               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 22.3.2017
            COM(2017) 136 final
            2017/0060(COD)
            Propunere de
            DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI
            de modificare a Directivei 2010/40/UE în ceea ce privește perioada pentru adoptarea actelor delegate
            (Text cu relevanță pentru SEE)

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               •Motivele și obiectivele propunerii

               Directiva 2010/40/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 iulie 2010 privind cadrul pentru implementarea sistemelor de transport inteligente în domeniul transportului rutier și pentru interfețele cu alte moduri de transport
                  1
                („directiva STI”), care a intrat în vigoare în august 2010, are drept scop accelerarea implementării și utilizării coordonate a sistemelor de transport inteligente („STI”) în domeniul transportului rutier. Directiva prevede adoptarea de specificații pentru acțiuni în patru domenii prioritare, prin intermediul unor acte delegate. Directiva STI a fost unul dintre primele acte legislative ale Uniunii care prevedea utilizarea actelor delegate, iar competența de a adopta acte delegate a fost conferită Comisiei doar pentru o perioadă limitată, până la 27 august 2017.

               De la intrarea în vigoare a directivei STI au fost adoptate patru acte delegate. Împreună cu experții statelor membre a fost finalizat un al cincilea act delegat care abordează furnizarea la nivelul UE a unor servicii de informare cu privire la călătoriile multimodale. Pe lângă cerințele privind interoperabilitatea pentru eCall, mecanismele de partajare a datelor elaborate în aceste contexte contribuie major la atingerea obiectivelor strategiei privind piața unică digitală
                  2
               . Digitizarea sectorului transporturilor contribuie, de asemenea, la sustenabilitatea sa.

               Un sistem de transport digital necesită o gândire orizontală, care să acopere toate modurile și sectoarele din transporturi. Tehnologiile digitale se bazează pe un substrat de date care pot fi combinate într-un strat de servicii și aplicații inovatoare. Specificațiile în temeiul directivei STI permit formularea unor dispoziții comune funcționale, tehnice, organizatorice și referitoare la servicii care facilitează accesibilitatea și disponibilitatea datelor utilizate ulterior pentru a dezvolta acest strat de servicii și aplicații inovatoare.

               În contextul strategiei europene privind sistemele de transport inteligente cooperative
                  3
                (C-STI), recent adoptată, Comisia lucrează în prezent cu experții statelor membre pentru a institui un cadru juridic și tehnic care vizează să susțină dezvoltarea STI cooperative. Aceasta face parte din domeniul prioritar IV al directivei STI și este una dintre acțiunile întreprinse în temeiul directivei, pentru care Comisia intenționează să își utilizeze competența de a adopta specificațiile tehnice, funcționale și organizatorice. Sunt necesare lucrări pregătitoare aprofundate pentru a garanta că specificațiile acoperă toate aspectele necesare pentru asigurarea implementării armonizate și interoperabile a C-STI în Uniune. Activitatea beneficiază de colaborarea și de contribuțiile părților interesate din cadrul platformei C-STI
                  4
               , precum și de lecțiile învățate din proiectele de implementare C-STI, cum ar fi inițiativele statelor membre din cadrul platformei C-ROADS
                  5
               . Specificațiile C-STI vor fi fundamentale pentru asigurarea implementării rapide și coordonate în Uniune a vehiculelor cooperative, conectate și automatizate.

               Pe lângă activitatea de elaborare a unui cadru juridic și tehnic pentru a sprijini implementarea C-STI, vor trebui abordate alte câteva acțiuni din cele patru domenii prioritare ale directivei STI
                  6
               , cum ar fi specificațiile și standardele pentru continuitatea și interoperabilitatea serviciilor de management al traficului și al mărfurilor (domeniul prioritar II), specificațiile pentru alte acțiuni legate de aplicațiile STI pentru siguranța și securitatea rutieră (domeniul prioritar III), precum și definirea măsurilor necesare pentru integrarea diferitelor aplicații STI într-o platformă deschisă la bordul vehiculului (domeniul prioritar IV, punctul 1.1).

               Pentru a da Comisiei posibilitatea de a adopta specificații suplimentare prin intermediul actelor delegate, este esențial ca delegarea de competențe să fie prelungită. În plus, ar putea fi necesar ca specificațiile deja adoptate să fie actualizate pentru a reflecta progresele tehnologice sau lecțiile învățate din punerea lor în aplicare în statele membre.

               Prin urmare, Comisia propune ca delegarea de competențe să se prelungească cu cinci ani de la 27 august 2017 și, ulterior, să se prelungească în mod tacit pentru perioade suplimentare de câte cinci ani, cu excepția cazului în care Parlamentul European sau Consiliul se opune unei astfel de prelungiri.

               •Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică

               Singurul obiectiv al acestei propuneri este prelungirea delegării de competențe Comisiei pentru a adopta acte delegate, fără a schimba obiectivele de politică sau domeniul de aplicare al directivei STI.

               2.TEMEI JURIDIC, SUBSIDIARITATE ȘI PROPORȚIONALITATE

               •Temei juridic

                  Articolul 91 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE).

               •Subsidiaritate (în cazul competențelor neexclusive)

                  Directiva STI abordează aspecte transnaționale care nu pot fi soluționate în mod satisfăcător doar de statele membre, cum ar fi interoperabilitatea echipamentelor și consolidarea pieței interne pentru servicii STI (contribuind astfel la competitivitatea la nivel mondial, la creșterea economică și crearea de locuri de muncă).

                  În conformitate cu principiul subsidiarității, utilizarea unei directive (cadru), cum ar fi directiva STI, rămâne unul dintre mijloacele cele mai adecvate pentru atingerea rezultatului urmărit. Principiile fundamentale și condițiile favorabile pentru implementarea STI sunt transpuse în practică prin specificații elaborate cu implicarea puternică a experților din statele membre. De asemenea, Comisia a instituit un Grup consultativ european pentru STI, prin intermediul căruia reprezentanții părților interesate pertinente din domeniul ITS, atât din sectorul public, cât și din cel privat, furnizează consultanță Comisiei cu privire la aspectele comerciale și tehnice ale implementării și utilizării STI în UE.

                  Specificațiile adoptate de Comisie se aplică în temeiul articolului 5 din directiva STI, unde se recunoaște dreptul fiecărui stat membru de a decide cu privire la implementarea aplicațiilor și a serviciilor STI pe teritoriul său.

               •Proporționalitate

               Implicarea Comisiei se limitează la minimul cerut pentru realizarea obiectivelor propunerii și nu depășește ceea ce este necesar în acest sens. Pentru a sprijini statele membre, implicarea Comisiei se limitează la elaborarea, cu ajutorul experților naționali în domeniul STI, a procedurilor și a specificațiilor în domenii prioritare bine definite care necesită o abordare supranațională.

                  Dacă durata delegării de competențe către Comisie nu se prelungește, acest lucru ar pune în pericol implementarea integrată și coordonată a STI interoperabile în transportul rutier și a interfețelor acestora cu alte moduri de transport. Nu ar fi posibil sau eficient din punctul de vedere al timpului ca Parlamentul European și Consiliu să adopte toate specificațiile detaliate necesare, una câte una.

               3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

               •Evaluări ex post/verificări ale adecvării legislației existente

               Un raport privind punerea în aplicare a directivei STI din octombrie 2014
                  7
                a evidențiat necesitatea de a prelungi (din august 2017), delegarea competențelor care permit Comisiei să adopte acte delegate în ceea ce privește specificațiile STI, precum și necesitatea, într-o a doua etapă, de a pregăti o posibilă revizuire mai extinsă a directivei, ținând cont de constanta evoluție tehnică a STI. Prezenta propunere se referă doar la prelungirea delegării de competențe.

               •Consultările cu părțile interesate

               Rezultatul consultării organizate înainte de adoptarea directivei STI și a Planului de acțiune privind STI
                  8
                este considerată în continuare a fi relevantă, de exemplu în ceea ce privește colaborarea intersectorială, strategia de punere în aplicare și coordonarea părților interesate.

                  Recent, au avut loc consultări specifice cu grupuri de părți interesate, în special cu Comitetul european pentru STI și cu membrii Grupului consultativ european pentru STI. A existat un consens general cu privire la necesitatea de a prelungi delegarea de competențe către Comisie pentru adoptarea de acte delegate.

               •Evaluarea impactului

               Nu există planuri pentru o evaluare a impactului, întrucât prelungirea nu modifică domeniul de aplicare și conținutul directivei ITS în sine.

               4.IMPLICAȚII BUGETARE

                  Propunerea nu are implicații asupra bugetului UE.

               5.ALTE ELEMENTE

               •Alegerea formei juridice a propunerii

               Obiectivul propunerii este de a prelungi delegarea de competențe Comisiei pentru a adopta acte delegate. Deși parte a unei directive, noile dispoziții nu se adresează, în realitate, statelor membre, ci instituțiilor Uniunii. Prin urmare, acestea nu trebuie să fie transpuse în legislația națională și ar trebui să fie adoptate sub forma unei decizii.

               •Explicarea detaliată a dispozițiilor specifice ale propunerii

               Articolul 1 prelungește cu cinci ani competența de a adopta acte delegate conferită Comisiei. Ulterior, competența se va prelungi tacit pentru perioade de câte cinci ani, cu excepția cazului în care Parlamentul European sau Consiliul se opune unei astfel de prelungiri.

               Articolul 2 prevede că decizia intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               •Spațiul Economic European

               Actul propus are relevanță pentru SEE.

               2017/0060 (COD)

               Propunere de

               DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI

               de modificare a Directivei 2010/40/UE în ceea ce privește perioada pentru adoptarea actelor delegate

               (Text cu relevanță pentru SEE)

               PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 91,

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,

               având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European
                  9
               ,

               având în vedere avizul Comitetului Regiunilor
                  10
               ,

               hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară,

               întrucât:

               (1)Directiva 2010/40/UE a Parlamentului European și a Consiliului
                  11
                prevede elaborarea de specificații pentru acțiunile prioritare din cadrul domeniilor prioritare.

               (2)De la intrarea în vigoare a Directivei 2010/40/UE, Comisia a adoptat patru acte delegate referitoare la acțiunile prioritare identificate în directiva respectivă. Actele delegate menționate vizează, în special, eCall și mecanismele pentru schimbul de date care facilitează schimbul electronic de date între autoritățile publice, părțile interesate și furnizorii de servicii STI relevanți. Este nevoie de acte delegate suplimentare referitoare la acțiunile care urmează să fie abordate și care aparțin domeniului de aplicare al Directivei 2010/40/UE.

               (3)În temeiul articolului 12 din Directiva 2010/40/UE, competența conferită Comisiei de a adopta actele delegate menționate la articolul 7 din directivă expiră la 27 august 2017.

               (4)În vederea atingerii obiectivelor Directivei 2010/40/UE, competența de a adopta acte legislative în conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene ar trebui să fie delegată Comisiei pentru o perioadă suplimentară de cinci ani, începând de la 27 august 2017. Această perioadă ar trebui să se prelungească tacit cu perioade de timp identice, cu excepția cazului în care Parlamentul European sau Consiliul se opune unei astfel de prelungiri. Este deosebit de important ca, în cursul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți, și ca respectivele consultări să se desfășoare în conformitate cu principiile stabilite în Acordul interinstituțional din 13 aprilie 2016 privind o mai bună legiferare. În special, pentru a asigura participarea egală la pregătirea actelor delegate, Parlamentul European și Consiliul primesc toate documentele în același timp cu experții din statele membre, iar experții acestor instituții au acces în mod sistematic la reuniunile grupurilor de experți ale Comisiei însărcinate cu pregătirea actelor delegate,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               La articolul 12 din Directiva 2010/40/UE, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:

               „(1)Competența de a adopta actele delegate menționate la articolul 7 îi este conferită Comisiei pentru o perioadă de cinci ani de la 27 august 2017. Delegarea de competențe se prelungește tacit cu perioade de timp identice, cu excepția cazului în care Parlamentul European sau Consiliul se opune unei astfel de prelungiri cel târziu cu trei luni înainte de încheierea fiecărei perioade. Comisia întocmește un raport privind delegarea de competențe cel târziu cu nouă luni înainte de încheierea fiecărei perioade de cinci ani.”

               Articolul 2

               Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               Adoptată la Bruxelles,

                  Pentru Parlamentul European
                        Pentru Consiliu

                  Președintele
                        Președintele

                     (1)
                  JO L 207, 6.8.2010, p. 1.

                     (2)

                     http://ec.europa.eu/priorities/digital-single-market_ro

                     (3)
                  O strategie europeană privind sistemele de transport inteligente cooperative, o etapă către mobilitatea cooperativă, conectată și automatizată [COM(2016) 766].

                     (4)

                     http://ec.europa.eu/transport/themes/its/c-its_en

                     (5)

                     https://ec.europa.eu/transport/themes/its/news/2016-10-07-european-commission-member-states-and-industry-join-forces-deployment_en

                     (6)
                  A se vedea anexa I la directivă.

                     (7)

                     http://ec.europa.eu/transport/themes/its/road/action_plan/its_reports_en.htm

                     (8)

                     http://ec.europa.eu/transport/modes/road/consultations/2008_03_26_its_en.htm

                     (9)
                  JO C , , p. .

                     (10)
                  JO C , , p. .

                     (11)
                  Directiva 2010/40/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 iulie 2010 privind cadrul pentru implementarea sistemelor de transport inteligente în domeniul transportului rutier și pentru interfețele cu alte moduri de transport (JO L 207, 6.8.2010, p. 1).


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 11.3.2016
            COM(2016) 130 final
            2016/0071(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene,în cadrul Comitetului mixt al SEE referitor la o modificare a Protocolului 31 la Acordul privind SEE în ceea ce privește cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți(linia bugetară 12.02.01)

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               Pentru a asigura securitatea juridică și omogenitatea necesare pieței interne, Comitetul mixt al SEE trebuie să încorporeze în Acordul privind SEE toată legislația relevantă a UE, cât mai curând posibil după adoptarea acesteia, și, de asemenea, să permită statelor AELS care fac parte din SEE să participe la acțiunile sau programele UE cu relevanță pentru SEE.

               2.REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

               Proiectul de decizie a Comitetului mixt al SEE (anexat la propunerea de decizie a Consiliului) vizează modificarea Protocolului 31 la Acordul privind SEE în ceea ce privește cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți, cu scopul de a continua colaborarea dintre părțile contractante la Acordul privind SEE în cadrul acțiunilor Uniunii finanțate din bugetul general al Uniunii Europene cu privire la „Realizarea și dezvoltarea pieței unice pentru servicii financiare”.

               3.ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII

               Articolul 1 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2894/94 al Consiliului privind normele de punere în aplicare a Acordului privind SEE prevede stabilirea de către Consiliu a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii cu privire la astfel de decizii, pe baza unei propuneri a Comisiei.

               Comisia prezintă proiectul de decizie a Comitetului mixt al SEE în vederea adoptării de către Consiliu ca poziție a Uniunii. Comisia speră să poată prezenta Comitetului mixt al SEE, în cel mai scurt termen, poziția Uniunii.

               2016/0071 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene,
                  în cadrul Comitetului mixt al SEE referitor la o modificare a Protocolului 31 la Acordul privind SEE în ceea ce privește cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți
                  (linia bugetară 12.02.01)

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 114 coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2894/94 al Consiliului din 28 noiembrie 1994 privind normele de punere în aplicare a Acordului privind Spațiul Economic European
                  1
               , în special articolul 1 alineatul (3),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Acordul privind Spațiul Economic European
                  2
                („Acordul privind SEE”) a intrat în vigoare la 1 ianuarie 1994.

               (2)În temeiul articolului 98 din Acordul privind SEE, Comitetul mixt al SEE poate decide să modifice, printre altele, Protocolul 31 la Acordul privind SEE („Protocolul 31”).

               (3)Protocolul 31 la Acordul privind SEE conține dispoziții privind cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți.

               (4)Este oportun să se continue cooperarea dintre părțile contractante la Acordul privind SEE la acțiunile Uniunii finanțate din bugetul general al Uniunii Europene cu privire la realizarea și dezvoltarea pieței unice a serviciilor financiare.

               (5)Prin urmare, Protocolul 31 la Acordul privind SEE ar trebui modificat pentru ca această cooperare extinsă să poată continua după data de 31 decembrie 2015.

               (6)Poziția Uniunii în cadrul Comitetului mixt al SEE ar trebui să se bazeze pe proiectul de decizie atașat,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul Comitetului mixt al SEE referitor la modificarea propusă a Protocolului 31 la Acordul privind SEE în ceea ce privește cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți se bazează pe proiectul de decizie a Comitetului mixt al SEE atașat la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)
                  JO L 305, 30.11.1994, p. 6.

                     (2)
                  JO L 1, 3.1.1994, p. 3.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 11.3.2016
            COM(2016) 130 final
            ANEXĂ
            DECIZIA NR. …/2016 A COMITETULUI MIXT AL SEEdinde modificare a Protocolului 31 la Acordul privind SEE în ceea ce privește cooperarea în domenii specificeîn afara celor patru libertăți lapropunerea de decizie a Consiliuluiprivind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului mixt al SEE referitor la o modificare a Protocolului 31 la Acordul privind SEE în ceea ce privește cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți(linia bugetară 12.02.01)

               ANEXĂ

                  DECIZIA NR. …/2016 A COMITETULUI MIXT AL SEE
                  din
                  de modificare a Protocolului 31 la Acordul privind SEE în ceea ce privește cooperarea în domenii specifice
                  în afara celor patru libertăți

               COMITETUL MIXT AL SEE,

               având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European („Acordul privind SEE”), în special articolele 86 și 98,

               întrucât:

               (1)Este oportun să se continue cooperarea dintre părțile contractante la Acordul privind SEE la acțiunile Uniunii finanțate din bugetul general al Uniunii Europene cu privire la realizarea și dezvoltarea pieței unice a serviciilor financiare.

               (2)Protocolul 31 la Acordul privind SEE ar trebui, prin urmare, modificat pentru ca această cooperare extinsă să poată fi realizată începând cu 1 ianuarie 2016.

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Articolul 7 din Protocolul 31 la Acordul privind SEE se modifică după cum urmează:

               1.La alineatele (3) și (4), textul „alineatele (5) - (11)” se înlocuiește cu textul „prezentul articol”.

               2.Se adaugă următorul alineat:

               „12.De la 1 ianuarie 2016, statele AELS participă la acțiunile Uniunii aferente următoarei linii bugetare, înscrise în bugetul general al Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2016:

               -Linia bugetară 12 02 01: «Realizarea și dezvoltarea pieței unice pentru servicii financiare».”

               Articolul 2

               Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei la care s-a efectuat ultima notificare în temeiul articolului 103 alineatul (1) din Acordul privind SEE*.

                  1Se aplică de la 1 ianuarie 2016.

               Articolul 3

               Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Comitetul mixt al SEE,

                     Președintele

                     Secretarii
                     Comitetului mixt al SEE

                     (1)
                  [Nu au fost semnalate obligații constituționale.] [Au fost semnalate obligații constituționale.]


Anunţ juridic important

|

52009PC0338

Propunere de decizie-cadru a Consiliului privind dreptul la interpretare și traducere în procesele penale {SEC(2009) 915} {SEC(2009) 916}  /* COM/2009/0338 final - CNS 2009/0101 */

	[pic] | COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE |Bruxelles, 8.7.2009COM(2009) 338 final2009/0101 (CNS)Propunere deDECIZIE-CADRU A CONSILIULUIprivind dreptul la interpretare și traducere în procesele penale{SEC( 2009) 915}{SEC(2009) 916}EXPUNERE DE MOTIVE1. INTRODUCERE1. Prezenta propunere de decizie-cadru a Consiliului vizează să instituie standarde comune minime în ceea ce privește dreptul la interpretare și traducere în procesele penale din Uniunea Europeană. Propunerea este concepută ca un prim pas dintr-o serie de măsuri menite să înlocuiască propunerea Comisiei din 2004 de decizie-cadru privind anumite drepturi procedurale în procesele penale din Uniunea Europeană, COM (2004) 328 din 28.4.2004, retrasă după notificarea corespunzătoare a Consiliului și a Parlamentului European. Nu s-a putut ajunge la un acord privind această propunere, în pofida discuțiilor care au durat 3 ani în cadrul Grupului de lucru al Consiliului, acestea fiind efectiv abandonate în iunie 2007, după un dialog neproductiv în cadrul Consiliului Justiție. În prezent se consideră că adoptarea unei abordări graduale reprezintă o modalitate de continuare general acceptabilă; de asemenea, aceasta va ajuta la construirea graduală a unui climat bazat pe încredere și va contribui la consolidarea încrederii reciproce. Prin urmare, prezenta propunere ar trebui considerată ca parte a unui pachet legislativ global care va viza să stabilească un set minim de drepturi procedurale în procesele penale în Uniunea Europeană. Pe lângă dreptul de a avea acces în mod gratuit la interpretare, traducere și consiliere juridică, propunerea din 2004 includea și dreptul la informare în legătură cu drepturile (comunicare în scris a drepturilor), dreptul la acordarea unei atenții deosebite învinuiților vulnerabili, dreptul de a comunica cu autoritățile consulare și dreptul de a comunica cu familia. În cazul prezentei propuneri, Comisia a decis să se concentreze asupra dreptului la interpretare și traducere, acesta fiind dreptul cel mai puțin controversat în discuțiile care au avut loc cu ocazia propunerii din 2004, și existând, de asemenea, informații și studii disponibile în legătură cu acesta.2. Prezenta propunere vizează să îmbunătățească drepturile persoanelor suspectate care nu înțeleg și nu vorbesc limba în care se desfășoară procedura. Existența standardelor comune minime în legătură cu aceste drepturi ar trebui să faciliteze aplicarea principiului recunoașterii reciproce.3. În ceea ce privește temeiul juridic, propunerea se bazează pe articolul 31 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană. Articolul 31 alineatul (1) litera (c) prevede că UE poate adopta „acțiuni comune” pentru a asigura , în caz de nevoie, compatibilitatea normelor pentru a îmbunătăți cooperarea. În cazul cooperării judiciare, în special a recunoașterii reciproce, este necesar să existe încredere reciprocă. Este necesar un anumit grad de compatibilitate pentru a îmbunătăți încrederea reciprocă, și, în consecință, cooperarea.4. Dreptul de a avea acces la interpretare și traducere, care derivă din Convenția europeană a drepturilor omului este fundamental pentru o persoană acuzată de săvârșirea unei infracțiuni, care nu înțelege limba în care se desfășoară procedura, astfel încât persoana suspectată să cunoască acuzațiile care i se aduc și să înțeleagă procedura. Persoana suspectată trebuie să fie în stare să înțeleagă acuzațiile care i se aduc. Ar trebui să fie asigurată traducerea documentelor esențiale. În conformitate cu CEDO, interpretarea și traducerea trebuie puse la dispoziție în mod gratuit.5. Evaluarea impactuluiPropunerea a făcut obiectul unei evaluări a impactului, inclusă în documentul SEC(2009) 915. Evaluarea a fost examinată și ulterior aprobată de Comitetul de evaluare a impactului la 27 mai 2009. Recomandările Comitetului și modul în care s-a ținut seama de ele pot fi regăsite la punctul 25 din evaluarea impactului (http://ec.europa.eu/governance/impact/practice_en.htm). Opțiunile prezentate erau următoarele:(a) menținerea situației actuale, care nu ar presupune nicio acțiune la nivelul UE. Situația actuală, în care statele membre trebuie să respecte obligațiile asumate prin CEDO, ar putea continua ca și până acum, cu inegalitatea percepută între acuzare și acuzat, care a împiedicat, până în prezent, recunoașterea reciprocă. Această opțiune ar avea consecințe economice neglijabile.(b) Măsuri nelegislative, precum recomandările, ar încuraja schimburile dintre statele membre și ar ajuta la identificare celor mai bune practici. Această opțiune ar conduce la un grad mai mare de conștientizare a standardelor impuse de CEDO, prin diseminarea și recomandarea practicilor care ar sprijini respectarea acestora. Nu s-ar realiza o apropiere suplimentară a standardelor legale.(c) un nou instrument care să cuprindă toate drepturile prevăzute în propunerea din 2004. Punerea în aplicare a acestui instrument de către statele membre, monitorizată de Comisie, cu posibilitatea recursului în ultimă instanță la Curtea Europeană de Justiție, ar sprijini depășirea diferențelor în respectarea CEDO și ar promova încrederea reciprocă. Impactul economic ar fi de natură duală, în primul rând ar exista un cost al instituirii serviciilor care să asigure respectarea drepturilor, și, în al doilea rând, s-ar face economii prin costurile reduse ale căilor de atac.(d) o măsură limitată la cazurile transfrontaliere ar constitui o primă etapă. Aceasta ar necesita o atenție sporită, astfel încât orice potențial aspect de discriminare de categorii de suspecți între cazuri transfrontaliere sau naționale să fie abordate corespunzător. Ca și în cazul opțiunii precedente, impactul economic ar fi de natură duală, în primul rând ar exista un cost al instituirii serviciilor care să asigure respectarea drepturilor, și, în al doilea rând, s-ar face economii prin costurile reduse ale căilor de atac, însă într-o măsură mai mică față de opțiunea precedentă, din cauza domeniului de aplicare mai puțin ambițios.(e) o abordare graduală, începând cu măsuri privind accesul la interpretare și traducere, presupunând o nouă decizie-cadru care să impună statelor membre un nivel minim de standarde doar în ceea ce privește accesul la interpretare și traducere, reprezintă opțiunea preferată. Impactul economic ar fi de natură duală, în primul rând ar exista un cost al instituirii serviciilor care să asigure respectarea drepturilor, și, în al doilea rând, s-ar face economii prin costurile reduse ale căilor de atac.Evaluarea impactului a identificat ca abordare preferată o combinare a opțiunilor (b) și (e), care maximizează sinergiile dintre acțiunile legislative și cele nelegislative. Prin urmare, prezenta decizie-cadru ar trebui să fie urmată de un document privind cele mai bune practici.2. ISTORICUL DOSARULUI6. Articolul 6 din Tratatul privind Uniunea Europeană prevede că Uniunea respectă drepturile fundamentale, garantate de Convenția pentru protecția drepturilor omului și a libertăților fundamentale și rezultate din tradițiile constituționale comune ale statelor membre. Mai mult, în decembrie 2000, Parlamentul European, Consiliul și Comisia au semnat împreună și au proclamat în mod solemn Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene.7. Concluziile președinției Consiliului European de la Tampere[1] au subliniat că principiul recunoașterii reciproce ar trebui să devină piatra de temelie a cooperării judiciare, „…și apropierea legislației ar facilita […] protecția judiciară a drepturilor individuale”[2].8. Comunicarea Comisiei către Consiliu și Parlamentul European din 26 iulie 2000 privind recunoașterea reciprocă a hotărârilor în materie penală[3] a precizat că, „prin urmare, trebuie să se asigure că tratamentul persoanelor suspectate și drepturile învinuiților nu numai că nu vor avea de suferit în urma punerii în aplicare a principiului [privind recunoașterea reciprocă], ci că garanțiile vor fi chiar îmbunătățite prin acest proces”.9. Aceasta abordare a fost confirmată în Programul de măsuri de punere în aplicare a principiului recunoașterii reciproce a deciziilor în materie penală[4] („Programul de măsuri”) adoptat de Consiliu și de Comisie. În cadrul acestui program s-a subliniat că „recunoașterea reciprocă depinde de o serie de parametri care îi determină eficacitatea”.10. Printre acești parametri se numără mecanismele de garantare a drepturilor persoanelor suspectate (parametrul 3) și definiția standardelor comune minime necesare facilitării punerii în aplicare a principiului recunoașterii reciproce (parametrul 4). Prezenta propunere de decizie-cadru reprezintă forma ce corespunde scopului declarat, de a consolida protecția drepturilor individuale.3. DREPTUL LA TRADUCERE șI INTERPRETARE, CONSACRATE ÎN CEDO11. Articolul 5 din CEDO - Dreptul la libertate și la siguranță – prevede că:„(1) Orice persoană are dreptul la libertate și la siguranță. Nimeni nu poate fi lipsit de libertatea sa, cu excepția următoarelor cazuri și potrivit căilor legale: (…)(f) dacă este vorba despre arestarea sau deten ția legală a unei persoane …împotriva căreia se află în curs o procedură … de extrădare.( 2) Orice persoană arestată trebuie să fie informată, în termenul cel mai scurt și într-o limbă pe care o înțelege, asupra motivelor arestării sale și asupra oricărei acuzații aduse împotriva sa.”(…)( 4) Orice persoană lipsită de libertatea sa prin arestare sau deținere are dreptul să introducă un recurs în fața unui tribunal, pentru ca acesta să statueze într-un termen scurt asupra legalității deținerii sale și să dispună eliberarea sa dacă deținerea este ilegală.”iar articolul 6 - Dreptul la un proces echitabil – prevede că:„(3) Orice acuzat are, în special, dreptul:(a) să fie informat, în termenul cel mai scurt, într-o limbă pe care o în țelege și în mod amănunțit, asupra naturii și cauzei acuzației aduse împotriva sa;(…)(e) să fie asistat în mod gratuit de un interpret, dacă nu în țelege și nu vorbește limba folosită la audiere.”Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene reflectă aceste drepturi în articolul 6 și articolele 47-50.12. Curtea Europeană a Drepturilor Omului a statuat, în legătură cu articolul 6 din CEDO, că învinuitul are dreptul, în mod gratuit, la serviciile unui interpret, chiar și în eventualitatea condamnării sale, precum și dreptul să primească documentele prin care acesta este acuzat într-o limbă pe care o înțelege; interpretarea trebuie să fie la un nivel suficient pentru a permite acestuia să înțeleagă procedura, iar interpretul trebuie să fie competent. Dreptul acuzatului de a avea acces gratuit la serviciile unui interpret, chiar și în eventualitatea condamnării sale, a fost consacrat în cauzele Luedicke, Belkacem și Koç/Germania [5] . În cauza Kamasinski/Austria[6] s-a stabilit că nivel interpretării oferite ar trebui să fie suficient de ridicat pentru ca învinuitul să poată să cunoască dosarul și să se apere. Dreptul se aplică înscrisurilor din dosar și procedurii premergătoare procesului. Curtea a statuat că standardul interpretării trebuie să fie „adecvat” și că detaliile acuzării trebuie să îi parvină persoanei într-o limbă pe care acesta o înțelege ( Brozicek/ Italia[7]) . Sarcina probei cu privire la faptul că învinuitul vorbește în mod „adecvat” limba în care se desfășoară procedura în instanță aparține autorităților judiciare și nu invers[8]. Interpretul trebuie să fie competent și judecătorul trebuie să garanteze corectitudinea procedurii ( Cuscani/Marea Britanie[9] ).4. DISPOZIțII SPECIFICE13. Propunerea de proiect de decizie-cadru stabilește obligațiile de bază și se întemeiază pe CEDO și pe jurisprudența Curții Europene a Drepturilor Omului. Forumul de reflecție asupra multilingvismului și formării interpreților[10] a redactat un raport cu recomandări privind calitatea interpretării și a traducerii.. Raportul este rezultatul reuniunilor Forumului de reflecție, convocat de Direcția Generală Interpretare a Comisiei în 2008, pentru a identifica dacă este nevoie să se adopte măsuri, și în caz afirmativ, care ar putea fi acestea. Forumul a ajuns la concluzia că este nevoie să se adopte măsuri și a formulat recomandări privind modalitatea de îmbunătățire a disponibilității interpreților competenți și calificați în procesele penale. Printre recomandări s-a numărat instituirea unui curriculum în materie de interpretare în domeniul juridic, precum și a unui sistem de acreditare, certificare și înregistrare a interpreților din acest domeniu.Articolul 1 – Domeniu de aplicare14. Domeniul de aplicare include toate persoanele suspectate de săvârșirea unei infracțiuni, până la condamnarea definitivă (inclusiv căile de atac). În prezentul document, noțiunea de „persoană suspectată” include astfel de persoane. Se dorește ca această noțiune să fie un termen autonom, fără legătură cu definirea sa în procedurile naționale.15. Având în vedere că jurisprudența Curții Europene a Drepturilor Omului a adus clarificări în sensul că persoanele audiate în legătură cu săvârșirea unei infracțiuni, puse sau nu în mod oficial sub acuzare, ar trebui să facă obiectul articolului 6 din CEDO, persoanele arestate sau reținute în legătură cu o acuzație intră, de asemenea, sub incidența acestei prevederi. Aceste drepturi încep să se aplice din momentul în care persoana este informată că este bănuită că a comis o infracțiune (de exemplu în momentul arestării sau când persoana suspectată nu mai este liberă să părăsească sediul de poliție).Articolul clarifică faptul că prevederile acestuia se aplică cazurilor în care se utilizează un mandat european de arestare. Este importantă precizarea conform căreia cazurile în care se utilizează un mandat european de arestare intră sub incidența articolului, deoarece decizia-cadru privind mandatul european de arestare face referire la aceste drepturi doar în termeni generali. În acest sens, propunerea reprezintă o dezvoltare suplimentară a articolului 5 din CEDO.Articolul 2 – Dreptul la interpretare16. Acest articol prevede principiul de bază conform căruia ar trebui asigurată interpretarea pe parcursul urmăririi penale și al judecății, respectiv pe parcursul anchetei organelor de poliție, la proces și cu ocazia oricăror audieri intermediare sau căi de atac. De asemenea, acest drept este extins la consultanța juridică acordată persoanei suspectate, dacă avocatul acestuia vorbește o limbă pe care persoana suspectată sau învinuitul nu o înțelege.Articolul 3 – Dreptul la traducerea documentelor esențiale17. Pentru a se garanta corectitudinea procedurii, persoana suspectată are dreptul la traducerea documentelor esențiale. În cauza Kamasinski/Austria[11] Curtea a stabilit că dreptul la interpretare se aplică și „înscrisurilor din dosar” și că acuzatul ar trebui să aibă suficiente cunoștințe privind cazul instrumentat împotriva sa pentru a putea să-și construiască apărarea[12]. Documentele esențiale din cadrul procesului penal ar trebui, prin urmare, să includă actul de acuzare sau rechizitoriul și orice înscris relevant, precum declarația unui martor-cheie de care este nevoie pentru a înțelege „în mod amănunțit, natura și cauza acuzației aduse împotriva sa”, în conformitate cu articolul 6 alineatul (3) litera (a) din CEDO. De asemenea, traducerea ar trebui să fie disponibilă în cazul oricărui ordin de reținere sau ordin de privare de libertate, precum și în cazul hotărârii, pentru ca persoana să își poată exercita dreptul la o cale de atac (articolul 2 protocolul 7 din CEDO).În ceea ce privește procedura de executare a unui mandat european de arestare, acesta ar trebui tradus.Articolul 4 - Obligația statelor membre de a acoperi costurile legate de interpretare și traducere18. Acest articol prevede că statele membre acoperă costurile legate de interpretare și traducere. Dreptul acuzatului de a avea acces gratuit la serviciile unui interpret, chiar și în eventualitatea condamnării sale, a fost consacrat în cauzele Luedicke, Belkacem și Koç/Germania [13] .Articolul 5 – Calitatea interpretării și a traducerii19. Acest articol stabilește cerințele de bază privind garantarea calității traducerii și interpretării. Recomandările în acest sens se regăsesc în raportul Forumului Comisiei de reflecție asupra multilingvismului și formării interpreților[14].Articolul 6 - Clauza de menținere a nivelului de protecție20. Scopul acestui articol este să asigure că stabilirea de standarde comune minime în conformitate cu prezenta decizie-cadru nu are ca efect scăderea nivelului standardelor în anumite state membre și că standardele consacrate prin CEDO sunt menținute. Statele membre sunt libere să fixeze standarde mai severe decât cele convenite în prezenta decizie-cadru.Articolul 7 – Punerea în aplicare21. Acest articol impune statelor membre obligația de a pune în aplicare decizia-cadru până la x /xx/ 20xx și, până la aceeași dată, de a trimite Consiliului și Comisiei textele prevederilor legislative de transpunere a deciziei-cadru în legislația națională.Articolul 8 - Raportarea22. După XX luni de la punerea în aplicare, Comisia trebuie să prezinte Parlamentului European și Consiliului un raport prin care să analizeze măsura în care statele membre au adoptat măsurile necesare pentru a se conforma deciziei-cadru, împreună cu propunerile legislative, dacă este cazul.Articolul 9 – Intrarea în vigoare23. Acest articol prevede că decizia-cadru va intra în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .5. PRINCIPIUL SUBSIDIARITățII24. Obiectivul propunerii nu poate fi realizat în mod suficient de statele membre acționând în mod unilateral, întrucât acest obiectiv este de a promova încrederea între statele membre, fiind, prin urmare, important să se convină asupra unui standard minim comun care să se aplice în întreaga Uniune Europeană. Propunerea va apropia normele materiale de drept procedural ale statelor membre în ceea ce privește interpretarea și traducerea în cursul procesului penal, pentru a consolida încrederea reciprocă. Prin urmare, propunerea respectă principiul subsidiarității.6. PRINCIPIUL PROPORțIONALITățII25. Propunerea respectă principiul proporționalității deoarece nu depășește nivelul minim necesar pentru realizarea la nivel european a obiectivului declarat și ceea ce este necesar pentru îndeplinirea acestuia.2009/0101 (CNS)Propunere deDECIZIE-CADRU a CONSILIULUIprivind dreptul la interpretare și traducere în cadrul procesului penalCONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 31 alineatul (1) litera (c),având în vedere propunerea Comisiei,având în vedere avizul Parlamentului European,întrucât:(1) Comunitatea și-a stabilit obiectivul de a menține și de a dezvolta un spațiu de libertate, securitate și justiție. În conformitate cu concluziile Consiliului European de la Tampere din 15 și 16 octombrie 1999, în special punctul (33), principiul recunoașterii reciproce în cadrul Uniunii Europene ar trebui să devină fundamentul cooperării judiciare atât în materie civilă, cât și penală.(2) La 29 noiembrie 2000, Consiliul, în conformitate cu concluziile de la Tampere, a adoptat un program de măsuri de punere în aplicare a principiului recunoașterii reciproce în materie penală[15]. Introducerea programului de măsuri menționează că principiul recunoașterii reciproce „are drept scop consolidarea cooperării dintre statele membre, precum și creșterea protecției acordate drepturilor individuale”.(3) Punerea în aplicare a principiului recunoașterii reciproce a hotărârilor în materie penală implică faptul că fiecare stat membru are încredere în sistemele de justiție penală ale celorlalte state membre. Amploarea procesului de recunoaștere reciprocă depinde, în mare măsură, de o serie de parametri, precum „mecanisme de protecție a drepturilor […] persoanelor suspectate”[16] și standarde minime comune necesare pentru facilitarea aplicării principiului recunoașterii reciproce.(4) Recunoașterea reciprocă poate funcționa în mod eficient doar într-un climat de încredere, în cadrul căruia nu doar autoritățile judiciare, ci toți participanții la procesul penal consideră hotărârile autorităților judiciare din alte state membre ca fiind echivalente celor emise de propriile autorități, presupunând „nu doar încrederea în justețea normelor partenerului, ci și în faptul că aceste norme sunt în mod corect aplicate”[17].(5) Cu toate că toate statele membre sunt părți la Convenția europeană pentru protecția drepturilor omului și a libertăților fundamentale (CEDO), experiența a arătat că doar acest element nu poate oferi întotdeauna un grad suficient de încredere în sistemele de justiție penală ale altor state membre.(6) Articolul 31 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană prevede „asigurarea compatibilității normelor aplicabile în statele membre, în măsura necesară îmbunătățirii [cooperării judiciare în materie penală]”. Standardele minime comune ar trebui să aibă ca rezultat creșterea încrederii în sistemele de justiție penală ale tuturor statelor membre, fapt ce ar conduce la o cooperare judiciară mai eficientă într-un climat de încredere reciprocă.(7) Asemenea standarde comune ar trebui aplicate în domeniile serviciilor de interpretare și traducere din cadrul proceselor penale. În vederea consolidării încrederii necesare între statele membre, prezenta decizie-cadru prevede standarde de bază comune în ceea ce privește interpretarea și traducerea în cadrul procesului penal în Uniunea Europeană, standarde care reflectă tradițiile statelor membre în aplicarea prevederilor relevante ale CEDO.(8) Dreptul la interpretare și dreptul la traducere pentru persoanele care nu vorbesc și nu înțeleg limba în care se desfășoară procesul sunt consacrate în articolele 5 și 6 din CEDO, astfel cum sunt interpretate de jurisprudența Curții Europene a Drepturilor Omului. Prevederile prezentei decizii-cadru facilitează exercitarea acestor drepturi.(9) Prevederile prezentei decizii-cadru ar trebui să garanteze protecția drepturilor persoanei suspectate care nu vorbește și nu înțelege limba în care se desfășoară procedurile, astfel încât aceasta să înțeleagă acuzațiile și procedurile și să își poată exercita drepturile, prin oferirea de asistență lingvistică corespunzătoare gratuită. Această asistență ar trebui extinsă, dacă este necesar, la relațiile dintre persoana suspectată și apărătorul acesteia.(10) O asistență corespunzătoare ar trebui oferită și persoanelor suspectate cu probleme de auz sau vorbire.(11) Obligația de diligență față de persoanele suspectate care se află în imposibilitatea de a înțelege sau de a urmări procedurile în care sunt implicate decurge din necesitatea unei administrări echitabile a justiției. Organele de urmărire penală, autoritățile de aplicare a legii și cele judiciare ar trebui, prin urmare, să se asigure că persoanele suspectate aflate într-o poziție potențial vulnerabilă își pot exercita drepturile în mod efectiv. Aceste autorități ar trebui să aibă cunoștință despre orice posibilă vulnerabilitate și să ia măsurile corespunzătoare pentru garantarea acestor drepturi. Aceasta ar trebui să se aplice întotdeauna când persoana suspectată este un minor sau suferă de un handicap care o împiedică să participe în mod activ în cadrul procesului.(12) Statele membre ar trebui să aibă obligația de a asigura formarea judecătorilor, avocaților și a altor categorii de personal relevant implicat în proceduri judiciare, în vederea asigurării calității serviciilor de interpretare și traducere.(13) Prezenta decizie-cadru respectă drepturile fundamentale și este conformă cu principiile recunoscute de Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene. În special, prezenta decizie-cadru urmărește promovarea dreptului la libertate, a dreptului la un proces echitabil și a drepturilor de apărare.(14) Întrucât obiectivul de stabilire a unor standarde minime comune nu poate fi realizat de statele membre acționând în mod unilateral, și poate fi atins doar la nivelul Uniunii, Consiliul poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum prevede articolul 2 din Tratatul privind Uniunea Europeană și articolul 5 din Tratatul de instituire a Comunității Europene. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este prevăzut de acest ultim articol, prezenta decizie-cadru nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv,ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE-CADRU:Articolul 1 Domeniu de aplicare1. Prezenta decizie-cadru instituie norme privind drepturile la serviciile de interpretare și de traducere în cadrul procesului penal și al procedurilor de executare a mandatului de arestare european.2. De aceste drepturi beneficiază orice persoană suspectată de comiterea unei infracțiuni (denumită în continuare „suspectul”), din momentul în care este informată de autoritățile competente ale unui stat membru cu privire la bănuielile care există cu privire la persoana sa, până la finalizarea procesului.Articolul 2 Dreptul la servicii de interpretare1. Statele membre se asigură că persoanei suspectate care nu înțelege și nu vorbește limba în care se desfășoară procesul penal respectiv, i se oferă servicii de interpretare, în vederea garantării unui proces penal echitabil. Serviciile de interpretare trebuie asigurate în cadrul procedurilor desfășurate în fața autorităților de urmărire penală și a celor judiciare, inclusiv în cadrul interogatoriilor efectuate de poliție, în cadrul tuturor întâlnirilor necesare dintre persoana suspectată și apărătorul acesteia, în cadrul tuturor audierilor în fața instanței și în cadrul oricăror audieri intermediare.2. După caz, statele membre asigură traducerea asistenței juridice de care beneficiază persoana suspectată de-a lungul procesului.3. Statele membre asigură instituirea unei proceduri care să verifice dacă persoana suspectată înțelege și vorbește limba în care se desfășoară procesul penal.4. Statele membre se asigură că există o cale de atac împotriva oricărei hotărâri care dispune că nu este necesară asigurarea serviciilor de interpretare.5. Dreptul la serviciile de interpretare include asistența oferită persoanelor cu probleme de auz și vorbire.6. În ceea ce privește procedurile de executare a mandatului de arestare european, statele membre se asigură că oricărei persoane supuse unei asemenea proceduri, care nu înțelege și nu vorbește limba în care este redactat mandatul, i se asigură interpretarea în cadrul procesului respectiv.Articolul 3 Dreptul la traducerea documentelor esențiale1. Statele membre se asigură că persoanei suspectate care nu înțelege și nu vorbește limba în care se desfășoară procesul penal respectiv, i se oferă traducerea tuturor documentelor esențiale, în vederea garantării unui proces penal echitabil.2. Printre documentele esențiale care trebuie traduse se numără ordinul de reținere care privează persoana de libertate, rechizitoriul/actul de punere sub acuzare, documente probatorii esențiale și hotărârea.3. Persoana suspectată și avocatul acesteia înaintează o cerere motivată de traducere a altor documente, inclusiv cele privind asistența juridică oferită de apărătorul bănuitului.4. Statele membre asigură existența unei căi de atac împotriva respingerii cererii privind traducerea documentelor menționate la alineatul 2.5. În ceea ce privește procedurile de executare a mandatului de arestare european, statele membre se asigură că persoanei supuse unei asemenea proceduri, care nu înțelege limba în care este redactat mandatul, îi este furnizată o traducere a documentului menționat.Articolul 4 Obligația statelor membre de a acoperi costurile legate de serviciile de interpretare și de traducereStatele membre acoperă costurile legate de serviciile de interpretare și de traducere care rezultă din aplicarea articolelor 2 și 3.Articolul 5 Calitatea serviciilor de interpretare și traducere1. Serviciile de interpretare și de traducere trebuie asigurate astfel încât să garanteze exercitarea deplină a drepturilor de către persoana suspectată.2. Statele membre asigură formarea judecătorilor, avocaților și a altor categorii de personal relevant implicat în proceduri judiciare, astfel încât persoana suspectată să poată înțelege procedurile desfășurate.Articolul 6 Clauza de menținere a nivelului de protecțieNicio dispoziție a prezentei decizii-cadru nu se interpretează ca o limitare a vreunui drept sau garanții procedurale, nici ca o derogare de la acestea, care sunt asigurate conform Convenției europene pentru protecția drepturilor omului și a libertăților fundamentale sau conform legislației oricărui stat membru și care asigură un nivel mai ridicat de protecție.Articolul 7 Punere în aplicareStatele membre adoptă măsurile necesare pentru a se conforma dispozițiilor prezentei decizii-cadru până cel târziu la ……[18].Statele membre comunică până la aceeași dată Consiliului și Comisiei textul dispozițiilor care transpun în dreptul intern obligațiile impuse de prezenta decizie-cadru.Articolul 8 RaportPână la date de ………. Comisia [19] prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport prin care analizează gradul în care statele membre au adoptat măsurile necesare pentru a se conforma deciziei-cadru, împreună cu propunerile legislative, dacă este cazul.Articolul 9 Intrare în vigoarePrezenta decizie-cadru intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .Adoptată la Bruxelles,Pentru ConsiliuPreședintele [1] 15 și 16 octombrie 1999.[2] Concluzia nr. 33.[3] COM(2000) 495, 29.7.2000.[4] JO C 12, 15.1.2001, p. 10.[5] 28 noiembrie 1978, seria A nr. 29. „ 46. Curtea consideră, prin urmare, că înțelesul obișnuit al noțiunii […] „gratuit” de la articolul 6 alineatul 3 litera (e) […] este confirmat de obiectul și scopul articolului 6. Curtea concluzionează că dreptul protejat de articolul 6 alineatul 3 litera (e) presupune, pentru orice persoană care nu înțelege sau nu se poate exprima în limba în care se desfășoară procedura, dreptul de a primi în mod gratuit asistență din partea unui interpret, fără a i se imputa, ulterior, costul ocazionat de acest serviciu.”[6] 19 decembrie 1989, seria A nr. 168.[7] 19 decembrie 1989, (10964/84) [1989] CEDO 23.[8] „41 […] autoritățile judiciare italiene ar fi trebuit să adopte măsuri pentru a se conforma, astfel încât să asigure respectarea cerințelor de la articolele 6 alineatul (3) litera (a), cu excepția cazului în care puteau stabili că partea avea, de fapt, suficiente cunoștințe de limbă italiană pentru a înțelege din notificare conținutul scrisorii prin care îi erau aduse la cunoștință acuzațiile împotriva sa. Din documentele de la dosar sau în urma declarațiilor martorilor audiați la 23 aprilie 1989 nu reiese acest lucru. Prin urmare, sub acest aspect, s-a săvârșit o încălcare a articolului 6 alineatul (3) litera (a).”[9] 24 septembrie 2002 – nr. 3277/96.[10] http://ec.europa.eu/commission_barroso/orban/docs/FinalL_Reflection_Forum_Report_en.pdf[11] 19 decembrie 1989, seria A nr. 168.[12] “74. Dreptul […] la asistență gratuită din partea unui interpret nu se aplică numai declarațiilor orale date în ședințele de judecată, ci și înscrisurilor și fazei premergătoare procesului. Articolul 6 alineatul (3) litera (e) prevede că orice persoană „acuzată” care nu înțelege sau nu se poate exprima în limba în care se desfășoară procedura are dreptul la asistența gratuită din partea unui interpret pentru traducerea și interpretarea tuturor acelor documente sau declarații din cadrul procesului, care sunt îndreptate împotriva sa și a căror înțelegere este necesară, sau la traducerea în limba utilizată de instanță pentru a beneficia de un proces corect. […]Cu toate acestea, articolul 6 alineatul (3) litera (e) nu solicită o traducere scrisă a tuturor elementelor de probă scrise sau a documentelor oficiale din cadrul procesului. Asistența oferită în materie de interpretare ar trebui să permită învinuitului să cunoască cazul instrumentat împotriva sa și să se apere, în special prin posibilitatea de a prezenta instanței versiunea sa în ceea ce privește faptele. Pentru ca dreptul garantat de articolul 6 alineatul (3) litera (e) să poată fi pus în practică și să fie efectiv, obligația autorităților competente nu este limitată la desemnarea unui interpret, ci, dacă acestea sunt notificate de prezența unor circumstanțe deosebite, obligația se poate extinde la gradul de control ulterior privind calitatea interpretării oferite (a se vedea hotărârea din cauza Artico ).”[13] „ 46. Curtea consideră, prin urmare, că înțelesul obișnuit al noțiunii […] „gratuit” de la articolul 6 alineatul 3 litera (e) […] este confirmat de obiectul și scopul articolului 6. Curtea concluzionează că dreptul protejat de articolul 6 alineatul 3 litera (e) presupune, pentru orice persoană care nu înțelege sau nu se poate exprima în limba în care se desfășoară procedura, dreptul de a primi în mod gratuit asistență din partea unui interpret, fără a i se imputa, ulterior, costul ocazionat de acest serviciu.”[14] A se vedea nota de subsol 10 de mai sus.[15] JO C 12, 15.1.2001, p. 10.[16] JO C 12, 15.1.2001, p. 10.[17] COM(2000) 495, 26.7.2000, p. 4[18] 24 de luni de la publicarea prezentei decizii-cadru în Jurnalul Oficial.[19] 36 de luni de la publicarea prezentei decizii-cadru în Jurnalul Oficial.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 8.5.2017
            COM(2017) 216 final
            2017/0093(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Organizației regionale de gestionare a pescuitului în Pacificul de Sud (SPRFMO) și de abrogare a Deciziei 14405/12

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               •Motivele și obiectivele propunerii

               Prin Decizia 2012/130/UE a Consiliului
                  1
               , Uniunea a aprobat Convenția privind conservarea și gestionarea resurselor piscicole în marea liberă a Pacificului de Sud (denumită în continuare „Convenția”), prin care s-a instituit Organizația regională de gestionare a pescuitului în Pacificul de Sud (SPRFMO). În cadrul SPRFMO, Comisia Organizației regionale de gestionare a pescuitului în Pacificul de Sud („Comisia SPRFMO”) este responsabilă cu adoptarea măsurilor menite să asigure conservarea pe termen lung și utilizarea sustenabilă a resurselor piscicole în zona Convenției SPRFMO și să ocrotească ecosistemele marine în care se dezvoltă aceste resurse. Aceste măsuri pot deveni obligatorii pentru Uniune.

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul organizațiilor regionale de gestionare a pescuitului (ORGP) este în prezent stabilită în conformitate cu o abordare pe două niveluri. O decizie a Consiliului stabilește, pe o bază multianuală, principiile directoare și orientările în ceea ce privește poziția Uniunii, iar aceasta este apoi ajustată, pentru fiecare reuniune anuală, prin documente neoficiale ale Comisiei care sunt discutate în cadrul grupului de lucru al Consiliului.

               În ceea ce privește SPRFMO, Decizia 14405/12 a Consiliului din 5 octombrie 2012 prevede o revizuire a poziției Uniunii înainte de reuniunea anuală din 2017. Prin urmare, prezenta propunere are scopul de a stabili poziția Uniunii în cadrul SPRFMO pentru perioada 2017-2021, înlocuind astfel Decizia 14405/12 a Consiliului din 5 octombrie 2012, care acoperă perioada 2012-2016.

               •Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică vizat

               Revizuirea își propune să încorporeze principiile și orientările noii politici comune în domeniul pescuitului (PCP), astfel cum au fost stabilite în Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
                  2
               , ținând cont, de asemenea, de obiectivele Comunicării Comisiei privind dimensiunea externă a PCP
                  3
               . În plus, poziția Uniunii a fost ajustată în funcție de Tratatul de la Lisabona.

               La fel ca și poziția aflată în prezent în vigoare, poziția prezentată mai jos cuprinde principii generale și orientări; cu toate acestea, ea ține seama, în măsura posibilului, de particularitățile SPRFMO. În plus, a fost inclus procesul standard de precizare anuală a poziției Uniunii, la cererea statelor membre.

               •Coerența cu alte politici ale Uniunii

               N/A

               2.TEMEIUL JURIDIC, SUBSIDIARITATEA ȘI PROPORȚIONALITATEA

               •Temeiul juridic

               Prezenta decizie are la bază Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43 alineatul (2), coroborat cu articolul 218 alineatul (9), care prevede că Consiliul, la propunerea Comisiei, adoptă o decizie de stabilire a pozițiilor care urmează să fie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism este invitat să adopte acte cu efecte juridice. Această prevedere se aplică poziției care urmează să fie adoptată de Comisie, în numele Uniunii, în cadrul SPRFMO.

               Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului constituie temeiul juridic prin care se stabilesc principiile care trebuie să se reflecte în această poziție.

               Prezenta decizie înlocuiește Decizia 14405/12 a Consiliului, care acoperă perioada 2012-2016, și se referă la perioada 2017-2021.

               •Subsidiaritatea (în cazul competențelor neexclusive)

               N/A

               •Proporționalitate

               N/A

               •Alegerea instrumentului

               În conformitate cu articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul organizațiilor regionale de gestionare a pescuitului (ORGP) atunci când acestea sunt invitate să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul lor instituțional, trebuie să fie adoptată printr-o decizie a Consiliului, la propunerea Comisiei.

               3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI

               •Evaluările ex post/verificările adecvării legislației existente

               N/A

               •Consultările cu părțile interesate

               N/A

               •Obținerea și utilizarea competențelor de specialitate

               N/A

               •Evaluarea impactului

               N/A

               •Adecvarea reglementărilor și simplificarea

               N/A

               •Drepturi fundamentale

               N/A

               4.IMPLICAȚII BUGETARE

                  N/A

               5.ALTE ELEMENTE

               •Planurile de implementare și mecanismele de monitorizare, evaluare și raportare

                  N/A

               •Documente explicative (în cazul directivelor)

                  N/A

               •Explicații detaliate cu privire la prevederile specifice ale propunerii

                  N/A

               2017/0093 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Organizației regionale de gestionare a pescuitului în Pacificul de Sud (SPRFMO) și de abrogare a Deciziei 14405/12

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43 alineatul (2), coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Articolul 38 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, coroborat cu articolul 39 alineatul (1) litera (d), prevede că unul dintre obiectivele politicii comune în domeniul pescuitului este garantarea siguranței aprovizionărilor.

               (2)Articolul 2 din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
                  4
                prevede că politica comună în domeniul pescuitului garantează faptul că activitățile de pescuit și de acvacultură sunt sustenabile din punct de vedere al mediului pe termen lung și sunt gestionate într-un mod coerent cu obiectivele de a realiza beneficii economice, sociale și de ocupare a forței de muncă și de a contribui la disponibilitatea aprovizionării cu alimente. De asemenea, regulamentul prevede că politica comună în domeniul pescuitului aplică o abordare precaută a gestionării pescuitului și urmărește să garanteze că exploatarea resurselor biologice marine vii duce la refacerea și menținerea populațiilor de specii recoltate peste nivelurile care permit obținerea producției maxime sustenabile. Acesta prevede, de asemenea, că Uniunea se angajează să ia măsuri de gestionare și de conservare pe baza celor mai bune avize științifice disponibile, să promoveze metode de pescuit care contribuie la un pescuit mai selectiv și evitarea și reducerea, în măsura posibilului, a capturilor nedorite, precum și să utilizeze metode de pescuit cu impact scăzut asupra ecosistemului marin și a resurselor piscicole, eliminând treptat practicile de aruncare înapoi în mare a capturilor. În plus, articolul 28 din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 prevede în mod expres că aceste principii vor fi aplicate de Uniune în politica sa externă.

               (3)Prin Decizia 2012/130/UE a Consiliului
                  5
               , Uniunea a încheiat Convenția privind conservarea și gestionarea resurselor piscicole în marea liberă a Pacificului de Sud („Convenția SPRFMO”), prin care s-a instituit Organizația regională de gestionare a pescuitului în Pacificul de Sud (SPRFMO). În cadrul SPRFMO, Comisia SPRFMO este responsabilă cu adoptarea măsurilor menite să asigure conservarea pe termen lung și utilizarea sustenabilă a resurselor piscicole prin aplicarea abordării precaute și a unei abordări ecosistemice a gestionării pescuitului și, procedând astfel, să ocrotească ecosistemele marine în care se dezvoltă aceste resurse. Aceste măsuri vor deveni obligatorii pentru Uniune.

               (4)La 5 octombrie 2012, Consiliul a adoptat Decizia 14405/12 privind stabilirea poziției Uniunii care urmează să fie adoptată în cadrul Organizației regionale de gestionare a pescuitului în Pacificul de Sud (SPRFMO).

               (5)Decizia 14405/12 prevede că poziția stabilită în actul respectiv trebuie să fie revizuită cel târziu până la reuniunea anuală a Comisiei SPRFMO din 2017. Prin urmare, este oportun ca Decizia 14405/12 să fie abrogată și înlocuită cu o nouă decizie.

               (6)Având în vedere caracterul dinamic al resurselor piscicole în zona convenției și, prin urmare, necesitatea ca poziția Uniunii să țină seama de noile evoluții, inclusiv de noile informații statistice, biologice și de altă natură prezentate înainte sau în timpul reuniunii anuale a Comisiei SPRFMO, trebuie stabilite proceduri, în conformitate cu principiul cooperării loiale dintre instituțiile Uniunii prevăzut la articolul 13 alineatul (2) din TUE, pentru precizarea anuală a poziției Uniunii.

               (7)Comisia, în conformitate cu articolul 218 și cu articolul 3 alineatul (1) din TFUE, reprezintă UE în cadrul reuniunii anuale a Comisiei SPRFMO. Prin urmare, prezenta decizie se adresează Comisiei,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată de Uniunea Europeană în cadrul reuniunii anuale a Comisiei  SPRFMO, atunci când organismul în cauză este invitat să adopte decizii cu efecte juridice, este stabilită în anexa I.

               Articolul 2

               Precizarea anuală a poziției pe care Uniunea urmează să o adopte în cadrul reuniunii anuale a Comisiei SPRFMO se face în conformitate cu anexa II.

               Articolul 3

               Poziția Uniunii stabilită în anexa I este evaluată și, după caz, revizuită de către Consiliu la propunerea Comisiei cel târziu până la reuniunea anuală a Comisiei SPRFMO din 2022.

               Articolul 4

               Decizia 14405/12 se abrogă.

               Articolul 5

               Prezenta decizie se adresează Comisiei Europene.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)
                  JO L 67, 6.3.2012, p. 1.

                     (2)
                  Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului privind politica comună în domeniul pescuitului, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1954/2003 și (CE) nr. 1224/2009 ale Consiliului și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 2371/2002 și (CE) nr. 639/2004 ale Consiliului și a Deciziei 2004/585/CE a Consiliului (JO L 354, 28.12.2013, p. 22).

                     (3)
                  COM(2011) 424, 13.7.2011.

                     (4)

                        Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului privind politica comună în domeniul pescuitului, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1954/2003 și (CE) nr. 1224/2009 ale Consiliului și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 2371/2002 și (CE) nr. 639/2004 ale Consiliului și a Deciziei 2004/585/CE a Consiliului (JO L 354, 28.12.2013, p. 22).

                     (5)

                        Decizia 2012/130/UE a Consiliului din 3 octombrie 2011 privind aprobarea, în numele Uniunii Europene, a Convenției privind conservarea și gestionarea resurselor piscicole în marea liberă a Pacificului de Sud (JO L 67, 6.3.2012, p. 1).

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 8.5.2017
            COM(2017) 216 final
            ANEXE
            la
            Propunerea deDECIZIE A CONSILIULUI
            de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Organizației regionale de gestionare a pescuitului în Pacificul de Sud (SPRFMO) și de abrogare a Deciziei 14405/12

               ANEXA I

               Poziția Uniunii în cadrul Comisiei Organizației regionale de gestionare a pescuitului în Pacificul de Sud

               (1)Principii

               În cadrul SPRFMO, Uniunea:

               a)
                     se asigură că măsurile adoptate în cadrul SPRFMO sunt în conformitate cu obiectivele și principiile urmărite de Uniune în cadrul politicii comune în domeniul pescuitului, în special prin intermediul abordării precaute și al obiectivelor privind producția maximă sustenabilă menționate la articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, pentru a promova implementarea unei abordări ecosistemice a gestionării pescuitului și a limita impactul activităților de pescuit asupra mediului, pentru a evita și reduce, în măsura posibilului, capturile nedorite și pentru a elimina treptat practica aruncării înapoi în mare a capturilor, precum și pentru a reduce la minimum impactul activităților de pescuit asupra ecosistemelor marine și, prin promovarea în Uniune a unui pescuit competitiv și viabil din punct de vedere economic, pentru a garanta un nivel de trai decent persoanelor care depind de activitățile de pescuit, ținând seama de interesul consumatorilor;

               b)
                     se asigură că măsurile adoptate în cadrul SPRFMO sunt în conformitate cu obiectivele Convenției SPRFMO;

               c)
                     se asigură că măsurile adoptate în cadrul SPRFMO respectă legislația internațională și, în special, prevederile Convenției ONU asupra dreptului mării, ale Acordului ONU privind conservarea și gestionarea stocurilor de pești anadromi și a stocurilor de pești mari migratori, ale Acordului privind promovarea respectării măsurilor internaționale de conservare și gestionare de către navele de pescuit în marea liberă, precum și ale acordului din 2009 al Organizației Națiunilor Unite pentru Alimentație și Agricultură privind măsurile de competența statului portului;

               d)
                     promovează adoptarea unor poziții coerente cu cele adoptate în cadrul altor organizații regionale de gestionare a pescuitului și, dacă este cazul, cu convențiile maritime regionale din aceeași zonă;

               e)
                     urmărește stabilirea de sinergii cu politica urmărită de Uniune în cadrul relațiilor bilaterale cu țări terțe în domeniul pescuitului și asigură coerența cu celelalte politici ale sale, în special în materie de relații externe, mediu, comerț, dezvoltare, cercetare și inovare etc.;

               f)
                     garantează respectarea angajamentelor internaționale ale Uniunii;

               g)
                     se conformează concluziilor Consiliului din 19 martie 2012 referitoare la Comunicarea privind dimensiunea externă a politicii comune în domeniul pescuitului
                  1
               ;

               h)
                     urmărește să creeze condiții de concurență echitabile pentru flota Uniunii în zona Convenției, pe baza acelorași principii și standarde ca cele aplicabile în temeiul dreptului Uniunii, și să promoveze punerea în aplicare uniformă a rezoluțiilor și a recomandărilor.

               (2)Orientări

               Uniunea depune eforturi, dacă este necesar, pentru a sprijini adoptarea de către SPRFMO a următoarelor acțiuni:

               a)
                     măsuri de conservare și de gestionare a resurselor piscicole din zona Convenției SPRFMO pe baza celor mai bune avize științifice disponibile, inclusiv capturi totale admisibile (TAC) și cote sau măsuri de reglementare a efortului de pescuit pentru speciile care fac obiectul SPRFMO, care să ducă la obținerea sau menținerea producției maxime sustenabile pe baza normelor de exploatare, în mod progresiv, printr-o creștere incrementală, cel târziu până în 2020;

               b)
                     dacă este necesar, măsuri specifice pentru stocurile afectate de pescuitul excesiv, pentru a menține efortul de pescuit la un nivel care corespunde posibilităților de pescuit disponibile, precum și măsuri complementare privind stocurile de pești de adâncime care reprezintă resurse deosebit de vulnerabile la pescuitul excesiv;

               c)
                     măsuri pentru a consolida colectarea de date științifice în domeniul pescuitului și a promova o mai bună cooperare între industrie și oamenii de știință;

               d)
                     măsuri de prevenire, descurajare și eliminare a pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat (INN) în zona Convenției SPRFMO, inclusiv introducerea pe lista INN și măsuri de competența statului portului;

               e)
                     măsuri de monitorizare, de control și de supraveghere în zona Convenției SPRFMO, pentru a asigura eficiența controalelor și respectarea măsurilor adoptate în cadrul SPRFMO, inclusiv implementarea unui sistem SPRFMO de monitorizare a navelor de pescuit;

               f)
                     măsuri de reducere la minimum a impactului negativ al activităților de pescuit asupra biodiversității marine, inclusiv asupra păsărilor marine, și măsuri de protecție a ecosistemelor marine vulnerabile din zona Convenției SPRFMO, inclusiv identificarea unor noi ecosisteme marine vulnerabile posibile, în conformitate cu rezoluțiile Adunării Generale a ONU, și a ecosistemelor marine, cuprinzând măsuri care să prevină și să reducă pe cât posibil capturile nedorite, inclusiv capturile de specii înrudite din punct de vedere ecologic, și care să elimine treptat practicile de aruncare înapoi în mare a capturilor;

               g)
                     măsuri care vizează interzicerea activităților de pescuit desfășurate exclusiv în scopul recoltării înotătoarelor de rechin și care să prevadă ca toți rechinii să fie debarcați cu înotătoarele atașate în mod natural;

               h)
                     dezvoltarea unor abordări comune împreună cu alte organizații regionale de gestionare a pescuitului implicate în gestionarea activităților de pescuit în SPRFMO;

               i)
                     contribuirea la elaborarea unui program de observare prin dezvoltarea și contribuția la proiectarea sistemului de observare relevant;

               j)
                     sprijinirea realizării de evaluări periodice ale performanței SPRFMO în timp util și punerea în aplicare a recomandărilor sale;

               k)
                     măsuri pentru a asigura pe termen mediu o redistribuire mai echilibrată a bugetului SPRFMO;

               l)
                     măsuri tehnice suplimentare pe baza avizelor organismelor subsidiare ale SPRFMO.

               ANEXA II

               Precizarea anuală a poziției care urmează să fie adoptată de Uniune

               în cadrul reuniunii anuale a Comisiei Organizației regionale de gestionare a pescuitului în Pacificul de Sud

               Înainte de fiecare reuniune anuală a Comisiei SPRFMO, se iau măsurile necesare pentru a asigura faptul că poziția care urmează a fi exprimată în numele Uniunii ține cont de cele mai recente informații statistice, biologice și de alte informații relevante transmise Comisiei Europene, în conformitate cu principiile și orientările stabilite în anexa I.

               În acest sens și pe baza informațiilor menționate, Comisia Europeană transmite Consiliului sau grupurilor sale de pregătire, cu suficient timp înainte de fiecare reuniune anuală a Comisiei SPRFMO, un document scris care prezintă în detaliu propunerea de precizare a poziției Uniunii, în vederea dezbaterii și a adoptării.

               În cazul în care, în cadrul unor reuniuni ulterioare, inclusiv la fața locului, nu se poate ajunge la un acord astfel încât poziția Uniunii să ia în considerare noile elemente, se sesizează Consiliul sau grupurile sale de pregătire cu privire la chestiunea respectivă.

                     (1)
                  A se vedea documentul 7086/12 PECHE 66.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 5.10.2017
            COM(2017) 582 final
            2017/0253(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului mixt al SEE, cu privire la modificarea Protocolului 31 la Acordul privind SEE(Acțiune pregătitoare a Uniunii privind cercetarea în materie de apărare)

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXT

               •Temeiurile și obiectivele propunerii

               Proiectul de decizie a Comitetului mixt al SEE (anexat la prezenta propunere de decizie a Consiliului) are drept scop modificarea Protocolului 31 la Acordul privind SEE în vederea extinderii cooperării dintre părțile contractante la Acordul privind SEE pentru a include participarea statelor AELS care fac parte din SEE la Acțiunea pregătitoare a Uniunii privind cercetarea în materie de apărare (denumită în continuare „acțiunea pregătitoare”). Întrucât Liechtenstein și Islanda nu și-au exprimat interesul de a participa la această acțiune pregătitoare, proiectul de decizie a Comitetului mixt al SEE se referă, prin urmare, doar la Norvegia.

               •Coerența cu dispozițiile deja existente în domeniul de politică vizat

               Articolul 78 din Acordul privind SEE prevede că părțile contractante întăresc și extind cooperarea în cadrul activităților UE din domeniul cercetării și dezvoltării tehnologice. Comisia, care în prezent finanțează exclusiv activitățile de cercetare și dezvoltare civile și cele cu dublă utilizare, prin intermediul programului Orizont 2020, consideră că această acțiune pregătitoare este un instrument important pentru a testa valoarea adăugată a finanțării cercetării în materie de apărare de la bugetul UE.

               Întrucât Norvegia a încheiat un acord administrativ cu Agenția Europeană de Apărare, iar Directiva corespunzătoare privind achizițiile publice în domeniile apărării și securității (2009/81/CE), care va asigura o concurență reală și egalitatea de tratament în acest domeniu, a fost încorporată în Acordul privind SEE încă din anul 2014, participarea Norvegiei la acțiunea pregătitoare menționată este coerentă cu dispozițiile deja existente în domeniul de politică vizat.

               •Coerența cu alte domenii de politică a Uniunii

               Cooperarea în domeniul cercetării în materie de apărare în sectorul tehnologiilor, produselor și serviciilor inovatoare este esențială pentru păstrarea competitivității pe termen lung a sectorului apărării și, în ultimă instanță, a autonomiei strategice a Europei. Cooperarea cu Norvegia ar aduce o contribuție pozitivă la eforturile depuse de UE în acest domeniu.

               Comisia recunoaște că acțiunea pregătitoare face parte din politicile sale referitoare la piața internă, industrie și cercetare. Aprofundarea cooperării în acest domeniu este, prin urmare, conformă cu obiectivele Acordului privind SEE.

               2.TEMEI JURIDIC, SUBSIDIARITATE ȘI PROPORȚIONALITATE

               •Temeiul juridic

               Temeiul juridic este constituit de articolul 54 alineatul (2) litera (b), articolul 84 alineatul (2) și articolul 124 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului
                  1
               , coroborate cu articolul 1 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2894/94 al Consiliului
                  2
                privind normele de punere în aplicare a Acordului privind SEE, care prevede că Consiliul stabilește poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii cu privire la astfel de decizii, pe baza unei propuneri a Comisiei.

               În cooperare cu SEAE, Comisia prezintă proiectul de decizie a Comitetului mixt al SEE în vederea adoptării de către Consiliu ca poziție a Uniunii. Comisia speră să poată prezenta acest document în cel mai scurt timp în cadrul Comitetului mixt al SEE.

               •Subsidiaritatea (în cazul competențelor neexclusive)

               Propunerea respectă principiul subsidiarității, din motivul expus mai jos.

               Obiectivul prezentei propuneri, și anume instituirea cooperării în domeniul cercetării în materie de apărare cu statele AELS care fac parte din SEE prin participarea acestora la o acțiune pregătitoare finanțată de la bugetul UE, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre și, prin urmare, având în vedere efectele sale, poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii.

               •Proporționalitatea

               În conformitate cu principiul proporționalității, propunerea nu depășește ceea ce este necesar în vederea atingerii obiectivului său, și anume consolidarea și extinderea cooperării în cadrul activităților desfășurate de UE în domeniul cercetării și dezvoltării tehnologice.

               •Alegerea instrumentului

               În conformitate cu articolul 98 din Acordul privind SEE, instrumentul ales este o decizie a Comitetului mixt al SEE. Comitetul mixt al SEE asigură punerea efectivă în aplicare și funcționarea Acordului privind SEE și, în acest scop, ia decizii în cazurile prevăzute de Acordul privind SEE.

               3.REZULTATE ALE EVALUĂRILOR EX POST, CONSULTĂRILOR PĂRȚILOR INTERESATE ȘI EVALUĂRII IMPACTULUI

               •Obținerea și utilizarea expertizei și evaluarea impactului

               Comisia a examinat, în 2013, posibilitatea de a lansa o acțiune pregătitoare
                  3
                privind cercetarea în materie de apărare, care să vină în sprijinul unui sector al apărării și al securității mai competitiv și mai eficient
                  4
               . Parlamentul European
                  5
                și Consiliul
                  6
                au salutat această inițiativă și au invitat Comisia să elaboreze o propunere pentru a pune în aplicare respectiva acțiune pregătitoare. În 2015, Consiliul European
                  7
                a subliniat necesitatea de a asigura o finanțare adecvată a acțiunii pregătitoare, care să deschidă astfel calea pentru un viitor program de cercetare și tehnologie (C&T) în materie de apărare
                  8
               .

               4.IMPLICAȚII BUGETARE

               Norvegia va contribui financiar la linia bugetară 02 04 77 03: „Acțiune pregătitoare privind cercetarea în materie de apărare”. Se preconizează că, pentru 2017, contribuția Norvegiei va fi de 585 000 EUR.

               5.ELEMENTE DIVERSE

               În conformitate cu politica bugetară a UE, participarea la o activitate a UE nu poate avea loc decât după achitarea contribuției financiare corespunzătoare. Cu toate acestea, plata poate fi efectuată după adoptarea prezentului proiect de decizie a Consiliului și după transmiterea către statele AELS care fac parte din SEE a solicitării ulterioare de fonduri a UE, stabilite de Comisia Europeană.

               Prin urmare, pentru a acoperi perioada cuprinsă între adoptarea, la 11 aprilie 2017, a „Deciziei Comisiei privind finanțarea «Acțiunii pregătitoare privind cercetarea în materie de apărare» și utilizarea costurilor unitare pentru 2017” și primirea plății respective, proiectul de decizie a Comitetului mixt se aplică retroactiv de la 11 aprilie 2017. Instituțiile, întreprinderile, organizațiile și resortisanții Norvegiei ar trebui, prin urmare, să aibă dreptul de a participa la activitățile care încep înainte de intrarea în vigoare a acestei decizii a Comitetului mixt al SEE. Cheltuielile suportate de acestea pentru participarea la activitățile a căror punere în aplicare începe după 11 aprilie 2017 ar trebui să fie considerate eligibile în aceleași condiții ca cele aplicabile costurilor suportate de instituțiile, întreprinderile, organizațiile și resortisanții statelor membre ale UE, cu condiția ca prezenta decizie să intre în vigoare înainte de încheierea acțiunii pregătitoare în cauză.

               Caracterul retroactiv nu aduce atingere drepturilor și obligațiilor persoanelor vizate și respectă principiul încrederii legitime.

               În plus, în conformitate cu articolul 1 alineatul (8) din Protocolul 32 la Acordul privind SEE, o decizie a Comitetului mixt al SEE de stabilire a participării unui stat AELS care face parte din SEE la o activitate inclusă în anexa privind SEE la bugetul general al Uniunii Europene trebuie să fie adoptată până la data de 10 iulie. În caz contrar, cooperarea este amânată pentru exercițiul următor, cu excepția cazului în care se convine altfel.

               Având în vedere importanța începerii cooperării încă de la debutul acțiunii pregătitoare, decizia atașată a Comitetului mixt al SEE prevede ca data de începere a cooperării să fie 11 aprilie 2017, chiar dacă decizia Comitetului mixt al SEE este adoptată după data de 10 iulie 2017.

               2017/0253 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului mixt al SEE, cu privire la modificarea Protocolului 31 la Acordul privind SEE

                  (Acțiune pregătitoare a Uniunii privind cercetarea în materie de apărare)

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2894/94 al Consiliului din 28 noiembrie 1994 privind normele de punere în aplicare a Acordului privind Spațiul Economic European
                  9
               , în special articolul 1 alineatul (3),

               având în vedere Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului
                  10
               , în special articolul 54 alineatul (2) litera (b), articolul 84 alineatul (2) și articolul 124,

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Acordul privind Spațiul Economic European
                  11
                (denumit în continuare „Acordul privind SEE”) a intrat în vigoare la 1 ianuarie 1994.

               (2)În temeiul articolului 98 din Acordul privind SEE, Comitetul mixt al SEE poate decide să modifice, printre altele, Protocolul 31 la Acordul privind SEE (denumit în continuare „Protocolul 31”).

               (3)Protocolul 31 la Acordul privind SEE conține dispoziții referitoare la cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți.

               (4)Este oportun să se extindă cooperarea dintre părțile contractante la Acordul privind SEE pentru a include participarea statelor AELS la acțiunea pregătitoare a Uniunii privind cercetarea în materie de apărare, care este finanțată de la bugetul general al Uniunii Europene.

               (5)Este oportun ca participarea statelor AELS la activitățile legate de această acțiune pregătitoare și care sunt finanțate de la linia bugetară 02 04 77 03 să înceapă de la 11 aprilie 2017, chiar dacă decizia Comitetului mixt al SEE atașată la prezenta decizie este adoptată după data de 10 iulie 2017 sau chiar dacă îndeplinirea eventualelor obligații constituționale aferente acestei decizii este notificată după această dată.

               (6)Instituțiile, întreprinderile, organizațiile și resortisanții statelor AELS ar trebui să aibă dreptul de a participa la activitățile care încep înainte de intrarea în vigoare a prezentei decizii. Cheltuielile suportate de acestea pentru participarea la activitățile a căror punere în aplicare începe după 11 aprilie 2017 ar trebui să fie considerate eligibile în aceleași condiții ca cele aplicabile costurilor suportate de instituțiile, întreprinderile, organizațiile și resortisanții statelor membre ale UE, cu condiția ca decizia Comitetului mixt al SEE atașată la prezenta decizie să intre în vigoare înainte de încheierea acțiunii pregătitoare în cauză.

               (7)Prin urmare, Protocolul 31 la Acordul privind SEE ar trebui modificat, astfel încât această cooperare extinsă să poată fi realizată începând cu 11 aprilie 2017.

               (8)Poziția Uniunii în cadrul Comitetului mixt al SEE ar trebui să se bazeze pe proiectul de decizie atașat,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul Comitetului mixt al SEE, cu privire la modificarea propusă a Protocolului 31 la Acordul privind SEE referitor la cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți se bazează pe proiectul de decizie a Comitetului mixt al SEE atașat la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)
                  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

                     (2)
                  JO L 305, 30.11.1994, p. 6-8.

                     (3)
                  Acțiune pregătitoare în sensul articolului 54 alineatul (2) din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (JO L 298, 26.10.2012, p. 1).

                     (4)
                  COM(2013) 542 final: Către un sector al apărării și al securității mai competitiv și mai eficient.

                     (5)
                  Rezoluția Parlamentului European din 21 noiembrie 2013 referitoare la baza industrială și tehnologică de apărare europeană [2013/2125(INI)].

                     (6)
                  Concluziile Consiliului European din 19-20 decembrie 2013 (EUCO 217/13).

                     (7)
                  Concluziile Consiliului European din 25-26 iunie 2015 (EUCO 22/15).

                     (8)
                  Agenția Europeană de Apărare definește cercetarea și tehnologia (C&T) ca reprezentând activitățile de cercetare legate de apărare care au un nivel de maturitate tehnologică cuprins între 1 și 6.

                     (9)
                  JO L 305, 30.11.1994, p. 6-8.

                     (10)
                  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

                     (11)
                  JO L 1, 3.1.1994, p. 3.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 5.10.2017
            COM(2017) 582 final
            ANEXĂ
            laPropunerea de decizie a Consiliuluiprivind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului mixt al SEE, cu privire la modificarea Protocolului 31 la Acordul privind SEE(Acțiune pregătitoare a Uniunii privind cercetarea în materie de apărare)

               DECIZIA NR. …/2017 A COMITETULUI MIXT AL SEE

                  din

                  de modificare a Protocolului 31 la Acordul privind SEE
                  referitor la cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți

               COMITETUL MIXT AL SEE,

               având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European („Acordul privind SEE”), în special articolele 86 și 98,

               întrucât:

               (1)Este oportun să se extindă cooperarea dintre părțile contractante la Acordul privind SEE pentru a include participarea statelor AELS la acțiunea pregătitoare a Uniunii privind cercetarea în materie de apărare, care este finanțată de la bugetul general al Uniunii Europene.

               (2)Este oportun ca participarea statelor AELS la activitățile legate de această acțiune pregătitoare și care sunt finanțate de la linia bugetară 02 04 77 03 să înceapă de la 11 aprilie 2017, chiar dacă prezenta decizie este adoptată după data de 10 iulie 2017 sau chiar dacă îndeplinirea eventualelor obligații constituționale aferente prezentei decizii este notificată după această dată.

               (3)Instituțiile, întreprinderile, organizațiile și resortisanții statelor AELS ar trebui să aibă dreptul de a participa la activitățile care încep înainte de intrarea în vigoare a prezentei decizii. Cheltuielile suportate de acestea pentru participarea la activitățile a căror punere în aplicare începe după 11 aprilie 2017 ar trebui să fie considerate eligibile în aceleași condiții ca cele aplicabile costurilor suportate de instituțiile, întreprinderile, organizațiile și resortisanții statelor membre ale UE, cu condiția ca prezenta decizie să intre în vigoare înainte de încheierea acțiunii pregătitoare în cauză.

               (4)Prin urmare, Protocolul 31 la Acordul privind SEE ar trebui modificat, astfel încât această cooperare extinsă să poată fi realizată începând cu 11 aprilie 2017,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               La articolul 1 din Protocolul 31 la Acordul privind SEE, se adaugă următorul alineat:

               „13.(a)De la 11 aprilie 2017, statele AELS participă la activitățile Uniunii aferente următoarei linii bugetare, înscrise în bugetul general al Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2017:

               -linia bugetară 02 04 77 03: „Acțiune pregătitoare privind cercetarea în materie de apărare”.

               (b)Statele AELS contribuie financiar la activitățile menționate la litera (a), în conformitate cu articolul 82 alineatul (1) litera (a) din acord.

               (c)Cheltuielile suportate de instituțiile, întreprinderile, organizațiile și resortisanții statelor AELS pentru participarea la activitățile menționate la litera (a), a căror punere în aplicare începe după 11 aprilie 2017, sunt considerate eligibile de la începutul acțiunii, în aceleași condiții ca cele aplicabile costurilor suportate de instituțiile, întreprinderile, organizațiile și resortisanții statelor membre ale UE și în conformitate cu acordul de grant relevant sau decizia de grant relevantă, cu condiția ca Decizia nr. …/2017 a Comitetului mixt al SEE din ... [prezenta decizie] să intre în vigoare înainte de încheierea acțiunii pregătitoare în cauză.

               (d)Islanda și Liechtenstein nu participă la această acțiune pregătitoare și nu contribuie financiar la activitățile menționate la litera (a).”

               Articolul 2

               Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei la care s-a efectuat ultima notificare prevăzută la articolul 103 alineatul (1) din Acordul privind SEE*.

                  1Se aplică de la 1 ianuarie 2017.

               Articolul 3

               Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Comitetul mixt al SEE,

                     Președintele

                     Secretarii
                     Comitetului mixt al SEE

                     (1)
                  [Nu au fost semnalate obligații constituționale.] [Au fost semnalate obligații constituționale.]

    ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 5.10.2017
            COM(2017) 582 final
            ANEXĂ
            la
            Decizia nr. …/… de modificare
            a Protocolului 31 la Acordul privind SEE în vederea extinderii cooperării dintre părțile contractante pentru a include participarea statelor AELS la Acțiunea pregătitoare a Uniunii privind cercetarea în materie de apărare

               Declarația statelor AELS

               Prezenta decizie extinde cooperarea dintre părțile contractante pentru a include participarea statelor AELS la Acțiunea pregătitoare a Uniunii privind cercetarea în materie de apărare. Statele AELS consideră că chestiunile legate de apărare nu intră în domeniul de aplicare al Acordului privind SEE și, prin urmare, că adoptarea prezentei decizii nu extinde domeniul de aplicare al Acordului privind SEE astfel încât să includă chestiuni legate de apărare dincolo de participarea statelor AELS la acțiunea pregătitoare menționată. Statele AELS subliniază, de asemenea, faptul că Islanda și Liechtenstein nu participă la această acțiune pregătitoare și nu contribuie financiar la aceasta.