GESTIONARE
              2.1.    Dispoziții în materie de monitorizare
și raportare
              2.2.    Sistemul de gestiune și control
              2.3.    Măsuri de prevenire a fraudelor și
a neregulilor
3.           IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT AL
PROPUNERII/INIȚIATIVEI
              3.1.    Rubrica (rubricile) din cadrul financiar
multianual și linia (liniile) bugetară (bugetare) de cheltuieli
afectată (afectate)
              3.2.    Impactul estimat asupra cheltuielilor
              3.3.    Impactul estimat asupra veniturilor
FIȘĂ
FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ PENTRU PROPUNERI

1.
CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI
1.1.
Denumirea propunerii/inițiativei

Regulament
al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a programului de
înregistrare a călătorilor (RTP) sub rezerva adoptării, de
către autoritatea legislativă, a propunerii de instituire, ca parte a
Fondului pentru securitate internă, a instrumentului de sprijin financiar
pentru frontiere externe și vize [COM (2011) 750] și sub rezerva
adoptării, de către autoritatea legislativă, a propunerii de
regulament al Consiliului de stabilire a cadrului financiar multianual pentru
perioada 2014-2020 [COM (2011) 398] și a disponibilității unui
nivel suficient al resurselor în limita plafonului de cheltuieli al rubricii
bugetare relevante.

1.2.
Domeniul (domeniile) de politică în cauză
în structura ABM/ABB[44]

Domeniul
de politică: Afaceri interne (titlul 18)

1.3.
Tipul propunerii/inițiativei

x Propunere/inițiativă
care se referă la o acțiune nouă
¨ Propunere/inițiativă
care se referă la o acțiune nouă ca urmare a unui
proiect-pilot/a unei acțiuni pregătitoare[45]
¨ Propunere/inițiativă care se
referă la prelungirea unei acțiuni existente
¨ Propunere/inițiativă
care se referă la o acțiune reorientată către o
acțiune nouă

1.4.
Obiective
1.4.1.
Obiectiv(e) strategic(e) multianual(e) al(e)
Comisiei vizat(e) de propunere/inițiativă

Programul
de la Stockholm adoptat de către Consiliul European în decembrie 2009 a
reafirmat potențialul unui program de înregistrare a călătorilor
(RTP) în ceea ce privește obiectivul de a facilita accesul legal pe
teritoriul statelor membre. Prin urmare, propunerea de a institui un RTP a fost
inclusă în planul de acțiune de punere în aplicare a Programului de
la Stockholm. Finanțarea dezvoltării pachetului privind frontierele
inteligente este una dintre prioritățile Fondului pentru securitate
internă[46].

1.4.2.
Obiectiv(e) specific(e)
și activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză

Obiectivele
specifice nr. 1 „Dezvoltarea sistemului” și nr. 2 „Operațiunile
sistemului”
Obiectivul
RTP și al sistemului token-repertoriu central este de a facilita procesul
de trecere a frontierelor externe ale Uniunii Europene pentru persoanele din
țări terțe care călătoresc în mod frecvent și
care au făcut obiectul unor controale de securitate prealabile.
.
Activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză
Activități:
Solidaritate – Frontiere externe, returnare, politica în materie de vize
și libera circulație a persoanelor (capitolul 18.02).

1.4.3.
Rezultatul (rezultatele) și impactul
preconizate

A se preciza efectele
pe care propunerea/inițiativa ar trebui să le aibă asupra
beneficiarilor vizați/grupurilor vizate.
Prin
exploatarea noilor tehnologii, RTP va reduce durata și costurile trecerii
frontierei în cazul călătorilor înregistrați și va spori
capacitatea de debit la punctele de trecere a frontierei, oferind astfel
statelor membre un nou instrument în vederea gestionării fluxurilor lor de
pasageri în mod eficient și rentabil. Verificările la frontieră
în cazul călătorilor înregistrați nu ar trebui să dureze
mai mult de 20-40 de secunde, în medie.
De
asemenea, RTP va elibera 25 % din resursele de control la frontieră,
având în vedere durata verificării mișcărilor transfrontaliere
ale persoanelor care călătoresc în mod frecvent și care au
făcut obiectul unor controale de securitate prealabile și va permite
punerea accentului pe verificarea călătorilor care prezintă un
nivel mai ridicat de risc.

1.4.4.
Indicatori de rezultat și de impact

A se preciza
indicatorii care permit monitorizarea punerii în aplicare a
propunerii/inițiativei.
În
faza de dezvoltare a sistemului
După
aprobarea proiectului de propunere și adoptarea specificațiilor tehnice,
sistemul tehnic va fi dezvoltat de un contractant extern. Dezvoltarea
sistemelor va avea loc la nivel central și național sub coordonarea
generală a Agenției IT. Agenția IT va defini un cadru de
guvernanță globală în cooperare cu toate părțile
interesate. Ca de obicei în dezvoltarea unor astfel de sisteme, la începutul
proiectului va fi stabilit un plan general de gestionare a proiectului,
împreună cu un plan de asigurare a calității. Acestea ar trebui
să includă tablouri de bord cu indicatori specifici referitori în
special la:
          stadiul
general al proiectului;
respectarea
termenelor stabilite pentru serviciile de dezvoltare (etape);
gestionarea
riscurilor;
gestionarea
resurselor (umane și financiare), în conformitate cu alocațiile
stabilite;
pregătirea
din punct de vedere organizațional
.…
Odată
ce sistemul este operațional
Numărul
persoanelor participante la program, în funcție de categorii
(obligație de a deține viză/exceptare de la obligația de a
deține viză) și de motivele solicitării accesului (oameni
de afaceri/studenți/lucrători etc.);
Numărul
persoanelor al căror acces la RTP a fost revocat sau refuzat;
Termenul
mediu de înregistrare la punctul de trecere a frontierei și la consulat;
Timpul
necesar pentru trecerea unei frontiere externe de către călătorii
înregistrați;
Disponibilitatea
sistemului;
Ratele
de eroare, cum ar fi rezultatele pozitive false, rata de eșec în ceea ce
privește înregistrarea (Failure to Enrol Rate, FTE) și rata de
acceptare falsă (False Acceptance Rate, FAR);
Numărul
plângerilor depuse de persoane fizice la autoritatea națională de
supraveghere (autoritatea de protecție a datelor);
Numărul
plângerilor depuse împotriva autorităților, având drept obiect
decizii greșite și/sau cazuri de discriminare;
Creșterea
cu XX % a capacității de debit la punctele de trecere a
frontierei;
Numărul
polițiștilor de frontieră înlocuiți de RTP/deveniți
disponibili în urma instituirii RTP, care se pot astfel concentra pe
verificarea călătorilor care prezintă un nivel mai ridicat de
risc și/sau pot efectua alte sarcini relevante.

1.5.
Motivul (motivele) propunerii/inițiativei
1.5.1.
Cerințe de îndeplinit pe termen scurt sau lung

Se
înregistrează aproximativ 700 de milioane de treceri ale frontierei în
fiecare an la punctele de trecere a frontierelor externe (terestre, maritime,
aeriene). Luând în considerare faptul că trecerile frontierei la cele mai
mari și mai frecventate puncte de trecere a frontierei au fost în
creștere și vor continua să crească și în viitor,
lipsa unei acțiuni la nivelul UE ar însemna că procesul de trecere a
frontierei nu ar putea fi facilitat pentru resortisanții țărilor
terțe, cu excepția resortisanților menționați în mod
specific în Codul frontierelor Schengen și în Regulamentul privind micul
trafic de frontieră, ceea ce ar însemna că resortisanții
țărilor terțe ar face obiectul unor verificări
amănunțite și nu ar putea avea acces la sisteme de control
automat la frontieră. Mai multe state membre se confruntă deja cu
probleme în gestionarea cozilor. Aceste state membre nu ar avea nicio altă
soluție decât să angajeze mai mult personal și să
refacă infrastructura; orice creștere viitoare a fluxurilor de
călători ar duce la mai multe probleme de acest tip.
Prin
urmare, RTP este necesar în vederea facilitării procesului de trecere a
frontierelor pentru călătorii înregistrați, a eliberării de
efective de polițiști de frontieră și a adoptării unei
abordări orientate către persoane pentru verificările la
frontiere.

1.5.2.
Valoarea adăugată a implicării UE

Necesitatea
de a interveni la nivel european este clară. Niciun stat membru nu este în
măsură să dezvolte singur un RTP care să asigure
facilitarea verificărilor la frontieră în toate statele membre. RTP
trebuie să fie implementat la toate punctele de trecere a frontierei
externe ale UE și va avea implicații pozitive asupra efectivelor de
polițiști de frontieră din toate statele membre, ceea ce va
permite utilizarea eficientă a acestor resurse.
Propunerea
privind RTP asigură existența, la nivelul UE, a unei abordări
comune a RTP, bazate pe o legislație comună și, prin urmare,
garantează că normele continuă să fie aceleași la
toate frontierele țărilor care fac parte din spațiul Schengen. Pentru
resortisanții din țările terțe care efectuează
călătorii, acest lucru înseamnă că RTP este la
dispoziția lor la toate punctele de trecere a frontierelor Schengen,
fără a fi nevoie de controale separate de securitate. Cu alte
cuvinte, o persoană care a făcut obiectul unor controale de
securitate realizate de un stat membru poate beneficia de facilitarea
verificărilor în momentul trecerii frontierelor externe ale oricărui
alt stat membru. Fără norme comune, acest lucru nu ar fi posibil,
adică fără implicarea UE, RTP nu și-ar îndeplini
obiectivele.

1.5.3.
Învățăminte desprinse din
experiențele anterioare similare

Experiența
în ceea ce privește dezvoltarea Sistemului de informații Schengen de
a doua generație (SIS II) și a Sistemului de Informații privind
Vizele (VIS) a dus la următoarele concluzii:
1)
ca o posibilă protecție împotriva depășirii costurilor
și întârzierilor care rezultă din modificarea cerințelor, niciun
nou sistem de informații în spațiul de libertate, securitate și
justiție, în special dacă implică un sistem informatic la
scară largă, nu va fi dezvoltat înainte de adoptarea definitivă
a instrumentelor juridice care stau la baza sistemului și care îi
stabilesc scopul, domeniul de aplicare, funcțiile și detaliile
tehnice;
.
2) s-a dovedit dificil să se finanțeze
dezvoltările la nivel național pentru statele membre care nu au
prevăzut activitățile respective în programarea lor
multianuală sau a căror programare, în cadrul Fondului pentru
frontierele externe (FFE), nu era suficient de precisă. Prin urmare, se
propune în prezent să se includă aceste cheltuieli de dezvoltare în
propunere.

1.5.4.
Coerența și posibila sinergie cu alte
instrumente relevante

Prezenta
propunere ar trebui să fie considerată ca fiind o componentă a
procesului de dezvoltare continuă a strategiei Uniunii Europene privind
gestionarea integrată a frontierelor, în special a Comunicării
privind frontierele inteligente[47],
și să fie coroborată cu propunerea de instituire a
instrumentului de sprijin financiar pentru frontiere externe[48], ca
parte a cadrului financiar multianual. Fișa financiară
legislativă atașată la propunerea modificată a Comisiei
privind agenția[49]
acoperă costurile aferente sistemelor informatice existente, și anume
Eurodac, SIS II, VIS, dar nu și cele aferente viitoarelor sisteme de
gestionare a frontierelor care nu au fost înscrise încă în
responsabilitatea agenției prin intermediul unui cadru juridic. Prin
urmare, în anexa la propunerea de Regulament al Consiliului de stabilire a
cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020[50], la
rubrica 3, „Securitate și cetățenie”, se prevede introducerea
sistemelor informatice existente în rubrica „Sisteme informatice” (822 de
milioane EUR) și a viitoarelor sisteme de gestionare a frontierelor în
rubrica „Securitate internă” (1,1 milioane EUR din 4,648 milioane EUR). În
cadrul Comisiei, DG HOME este direcția generală responsabilă de
crearea unui spațiu de liberă circulație în care persoanele
să poată trece frontierele interne fără a fi supuse unor
verificări la frontieră și în care frontierele externe să
fie controlate și gestionate în mod coerent la nivelul UE. RTP este pe
deplin coerent cu politica UE în materie de frontiere: fără a se
diminua nivelul securității și al prevenirii imigrației
ilegale în momentul trecerii frontierei, se stimulează deschiderea UE
către lume și capacitatea acesteia de a facilita contactele
transfrontaliere interpersonale, schimburile comerciale și schimburile
culturale. De asemenea, RTP este în concordanță cu Codul comunitar de
vize (810/2009) și cu Regulamentul VIS (767/2008). Modificarea Codului
frontierelor Schengen este necesară pentru a se asigura accesul resortisanților
țărilor terțe la sistemele de control complet automat la
frontieră.
Sinergii
tehnice pot fi găsite cu Sistemul de Informații privind Vizele. Vor
exista, de asemenea, sinergii cu EES, întrucât EES va înregistra intrarea
și ieșirea călătorilor înregistrați și va
monitoriza durata permisă de ședere în spațiul Schengen. Fără
EES nu s-ar putea introduce proceduri complet automate de trecere a frontierei
de care să beneficieze călătorii înregistrați.
În
plus, nu există niciun risc în ceea ce privește o eventuală
suprapunere cu inițiative similare desfășurate în cadrul altor
DG-uri.

1.6.
Durata acțiunii și impactul financiar al
acesteia

¨ Propunere/inițiativă pe
durată determinată
–
¨  Propunere/inițiativă în vigoare din
[ZZ/LL]AAAA până la [ZZ/LL]AAAA
–
¨Impact financiar din AAAA până în AAAA
x Propunere/inițiativă pe
durată nedeterminată
–
Perioada pregătitoare din 2013 și
până în 2015 (instituirea cadrului juridic)
–
Perioada de dezvoltare din 2015 și până
în 2017,
–
urmată de o perioadă de funcționare
în regim de croazieră.

1.7.
Modul (modurile) de gestionare preconizat(e)[51]

x Gestiune centralizată directă de către Comisie
x Gestiune centralizată indirectă, cu delegarea sarcinilor de execuție:
–
¨  agențiilor executive¨
–
x organismelor instituite de Comunități[52]
–
¨  organismelor publice naționale/organismelor
cu misiune de serviciu public
–
¨  persoanelor cărora li se
încredințează executarea unor acțiuni specifice în temeiul
titlului V din Tratatul privind Uniunea Europeană, identificate în actul
de bază relevant în sensul articolului 49 din Regulamentul financiar
¨ Gestiune partajată cu state membre
¨ Gestiune descentralizată împreună cu țări terțe
¨ Gestiune în comun cu
organizații internaționale (a se preciza)
Dacă se
indică mai multe moduri de gestionare, se furnizează detalii suplimentare
în secțiunea „Observații“.
Observații
Propunerea de
Regulament al Parlamentului European și al Consiliului de instituire, ca
parte a Fondului pentru securitate internă, a instrumentului de sprijin
financiar pentru frontiere externe și vize pentru perioada 2014-2020 [COM
(2011) 750], prevede, la articolul 15, finanțarea dezvoltării
programului de înregistrare a călătorilor. În conformitate cu
articolul 58 alineatul (1) litera (c) și cu articolul 60 din noul
Regulament financiar (gestiune centralizată indirectă) sarcinile de
execuție a programelor financiare menționate anterior vor fi delegate
Agenției IT.
În perioada 2015-2017,
toate activitățile de dezvoltare vor fi încredințate
Agenției IT, printr-un acord de delegare. Aceasta va cuprinde partea de
dezvoltare a tuturor elementelor proiectului, și anume sistemul central,
sistemele statelor membre, rețelele și infrastructura din statele
membre.
În 2017, în
momentul evaluării la jumătatea perioadei, se preconizează
transferul creditelor rămase din suma de 587,000 de milioane EUR
către Agenția IT pentru cheltuielile de exploatare și
întreținere aferente sistemului central și rețelei și
către programele naționale pentru cheltuielile de exploatare și
întreținere aferente sistemelor naționale, inclusiv pentru costurile
aferente infrastructurii (a se vedea tabelul de mai jos). Fișa
financiară legislativă va fi revizuită în consecință
până la sfârșitul anului 2016.
.
 Blocuri || Mod de gestiune || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
 Dezvoltarea sistemului central || Centralizată indirectă || X || X || X ||   ||   ||
 Dezvoltarea la nivelul statelor membre || Centralizată indirectă || X || X || X ||   ||   ||
 Întreținerea sistemului central || Centralizată indirectă ||   ||   || X || X || X || X
 Întreținerea sistemelor naționale || Centralizată indirectă ||   ||   || X || X || X || X
 Rețea (1) || Centralizată indirectă || X || X || X || X || X || X
 Infrastructura statelor membre || Centralizată indirectă || X || X || X || X || X || X
(1) dezvoltarea rețelei în perioada 2015-2017,
exploatarea rețelei în perioada 2017-2020.

2.
MĂSURI DE GESTIONARE
2.1.
Dispoziții în materie de monitorizare și raportare

A se preciza
frecvența și condițiile aferente acestor dispoziții.
Normele
referitoare la monitorizarea și evaluarea RTP sunt prevăzute la
articolul 63 din propunerea privind RTP.
Articolul
63
Monitorizare
și evaluare
1.
Agenția se asigură că există proceduri
prin care se monitorizează funcționarea repertoriului central, prin
raportare la obiective legate de rezultatele obținute, raportul
costuri-eficacitate, securitate și calitatea serviciilor.
2.
În vederea întreținerii tehnice, agenția are
acces la informațiile necesare legate de operațiunile de prelucrare
efectuate în repertoriul central.
3.
După doi ani de la începerea operațiunilor RTP
și, ulterior, o dată la doi ani, agenția prezintă
Parlamentului European, Consiliului și Comisiei un raport privind
funcționarea tehnică a RTP, inclusiv securitatea acestuia.
4.
După trei ani de la începerea operațiunilor RTP
și, ulterior, o dată la patru ani, Comisia realizează o evaluare
generală a RTP. Această evaluare generală include o examinare a
rezultatelor obținute în raport cu obiectivele fixate și o evaluare a
valabilității continue a raționamentului care stă la baza
programului, a punerii în aplicare a prezentului regulament în ceea ce
privește RTP, a securității RTP, a punerii în aplicare a
colectării și utilizării datelor biometrice, a respectării
normelor de protecție a datelor și a organizării procedurilor
legate de cereri și de eliberarea de tokenuri. Comisia transmite evaluarea
Parlamentului European și Consiliului. Raportul este însoțit,
dacă este necesar, de propuneri corespunzătoare de modificare a
prezentului regulament.
5.
Statele membre furnizează agenției și
Comisiei informațiile necesare pentru elaborarea rapoartelor
menționate la alineatele (3) și (4), conform parametrilor cantitativi
predefiniți de către agenție și, respectiv, de către
Comisie.
6.
Agenția furnizează Comisiei informațiile
necesare pentru realizarea evaluărilor generale menționate la
alineatul (4).

2.2.
Sistemul de gestiune și control
2.2.1.
Riscul (riscurile) identificat(e)

1)
Dificultăți la nivelul dezvoltării tehnice a sistemului
Statele
membre au sisteme informatice naționale diferite din punct de vedere
tehnic. În plus, procedurile de control la frontieră pot să fie
diferite în funcție de circumstanțele locale (spațiul disponibil
la punctul de trecere a frontierei, fluxurile de călători etc.). RTP
trebuie să fie integrat în arhitectura informatică
națională și în procedurile naționale de control la
frontieră. În plus, dezvoltarea componentelor naționale ale
sistemului trebuie să fie în deplină concordanță cu
cerințele centrale. Există două riscuri principale identificate
în acest domeniu:
a)
riscul ca aspectele tehnice și juridice ale RTP să fie puse în
practică în moduri diferite în diferitele state membre, din cauza
insuficientei coordonări între nivelul central și nivelurile
naționale;
b)
riscul de inconsecvență în ceea ce privește modul de utilizare a
acestui viitor sistem, care va depinde de modul în care statele membre introduc
RTP în procedurile existente de control la frontieră.
2)
Dificultăți la nivelul dezvoltării în timp util a sistemului
Din
experiența dobândită în timpul dezvoltării VIS și a SIS II,
se poate anticipa că un factor esențial pentru o punere în aplicare
cu succes a RTP va fi dezvoltarea în timp util a sistemului de către un
contractant extern. În calitatea sa de centru de excelență în
domeniul dezvoltării și al gestionării sistemelor informatice la
scară largă, Agenția IT va fi, de asemenea, responsabilă de
atribuirea și gestionarea contractelor, în special în ceea ce
privește subcontractarea lucrărilor de dezvoltare a sistemului. Există
mai multe riscuri legate de utilizarea unui contractant extern pentru aceste
lucrări de dezvoltare:
a)
în special, riscul ca respectivul contractant să nu reușească
să aloce resurse suficiente proiectului sau să proiecteze și
să dezvolte un sistem care nu corespunde celor mai noi cerințe în
domeniu;
b)
riscul ca tehnicile și metodele administrative de gestionare a proiectelor
informatice la scară largă să nu fie pe deplin respectate, ca o
modalitate de a reduce costurile de către contractant;
c)
în sfârșit, în condițiile crizei economice actuale, riscul ca
respectivul contractant să se confrunte cu dificultăți
financiare din motive independente de acest proiect nu poate fi complet
eliminat.

2.2.2.
Metoda (metodele) de control preconizată
(preconizate)

1)
Agenția este menită să devină un centru de
excelență în domeniul dezvoltării și al gestionării
sistemelor informatice la scară largă. Aceasta va fi
responsabilă de dezvoltarea și operarea părții centrale a
sistemului, inclusiv de interfețele uniforme din statele membre. Această
soluție ar trebui să permită evitarea majorității
problemelor cu care Comisia s-a confruntat în momentul dezvoltării SIS II
și VIS.
În
timpul fazei de dezvoltare (2015-2017), responsabilitatea generală va
reveni în continuare Comisiei, întrucât proiectul va fi dezvoltat prin
gestionare centralizată indirectă. Agenția va fi
responsabilă de gestionarea tehnică și financiară, în
special de atribuirea și gestionarea contractelor. Acordul de delegare va
acoperi partea centrală prin intermediul achizițiilor publice și
partea națională prin intermediul granturilor. În conformitate cu
articolul 40 din normele de punere în aplicare, Comisia va încheia un acord de
stabilire a procedurilor detaliate privind gestionarea și controlul
fondurilor și protecția intereselor financiare ale Comisiei. Acest
acord va include dispozițiile de la articolul 40 alineatul (2). El va
permite astfel Comisiei să gestioneze riscurile descrise la punctul 2.2.1.
În
contextul evaluării la jumătatea perioadei (prevăzute pentru 2017
în cadrul Fondului pentru securitate internă, articolul 15 din
Regulamentul orizontal) modul de gestionare va fi reexaminat.
2)
Pentru a se evita întârzierile la nivel național, este prevăzută
o guvernanță eficientă între toate părțile interesate.
Comisia a propus în proiectul de regulament ca un grup consultativ format din
experți naționali ai statelor membre să pună la
dispoziția agenției expertiza legată de RTP/EES. Acest grup
consultativ se va reuni în mod periodic pentru a discuta implementarea
sistemului, a pune în comun experiența acumulată și a oferi
consiliere Consiliului de administrație al agenției. În plus, Comisia
intenționează să recomande statelor membre să creeze o
infrastructură/un grup de proiecte naționale, atât pentru dezvoltarea
tehnică, cât și pentru cea operațională, inclusiv o
infrastructură de comunicații fiabilă cu puncte unice de
contact.

2.3.
Măsuri de prevenire a fraudelor și a
neregulilor

A se preciza
măsurile de prevenire și de protecție existente sau preconizate.
Măsurile
avute în vedere pentru combaterea fraudei figurează la articolul 35 din
Regulamentul (UE) nr. 1077/2011 care prevede următoarele:
1.       Pentru a combate frauda,
corupția și alte activități ilegale, se aplică
Regulamentul (CE) nr. 1073/1999.
2.       Agenția aderă la
Acordul interinstituțional privind investigațiile interne efectuate
de Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) și prevede,
fără întârziere, dispozițiile corespunzătoare aplicabile
tuturor angajaților agenției.
3.       Deciziile privind
finanțarea și acordurile și instrumentele de punere în aplicare
ce decurg din acestea prevăd în mod explicit că atât Curtea de
Conturi, cât și OLAF pot efectua, dacă este necesar, verificări
la fața locului la beneficiarii finanțărilor acordate de
agenție și la agenții responsabili de atribuirea
finanțărilor respective.
În
conformitate cu această dispoziție, Consiliul de administrație
al agenției pentru gestionarea operațională a sistemelor
informatice la scară largă în spațiul de libertate, securitate
și justiție a adoptat, la 28 iunie 2012, decizia privind termenii
și condițiile pentru investigațiile interne referitoare la
prevenirea fraudei, a corupției și a oricărei alte
activități ilegale care dăunează intereselor Uniunii.
În
plus, DG HOME elaborează în prezent strategia de prevenire și
detectare a fraudei.

3.
IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT AL PROPUNERII/INIȚIATIVEI
3.1.
Rubrica (rubricile) din cadrul financiar multianual
și linia (liniile) bugetară (bugetare) de cheltuieli afectată
(afectate)

Prin acordul de delegare, agenției i se va
încredința sarcina de a elabora instrumente adecvate la nivelul sistemelor
sale financiare locale în scopul de a garanta o monitorizare eficientă a
implementării RTP, adoptarea de acțiuni subsecvente cu privire la
aceasta și o raportare a costurilor aferente, în conformitate cu articolul
60 din noul Regulament financiar. Agenția va lua măsurile adecvate
pentru a fi în măsură să prezinte un raport, indiferent care va
fi nomenclatorul bugetar final.
·      Linii bugetare de cheltuieli existente
În ordinea rubricilor
din cadrul financiar multianual și a liniilor bugetare.
 Rubrica din cadrul financiar multianual || Linia bugetară || Tipul cheltuielilor || Contribuție
 Număr [Descriere………………………...……….] || Dif./([53]) || Țări AELS[54] || Țări candidate[55] || Țări terțe || În sensul articolului 21 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul financiar
   || [XX.YY.YY.YY]   || Dif./ || DA/NU || DA/NU || DA/NU || DA/NU
·      Noile linii bugetare a căror creare se solicită
În ordinea rubricilor din cadrul financiar multianual
și a liniilor bugetare.
 Rubrica din cadrul financiar multianual || Linia bugetară || Tipul cheltuielilor || Contribuție
 Număr [Rubrica……………………………………..] || Dif./ Nedif. || Țări AELS || Țări candidate || Țări terțe || În sensul articolului 21 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul financiar
 3 || [18.02.CC] Frontierele țărilor care intră sub incidența Fondului pentru securitate internă || Dif./ || NU || NU || DA || NU

3.2.
Impactul estimat asupra cheltuielilor
3.2.1.
Sinteza impactului estimat asupra cheltuielilor

Tabelul de mai jos include costurile anuale pentru
statele membre și sistemul central, precum și cheltuielile de
dezvoltare și de exploatare. Cheltuielile aferente porților automate
pentru controlul la frontieră vor fi suportate de statele membre.
milioane EUR (cu 3 zecimale)
   Rubrica din cadrul financiar multianual:   || 3 || Securitate și cetățenie
 DG: HOME ||   ||   || Anul 2015 || Anul 2016 || Anul 2017[56] || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020 || Anii următori || TOTAL
  Credite operaționale ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Numărul liniei bugetare 18.02.CC || Angajamente || (1) || 137,674 || 34,836 || 167,402 || 82,362 || 82,363 || 82,363 ||   || 587,000
 Plăți || (2) || 68,837 || 93,222 || 145,148 || 101,198 || 88,013 || 68,585 || 21,996 || 587,000
 Numărul liniei bugetare || Angajamente || (1a) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți || (2a) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Credite cu caracter administrativ finanțate  din bugetul anumitor programe[57] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Numărul liniei bugetare ||   || (3) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL credite pentru DG HOME || Angajamente || =1+1a +3 || 137,674 || 34,836 || 167,402 || 82,362 || 82,363 || 82,363 ||   || 587,000
 Plăți || =2+2a +3 || 68,837 || 93,222 || 145,148 || 101,198 || 88,013 || 68,585 || 21,996 || 587,000
  TOTAL credite operaționale || Angajamente || (4) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți || (5) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  TOTAL credite cu caracter administrativ finanțate din bugetul anumitor programe || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL credite în cadrul RUBRICII <….> din cadrul financiar multianual || Angajamente || =4+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți || =5+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
În cazul în care propunerea/inițiativa
afectează mai multe rubrici:
  TOTAL credite operaționale || Angajamente || (4) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți || (5) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  TOTAL credite cu caracter administrativ finanțate din bugetul anumitor programe || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL credite în cadrul RUBRICILOR 1 - 4 din cadrul financiar multianual (suma de referință) || Angajamente || =4+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți || =5+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Rubrica din cadrul financiar multianual: || 5 || „Cheltuieli administrative”
milioane EUR (cu 3 zecimale)
   ||   ||   || Anul 2013 || Anul 2014 || Anul 2015 || Anul 2016 || Anul 2017 || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020 || Anii următori || TOTAL
 DG: HOME ||   ||   ||   ||
  Resurse umane || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,190 || 0,190 || 0,190 || 0,191 || 0,191 ||   || 1,715
  Alte cheltuieli administrative || 0,201 || 0,201 || 0,201 || 0,200 || 0,200 || 0,200 || 0,200 || 0,200 ||   || 1,602
 TOTAL DG HOME || Credite || 0,455 || 0,455 || 0,455 || 0,390 || 0,390 || 0,390 || 0,391 || 0,391 ||   || 3,317
 TOTAL credite în cadrul RUBRICII 5 din cadrul financiar multianual || (Total angajamente = Total plăți) || 0,455 || 0,455 || 0,455 || 0,390 || 0,390 || 0,390 || 0,391 || 0,391 ||   || 3,317
milioane EUR (cu 3 zecimale)
   ||   ||   || Anul 2013 || Anul 2014 || Anul 2015[58] || Anul 2016 || Anul 2017 || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020 || Anii următori || TOTAL
 TOTAL credite în cadrul RUBRICILOR 1 - 5 din cadrul financiar multianual || Angajamente || 0,455 || 0,455 || 138,129 || 35,226 || 167,793 || 82,753 || 82,753 || 82,753 ||   ||   590,317
 Plăți || 0,455 || 0,455 || 69,292 || 93,613 || 145,539 || 101,589 || 88,403 || 68,975 || 21,996 || 590,317
Necesarul de resurse
umane va fi acoperit de efectivele de personal ale DG-ului în cauză
alocate deja gestionării acțiunii și/sau realocate intern în
cadrul DG-ului, completate, după caz, prin resurse suplimentare ce ar
putea fi alocate DG-ului care gestionează acțiunea în cadrul
procedurii de alocare anuală și în contextul constrângerilor bugetare.

3.2.2.
Impactul estimat asupra creditelor
operaționale

–
¨  Propunerea/inițiativa nu implică
utilizarea de credite operaționale
–
x Propunerea/inițiativa implică
utilizarea de credite operaționale, conform explicațiilor de mai jos:
Credite de angajament în milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Obiective și realizări   ò ||   ||   || Anul 2015   || Anul 2016   || Anul 2017   || Anul 2018   || Anul 2019   || Anul 2020   || TOTAL ||
 ||
 Tipul realizării[59] || Costul mediu al realizării || Numărul de realizări || Costuri || Numărul de realizări || Costuri || Numărul de realizări || Costuri || Numărul de realizări || Costuri || Numărul de realizări || Costuri || Numărul de realizări || Costuri || Numărul total de realizări || Costuri totale ||
 OBIECTIVUL SPECIFIC NR. 1[60]: Dezvoltarea sistemului (la nivel central și național) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Realizare || 1 || 137,674 || 1 || 34,836 || 1 || 50,356 ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 1 || 222,866 ||
 Subtotal obiectivul specific nr. 1[61] ||   || 137,674 ||   || 34,836   ||   || 50,356 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 222,866 ||
 OBIECTIVUL SPECIFIC NR. 2: Funcționarea sistemului (la nivel central și național)   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Realizare ||   ||   ||   ||   || 1  || 117,047 ||  1 || 82,362 || 1 || 82,362 ||  1 || 82,363 || 1 || 364,134 ||
 Subtotal obiectivul specific nr. 2[62] ||   ||   ||   ||   ||   || 117,047 ||   || 82,362 ||   || 82,362 ||   || 82,363 ||   || 364,134 ||
 COSTURI TOTALE || 1 || 137,674 ||  1 || 34,836 || 2 || 167,403 || 1 || 82,362 || 1 || 82,362 || 1 || 82,363 || 2 || 587,000 ||

3.2.3.
Impactul estimat asupra creditelor cu caracter
administrativ
3.2.3.1.
Sinteză

–
¨  Propunerea/inițiativa nu implică
utilizarea de credite administrative
–
x Propunerea/inițiativa implică
utilizarea de credite administrative, conform explicațiilor de mai jos:
milioane EUR (cu 3
zecimale)
   || Anul 2013 || Anul 2014 || Anul 2015 || Anul 2016 || Anul 2017 || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020 || TOTAL
 RUBRICA 5 din cadrul financiar multianual ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Resurse umane || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,190 || 0,190 || 0,190 || 0,191 || 0,191 || 1,715
 Alte cheltuieli administrative || 0,201 || 0,201 || 0,201 || 0,200 || 0,200 || 0,200 || 0,200 || 0,200 || 1,602
 Subtotal RUBRICA 5 din cadrul financiar multianual || 0,455 || 0,455 || 0,455 || 0,390 || 0,390 || 0,390 || 0,391 || 0,391 || 3,317
 În afara RUBRICII 5[63] din cadrul financiar multianual ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Resurse umane ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Alte cheltuieli cu caracter administrativ ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Subtotal în afara RUBRICII 5 din cadrul financiar multianual ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL || 0,455 || 0,455 || 0,455 || 0,390 || 0,390 || 0,390 || 0,391 || 0,391 || 3,317

3.2.3.2.
 Necesarul de resurse umane
estimat

–
¨  Propunerea/inițiativa nu implică
utilizarea de resurse umane
–
x Propunerea/inițiativa implică
utilizarea de resurse umane, conform explicațiilor de mai jos:
Estimarea trebuie exprimată în echivalent
normă întreagă (sau cel mult cu o zecimală)
   || Anul 2013 || Anul 2014 || Anul 2015 || Anul 2016 || Anul 2017 || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020
 2.1.1.1.         Posturi din schema de personal (posturi de funcționari și de agenți temporari)
 XX 01 01 01 (la sediu și în birourile de reprezentare ale Comisiei) || 2 || 2 || 2 || 1,5 || 1,5 || 1,5 || 1,5 || 1,5
 XX 01 01 02 (în delegații) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (cercetare indirectă) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (cercetare directă) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 2.1.1.2.     Personal extern (în echivalent normă întreagă: ENI)[64]
 XX 01 02 01 (AC, INT, END din „pachetul global”) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 02 (AC, INT, JED, AL și END în delegații) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy [65] || - la sediu[66] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - în delegații ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (AC, INT, END în cadrul cercetării indirecte) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (AC, INT, END în cadrul cercetării directe) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Alte linii bugetare (a se preciza) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL || 2 || 2 || 2 || 1,5 || 1,5 || 1,5 || 1,5 || 1,5
XX este domeniul
de politică sau titlul din buget în cauză.
Necesarul de resurse
umane va fi acoperit de efectivele de personal ale DG-ului în cauză
alocate deja gestionării acțiunii și/sau realocate intern în
cadrul DG-ului, completate, după caz, prin resurse suplimentare ce ar putea
fi alocate DG-ului care gestionează acțiunea în cadrul procedurii de
alocare anuală și în lumina constrângerilor bugetare.
Descrierea sarcinilor
care trebuie efectuate:
 Funcționari și agenți temporari || 2 în timpul perioadei de pregătire, 2013 – 2015: 1 administrator pentru negocierea legislativă, coordonarea sarcinilor cu agenția și supravegherea acordului de delegare 0,5 administrator pentru supravegherea activităților financiare și pentru expertiza tehnică și în materie de control la frontieră 0,5 asistent pentru activitățile administrative și financiare 1,5 în timpul perioadei de dezvoltare, 2016 – 2020 1 administrator pentru monitorizarea acordului de delegare (rapoarte, pregătirea procedurii de comitologie, validarea specificațiilor funcționale și tehnice, supravegherea activităților financiare și coordonarea agenției), precum și pentru expertiza tehnică și în materie de control la frontieră 0,5 asistent pentru activitățile administrative și financiare
 Personal extern || 0

3.2.4.
Compatibilitatea cu cadrul financiar multianual
actual

–
x Propunerea/inițiativa este compatibilă
cu cadrul financiar multianual existent și cu cel viitor.
–
¨  Propunerea/inițiativa necesită o
reprogramare a rubricii corespunzătoare din cadrul financiar multianual.
A se explica reprogramarea necesară,
precizându-se liniile bugetare în cauză și sumele aferente.
–
¨  Propunerea/inițiativa necesită
recurgerea la instrumentul de flexibilitate sau la revizuirea cadrului
financiar multianual[67].
A se explica necesitatea efectuării acestei
acțiuni, precizându-se rubricile și liniile bugetare în cauză,
precum și sumele aferente.

3.2.5.
Participarea terților la finanțare

–
x Propunerea/inițiativa nu prevede
cofinanțare din partea terților
–
¨ Propunerea/inițiativa prevede
cofinanțare
Credite de angajament în milioane EUR (cu 3 zecimale)
   || Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || A se menționa numărul de ani necesar pentru a reflecta durata impactului (cf. punctul 1.6) || Total
 A se preciza organismul care asigură cofinanțarea ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL credite cofinanțate ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.3.
Impactul estimat asupra veniturilor

–
¨  Propunerea/inițiativa nu are impact
financiar asupra veniturilor.
–
x Propunerea/inițiativa are următorul
impact financiar:
–
¨         asupra resurselor proprii
–
x        asupra diverselor venituri
milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Linia bugetară pentru venituri: || Credite disponibile pentru exercițiul bugetar în curs || Impactul propunerii/inițiativei[68]
 Anul 2015 || Anul 2016 || Anul 2017 || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020 || Anii următori
 Articolul 6313 ||   || 4,188 || 5,672 || 8,832 || 6,157 || 5,355 || 4,173 || 1,338
Pentru diversele venituri
alocate, a se preciza linia bugetară (liniile bugetare) de cheltuieli
afectată (afectate).
18.02.CC
Frontierele țărilor care intră sub incidența Fondului
pentru securitate internă
A se preciza metoda de
calcul a impactului asupra veniturilor.
Bugetul
include o contribuție din partea țărilor asociate la punerea în
practică, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen și la
măsurile referitoare la Eurodac prevăzute de acordurile respective. Estimările
furnizate sunt pur orientative și se bazează pe calcule recente ale
veniturilor aferente punerii în aplicare a acquis-ului Schengen, provenind de
la statele care contribuie în prezent (Islanda, Norvegia și Elveția)
la bugetul general al Uniunii Europene (plăți utilizate) cu o
sumă anuală pentru exercițiul financiar în cauză,
calculată pe baza produsului intern brut al fiecărui stat
participant, ca procent din produsul intern brut al tuturor statelor
participante. Calculul se bazează pe cifrele EUROSTAT din iunie 2012 care
sunt supuse unor variații considerabile în funcție de situația
economică din statele participante.
[1]               COM(2008)
69 final.
[2]               JO
C 115/1, 4.5.2010.
[3]               COM(2011)
680 final.
[4]               JO L 105, 13.4.2006.
[5]               JO L 158, 30.4.2004; Directiva
2004/38/CE.
[6]               JO L 405, 30.12.2006.
[7]               În contextul RTP, un token este un dispozitiv furnizat utilizatorului
autorizat pentru a dovedi că are drept de acces pe cale electronică
la RTP. Tokenul acționează
ca o cheie electronică care permite accesul, în acest caz, prin
deschiderea porții automate. Specificațiile
tehnice vor stabili dacă se utilizează numai un cod de bare sau
dacă se utilizează un cip în care este înregistrat identificatorul
unic (numărul cererii).
[8]               JO L 286, 1.11.2011.
[9]               SEC(2008) 153.
[10]             SWD(2013) 50.
[11]             Evaluarea
impactului poate fi găsită la următoarea adresă de
internet: http://ec.europa.eu/governance/impact/ia_carried_out/cia_2013_en.htm
[12]             Sub rezerva adoptării, de către autoritatea legislativă,
a propunerii de instituire, ca parte a Fondului pentru securitate internă,
a instrumentului de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize
[COM(2011) 750 final], a adoptării, de către autoritatea
legislativă, a propunerii de Regulament al Consiliului de stabilire a
cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020 [COM(2011) 398] și
a existenței unui nivel suficient de resurse disponibile în cadrul
plafonului de cheltuieli al rubricii bugetare relevante.
[13]             JO L 176, 10.7.1999, p. 36.
[14]             JO L 53, 27.2.2008, p. 52.
[15]             JO L 160, 18.6.2011, p. 19.
[16]             JO C , , p. .
[17]             JO C , , p. .
[18]             JO
C , , p. .
[19]             COM
(2008) 69 final, 13.2.2008.
[20]             COM (2009) 262 final, 10.6.2009.
[21]             JO
L 286, 1.11.2011, p. 1.
[22]             JO
L 158, 29.4.2004, p. 77.
[23]             JO L 281, 23.11.1995, p. 31.
[24]             JO L 8, 12.1.2001, p. 1.
[25]             JO L 55, 28.2.2011, p. 13.
[26]             JO L 131, 1.6.2000, p. 43.
[27]             JO L 64, 7.3.2002, p. 20.
[28]             JO L 176, 10.7.1999, p. 36.
[29]             JO L 176, 10.7.1999, p. 31.
[30]             JO L 53, 27.2.2008, p. 52.
[31]             JO
L 53, 27.2.2008, p. 1.
[32]             JO
L 160, 18.6.2011, p. 21.
[33]             JO L 160, 18.6.2011, p. 19.
[34]             JO
L 218, 13.8.2008, p. 60.
[35]             JO
L 105, 13.4.2006, p. 1.
[36]             JO L 243, 15.9.2009, p. 1.
[37]             JO L 81, 21.3.2001, p. 1.
[38]             Articolul
47 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a UE.
[39]             Articolul
47 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a UE.
[40]             Nu
este necesar niciun logo pentru Norvegia, Islanda, Elveția și
Liechtenstein.
[41]             Nu
este necesar niciun logo pentru Norvegia, Islanda, Elveția și
Liechtenstein.
[42]             Revocarea
pe acest motiv nu face obiectul dreptului de a introduce o cale de atac.
[43]             Dacă
legislația națională prevede acest lucru.
[44]             ABM
(Activity Based Management): gestionarea pe activități – ABB
(Activity Based Budgeting): stabilirea bugetului pe activități.
[45]             Astfel
cum sunt menționate la articolul 49 alineatul (6) litera (a) sau (b) din
Regulamentul financiar.
[46]             Propunerea
de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de instituire,
ca parte a Fondului pentru securitate internă, a instrumentului de sprijin
financiar pentru frontiere externe și vize, COM(2011) 750.
[47]             Comunicare
a Comisiei către Parlamentul European și către Consiliu:
Frontiere inteligente – opțiuni și calea de urmat, COM(2011) 680.
[48]             Propunere
de Regulament al Parlamentului European și al Consiliului de instituire,
ca parte a Fondului pentru securitate internă, a instrumentului de sprijin
financiar pentru frontiere externe și vize, COM(2011) 750.
[49]             COM(2010) 93
din 19 martie 2010.
[50]             COM(2011) 398
din 29 iunie 2011.
[51]             Explicațiile
privind modurile de gestionare, precum și trimiterile la Regulamentul
financiar sunt disponibile pe site-ul BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[52]             Astfel
cum sunt menționate la articolul 185 din Regulamentul financiar.
[53]             Dif.
= credite diferențiate / Nedif. = credite nediferențiate.
[54]             AELS:
Asociația Europeană a Liberului Schimb.
[55]             Țările
candidate și, după caz, țările potențial candidate din
Balcanii de Vest.
[56]             Variația
costurilor și în special costurile ridicate în 2015 și în 2017 pot fi
explicate după cum urmează: la începutul perioadei de dezvoltare, în 2015,
vor fi efectuate angajamente pentru dezvoltare (este vorba de costuri unice
menite să acopere trei ani de cheltuieli cu hardware-ul, software-ul
și contractantul). La sfârșitul perioadei de dezvoltare, în 2017, vor
fi efectuate angajamentele necesare pentru exploatare. Costurile aferente
administrării hardware-ului și software-ului variază în
funcție de perioadă.
[57]             Asistență
tehnică și/sau administrativă și cheltuieli de sprijin
pentru punerea în aplicare a programelor și/sau a acțiunilor UE
(fostele linii „BA”), cercetare indirectă și cercetare directă.
[58]             Anul N este anul în care începe punerea în aplicare a
propunerii/inițiativei.
[59]             Realizările
se referă la produsele și serviciile care vor fi furnizate (de ex.:
numărul de schimburi de studenți finanțate, numărul de km
de străzi construiți etc.).
[60]             Conform
descrierii din secțiunea 1.4.2. „Obiectiv(e) specific(e)…”
[61]             Această
sumă include, pentru dezvoltarea centrală, în special infrastructura
de rețea, licențele de hardware și software necesare și
costurile cu contractantul extern, legate de dezvoltarea sistemului central.
Pentru dezvoltarea națională, suma include, de asemenea, costurile cu
licențele de hardware și software necesare, precum și costurile
cu contractantul extern, legate de dezvoltare.
[62]             Această
sumă acoperă costurile necesare pentru a menține sistemul
central în stare de funcționare, în special în ceea ce privește
funcționarea rețelei, întreținerea sistemului central de
către un contractant extern și menținerea licențelor de
hardware și software necesare. Pentru operațiunile naționale,
suma acoperă costurile necesare pentru funcționarea sistemelor naționale,
în special în ceea ce privește licențele de hardware și
software, gestionarea incidentelor, precum și costurile cu
contractanții externi necesari.
[63]             Asistență
tehnică și/sau administrativă și cheltuieli de sprijin
pentru punerea în aplicare a programelor și/sau a acțiunilor UE
(fostele linii „BA”), cercetare indirectă și cercetare directă.
[64]             AC
= agent contractual; INT = personal pus la dispoziție de agenți de
muncă temporară („Intérimaire”); JED = „Jeune Expert en Délégation”
(expert tânăr în delegații); AL = agent local; END= expert
național detașat.
[65]             Sub
plafonul pentru personal extern din credite operaționale (fostele linii
„BA”).
[66]             În
special pentru fonduri structurale, Fondul european agricol pentru dezvoltare
rurală (FEADR) și Fondul european pentru pescuit (FEP).
[67]             A
se vedea punctele 19 și 24 din Acordul interinstituțional.
[68]             În
ceea ce privește resursele proprii tradiționale (taxe vamale,
cotizațiile pentru zahăr), sumele indicate trebuie să fie sume
nete, și anume sume brute după deducerea a 25 % pentru costuri
de colectare.