				|

		52013PC0641

			Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI privind indicii utilizați ca indici de referință în cadrul instrumentelor financiare și al contractelor financiare /* COM/2013/0641 final - 2013/0314 (COD) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           CONTEXTUL PROPUNERII
1.1.        Contextul general, motivele și
obiectivele propunerii
Un indice este o măsură, de regulă a unui preț
sau a unei cantități, determinată din când în când dintr-un set reprezentativ
de date subiacente. Atunci când un indice este utilizat ca preț de referință
pentru un instrument financiar sau un contract, acesta devine un indice de
referință. În prezent, se elaborează o gamă largă de indici de referință
folosindu-se diferite metodologii de către diferiți furnizori, de la entități
publice la furnizori de indici de referință independenți, specializați.
Tranzacțiile judiciare la care au ajuns mai
multe autorități competente cu o serie de bănci cu privire la manipularea
indicilor de referință ai ratei dobânzii interbancare LIBOR și EURIBOR au
evidențiat importanța indicilor de referință și vulnerabilitățile lor. Acuzațiile
privind existența unor tentative de manipulare, de către agențiile de raportare
a prețurilor la mărfuri (ARP), a evaluărilor prețurilor mărfurilor fac, de
asemenea, obiectul investigațiilor, iar IOSCO a efectuat o verificare a
evaluărilor prețului barilului de petrol efectuate de ARP. Integritatea
indicilor de referință este esențială pentru calcularea prețului multor
instrumente financiare, cum ar fi swap-urile pe rata dobânzii și contractele
comerciale și necomerciale, de exemplu creditele ipotecare. În cazul în care un
indice de referință este manipulat, acest lucru va genera pierderi
considerabile pentru unii dintre investitorii care dețin instrumente financiare
a căror valoare este determinată în raport cu indicele de referință. Prin
faptul că trimite semnale înșelătoare cu privire la starea pieței activului
suport, o astfel de manipulare poate denatura economia reală. Pe un plan mai
general, preocupările legate de riscul de manipulare a indicilor de referință
subminează încrederea în piață. Indicii de referință sunt susceptibili să fie
manipulați în cazul în care, în cadrul procesului de elaborare a indicilor de
referință, există conflicte de interese și se exercită puteri discreționare,
iar aceste fenomene nu sunt reglementate și controlate în mod corespunzător.
Răspunsul Comisiei la acuzația de manipulare a
indicilor LIBOR și EURIBOR a fost, într-o primă etapă, de a modifica
propunerile existente de regulament privind abuzul de piață (MAR) și de
directivă privind sancțiunile penale pentru abuzul de piață (CSMAD) pentru a
clarifica faptul că orice manipulare a indicilor de referință este în mod clar și
fără echivoc ilegală și face obiectul unor sancțiuni administrative sau penale.
Cu toate acestea, doar schimbarea regimului de
sancțiuni nu va conduce la o îmbunătățire a modului în care indicii de referință
sunt elaborați și utilizați; sancționarea nu elimină riscurile de manipulare
care decurg din guvernanța inadecvată a procesului de elaborare a indicilor de
referință în cadrul căruia există conflicte de interese și se exercită puteri
discreționare. În al doilea rând, pentru a proteja investitorii și
consumatorii, este necesar ca indicii de referință să fie solizi, fiabili și
adaptați scopului pentru care sunt utilizați. Având în vedere considerentele de
mai sus, prezenta propunere de regulament fixează patru obiective principale
care vizează îmbunătățirea cadrului care reglementează furnizarea și utilizarea
indiciilor de referință, precum și contribuțiile aduse la elaborarea acestora:
–
îmbunătățirea guvernanței și a controalelor în ceea
ce privește procesul de elaborare a indicilor de referință, în special
garantarea faptului că administratorii evită conflictele de interese sau cel puțin
le gestionează în mod corespunzător;
–
îmbunătățirea calității datelor de intrare și a
metodologiilor utilizate de către administratorii indicilor de referință, în
special garantarea faptului că sunt utilizate date suficiente și exacte pentru
determinarea indicilor de referință;
–
garantarea faptului că contribuitorii la indicii de
referință fac obiectul unor controale adecvate, în special pentru a se evita
conflictele de interese, iar contribuțiile lor la indicii de referință fac
obiectul unor controale adecvate. Dacă este necesar, autoritatea competentă
relevantă ar trebui să aibă competența de a obliga contribuitorii să contribuie
în continuare la elaborarea indicilor de referință; și
–
să asigure o protecție adecvată pentru consumatorii
și investitorii care folosesc indici de referință prin sporirea transparenței,
garantarea accesului la căi adecvate de atac și garantarea faptului că se
evaluează, de fiecare dată când este necesar, caracterul adecvat al acestor
indici.
1.2.        Dispoziții existente în
domeniul de aplicare al propunerii
În prezent, legislația Uniunii abordează
anumite aspecte legate de utilizarea indicilor de referință:
–
Propunerea de regulament privind abuzul de piață
(MAR)[1],
la articolul 2 alineatul (3) litera (d) și la articolul 8 alineatul (1) litera
(d), și propunerea de directivă privind sancțiunile penale pentru abuzul de piață
(CSMAD)[2]
(MAR a fost aprobat politic de Parlamentul European și de Consiliu în iunie
2013) clarifică faptul că orice manipulare a indicilor de referință este în mod
clar și neechivoc ilegală și face obiectul unor sancțiuni administrative sau
penale.
–
Regulamentul privind integritatea și transparența
pieței energiei (REMIT)[3]
prevede faptul că manipularea indicilor de referință utilizați pentru produsele
energetice angro este ilegală.
–
Directiva privind piețele instrumentelor financiare[4] prevede ca toate instrumentele
financiare admise pentru tranzacționare pe o piață reglementată să poată fi
tranzacționate în mod echitabil, ordonat și eficient. Regulamentul de punere în
aplicare[5]
a directivei prevede în plus că prețul sau altă măsură valorică a activelor
suport trebuie să fie fiabil și accesibil publicului.
–
Articolul 30 din propunerea Comisiei Europene de
regulament privind piețele instrumentelor financiare (MiFIR)[6] (care este în curs de negociere
în cadrul Parlamentului European și al Consiliului) conține o dispoziție care
prevede autorizarea neexclusivă a indicilor de referință în scopul compensării și
tranzacționării.
–
Directiva privind prospectul și regulamentul său de
punere în aplicare [7]prevăd
că, în cazul în care un prospect conține o trimitere la un indice, emitentul ar
trebui să indice tipul de elemente subiacente utilizate și detalii privind
sursele de unde pot fi obținute informații privind aceste elemente subiacente,
sursa de unde pot fi obținute informații cu privire la performanțele trecute și
viitoare ale elementelor subiacente și la volatilitatea acestora, precum și
denumirea indicelui. Dacă indicele în cauză este compus de emitent, acesta din
urmă trebuie să includă, de asemenea, o descriere a indicelui. Dacă indicele nu
este compus de emitent, acesta din urmă trebuie să clarifice sursa de unde pot
fi obținute informații cu privire la indice și, în cazul în care elementul subiacent
este o rată a dobânzii, emitentul trebuie să furnizeze o descriere a ratei
dobânzii.
–
Conform Directivei privind organismele de plasament
colectiv în valori mobiliare[8],
există un procent maxim de instrumente emise de același organism pe care fondurile
OPCVM le pot deține în portofoliul lor. Statele membre pot majora acest plafon
până la maximum 20 % pentru investițiile în acțiuni sau în titluri de creanță
emise de aceeași entitate, atunci când este vorba de un indice pe care OPCVM
dorește să-l reproducă, cu condiția ca indicele să aibă o compoziție suficient
de diversificată, să constituie un etalon reprezentativ al pieței la care se
referă și să fie publicat într-un mod corespunzător.
2.           REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU
PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI
2.1.        Consultări
O consultare publică, derulată pe parcursul a
trei luni, a fost lansată la 3 septembrie și s-a încheiat la 29 noiembrie 2012.
Au fost primite 84 de contribuții din partea contribuitorilor, a furnizorilor
de indici de referință și a utilizatorilor, inclusiv din partea burselor de
valori, a băncilor, a investitorilor, a asociațiilor consumatorilor, a organizațiilor
profesionale și a organismelor publice. Părțile interesate au recunoscut
problemele care afectează negativ elaborarea și utilizarea indicilor de referință
și și-au exprimat sprijinul larg pentru adoptarea de măsuri la nivelul UE. De
asemenea, respondenții au subliniat necesitatea unei coordonări internaționale și
a unei calibrări atente a domeniului de aplicare al oricărei inițiative.
ESMA și ABE au examinat în comun deficiențele
legate de furnizarea EURIBOR de către EBF-EURIBOR, iar la 11 ianuarie 2013 au
lansat o consultare privind Principiile aplicabile proceselor de stabilire a
indicilor de referință în UE[9].
Într-o scrisoare din 7 martie 2013, ABE, ESMA și EIOPA au oferit consiliere cu
privire la conținutul documentului legislativ propus în lumina acestei activități.
Serviciile Comisiei au participat, la 13 februarie 2013, la o ședință publică
ESMA-ABE [10]
cu privire la Principiile aplicabile proceselor de stabilire a indicilor de
referință. Serviciile Comisiei au participat, de asemenea, la ședința publică
privind combaterea culturii de manipulare a pieței – acțiune globală post
LIBOR/EURIBOR, organizată de către Parlamentul European la 29 septembrie 2012.
2.2.        Evaluarea impactului
În conformitate cu politica sa pentru „o mai
bună legiferare”, Comisia a efectuat o evaluare a impactului diferitelor opțiuni
de politică existente. Opțiunile de politică au inclus opțiuni privind
limitarea elementelor care stimulează manipularea, reducerea la minimum a
puterii discreționare și garantarea faptului că indicii de referință se bazează
pe date suficiente, fiabile și reprezentative, garantarea faptului că riscurile
sunt abordate prin mecanisme interne de guvernanță și de control, precum și
garantarea supravegherii eficace a indicilor de referință și sporirea
transparenței și a protecției investitorilor. Fiecare opțiune de politică a
fost evaluată în funcție de următoarele criterii: impactul asupra părților
interesate, eficacitatea și eficiența.
Următoarele drepturi fundamentale din Carta
drepturilor fundamentale prezintă o relevanță deosebită: respectarea vieții
private și de familie, protecția datelor cu caracter personal și libertatea de
exprimare și de informare.
Limitări ale acestor drepturi și libertăți
sunt permise în conformitate cu articolul 52 din Cartă. Obiectivele definite
mai sus sunt conforme cu obligațiile UE de a respecta drepturile fundamentale.
Cu toate acestea, orice restrângere a exercitării acestor drepturi și libertăți
trebuie să fie prevăzută de lege și să respecte substanța drepturilor și
libertăților respective. Cu respectarea principiului proporționalității, astfel
de restrângeri pot fi aplicate numai în cazul în care sunt necesare și
îndeplinesc cu adevărat obiectivele de interes general recunoscute de Uniune
sau necesitatea protejării drepturilor și libertăților celorlalți. În cazul
indicilor de referință, obiectivul de interes general care justifică anumite
limitări ale drepturilor fundamentale este obiectivul asigurării integrității
pieței. Necesitatea de a proteja dreptul la proprietate (articolul 17 din
Cartă) justifică, de asemenea, anumite limitări ale drepturilor fundamentale,
întrucât investitorii au dreptul de a se asigura că valoarea proprietății lor
(de exemplu, credite, instrumente derivate) este protejată împotriva
pierderilor cauzate de denaturări ale pieței.
Dreptul la libertatea de exprimare și de
informare presupune respectarea libertății mijloacelor de comunicare în masă.
Prezentul regulament ar trebui interpretat și aplicat în conformitate cu acest
drept fundamental. Prin urmare, atunci când o persoană doar publică sau se
referă la un indice de referință în contextul activităților sale jurnalistice,
dar nu are niciun control asupra furnizării acestui indice de referință,
persoanei în cauză nu ar trebui să i se aplice cerințele impuse
administratorilor prin prezentul regulament. Acest lucru lasă, prin urmare,
jurnaliștilor libertatea ca, în contextul activității lor jurnalistice, să
prezinte informații privind piețele financiare și piețele de mărfuri. În
consecință, a fost dată o definiție strictă a administratorului unui indice de
referință pentru a se garanta faptul că aceasta include în domeniul său de
aplicare furnizarea unui indice de referință, dar nu și activități
jurnalistice.
3.           ELEMENTELE JURIDICE ALE
PROPUNERII
3.1.        Temei juridic
Propunerea are ca temei juridic articolul 114
din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene („TFUE”).
3.2.        Subsidiaritate și proporționalitate
Propunerea Comisiei de a reglementa indicii de
referință respectă principiul subsidiarității prevăzut la articolul 5 alineatul
(3) din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE), care impune Uniunii obligația
de a interveni numai în cazul și în măsura în care obiectivele acțiunii propuse
nu pot fi realizate într-un mod satisfăcător de către statele membre și, prin
urmare, având în vedere amploarea sau implicațiile acțiunii propuse, pot fi
realizate mai eficient la nivelul Uniunii.
Cu toate că mulți indici de referință sunt naționali,
industria indicilor de referință luată în ansamblul său este internațională,
atât în ceea ce privește elaborarea indicilor, cât și utilizarea acestora.
Chiar dacă măsurile adoptate la nivel național cu privire la indicii naționali
pot contribui la garantarea faptului că orice intervenție este adaptată în mod
corespunzător problemelor de la nivel național, această situație poate conduce
la un mozaic de norme divergente, ar putea crea condiții de concurență inegale
în cadrul pieței unice și ar putea conduce la o abordare incoerentă și
necoordonată. Indicii de referință sunt utilizați pentru a stabili prețul unei
mari varietăți de tranzacții transfrontaliere, în special pe piața finanțării
interbancare și în cazul instrumentelor derivate. Un mozaic de norme naționale
ar stânjeni posibilitatea de a elabora indici de referință transfrontalieri și,
prin urmare, ar pune piedici în calea unor astfel de tranzacții
transfrontaliere. Această problemă a fost recunoscută de G20 și de FSB, care au
încredințat IOSCO misiunea de a elabora un set de principii globale care să se
aplice indicilor de referință financiari. O inițiativă din partea UE va
contribui la consolidarea pieței unice prin crearea unui cadru comun pentru
elaborarea unor indici de referință fiabili și utilizați în mod corect în
diferitele state membre.
În timp ce, în majoritatea statelor membre, nu
există în prezent nicio reglementare la nivel național cu privire la elaborarea
indicilor de referință, două state membre au adoptat deja legislație națională
privind indicii de referință ai ratei dobânzii în monedele lor naționale. În
plus, IOSCO a aprobat recent principii privind indicii de referință, care
urmează să fie puse în aplicare de membrii săi. Totuși, aceste principii oferă
flexibilitate în ceea ce privește domeniul de aplicare și mijloacele de punere
în aplicare a acestora, precum și în legătură cu anumite dispoziții. În absența
unui cadru european armonizat privind indicii de referință, este posibil ca
unele state membre să adopte legislație divergentă la nivel național. De
exemplu, în acest moment, domeniul de aplicare al legislației dintr-un stat
membru ar părea la fel de vast ca cel al IOSCO, în timp ce legislația dintr-un
alt stat membru care a introdus norme privind indicii de referință acoperă doar
indicii de referință ai ratei dobânzii. Aceste abordări divergente ar conduce
la fragmentarea pieței interne, deoarece administratorii și utilizatorii de
indici de referință ar fi supuși unor norme diferite în funcție de statul
membru în care se află. În absența unui cadru legislativ al Uniunii, acțiunile
naționale desfășurate de fiecare stat cu titlu individual ar fi, de asemenea,
ineficiente, deoarece nu există nicio obligație sau stimulent pentru cooperarea
dintre statele membre, iar absența unei astfel de cooperări lasă loc
arbitrajului de reglementare.
Anumite aspecte ale protecției investitorilor
în acest domeniu sunt, în general, reglementate de Directiva MiFID. În special,
există cerința prevăzută de MiFID ca întreprinderile să evalueze gradul de
adecvare. Pe baza acestui test, se stabilește dacă clientul are experiența și
cunoștințele necesare pentru a înțelege riscurile asociate produsului sau
serviciului de investiții oferit sau solicitat. În felul acesta, întreprinderea
va putea oferi un nivel suficient de protecție a investitorilor.
În ceea ce privește protecția consumatorilor,
Directiva privind creditul de consum include norme privind divulgarea de
informații adecvate, ca și directiva care urmează să fie adoptată în curând în
domeniul creditelor ipotecare, care include, de asemenea, cerința de a
recomanda contracte de credit adecvate. Totuși, aceste norme ale UE de protecție
a consumatorilor nu abordează situația punctuală a adecvării indicilor de
referință în contractele financiare. În plus, raportul inegal de forțe și
utilizarea unor clauze standard înseamnă că consumatorii pot avea o libertate
de alegere limitată în ceea ce privește indicele de referință utilizat.
Consumatorii nu dispun de cunoștințele sau experiența necesară pentru a putea
evalua adecvarea indicelui de referință. Prin urmare, prezenta propunere ar
trebui să vină în completarea legislației deja existente a UE în acest domeniu
prin garantarea faptului că responsabilitatea pentru evaluarea caracterului
adecvat al indicilor de referință în cazul contractelor de retail revine
organismelor de credit sau creditorilor. Acest lucru va asigura armonizarea
normelor UE în materie de protecție a consumatorilor în ceea ce privește
utilizarea indicilor de referință în cazul contractelor financiare de referință.
Un cadru normativ comun pentru consumatori și pentru creditori referitor la
contractele financiare este, de asemenea, necesar pentru a permite utilizarea
indicilor de referință transfrontalieri mai degrabă decât o abordare națională
fragmentată. Ca urmare a reclamațiilor consumatorilor și a litigiilor legate de
utilizarea, în câteva state membre, a unor indici de referință inadecvați, este
probabil că se vor adopta la nivel național măsuri divergente privind protecția
consumatorilor. Acest lucru ar putea conduce la fragmentarea pieței interne.
Regulamentul propus este, de asemenea, proporțional,
în conformitate cu cerința de la articolul 5 alineatul (4) din TUE. Regulamentul
vizează numai indicii de referință care sunt utilizați în cazul instrumentelor
financiare de referință sau al contractelor financiare, cum ar fi creditele
ipotecare, deoarece aceștia sunt indicii de referință care pot avea un impact
economic direct și cert în cazul în care sunt manipulați. În plus, regulamentul
propus conține dispoziții referitoare la adaptarea cerințelor sale la
diferitele sectoare și la diferitele tipuri de indici de referință, cum ar fi
mărfurile, rata dobânzii interbancare și indicii de referință care folosesc
date bursiere. Proporționalitatea este asigurată prin faptul că marea
majoritate a obligațiilor sunt impuse administratorului indicelui de referință.
Mulți administratori de indici de referință îndeplinesc deja cel puțin unele dintre
aceste cerințe, ceea ce înseamnă că sarcina administrativă care le revine nu ar
trebui să crească în mod disproporționat. În plus, procesele de guvernanță
internă și de control sunt obligatorii numai pentru contribuitorii supravegheați,
ceea ce înseamnă că impactul asupra contribuitorilor nesupravegheați la un
indice de referință, de exemplu comercianții neînregistrați, nu vor fi substanțiale.
În sfârșit, în toate părțile importante, prezentul regulament este conform cu
principiile IOSCO convenite la nivel internațional pentru indicii financiari de
referință, publicate la 17 iulie 2013, cu privire la care s-a desfășurat o
amplă consultare cu părțile interesate. Acest lucru va limita costurile de
adaptare.
În acest context, acțiunea la nivelul UE este justificată
din punctul de vedere al respectării principiilor subsidiarității și proporționalității.
3.3.        Alegerea instrumentului
Se consideră că un regulament este
instrumentul juridic cel mai potrivit pentru a institui norme uniforme privind
furnizarea de indici de referință, contribuția cu date de intrare la acești
indici de referință și utilizarea indicilor de referință în cadrul Uniunii.
Dispozițiile prezentei propuneri stabilesc anumite cerințe pentru
administratorii, contribuitorii și utilizatorii indicilor de referință. Natura
transfrontalieră a multor indici de referință creează necesitatea armonizării
depline a acestor cerințe. Deoarece reglementarea indicilor de referință
implică măsuri care indică cerințe precise care se referă la date și metodologii,
chiar și micile divergențe în abordarea adoptată ar putea duce la obstacole
semnificative în ceea ce privește furnizarea transfrontalieră a indicilor de
referință. Utilizarea unui regulament care se aplică direct, fără a fi necesară
adoptarea de legislație la nivel național, va limita posibilitatea adoptării
unor măsuri divergente de către autoritățile competente naționale și va asigura
o abordare coerentă și o mai mare securitate juridică în întreaga UE.
3.4.        Explicarea detaliată a
propunerii
3.4.1.     Domeniul de aplicare
(articolul 2)
Regulamentul propus se aplică tuturor
indicilor de referință publicați care sunt utilizați ca referință pentru un
instrument financiar tranzacționat sau admis la tranzacționare pe o piață
reglementată sau pentru un contract financiar (cum ar fi creditele ipotecare) și
indicilor de referință care măsoară performanțele unui fond de investiții.
În cazul în care se exercită puteri discreționare
în cadrul procesului de elaborare a indicilor, care lasă loc unui conflict de
interese, în absența unor mecanisme adecvate de guvernanță și de control există
un risc de manipulare. Prin urmare, indicii care presupun exercitarea de puteri
discreționare ar trebui să facă obiectul unor măsuri de reglementare. Chiar
dacă măsura în care se exercită puteri discreționare variază, toți indicii
presupun exercitarea într-o anumită măsură a unor astfel de puteri. Prin
urmare, domeniul de aplicare ar trebui să includă toți indicii de referință,
indiferent de metoda de calcul sau de natura contribuțiilor.
Domeniul de aplicare ar trebui să includă toți
indicii, inclusiv indicii publicați, întrucât orice îndoieli cu privire la
exactitatea și fiabilitatea acestor indici sunt susceptibile să aducă mai multe
prejudicii unei populații mai largi decât indicii care nu sunt publici.
În cazul în care sunt utilizați ca preț de
referință pentru un instrument sau contract financiar, orice manipulare
cauzează pierderi economice. În cazul în care contribuitorul care participă la
elaborare unui indice utilizează, de asemenea, instrumentul financiar care face
referire la acesta, există un conflict de interese inerent și există un
stimulent pentru manipularea indicilor. În plus, atunci când indicii de referință
sunt utilizați pentru măsurarea performanței instrumentelor financiare, aceștia
pot a naștere unor conflicte de interese, iar manipularea lor îi va împiedica
pe investitori să facă cele mai bune alegeri de investiții. Prin urmare, este
important să se vizeze toți indicii de referință utilizați pentru stabilirea prețului
instrumentelor financiare sau al contractelor de consum sau pentru măsurarea
performanței fondurilor de investiții.
În cazul indicilor de referință utilizați pe
scară largă, chiar și o manipulare minoră pot avea un impact considerabil, însă
vulnerabilitatea și importanța unui indice de referință variază în timp.
Restrângerea domeniului de aplicare la indicii importanți sau vulnerabili nu ar
aborda riscurile pe care orice indice de referință le poate prezenta în viitor.

Având în vedere toate considerațiile de mai
sus și pentru a se asigura o aplicare clară și cuprinzătoare a regulamentului,
domeniul de aplicare nu este condiționat nici de natura datelor de intrare,
respectiv dacă datele de intrare sun reprezentate de numere sau valori
economice (de exemplu, prețul unei acțiuni) sau neeconomice (de exemplu, un
parametru meteorologic). Acest lucru se datorează faptului că elementul esențial
pentru determinarea domeniului de aplicare îl constituie modul în care valoarea
rezultatului determină valoarea unui instrument financiar, a unui contract
financiar sau măsoară performanțele unui fond de investiții. În acest context,
odată ce o valoare este utilizată ca referință pentru un instrument sau un
contract financiar, natura sa neeconomică anterioară devine irelevantă.
În ceea ce îi privește pe administratorii de
indici de referință, toți administratorii pot face obiectul unor conflicte de
interese, pot exercita puteri discreționare și pot dispune de sisteme
inadecvate de guvernanță și de control. Așadar, administratorii trebuie să facă
obiectul unei reglementări adecvate. În plus, deoarece aceștia controlează
procesul de elaborare a indicilor referință, există o obligație de autorizare
impusă tuturor administratorilor de indici de referință, supravegherea fiind
cea mai eficace modalitate de a asigura integritatea indicilor de referință.
În ceea ce îi privește pe contribuitorii la
indicii de referință, aceștia pot face, de asemenea, obiectul unor conflicte de
interese, pot exercita puteri discreționare și, prin urmare, pot fi o sursă de
manipulare. Contribuția la un indice de referință este o activitate voluntară.
Dacă orice inițiativă impune contribuitorilor obligația de a-și modifica
substanțial modelele de afaceri, s-ar putea ca aceștia să nu mai contribuie la
indicele de referință în cauză. Cu toate acestea, pentru entitățile care fac
deja obiectul reglementării și supravegherii (așa-numiții contribuitori
supravegheați), impunerea de obligații referitoare la existența unor sisteme de
bună guvernanță și de control nu ar trebui să conducă la costuri substanțiale
sau la o sarcină administrativă disproporționată. Prin urmare, este necesar ca
toți contribuitorii supravegheați să fie incluși în domeniul de aplicare al
prezentului regulament.
Pentru contribuitorii care nu fac obiectul
reglementării și supravegherii (contribuitorii nesupravegheați), obligația de
autorizare sau o altă măsură menită să asigure conformitatea acestora cu
normele ar putea impune costuri semnificative și ar da naștere unei sarcini
administrative. Autoritățile de reglementare ar fi, de asemenea, ineficace în
supravegherea întreprinderilor pentru care nu au cunoștințe de specialitate.
Impunerea supravegherii asupra entităților și persoanelor care în prezent nu
fac obiectul supravegherii ar antrena, prin urmare, costuri semnificative și ar
oferi beneficii minime. Cu toate acestea, anumite părți ale prezentului
regulament, cum ar fi, de exemplu, necesitatea de a furniza date de intrare
precise și fiabile, sunt relevante în mod indirect pentru toți contribuitorii,
aceștia trebuind în continuare să respecte dispozițiile Regulamentului privind
abuzul de piață și fiind obligați contractual să îndeplinească cerințele
prevăzute în codul de conduită al administratorului în temeiul prezentului
regulament.
Propunerea exclude din domeniul său de
aplicare băncile centrale care sunt membre ale Sistemului European al Băncilor
Centrale.
În sfârșit, în unele cazuri o persoană poate
produce un indice fără să fie conștientă că acest indice este un indice de
referință deoarece, de exemplu, acesta este folosit ca referință pentru un
instrument financiar fără știrea producătorului. Prin urmare, regulamentul
prevede un mecanism prin care producătorii să fie informați că indicele lor a
devenit sau poate deveni un indice de referință și să li se dea acestora
posibilitatea de a refuza ca acesta să fie folosit ca indice de referință. În
cazul în care își dă acordul în acest sens, producătorul va fi supus dispozițiilor
propunerii de regulament în ceea ce privește indicele de referință respectiv.
În cazul în care acesta refuză, indicele nu poate fi utilizat ca indice de
referință, iar cerințele din prezentul regulament referitoare la administrator
nu se aplică.
3.4.2.     Guvernanța și controlul
administratorilor (articolele 5-6)
Propunerea garantează evitarea conflictelor de
interese și eficacitatea mecanismelor de guvernanță și de control. Aceste
aspecte sunt abordate de cerințele în materie de guvernanță și de control,
cerințe mai detaliate fiind incluse în anexă.
3.4.3.     Date de intrare și metodologie
(articolul 7)
Propunerea stabilește trei cerințe, detaliate
în anexă, cu privire la datele de intrare și la metodologia utilizată pentru
elaborarea unui indice de referință în vederea reducerii puterii discreționare și
a consolidării integrității și fiabilității:
–
datele de intrare ar trebui să fie suficiente și
exacte astfel încât să reprezinte piața reală sau realitatea economică pe care
un indice de referință vizează să o măsoare;
–
datele de intrare ar trebui să fie obținute de la
un grup sau un eșantion fiabil și reprezentativ de contribuitori; și
–
administratorul ar trebui să utilizeze o
metodologie solidă și fiabilă pentru a stabili indicele de referință.
3.4.4.     Cerințe privind contribuitorii
(articolele 9 și 11)
Administratorul trebuie să elaboreze un cod de
conduită pentru contribuitori, care să specifice în mod clar obligațiile și
responsabilitățile contribuitorilor atunci când furnizează date de intrare
pentru determinarea indicelui de referință. În cazul în care contribuitorii
sunt entități deja reglementate, acestea sunt obligate, de asemenea, să evite
conflictele de interese și să instituie controale adecvate.
3.4.5.     Cerințe sectoriale (articolele
10 și 12-14)
Pentru a asigura proporționalitatea și a
adapta propunerea în mod corespunzător în funcție de diferitele tipuri și
sectoare ale indicilor de referință, anexele II și III cuprind prevederi mai
detaliate privind indicii de referință ai mărfurilor și indicii de referință ai
ratei dobânzii. Se impun cerințe suplimentare în ceea ce privește indicii de
referință critici, inclusiv competența acordată autorității competente
relevante de a impune obligativitatea contribuțiilor. Indicii de referință ale
căror date de intrare sunt furnizate de locuri de tranzacționare reglementate sunt,
de asemenea, scutiți de anumite obligații, pentru a evita dubla reglementare.
3.4.6.     Transparența și protecția
consumatorilor (articolele 15-18)
Protecția investitorilor este sporită prin
dispozițiile privind transparența. Administratorii trebuie să prezinte o
declarație care să precizeze ce măsoară indicele de referință, vulnerabilitățile
acestuia, precum și să publice date subiacente pentru a permite utilizatorilor
să aleagă cel mai adecvat și potrivit indice de referință. De asemenea, declarația
prevede faptul că utilizatorii ar trebui să ia măsuri adecvate în cazul în care
administratorul încetează să mai furnizeze indicele de referință. În sfârșit,
băncile trebuie să efectueze o evaluare a adecvării în relațiile acestora cu
consumatorii în cazul contractelor financiare, cum ar fi împrumuturile
asigurate prin ipoteci.
3.4.7.     Supravegherea și procedura de
autorizare pentru administratori (articolele 22-37)
Activitatea de furnizare de indici de referință
va fi supusă obligației de autorizare prealabilă și de supraveghere permanentă.
Propunerea prevede condițiile și procedura care se aplică în cazul
administratorilor de indici de referință situați pe teritoriul Uniunii în
vederea obținerii autorizației din partea autorității competente relevante.
Propunerea creează un mecanism pentru a asigura punerea efectivă în aplicare a
regulamentului și conferă autorităților competente competențele necesare pentru
a se asigura că administratorii respectă dispozițiile regulamentului.
În cazul indicilor de referință critici, ar
trebui formate colegii ale autorităților de supraveghere pentru a îmbunătăți
schimbul de informații și a asigura uniformitatea procesului de autorizare și
supraveghere.
4.           IMPLICAȚII BUGETARE
Propunerea are implicații pentru bugetul
Uniunii.
Implicațiile bugetare specifice ale propunerii
sunt legate de sarcinile atribuite ESMA, astfel cum se precizează în fișele
financiare legislative care însoțesc prezenta propunere. Noile sarcini vor fi
efectuate cu resursele umane disponibile în cadrul procedurii de alocare
bugetară anuală, în funcție de constrângerile bugetare care se aplică tuturor
organismelor Uniunii Europene și în conformitate cu programarea financiară
pentru agenții.
În special, resursele de care are nevoie agenția
pentru îndeplinirea noilor sale sarcini vor fi coerente și compatibile cu
planificarea resurselor umane și financiare pentru ESMA stabilite de recenta
comunicare către Parlamentul European și Consiliu — Programarea resurselor
umane și financiare pentru agențiile descentralizate 2014-2020 [COM(2013) 519].
Implicațiile bugetare specifice pentru Comisie
sunt evaluate, de asemenea, în cadrul fișei financiare care însoțește prezenta
propunere. Pe scurt, principalele implicații bugetare ale propunerii sunt:
a) pentru personalul DG MARKT: 1 membru al
personalului cu gradul AD (program de lucru integral) pentru elaborarea actelor
delegate, precum și pentru evaluarea, monitorizarea punerii în aplicare și
eventuala revizuire a inițiativei. Costurile estimate totale se ridică la
0,141 milioane EUR anual.
b) ESMA:
(i) Cheltuieli cu personalul: doi agenți
temporari pentru participarea la reuniunile colegiilor autorităților de
supraveghere și pentru asigurarea funcției de mediere în cadrul acestora pentru
indicii de referință critici, furnizând Comisiei consultanță tehnică cu privire
la punerea în aplicare a prezentului regulament, coordonând încheierea de
acorduri de cooperare cu țările terțe, elaborând orientări pentru promovarea
convergenței și consecvenței transsectoriale a regimurilor de sancțiuni și menținând
registre cu notificările privind utilizarea indicilor de referință și o listă
cu administratorii de indici de referință înregistrați.
Costurile anuale totale cu acești 2 agenți
temporari ar fi de 0,324 milioane EUR, sumă la care Comisia ar urma să
contribuie cu 40 % (0,130 milioane EUR), iar statele membre cu
60 % (0,194 milioane EUR) anual.
(ii) Costuri operaționale și de
infrastructură: cheltuieli inițiale de 0,25 milioane EUR sunt, de
asemenea, estimate pentru ESMA, la care Comisia ar urma să contribuie cu
40 % (0,1 milioane EUR), iar statele membre cu 60 %
(0,15 milioane EUR) în 2015. Aceste costuri sunt legate în principal de
sistemele informatice care să permită ESMA să îndeplinească cerințele
referitoare la:
- ținerea unei liste cu administratorii
înregistrați în conformitate cu prezentul regulament și cu firmele din țări terțe
care furnizează indici de referință în cadrul Uniunii;
- primirea de notificări privind utilizarea
unui indice de referință în cadrul unui instrument financiar sau al unui
contract financiar din Uniune, ținerea unui registru și asigurarea faptului că
administratorii au cunoștință de această utilizare a indicelui.
ESMA va trebui, de asemenea, să prezinte un
raport privind punerea în aplicare a prezentului regulament până la 1 ianuarie
2018, cu un cost total de 0,3 milioane EUR la care Comisia ar urma să
contribuie cu 40 % (0,12 milioane EUR), iar statele membre cu
60 % (0,18 milioane) în 2017.
2013/0314 (COD)
Propunere de
REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI
AL CONSILIULUI
privind indicii utilizați ca indici de
referință în cadrul instrumentelor financiare și al contractelor financiare
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL
UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, în special articolul 114,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act
legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și
Social European[11],

având în vedere avizul Băncii Centrale
Europene,
hotărând în conformitate cu procedura
legislativă ordinară,
întrucât:
(1)       Stabilirea prețului multor
instrumente financiare și contracte financiare depinde de exactitatea și
integritatea indicilor de referință. Cazurile de manipulare a indicilor de
referință ai ratei dobânzii, cum ar fi LIBOR și EURIBOR, precum și acuzațiile
de manipulare a indicilor de referință pentru energie, petrol și cursul de
schimb au demonstrat că indicii de referință ale căror procese de stabilire au
în comun anumite caracteristici, cum ar fi faptul că sunt supuse conflictelor
de interese, utilizării de puteri discreționare și unei guvernanțe slabe, pot
fi vulnerabili la manipulare. Lipsa exactității sau a integrității indicilor de
referință sau îndoielile cu privire la aceștia pot submina încrederea în piață,
pot cauza pierderi pentru consumatori și investitori și pot denatura economia
reală. Prin urmare, este necesar să se asigure exactitatea, soliditatea și
integritatea indicilor de referință și a procesului de elaborare a acestora.
(2)       Directiva 2004/39/CE a
Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind piețele
instrumentelor financiare[12]
conține anumite cerințe cu privire la fiabilitatea indicilor de referință
utilizați pentru stabilirea prețului unui instrument financiar cotat. Directiva
2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003
privind prospectul care trebuie publicat în cazul unei oferte publice de valori
mobiliare sau pentru admiterea valorilor mobiliare la tranzacționare[13] conține anumite cerințe cu
privire la indicii de referință utilizați de către emitenți. Directiva
2009/65/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 de
coordonare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind
organismele de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM)[14] conține anumite cerințe
privind utilizarea indicilor de referință de către fondurile de investiție ale
OPCVM. Regulamentul (UE) nr. 1227/2011 al Parlamentului European și al
Consiliului din 25 octombrie 2011 privind integritatea pieței angro de energie[15] conține anumite dispoziții
care interzic manipularea indicilor de referință utilizați pentru produsele
energetice angro. Cu toate acestea, actele legislative menționate acoperă doar
anumite aspecte ale anumitor indici de referință și nu abordează toate
vulnerabilitățile existente în procesul de elaborare a tuturor indicilor de
referință.
(3)       Indicii de referință sunt
esențiali pentru stabilirea prețurilor tranzacțiilor transfrontaliere,
facilitând astfel funcționarea eficace a pieței interne cu privire la o
varietate mare de instrumente și servicii financiare. Numeroși indici de
referință care sunt utilizați ca rate de referință în contractele financiare,
în special în creditele ipotecare, sunt elaborați într-un stat membru, dar sunt
utilizați de către instituții de credit și consumatori din alte state membre.
În plus, astfel de instituții de credit de multe ori își acoperă riscurile sau
obțin fondurile pentru acordarea acestor contracte financiare pe piața
interbancară transfrontalieră. Numai două state membre au adoptat acte
legislative naționale privind indicii de referință, însă cadrele lor
legislative respective privind indicii de referință indică deja divergențe cu privire
la aspecte precum domeniul lor de aplicare. În plus, Organizația Internațională
a Reglementatorilor de Valori Mobiliare (IOSCO) a adoptat recent principii
privind indicii de referință și, având în vedere că aceste principii oferă o
anumită flexibilitate în ceea ce privește sfera lor exactă de aplicare și
mijloacele pentru punerea lor în aplicare, precum și cu privire la
interpretarea anumitor dispoziții, este probabil ca statele membre să adopte
dispoziții legislative la nivel național care vor pune în aplicare aceste
principii în mod divergent.
(4)       Aceste abordări divergente
vor conduce la fragmentarea pieței interne, deoarece administratorii și
utilizatorii de indici de referință se vor supune unor norme diferite de la un
stat membru la altul, iar indicii de referință elaborați într-un stat membru
este posibil să nu poată fi utilizați în alte state membre. În absența unui
cadru armonizat pentru a asigura acuratețea și integritatea indicilor de
referință utilizați în cazul instrumentelor financiare și al contractelor
financiare în Uniune, este, prin urmare, probabil că diferențele dintre dispozițiile
legislative ale statelor membre vor crea obstacole în calea bunei funcționări a
pieței interne pentru furnizarea de indici de referință.
(5)       Normele UE în materie de
protecție a consumatorilor nu abordează situația punctuală a adecvării
indicilor de referință în cazul contractelor financiare. Ca urmare a reclamațiilor
consumatorilor și a litigiilor referitoare la utilizarea necorespunzătoare a
indicilor de referință în mai multe state membre, este probabil că vor fi
adoptate la nivel național măsuri divergente, inspirate de preocupările
legitime de protecție a consumatorilor, care ar putea duce la fragmentarea pieței
interne din cauza condițiilor de concurență diferite, corespunzătoare
diferitelor niveluri de protecție a consumatorilor.
(6)       Prin urmare, pentru a asigura
funcționarea adecvată a pieței interne și pentru a îmbunătăți condițiile de
funcționare a acesteia, în special cu privire la piețele financiare, precum și
pentru a asigura un nivel ridicat de protecție a consumatorilor și a
investitorilor, este necesar să se stabilească un cadru de reglementare comun
pentru indicii de referință la nivelul Uniunii.
(7)       Este adecvat și necesar ca
normele respective să ia forma legislativă a unui regulament pentru a avea
garanția că dispozițiile care impun în mod direct obligații persoanelor
implicate în elaborarea, aducerea de contribuții la elaborarea indicilor de
referință și utilizarea acestor indici sunt aplicate în mod uniform în întreaga
Uniune. Întrucât un cadru legislativ pentru furnizarea de indici de referință
presupune neapărat măsuri care prevăd cerințe precise privind toate diferitele
aspecte inerente furnizării indicilor de referință, chiar și mici divergențe
referitoare la abordarea adoptată în ceea ce privește unul dintre aceste
aspecte ar putea duce la obstacole semnificative în calea furnizării
transfrontaliere a indicilor de referință. Prin urmare, utilizarea unui
regulament care se aplică direct, fără a fi necesară adoptarea de acte
legislative naționale, ar trebui să reducă posibilitatea adoptării unor măsuri
divergente la nivel național și ar trebui să asigure o abordare coerentă, o mai
mare securitate juridică și ar trebui să prevină apariția unor obstacole
semnificative în calea furnizării transfrontaliere a indicilor de referință.
(8)       Domeniul de aplicare al
prezentului regulament ar trebui să suficient de extins pentru a crea un cadru
de reglementare preventiv. Elaborarea de indici de referință presupune
exercitarea de puteri discreționare în stabilirea lor și este în mod inerent
supusă anumitor tipuri de conflicte de interese, ceea ce implică existența unor
oportunități și stimulente pentru a manipula acești indici de referință. Acești
factori de risc sunt comuni tuturor indicilor de referință și toți ar trebui să
respecte cerințe adecvate în materie de guvernanță și de control. Întrucât
vulnerabilitatea și importanța unui indice de referință variază în timp,
reducerea domeniului de aplicare la indicii care sunt în prezent importanți sau
vulnerabili nu ar aborda riscurile pe care orice indice de referință le poate
prezenta în viitor. În special, indicii de referință care în prezent nu sunt
încă utilizați pe scară largă ar putea să aibă o sferă de utilizare mai largă
în viitor, astfel încât, în privința acestora, chiar și o manipulare minoră
poate avea un impact semnificativ.
(9)       Factorul determinant al
domeniului de aplicare al prezentului regulament ar trebui să îl constituie
influența valorii indicilor asupra valorii unui instrument financiar, a unui
contract financiar sau în ce măsura acesta măsoară performanțele unui fond de
investiții. Prin urmare, domeniul de aplicare nu ar trebui să fie condiționat
de natura datelor de intrare. Indicii de referință calculați pe baza datelor de
intrare, cum ar fi prețurile acțiunilor, și pe baza unor cifre sau valori
neeconomice, cum ar fi parametrii meteorologici, ar trebui, prin urmare, să fie
incluși în domeniul de aplice. Prezentul regulament ar trebui să includă
indicii de referință care sunt supuși acestor riscuri, dar ar trebui să
prevadă, de asemenea, un răspuns proporțional la riscurile pe care le prezintă
diferiții indici de referință. Prezentul regulament ar trebui, prin urmare, să
includă în domeniul său de aplicare toți indicii de referință care sunt utilizați
pentru stabilirea prețului instrumentelor financiare cotate sau tranzacționate
în locuri de tranzacționare reglementate.
(10)     Un număr mare de consumatori
sunt părți la contracte financiare, în special contracte de credit de consum
garantate cu ipoteci, care se raportează la indici de referință supuși acelorași
riscuri. Prin urmare, prezentul regulament ar trebui să includă în domeniul său
de aplicare indicii sau ratele de referință menționate în [Directiva 2013 / ...
/ UE a Parlamentului European și a Consiliului privind contractele de credit de
consum cu privire la proprietăți rezidențiale și de modificare a Directivei
2008/48/CE].
(11)     Mulți indici de investiții
implică conflicte importante de interese și sunt utilizați pentru a evalua
performanța unui fond, cum ar fi un fond OPCVM. O parte dintre acești indici de
referință sunt publicați, iar alții sunt puși la dispoziția publicului sau a
unei părți a publicului, gratuit sau contra plății unei taxe, iar manipularea
lor poate să îi afecteze negativ pe investitori. Prin urmare, prezentul
regulament ar trebui să includă în domeniul său de aplicare indicii sau ratele
de referință care sunt utilizate pentru a măsura performanța unui fond de investiții.

(12)     Toți administratorii de indici
de referință pot face obiectul unor conflicte de interese, pot exercita puteri
discreționare și pot dispune de sisteme inadecvate de guvernanță și de control.
De asemenea, întrucât administratorii controlează procesul de elaborare a
indicilor de referință, impunerea obligației de autorizare și de supraveghere a
administratorilor este cea mai eficace modalitate de a asigura integritatea
indicilor de referință.
(13)     Contribuitorii pot face
obiectul unor conflicte de interese, pot exercita puteri discreționare și, prin
urmare, pot constitui o sursă de manipulare. Contribuția la un indice de
referință este o activitate voluntară. Dacă orice inițiativă impune
contribuitorilor obligația de a-și modifica substanțial modelele de afaceri,
s-ar putea ca aceștia să înceteze să mai contribuie la indicii de referință în
cauză. Cu toate acestea, pentru entitățile care fac deja obiectul reglementării
și supravegherii, impunerea de obligații referitoare la existența unor sisteme
fiabile de guvernanță și de control nu ar trebui să conducă la costuri substanțiale
sau la o sarcină administrativă disproporționată. Prin urmare, prezentul
regulament impune anumite obligații contribuitorilor supravegheați.
(14)     Un administrator este persoana
fizică sau juridică care deține controlul asupra furnizării unui indice de
referință, în special persoana care administrează indicele de referință,
colectează și analizează datele de intrare, determină indicele de referință și,
în unele cazuri, îl publică. Cu toate acestea, atunci când o persoană doar
publică sau face referire la un indice de referință în contextul activităților
sale jurnalistice, dar nu are niciun control asupra furnizării acestui indice
de referință, persoana în cauză ar trebui să nu facă obiectul cerințelor impuse
administratorilor prin prezentul regulament.
(15)     Un indice se calculează
utilizând o formulă sau orice altă metodă care se bazează pe valori subiacente.
În elaborarea formulei respective, în efectuarea calculului sau în stabilirea
datelor de intrare intervin puteri discreționare. Această putere discreționară
creează riscul de manipulare, prin urmare, toți indicii de referință care au în
comun această caracteristică ar trebui să fie incluși în domeniul de aplicare
al prezentului regulament. Cu toate acestea, în cazul în care un preț unic sau
o valoare unică sunt utilizate ca referință pentru un instrument financiar, de
exemplu, în cazul în care prețul unui singur titlu de valoare constituie prețul
de referință pentru o opțiune, nu intervine în proces niciun calcul, nicio dată
de intrare și nicio putere discreționară. Prin urmare, prețul unic sau prețurile
de referință cu valoare unică nu ar trebui să fie considerate indici de referință
în sensul prezentului regulament. Prețurile de referință sau prețurile de
compensare elaborate de contrapărți centrale (CPC) nu ar trebui să fie
considerate indici de referință pentru că sunt utilizate pentru a determina
compensarea, marjele și gestionarea riscurilor și, prin urmare, acestea nu
determină suma de plată în cadrul unui instrument financiar sau valoarea unui
instrument financiar.
(16)     Valorile de referință
furnizate de băncile centrale din Uniune sunt supuse controlului autorităților
publice și respectă principiile, standardele și procedurile care asigură
exactitatea, integritatea și independența indicilor lor de referință, în
conformitate cu prezentul regulament. Prin urmare, nu este necesar ca acești
indici de referință să facă obiectul prezentului regulament. Cu toate acestea, și
băncile centrale din țările terțe pot furniza indici de referință care sunt
utilizați în Uniune. Este necesar să se stabilească faptul că sunt exceptate de
la obligațiile impuse în temeiul prezentului regulament numai acele bănci
centrale din țări terțe care elaborează indici de referință supuse unor
standarde similare cu cele stabilite de prezentul regulament.
(17)     Vulnerabilitățile în procesul
de furnizare a indicilor de referință care nu sunt supuși unor mecanisme
adecvate de guvernanță creează posibilitatea de manipulare a indicilor. În
cazul în care indicii de referință sunt puși la dispoziția publicului, este
posibil ca amploarea reală a acestor riscuri să nu fie luată în considerare și,
astfel, este posibil să fie puse în aplicare mecanisme insuficiente de guvernanță
și de control. Pentru a asigura integritatea indicilor de referință,
administratorii acestora ar trebui să aibă obligația de a institui mecanisme
adecvate de guvernanță pentru a controla conflictele de interese și pentru a
menține încrederea în integritatea indicilor de referință. Chiar și în cazul în
care sunt administrați în mod eficace, majoritatea administratorilor fac
obiectul unor conflicte de interese și ar putea fi nevoiți să ia hotărâri și
decizii care afectează diferite părți interesate. Prin urmare, este necesar ca
administratorii să aibă o funcție independentă de supraveghere a punerii în
aplicare și a eficacității mecanismelor de guvernanță care asigură o
supraveghere eficace.
(18)     Manipularea sau lipsa de
fiabilitate a indicilor de referință pot aduce prejudicii investitorilor și
consumatorilor. Prin urmare, prezentul regulament ar trebui să stabilească un
cadru pentru ținerea evidențelor de către administratori și contribuitori,
precum și să asigure transparența cu privire la scopul unui indice de referință
și cu privire la datele de intrare care facilitează soluționarea mai eficientă și
mai echitabilă a oricăror eventuale pretenții formulate în conformitate cu
legislația națională sau a Uniunii.
(19)     Auditul și punerea efectivă în
aplicare a prezentului regulament necesită o analiză ex-post și prezentarea de
documente justificative, prin urmare, este necesar ca administratorii indicilor
de referință să țină evidențe corespunzătoare cu privire la metoda de calculare
a indicelui de referință pentru o perioadă suficient de lungă de timp.
Realitatea pe care un indice de referință vizează să o măsoare și mediul în
care aceasta este măsurată se pot modifica în timp. Prin urmare, este necesar
ca procesul și metodologia de furnizare a indicilor de referință să fie
verificate sau revizuite în mod periodic în vederea identificării deficiențelor
și a posibilelor îmbunătățiri. Multe părți interesate pot fi afectate de
deficiențele legate de furnizarea indicilor de referință și pot contribui la
identificarea acestor deficiențe. Prin urmare, este necesar să fie stabilită o
procedură independentă de soluționare a plângerilor pentru a se garanta faptul
că părțile interesate respective sunt în măsură să informeze administratorul
indicelui de referință cu privire la eventualele plângeri și că administratorul
indicelui de referință evaluează în mod obiectiv caracterul întemeiat al
plângerilor.
(20)     Furnizarea indicilor de
referință implică frecvent externalizarea unor funcții importante, cum ar fi
calcularea indicelui de referință, colectarea datelor de intrare și difuzarea
indicelui de referință. Pentru a asigura eficacitatea mecanismelor de guvernanță,
este necesar să se asigure că orice astfel de externalizare nu scutește niciun
administrator de indici de referință de obligațiile și responsabilitățile care
îi revin și că aceasta este realizată astfel încât să nu interfereze cu
capacitatea administratorului de a-și respecta obligațiile sau responsabilitățile
și nici cu capacitatea autorității competente relevante de a-l supraveghea.
(21)     Administratorul de indici de
referință este principalul destinatar al datelor de intrare și poate evalua
integritatea și exactitatea acestora în mod constant. Prin urmare, este necesar
ca acesta să efectueze controale adecvate pentru a evalua exactitatea datelor
de intrare și să notifice autorității competente relevante datele suspecte.
(22)     Angajații unui administrator
pot identifica posibile încălcări ale prezentului regulament sau potențiale
vulnerabilități care ar putea conduce la manipulare sau la tentative de
manipulare. Prin urmare, prezentul regulament ar trebui să garanteze existența
unor mecanisme adecvate care să permită angajaților să îi prevină în mod
confidențial pe administratori cu privire la posibile încălcări ale prezentului
regulament.
(23)     Orice putere discreționară
care poate fi exercitată în furnizarea de date de intrare creează oportunități
de manipulare a indicilor de referință. În cazul în care datele de intrare sunt
date bazate pe tranzacții, puterea discreționară exercitată este mai scăzută,
prin urmare posibilitatea de a manipula datele este redusă. De regulă,
administratorii de indici de referință ar trebui să folosească, prin urmare,
date de intrare bazate pe tranzacții reale, atunci când este posibil, însă, în
cazurile în care datele de tranzacție sunt insuficiente pentru a asigura
integritatea și exactitatea indicelui de referință, pot fi utilizate și alte
date.
(24)     Exactitatea și fiabilitatea
unui indice de referință în ceea ce privește măsurarea realității economice pe
care este menit să o reprezinte depind de metodologia și de datele de intrare
utilizate. Prin urmare, este necesar să se adopte o metodologie care să
garanteze exactitatea și fiabilitatea indicelui de referință.
(25)     Ar putea fi necesară
modificarea metodologiei pentru a se asigura exactitatea permanentă a indicelui
de referință, însă orice modificare a metodologiei va avea un impact asupra părților
interesate și a utilizatorilor indicelui de referință. Prin urmare, este
necesar să se menționeze procedurile de urmat în momentul modificării
metodologiei de elaborare a indicelui de referință, inclusiv necesitatea unei
consultări, astfel încât utilizatorii și părțile interesate să poată lua
măsurile necesare în lumina acestor modificări sau să informeze administratorul
dacă au preocupări legate de modificările respective.
(26)     Integritatea și exactitatea
indicilor de referință depinde de integritatea și exactitatea datelor de
intrare furnizate de către contribuitori. Este esențial ca obligațiile
contribuitorilor cu privire la datele de intrare să fie specificate în mod
clar, să fie fiabile și în concordanță cu controalele și metodologia
administratorului indicelui de referință. Prin urmare, este necesar ca
administratorul indicelui de referință să elaboreze un cod de conduită pentru a
preciza aceste cerințe, iar contribuitorii să fie obligați să respecte codul de
conduită respectiv.
(27)     Mulți indici de referință sunt
stabiliți pe baza unor date de intrare care sunt furnizate de locurile de
tranzacționare reglementate, de bursele de energie și de platformele de licitație
pentru certificatele de emisii. Aceste locuri de tranzacționare fac obiectul
reglementării și supravegherii care asigură integritatea datelor de intrare,
prevăd cerințe de guvernanță și proceduri pentru notificarea cazurilor de
încălcare. Prin urmare, acești indici de referință sunt scutiți de anumite
obligații pentru a se evita dubla reglementare și deoarece supravegherea
acestora asigură integritatea datelor de intrare utilizate.
(28)     Contribuitorii pot face
obiectul unor conflicte de interese și pot exercita puteri discreționare în
procesul de determinare a datelor de intrare. Prin urmare, este necesar ca aceștia
să fie supuși unor mecanisme în materie de guvernanță pentru a se garanta
faptul că astfel de conflicte sunt gestionate și că datele de intrare sunt
exacte, sunt conforme cu cerințele administratorului și pot fi validate.
(29)     Diferitele tipuri de indici de
referință și diferitele sectoare de referință prezintă caracteristici,
vulnerabilități și riscuri diferite. Dispozițiile prezentului regulament ar
trebui să fie mai detaliate pentru anumite sectoare și tipuri de indici de
referință. Indicii de referință ai ratei dobânzii interbancare sunt indici de
referință care joacă un rol important în transmiterea politicii monetare, prin
urmare, este necesar să se specifice modul în care aceste dispoziții se vor
aplica în cazul respectivilor indici de referință în prezentul regulament.
Indicii de referință ai mărfurilor sunt utilizați pe scară largă și prezintă
caracteristici sectoriale specifice, astfel încât este necesar să se precizeze
felul în care aceste dispoziții se vor aplica în cazul respectivilor indici de
referință în prezentul regulament.
(30)     Eșecul anumitor indici de
referință critici poate avea un impact semnificativ asupra stabilității
financiare, asupra bunei funcționări a pieței și asupra investitorilor, prin
urmare este necesar să se prevadă cerințe suplimentare pentru a asigura
integritatea și soliditatea acestor indici de referință considerați ca fiind
critici. În cazul în care este utilizat ca referință pentru un număr important
de instrumente financiare, indicele de referință respectiv va avea un astfel de
impact. Prin urmare, este necesar ca Comisia să identifice indicii de referință
utilizați ca referință pentru instrumente financiare care depășesc un anumit
prag și aceștia ar trebui considerați indici de referință critici.
(31)     Contribuitorii care încetează
să mai contribuie pot submina credibilitatea indicilor de referință critici.
Pentru a remedia această vulnerabilitate, este necesar, prin urmare, ca
autoritatea competentă relevantă să fie împuternicită să solicite contribuții
obligatorii la indicii de referință critici.
(32)     Pentru ca utilizatorii
indicilor de referință să opteze în cunoștință de cauză pentru un indice și să
înțeleagă riscurile asociate acestuia, ei trebuie să cunoască ce măsoară
indicii de referință și care sunt vulnerabilitățile acestora. Prin urmare,
administratorul indicelui de referință ar trebui să publice o declarație în
care să indice aceste lucruri, precum și să publice datele de intrare utilizate
pentru determinarea indicelui de referință.
(33)     Consumatorii pot încheia
contracte financiare, în special credite ipotecare și contracte de credit de
consum care se raportează la un indice de referință, dar, având în vedere
raportul inegal de forțe și utilizarea unor clauze standard, aceștia au o
libertate de alegere limitată în ceea ce privește indicele de referință utilizat.
Prin urmare, este necesar să se garanteze faptul că responsabilitatea pentru
evaluarea măsurii în care un astfel de indice de referință este adaptat
nevoilor consumatorilor revine instituțiilor de credit sau creditorilor, care
sunt entități supravegheate, întrucât au o capacitate mai mare de a alege
indicele de referință utilizat. Cu toate acestea, evaluarea adecvării nu ar
trebui să fie impusă prin prezentul regulament pentru instrumentele financiare
care se raportează la un indice de referință, întrucât această obligație este
deja prevăzută în Directiva [MiFID].
(34)     Prezentul regulament ar trebui
să țină seama de Principiile privind indicii de referință publicate la 17 iulie
2013 de către Organizația Internațională a Reglementatorilor de Valori Mobiliare
(IOSCO) (denumite în continuare „principiile IOSCO”), care servesc drept
standard global pentru cerințele de reglementare în cazul indicilor de referință.
Pentru a asigura protecția investitorilor, este necesar ca evaluarea echivalenței
dintre activitățile de supraveghere și de reglementare desfășurate într-o țară
terță, oricare ar fi ea, și activitățile de supraveghere și de reglementare
desfășurate în cadrul Uniunii cu privire la indicii de referință să fie
efectuată înainte de utilizarea pe teritoriul Uniunii a oricărui indice de
referință furnizat din țara terță respectivă.
(35)     Administratorul ar trebui să
fie autorizat și supravegheat de către autoritatea competentă din statul membru
în care este situat administratorul în cauză.
(36)     În anumite situații, o
persoană poate furniza un indice de referință fără să aibă cunoștință de faptul
că acesta este utilizat ca referință pentru un instrument financiar. Acest
lucru se întâmplă în special atunci când utilizatorii și administratorul
indicilor de referință sunt situați în state membre diferite. Prin urmare, este
necesar ca autoritățile competente, atunci când iau cunoștință de utilizarea
unui indice de referință în cadrul unui instrument financiar, să notifice acest
lucru unei autorități coordonatoare centrale, de exemplu, ESMA, care ar trebui
să informeze la rândul său administratorul.
(37)     Autoritățile competente ale
statelor membre dispun de o serie de instrumente, competențe și resurse
eficace, care garantează eficacitatea măsurilor de supraveghere. Prin urmare,
prezentul regulament ar trebui să prevadă în special un set minim de competențe
de supraveghere și de investigare care ar trebui încredințate autorităților
competente din statele membre în conformitate cu legislația națională. În
exercitarea competențelor conferite de prezentul regulament, autoritățile
competente și ESMA ar trebui să acționeze în mod obiectiv și imparțial și să își
mențină autonomia în luarea deciziilor.
(38)     În vederea identificării
încălcărilor prezentului regulament, este necesar ca autoritățile competente să
aibă acces, în conformitate cu dispozițiile legale naționale, în sediile
persoanelor fizice și juridice, pentru a confisca documente. Accesul în astfel
de sedii este necesar atunci când există suspiciuni întemeiate că există
documente și alte date referitoare la obiectul unei inspecții sau al unei
investigații și că acestea ar putea fi relevante pentru a dovedi un caz de
încălcare a prezentului regulament. În plus, accesul în astfel de sedii este
necesar atunci când: persoana căreia i s-au solicitat deja informații nu se
conformează acestei obligații; sau atunci când există motive întemeiate pentru
a considera că, dacă s-ar formula o astfel de solicitare, persoana în cauză nu
s-ar conforma sau că documentele sau informațiile la care se referă solicitarea
ar fi îndepărtate, modificate sau distruse. În cazul în care este necesară o
autorizare prealabilă din partea autorității judiciare a statului membru în
cauză, în conformitate cu legislația națională, un astfel de drept de acces în
sedii va fi exercitat după ce s-a obținut autorizația judiciară prealabilă.
(39)     Înregistrările existente ale
convorbirilor telefonice și registrele referitoare la schimburile de date ale
entităților supravegheate pot constitui dovezi cruciale, iar, uneori, pot fi
singurele probe pe baza cărora poate să fie identificată și dovedită existența
unor încălcări ale prezentului regulament, în special cele legate de
respectarea cerințelor în materie de guvernanță și de control. Aceste registre și
înregistrări pot contribui la verificarea identității persoanei responsabile de
o anumită transmitere, a persoanelor responsabile de aprobarea acesteia și pot
permite menținerea separării fizice între membrii personalului. Prin urmare,
autoritățile competente ar trebui să fie în măsură să solicite înregistrările
existente ale convorbirilor telefonice, registrele cu comunicațiile electronice
și schimburile de date deținute de entitățile supravegheate, în acele cazuri în
care există o suspiciune rezonabilă că aceste înregistrări sau registre legate
de obiectul inspecției sau al investigației pot fi relevante pentru a dovedi o
încălcare a prezentului regulament.
(40)     Anumite dispoziții din
prezentul regulament se aplică persoanelor fizice sau juridice din țările terțe
care pot utiliza indici de referință, pot contribui la indicii de referință sau
pot fi în alt fel implicați în procesul de elaborare a indicilor de referință.
Prin urmare, autoritățile competente ar trebui să încheie acorduri cu autoritățile
de supraveghere din țările terțe. ESMA ar trebui să coordoneze elaborarea
acestor acorduri de cooperare și schimbul, între autoritățile competente, de
informații primite de la țările terțe.
(41)     Prezentul regulament respectă
drepturile fundamentale și principiile recunoscute în Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene (TFUE) și în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii
Europene, în special dreptul la respectarea vieții private și a familiei,
protecția datelor cu caracter personal, dreptul la libertatea de exprimare și
de informare, libertatea de a desfășura o activitate economică, dreptul la
proprietate, dreptul la protecția consumatorilor, dreptul la o cale de atac
eficace și dreptul la apărare. Prin urmare, prezentul regulament ar trebui
interpretat și aplicat în conformitate cu aceste drepturi și principii.
(42)     Drepturile la apărare ale
persoanelor în cauză ar trebui să fie respectate pe deplin. În special,
persoanelor care fac obiectul procedurilor trebuie să li se ofere acces la
constatările care au stat la baza deciziei autorităților competente și trebuie
să li se recunoască dreptul de a fi audiate.
(43)     Transparența în ceea ce privește
indicii de referință este necesară din motive de stabilitate a pieței
financiare și de protecție a investitorilor. Orice schimb sau transmitere de
informații din partea autorităților competente ar trebui să se efectueze în
conformitate cu normele privind transferul datelor cu caracter personal
prevăzute în Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului
din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce
privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a
acestor date[16].
Orice schimb sau transmitere de informații din partea ESMA ar trebui să se
efectueze în conformitate cu normele privind transferul datelor cu caracter
personal prevăzute în Directiva 95/45/CE a Parlamentului European și a
Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice în ceea
ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a
acestor date[17].
(44)     Ținând seama de principiile
descrise în comunicarea Comisiei privind consolidarea regimului sancțiunilor în
sectorul serviciilor financiare și de actele juridice ale Uniunii adoptate în
urma comunicării respective, statele membre ar trebui să stabilească norme
privind sancțiunile și măsurile administrative aplicabile în cazurile de
încălcare a dispozițiilor prezentului regulament și să asigure aplicarea
acestora. Astfel de sancțiuni și măsuri administrative ar trebui să fie
eficace, proporționale și disuasive.
(45)     Prin urmare, ar trebui să se
prevadă un set de măsuri administrative, sancțiuni și amenzi pentru a se
asigura o abordare comună în statele membre și pentru a se consolida efectul
lor disuasiv. Sancțiunile aplicate în cazuri specifice ar trebui să fie
stabilite luând în considerare, după caz, factori precum rambursarea oricăror
beneficii financiare identificate, gravitatea și durata încălcării, orice
circumstanțe agravante sau atenuante, necesitatea ca amenzile să aibă un efect
disuasiv și, după caz, să includă posibilitatea unei reduceri în schimbul
cooperării cu autoritatea competentă. În special, valoarea reală a amenzilor
administrative care urmează să fie aplicate într-un caz specific poate ajunge
la nivelul maxim prevăzut de prezentul regulament sau la nivelul mai ridicat
prevăzut în legislația națională, în cazul încălcărilor deosebit de grave, în
timp ce, pentru încălcări minore sau în cazul unei tranzacții judiciare, se pot
aplica amenzi semnificativ mai mici decât nivelul maxim. Autoritatea competentă
ar trebui să dispună de posibilitatea de a impune interdicția de a ocupa funcții
de conducere în cadrul administratorilor indicilor de referință sau al
contribuitorilor. Prezentul regulament nu ar trebui să limiteze capacitatea
statelor membre de a prevedea niveluri mai ridicate de sancțiuni
administrative.
(46)     Pentru a se garanta faptul că
deciziile luate de autoritățile competente au un efect disuasiv asupra
publicului larg, acestea ar trebui să fie în mod normal publicate. Publicarea
deciziilor este, de asemenea, un instrument important pentru autoritățile
competente de a informa participanții pe piață despre comportamentul care este
considerat a fi o încălcare a prezentului regulament și pentru a promova în
general o conduită mai bună în rândul participanților pe piață. În cazul în
care o astfel de publicare aduce prejudicii disproporționate persoanelor
implicate, pune în pericol stabilitatea piețelor financiare sau o investigație
aflată în desfășurare, autoritatea competentă ar trebui să publice sancțiunile și
măsurile luate în mod anonim sau să amâne publicarea acestora. Autoritățile
competente ar trebui să aibă opțiunea de a nu publica sancțiuni în cazul în
care publicarea anonimă sau întârzierea publicării sunt considerate
insuficiente pentru a garanta faptul că stabilitatea piețelor financiare nu va
fi pusă în pericol. De asemenea, autoritățile competente nu sunt obligate să
publice măsuri care sunt considerate a fi minore, în cazul în care publicarea
lor ar fi disproporționată.
(47)     Indicii de referință critici
pot implica contribuitori, administratori și utilizatori din mai multe state
membre. Astfel, încetarea furnizării unui astfel de indice de referință sau
orice eveniment care poate submina în mod semnificativ integritatea sa poate
avea implicații în mai multe state membre, ceea ce înseamnă că supravegherea
unui astfel de indice de referință de către autoritatea competentă a statului
membru în care acesta este situat nu va fi eficientă și eficace din punctul de
vedere al abordării riscurilor pe care le prezintă respectivul indice de
referință critic. Prin urmare, pentru a asigura schimbul eficient de informații
în scopul supravegherii între autoritățile competente, precum și coordonarea
activităților acestora și a măsurilor de supraveghere întreprinse, ar trebui să
se formeze colegii ale autorităților competente. Activitățile colegiilor ar
trebui să contribuie la aplicarea armonizată a dispozițiilor prezentului
regulament și la convergența în materie de practici de supraveghere. Rolul de
mediere al ESMA, care este obligatoriu din punct de vedere juridic, este un
element-cheie pentru asigurarea coordonării, a coerenței în materie de
supraveghere și a convergenței practicilor de supraveghere. Indicii de referință
pot fi utilizați ca referință pentru instrumentele financiare și contractele
financiare de lungă durată. În anumite cazuri, furnizarea unor astfel de indici
de referință nu mai poate fi autorizată după intrarea în vigoare a prezentului
regulament, deoarece aceștia comportă caracteristici care nu pot fi adaptate
pentru a se asigura conformitatea lor cu cerințele prezentului regulament. Cu
toate acestea, interzicerea furnizării în continuare a unui astfel de indice de
referință poate să ducă la rezilierea sau ineficacitatea instrumentelor
financiare sau a contractelor financiare și, astfel, poate aduce prejudicii
investitorilor. Prin urmare, este necesar să se elaboreze dispoziții pentru a
permite furnizarea în continuare a acestor indici de referință pentru o
perioadă de tranziție.
(48)     În vederea asigurării unor
condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentului regulament și în
vederea identificării mai precise a elementelor tehnice ale propunerii, ar
trebui să fie delegată Comisiei, în conformitate cu articolul 290 din TFUE,
competența de a adopta acte care să expliciteze elementele tehnice ale definițiilor,
precum și cerințele în materie de guvernanță și de control aplicate
administratorilor și contribuitorilor supravegheați, cerințele privind datele
de intrare și metodologia, codul de conduită, cerințele specifice pentru
diferite tipuri de indici de referință și sectoare și informațiile care trebuie
furnizate în cererile de autorizare a administratorilor.
(49)     Comisia ar trebui să adopte,
prin intermediul unor acte delegate, în conformitate cu articolul 290 din
Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, și în conformitate cu
articolele 10 și 14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010, proiecte de standarde
tehnice de reglementare elaborate de ESMA care să stabilească conținutul minim
al acordurilor de cooperare cu autoritățile competente din țările terțe.
(50)     În vederea asigurării unor
condiții uniforme de punere în aplicare a prezentului regulament, ar trebui să
se confere Comisiei competențe de executare pentru unele dintre aspectele
acestuia. Aceste aspecte se referă la verificarea echivalenței între cadrul
juridic care se aplică băncilor centrale și furnizorilor de indici de referință
din țările terțe, precum și la verificarea justeții atribuirii unui caracter
critic unui indice de referință. Aceste competențe ar trebui să fie exercitate
în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și
al Consiliului din 16 februarie 2011[18]
de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control
de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către
Comisie.
(51)     Comisiei ar trebui să i se
încredințeze, de asemenea, competența de a adopta, prin intermediul unor acte
de punere în aplicare, în conformitate cu articolul 291 din Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene și în conformitate cu articolul 15 din
Regulamentul (UE) nr. 1095/2010, proiecte de standarde tehnice de punere în
aplicare elaborate de ESMA care să stabilească procedurile și formularele
utilizate pentru schimbul de informații între autoritățile competente și ESMA.
Întrucât obiectivele prezentului regulament, respectiv stabilirea unui regim
coerent și eficace pentru abordarea vulnerabilităților pe care le implică
utilizarea indicilor de referință, nu pot fi realizate într-o măsură suficientă
de către statele membre, dat fiind că impactul global al problemelor legate de
indicii de referință poate fi perceput pe deplin numai într-un context
european, și, prin urmare, obiectivele respective pot fi mai bine realizate la
nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul
subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind
Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum
este enunțat la același articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este
necesar pentru realizarea obiectivelor respective,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
TITLUL 1
OBIECT, DOMENIU DE APLICARE ȘI DEFINIȚII
Articolul 1
Obiectul
Prezentul regulament introduce un cadru comun
care să asigure precizia și integritatea indicilor utilizați ca indici de
referință pentru instrumentele financiare și contractele financiare din Uniune.
Prin urmare, regulamentul contribuie la buna funcționare a pieței interne,
asigurând, totodată, un nivel ridicat de protecție a consumatorilor și a
investitorilor.
Articolul 2
 Domeniul de aplicare
1.           Prezentul regulament se
aplică furnizării indicilor de referință, contribuției cu date de intrare la indicii
de referință și utilizării indicilor de referință pe teritoriul Uniunii.
2.           Prezentul regulament nu se
aplică:
(a)
membrilor Sistemului European al Băncilor Centrale
(SEBC);
(b)
băncilor centrale din țările terțe al căror cadru
juridic este recunoscut de Comisie ca prevăzând principii, standarde și
proceduri echivalente cu cerințele privind acuratețea, integritatea și
independența în furnizarea indicilor de referință prevăzute de prezentul
regulament.
3.           Comisia stabilește o listă a
băncilor centrale din țările terțe menționate la alineatul (2) litera (b).
Aceste acte de punere în aplicare se adoptă în
conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 38 alineatul
(2).
Articolul 3
Definiții
1.           În sensul prezentului
regulament, se aplică următoarele definiții:
(1)
„indice” înseamnă orice cifră:
(a)
care este publicată sau pusă la dispoziția
publicului;
(b)
care este determinată în mod regulat, în întregime
sau parțial, prin aplicarea unei formule sau a oricărei alte metode de calcul
sau printr-o evaluare;
(c)
în cazul în care această determinare se face pe
baza valorii unuia sau mai multor active-suport sau prețuri, inclusiv prețuri
estimate, sau a altor valori.
(2)
„indice de referință” înseamnă orice indice prin
raportare la care este stabilită suma de plătit în cadrul unui instrument
financiar sau al unui contract financiar sau este stabilită valoarea unui
instrument financiar ori indicele respectiv este folosit pentru a măsura
performanța unui fond de investiții;
(3)
„furnizarea unui indice de referință” înseamnă:
(a)
administrarea procedurilor pentru determinarea unui
indice de referință; și
(b)
colectarea, analizarea sau prelucrarea datelor de
intrare în scopul determinării unui indice de referință; și
(c)
determinarea unui indice de referință prin
aplicarea unei formule sau a altei metode de calcul sau printr-o evaluare a
datelor de intrare furnizate în acest scop.
(4)
„administrator” înseamnă persoana fizică sau
juridică care deține controlul asupra furnizării unui indice de referință;
(5)
„utilizatorul unui indice de referință” înseamnă
orice persoană care emite sau deține un instrument financiar sau este parte la
un contract financiar care se raportează la un indice de referință;
(6)
„contribuție cu date de intrare” înseamnă
furnizarea oricăror date de intrare unui administrator sau unei alte persoane
în scopul transmiterii acestora către un administrator, datele respective fiind
necesare în vederea determinării indicelui de referință respectiv și fiind
furnizate în acest scop;
(7)
„contribuitor” înseamnă o persoană fizică sau
juridică care contribuie cu date de intrare;
(8)
„contribuitor supravegheat” înseamnă o entitate
supravegheată care contribuie cu date de intrare către un administrator situat
pe teritoriul Uniunii;
(9)
„transmițător” înseamnă persoana fizică angajată de
către contribuitor în scopul contribuirii cu date de intrare;
(10)
„date de intrare” înseamnă datele cu privire la
valoarea unuia sau mai multor active-suport sau prețuri, inclusiv prețuri
estimate, sau alte valori utilizate de către administrator în vederea
determinării indicelui de referință;
(11)
„date reglementate” înseamnă datele de intrare
furnizate direct de un loc de tranzacționare, așa cum este definit la articolul
2 alineatul (1) punctul 25 din Regulamentul [MIFIR], de un mecanism de
publicare aprobat, astfel cum este definit la articolul 2 alineatul (1) punctul
18 din Regulamentul [MIFIR], de un mecanism de raportare aprobat, astfel cum
este definit la articolul 2 alineatul (1) punctul 20 din Regulamentul [MIFIR],
în conformitate cu cerințele obligatorii privind datele post-tranzacționare,
sau de o bursă de energie electrică, astfel cum este menționată la articolul 37
alineatul (1) litera (j) din Directiva 2009/72/CE[19], sau de o bursă de gaze
naturale, astfel cum este menționată la articolul 41 alineatul (1) litera (j)
din Directiva 2009/73/CE[20],
sau de o platformă de licitație menționată la articolul 26 sau la articolul 30
din Regulamentul (UE) nr. 1031/2010 al Parlamentului European și al
Consiliului;
(12)
„date de tranzacție” înseamnă prețuri, rate, indici
sau valori observabile care reprezintă tranzacții între contrapărți neafiliate
pe o piață activă supusă forțelor cererii și ofertei;
(13)
„instrument financiar” înseamnă oricare instrument
dintre cele enumerate în secțiunea C din anexa I la Directiva 2004/39/CE,
pentru care a fost făcută o cerere de admitere la tranzacționare într-un loc de
tranzacționare sau care este tranzacționat într-un loc de tranzacționare;
(14)
„entitate supravegheată” înseamnă următoarele
entități:
(a)
instituțiile de credit, astfel cum sunt definite la
articolul 3 alineatul (1) din Directiva 2013/36/CE[21];
(b)
societățile de investiții, astfel cum sunt definite
la articolul 2 alineatul (1) punctul 1 din Regulamentul [MIFIR];
(c)
întreprinderile de asigurare, astfel cum sunt
definite la articolul 13 alineatul (1) din Directiva 2009/138/CE[22];
(d)
întreprinderile de reasigurare, astfel cum sunt
definite la articolul 13 alineatul (1) din Directiva 2009/138/CE;
(e)
organismele de plasament colectiv în valori
mobiliare (OPCVM), astfel cum sunt definite la articolul 1 alineatul (2) din
Directiva 2009/65/CE[23];
(f)
administratorii fondurilor de investiții
alternative (AFIA), astfel cum sunt definiți la articolul 4 alineatul (1)
litera (b) din Directiva 2011/61/UE a Parlamentului European și a Consiliului[24];
(g)
contrapărțile centrale, astfel cum sunt definite la
articolul 2 punctul 1 din Regulamentul (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului
European și al Consiliului[25];
(h)
registrele centrale de tranzacții, astfel cum sunt
definite la articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 648/2012;
(i)
un administrator;
(15)
„contract financiar” înseamnă:
(a)
orice contract de credit, astfel cum este definit
la articolul 3 litera (c) din Directiva 2008/48/CE a Parlamentului European și
a Consiliului[26];

(b)
orice contract de credit, astfel cum este definit
la articolul 3 punctul 3 din [Directiva 2013/.../] a Parlamentului European și
a Consiliului privind contractele de credit pentru proprietăți rezidențiale];
(16)
„fond de investiții” înseamnă FIA, astfel cum sunt
definite la articolul 4 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2011/61/UE a
Parlamentului European și a Consiliului sau organismele de plasament colectiv
care se încadrează în domeniul de aplicare al Directivei 2009/65/CE a
Parlamentului European și a Consiliului;
(17)
„organ de conducere” înseamnă structura de
conducere, care include atribuții de supraveghere și de conducere, are
autoritatea supremă în luarea deciziilor și este abilitată să stabilească
strategia, obiectivele și direcția generală a entității;
(18)
„consumator” înseamnă o persoană fizică care, în
cadrul contractelor financiare care intră în domeniul de aplicare al
prezentului regulament, acționează în scopuri care se află în afara activității
sale comerciale, economice sau profesionale;
(19)
„indice de referință al ratei dobânzii
interbancare” înseamnă un indice de referință în care activul suport, în sensul
punctului 1 litera (c) al prezentului articol, este rata la care băncile pot
acorda împrumuturi altor bănci sau contracta împrumuturi de la alte bănci;
(20)
„indice de referință al mărfii” înseamnă un indice
de referință în care activul suport, în sensul punctului 1 litera (c) al
prezentului articol, este o marfă, în sensul articolului 2 punctul 2 din
Regulamentul (CE) nr. 1287/2006 al Comisiei[27];
certificatele de emisii, astfel cum sunt definite la punctul 11 din secțiunea C
a anexei I la Directiva MiFID, nu sunt considerate mărfuri în sensul
prezentului regulament;
(21)
„indice de referință critic” înseamnă un indice de
referință la care majoritatea contribuitorilor sunt entități supravegheate și
care este utilizat ca referință de instrumente financiare care au o valoare noțională
de cel puțin 500 de miliarde EUR;
(22)
„situată” înseamnă, în ceea ce privește o persoană
juridică, statul membru sau țara terță în care se află sediul social al
persoanei respective sau un alt sediu oficial al acesteia, iar în ceea ce privește
o persoană fizică, statul membru sau țara terță în care persoana respectivă își
are domiciliul fiscal.
2.           Comisia este împuternicită să
adopte acte delegate în conformitate cu articolul 37 în vederea explicitării
elementelor tehnice ale definițiilor prevăzute la alineatul (1), în special în
vederea furnizării de detalii cu privire la ce anume constituie punerea la
dispoziția publicului în scopul definirii unui indice, și astfel încât să țină
cont de evoluțiile pieței sau ale tehnologiei.
După caz, Comisia ține seama de convergența la nivel
internațional a practicilor de supraveghere referitoare la indicii de referință.

Articolul 4
Excluderea administratorilor care nu au cunoștință de
utilizarea indicilor de referință pe care îi furnizează și administratorii care
nu și-au dat consimțământul
1.           Prezentul regulament nu se
aplică unui administrator în ceea ce privește un indice de referință furnizat
de acesta în cazul în care administratorul în cauză nu are cunoștință și nu ar
putea în mod rezonabil să fi avut cunoștință de faptul că respectivul indice de
referință este utilizat în scopurile menționate la articolul 3 alineatul (1)
punctul 2.
2.           Prezentul regulament nu se
aplică administratorului unui indice de referință menționat la articolul 25
alineatul (3), cu privire la indicele de referință respectiv.
TITLUL II
 INTEGRITATEA ȘI FIABILITATEA INDICILOR DE REFERINȚĂ
Capitolul
1
Guvernanța și controlul administratorilor
Articolul 5
Cerințe în materie de guvernanță
1.           Următoarele cerințe de
guvernanță se aplică administratorului:
(a)
administratorul trebuie să dispună de mecanisme
solide de guvernanță, care includ o structură organizațională clară, cu roluri și
responsabilități bine definite, transparente și coerente pentru toți participanții
implicați în furnizarea unui indice de referință.
Administratorul ia toate măsurile necesare pentru
a se asigura că furnizarea unui indice de referință nu este afectată de vreun
conflict de interese existent sau potențial și că, în cazul în care este
necesară exercitarea de puteri discreționare sau de decizie în procesul de
elaborare a indicelui de referință, acest lucru se realizează în mod
independent și onest („Guvernanța și conflictele de interese”);
(b)
administratorul instituie o funcție de supraveghere
care să supravegheze toate aspectele legate de furnizarea indicilor săi de
referință („Supraveghere”);
(c)
administratorul trebuie să dispună de un cadru de
control care garantează faptul că indicele de referință este furnizat și
publicat sau pus la dispoziție în conformitate cu prezentul regulament
(„Controale”);
(d)
administratorul trebuie să aibă un cadru contabil
care să includă ținerea evidenței contabile, derularea de misiuni de audit și
de verificare, precum și proceduri de tratare a plângerilor, care oferă dovada
conformității cu cerințele prezentului regulament („Răspundere”).
2.           Administratorul respectă
cerințele în materie de guvernanță și de control stabilite în secțiunea A din
anexa 1.
3.           Comisia este împuternicită să
adopte acte delegate în conformitate cu articolul 37 în vederea furnizării unor
detalii suplimentare cu privire la cerințele de guvernanță și control prevăzute
în secțiunea A din anexa 1. Comisia ia în considerare următoarele elemente:
(a)
evoluția indicilor de referință și a piețelor
financiare având în vedere convergența la nivel internațional a practicilor de
supraveghere în ceea ce privește cerințele de guvernanță aplicabile indicilor
de referință;
(b)
caracteristicile specifice ale diferitelor tipuri
de indici de referință și de administratori;
(c)
conflictele de interese existente sau potențiale în
furnizarea indicilor de referință, vulnerabilitatea indicilor de referință la
manipulare și importanța indicilor de referință pentru menținerea stabilității
financiare, a piețelor și a investitorilor.
Articolul 6
Externalizarea
1.           Administratorii nu externalizează
funcții legate de furnizarea unui indice de referință astfel încât să afecteze
semnificativ controlul administratorului asupra furnizării indicelui sau
capacitatea autorității competente relevante de a supraveghea indicele de
referință.
2.           Atunci când are loc o
externalizare, administratorul se asigură că sunt îndeplinite cerințele în
materie de externalizare prevăzute în secțiunea B din anexa 1.
3.           Atunci când un administrator
externalizează către un furnizor de servicii funcții sau orice servicii sau
activități relevante legate de furnizarea unui indice de referință, acesta
rămâne pe deplin răspunzător de îndeplinirea tuturor obligațiilor care îi revin
în temeiul prezentului regulament.

Capitolul 2
Date de intrare, metodologie și semnalarea încălcărilor
Articolul 7
Date de intrare și metodologie
1.           Furnizarea unui indice de
referință este reglementată de următoarele cerințe referitoare la datele de
intrare și la metodologia aplicată:
(a)
datele de intrare trebuie să fie suficiente pentru
a reprezenta în mod exact și fiabil piața sau realitatea economică pe care
indicele de referință este destinat să o măsoare („Date suficiente și
precise”).
Datele de intrare sunt date de tranzacție. Dacă
datele de tranzacție disponibile nu sunt suficiente pentru a reprezenta în mod
exact și fiabil piața sau realitatea economică pe care indicele de referință
este destinat să o măsoare, pot fi folosite date de intrare care nu sunt date
de tranzacție, cu condiția ca astfel de date să poată fi verificate.
(b)
Administratorul obține datele de intrare de la un
grup sau un eșantion fiabil și reprezentativ de contribuitori, astfel încât să
garanteze faptul că indicele de referință rezultat este fiabil și reprezentativ
pentru piața sau realitatea economică pe care indicele de referință este
destinat să o măsoare („Contribuitori reprezentativi”).
(c)
În cazul în care datele de intrare ale unui indice
de referință nu constituie date de tranzacție și un contribuitor este parte la
mai mult de 50 % din valoarea tranzacțiilor de pe piața pe care indicele
de referință este destinat să o măsoare, administratorul verifică dacă datele
de intrare reprezintă o piață concurențială, guvernată de legea cererii și
ofertei. În cazul în care administratorul constată că datele de intrare nu
reprezintă o piață concurențială, guvernată de legea cererii și ofertei, acesta
trebuie fie să modifice datele de intrare, contribuitorii sau metodologia
aplicată pentru a se asigura că datele de intrare reprezintă o piață concurențială,
guvernată de legea cererii și ofertei, fie să înceteze să furnizeze indicele de
referință respectiv („Impactul asupra pieței”).
(d)
Administratorul utilizează o metodologie solidă și
fiabilă pentru determinarea indicelui de referință, care cuprinde norme clare,
care identifică modul și momentul când pot fi exercitate puteri discreționare
în determinarea indicelui de referință respectiv („Metodologie solidă și
fiabilă”).
(e)
Administratorul dezvoltă, exploatează și
administrează în mod transparent datele privind indicele de referință și metodele
aplicate („Transparența”).
2.           Administratorul respectă
cerințele privind datele de intrare și metodologia prevăzute în secțiunea C din
anexa I.
3.           Comisia este împuternicită,
în conformitate cu articolul 37, să adopte acte delegate referitoare la măsuri
prin care oferă mai multe precizări privind controalele efectuate în ceea ce
privește datele de intrare, situațiile în care datele de tranzacție pot să nu
fie suficiente și modul în care acest lucru poate fi demonstrat autorităților
de supraveghere și cerințele în materie de elaborare de metodologii. Comisia ia
în considerare următoarele elemente:
(a)
evoluția indicilor de referință și a piețelor
financiare având în vedere convergența la nivel internațional a practicilor de
supraveghere în ceea ce privește indicii de referință;
(b)
caracteristicile specifice ale diferiților indici
de referință și tipuri de indici de referință; și
(c)
vulnerabilitatea indicilor de referință la
manipulare în contextul metodologiilor și al datelor de intrare utilizate.
Articolul 8
Semnalarea încălcărilor
1.           Administratorul se asigură că
există sisteme adecvate și controale eficiente, în măsură să asigure
integritatea datelor de intrare, în sensul alineatului (2).
2.           Administratorul monitorizează
datele de intrare și contribuitorii astfel încât să identifice încălcările
[Regulamentului privind abuzul de piață] și orice comportament care poate
implica manipulare sau o tentativă de manipulare a indicelui de referință și
notifică acest lucru autorității competente relevante, în conformitate cu
articolul 11 alineatul (2) din [Regulamentul privind abuzul de piață],
furnizând toate informațiile relevante atunci când suspectează, în ceea ce
privește indicele de referință, că a avut loc:
(a)
o încălcare gravă a [Regulamentului privind abuzul
de piață];
(b)
un comportament care poate implica manipulare sau o
tentativă de manipulare a unui indice de referință; sau
(c)
coluziune în vederea manipulării sau a încercării
de manipulare a unui indice de referință.
3.           Un administrator dispune de
proceduri pentru personalul de conducere, pentru angajați și pentru orice alte
persoane fizice ale căror servicii sunt puse la dispoziția sau sub controlul
acestuia prin care aceștia să poată semnala încălcări ale prezentului
regulament la nivel intern, prin intermediul unui canal specific, autonom.
Capitolul
3
Codul de conduită și cerințe impuse contribuitorilor
Articolul 9
Codul de conduită
1.           Administratorul adoptă un cod
de conduită pentru fiecare indice de referință, indicând în mod clar
responsabilitățile și obligațiile administratorului și ale contribuitorilor cu
privire la furnizarea indicelui de referință, care includ o descriere clară a
datelor de intrare care trebuie furnizate și cel puțin elementele prevăzute în
secțiunea D din anexa I.
2.           Codul de conduită este semnat
de administrator și de contribuitori și este obligatoriu pentru toate părțile
la acesta.
3.           Comisia este împuternicită să
adopte acte delegate în conformitate cu articolul 37, privind măsuri prin care
să se ofere precizări suplimentare cu privire la dispozițiile codului de
conduită din secțiunea D din anexa II pentru diferitele tipuri de indici de
referință, pentru a ține seama de evoluțiile indicilor de referință și ale piețelor
financiare.
Comisia ține cont de diferitele caracteristici ale
indicilor de referință și ale contribuitorilor, în special în ceea ce privește
diferențele legate de datele de intrare și metodologiile aplicate, riscurile de
manipulare a datelor de intrare și convergența la nivel internațional a
practicilor de supraveghere în ceea ce privește indicii de referință.
Articolul 10
Date reglementate
1.           În cazul în care datele de
intrare furnizate pentru un indice de referință sunt date reglementate,
articolul 7 alineatul (1) litera (b), articolul 8 alineatele (1) și (2) și
articolul 9 nu se aplică.
2.           Administratorul încheie un
acord cu contribuitorul datelor reglementate, care precizează în mod clar
contribuitorului indicii de referință pe care administratorul îi determină cu
ajutorul datelor de intrare și asigură respectarea prezentului regulament.
Articolul 11
 Guvernanță și control
1.           În cazul unui contribuitor
supravegheat, se aplică următoarele cerințe în materie de guvernanță și
control:
(a)
Contribuitorul supravegheat se asigură că
furnizarea datelor de intrare nu este afectată de niciun conflict de interese
existent sau potențial și că, în cazul în care este necesară exercitarea de
puteri discreționare, acest lucru se realizează în mod independent și onest, pe
baza informațiilor relevante, în conformitate cu codul de conduită („Conflicte
de interese”).
(b)
Contribuitorul supravegheat dispune de un cadru de
control care să asigure integritatea, exactitatea și fiabilitatea datelor de
intrare și să garanteze faptul că datele de intrare sunt furnizate în
conformitate cu dispozițiile prezentului regulament și cu codul de conduită
(„Controale adecvate”).
2.           Un contribuitor supravegheat
trebuie să respecte cerințele în materie de sisteme și controale prevăzute în
secțiunea E din anexa I.
3.           Un contribuitor supravegheat
cooperează pe deplin cu administratorul și cu autoritatea competentă relevantă
în ceea ce privește auditul și supravegherea furnizării unui indice de referință
și pune la dispoziție informațiile și evidențele ținute în conformitate cu secțiunea
E din anexa 1.
4.           Comisia este împuternicită să
adopte acte delegate în conformitate cu articolul 37 privind măsuri menite să
aducă precizări suplimentare referitoare la cerințele în materie de sisteme și
controale prevăzute în secțiunea E din anexa I pentru diferitele tipuri de
indici de referință.
Comisia ține cont de diferitele caracteristici ale
indicilor de referință și ale contribuitorilor supravegheați, în special în
ceea ce privește diferențele legate de datele de intrare furnizate și
metodologiile utilizate, riscurile de manipulare a datelor de intrare și natura
activităților efectuate de către contribuitorii supravegheați, precum și evoluțiile
indicilor de referință și ale piețelor financiare având în vedere convergența
practicilor de supraveghere în ceea ce privește indicii de referință.
TITLUL III
CERINȚE SECTORIALE ȘI INDICI DE REFERINȚĂ CRITICI
Capitolul
1
Sectoare ale indicilor de referință
Articolul 12
Cerințe specifice pentru diferitele tipuri de indici de referință și de
sectoare
1.           În plus față de cerințele de
la titlul II, cerințele specifice stabilite în anexa II se aplică în cazul
indicilor de referință ai ratei dobânzii interbancare.
2.           În plus față de cerințele de
la titlul II, cerințele specifice stabilite în anexa III se aplică în cazul
indicilor de referință ai mărfurilor.
3.           Comisia este împuternicită să
adopte acte delegate în conformitate cu articolul 39 pentru a preciza mai în
detaliu sau a adapta, în lumina evoluțiilor pieței și ale evoluțiilor
tehnologice și internaționale, următoarele elemente din anexele II și III:
(a)
perioada de timp după care datele de intrare se
publică (anexa II punctul 6)
(b)
procedurile de alegere și de numire a membrilor
comitetului de supraveghere și responsabilitățile acestora (anexa II punctele
8, 9 și 10)
(c)
frecvența auditurilor (anexa II punctul 12)
(d)
procedurile de furnizare a datelor de intrare, care
vor fi precizate mai în detaliu în codul de conduită (anexa II punctul 13)
(e)
sistemele și controalele contribuitorilor (anexa II
punctul 16)
(f)
evidențele care trebuie ținute de un contribuitor și
mediul pe care trebuie stocate acestea (anexa II punctele 17 și 18)
(g)
constatările care trebuie raportate structurii de
conducere de funcția de conformitate a contribuitorului (anexa II punctul 19)
(h)
frecvența verificărilor interne ale datelor de
intrare și ale procedurilor (anexa II punctul 20)
(i)
frecvența auditurilor externe privind datele de
intrare ale contribuitorilor (anexa II punctul 21)
(j)
criteriile și procedurile de elaborare a indicelui
de referință (anexa III punctul 1 a)
(k)
elementele care trebuie incluse în metodologie și
descrierea metodologiei (anexa III punctele 1 și 2)
(l)
cerințele administratorului cu privire la calitatea
și integritatea metodei de calculare a indicelui de referință și conținutul
descrierii anexate la fiecare calcul (anexa III punctele 5 și 6)
Capitolul 2
Indici de referință critici
Articolul 13
Indici de referință critici
1.           Comisia adoptă o listă de
indici de referință situați pe teritoriul Uniunii care sunt indici de referință
critici, în conformitate cu definiția prevăzută la articolul 3 alineatul (21).

Aceste acte de punere în aplicare se adoptă în
conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 38 alineatul
(2).
2.           În termen de 5 zile
lucrătoare de la data aplicării deciziei prin care se include un indice de
referință în lista menționată la alineatul (1) al prezentului articol,
administratorul respectivului indice de referință critic notifică codul de
conduită autorității competente relevante. Autoritatea competentă în cauză
verifică, în termen de 30 zile, dacă conținutul codului de conduită respectă
cerințele prezentului regulament. În cazul în care autoritatea competentă
relevantă constată existența unor elemente care nu respectă cerințele
prezentului regulament, aceasta informează administratorul. Administratorul adaptează
codul de conduită pentru a se asigura că acesta respectă cerințele prezentului
regulament, în termen de 30 de zile de la primirea acestei informări.
Articolul 14
Contribuție obligatorie
1.           În cazul în care, în oricare
an dat, contribuitorii, dintre care cel puțin 20 % sunt contribuitori la
un indice de referință critic care au încetat să mai contribuie, sau în cazul
în care există suficiente indicii că cel puțin 20 % dintre contribuitori
este posibil să înceteze să contribuie la indicele respectiv, autoritatea
competentă a administratorului unui indice de referință critic are competența
de a:
(a)
solicita entităților supravegheate, stabilite în
conformitate cu alineatul (2), să furnizeze date de intrare administratorului
în conformitate cu metodologia, codul de conduită sau alte norme;
(b)
determina forma în care și termenul până la care
trebuie furnizate datele de intrare;
(c)
modifica codul de conduită, metodologia sau alte
norme ale indicelui de referință critic.
2.           Pentru un indice de referință
critic, entitățile supravegheate care trebuie să contribuie la indicele
respectiv în conformitate cu alineatul (1) sunt stabilite de autoritatea
competentă a administratorului, pe baza următoarelor criterii obiective:
(a)
dimensiunea participării reale și potențiale a entității
supravegheate pe piața pe care indicele de referință vizează să o măsoare;
(b)
cunoștințele de specialitate de care dispune
entitatea supravegheată și capacitatea acesteia de a furniza date de intrare
care să aibă calitatea necesară.
3.           Autoritatea competentă a unui
contribuitor supravegheat căruia i s-a solicitat să contribuie la un indice de
referință prin măsuri luate în conformitate cu alineatul (1) literele (a) și
(b) sprijină autoritatea competentă a administratorului să asigure respectarea
unor astfel de măsuri.
4.           Autoritatea competentă a
administratorului analizează fiecare măsură adoptată în conformitate cu
alineatul (1) în termen de un an de la adoptarea acesteia. Autoritatea
competentă revocă măsura în cazul în care:
(a)
consideră că este probabil ca contribuitorii să
furnizeze în continuare date de intrare pentru o perioadă de cel puțin 1 an,
lucru care trebuie dovedit cel puțin prin următoarele elemente:
(1)
un angajament scris din partea contribuitorilor față
de administrator și de autoritatea competentă de a furniza în continuare date
de intrare pentru indicele de referință critic timp de cel puțin un an, în
cazul în care ar fi revocată contribuția obligatorie;
(2)
un raport scris al administratorului către
autoritatea competentă în care să furnizeze dovezi cu privire la evaluarea sa,
conform căreia viabilitatea continuă a indicelui de referință critic poate fi
asigurată o dată revocată contribuția obligatorie;
(b)
consideră că există un substitut acceptabil al
indicelui de referință, iar utilizatorii indicelui de referință critic pot
adopta acest substitut cu costuri minime, lucru care trebuie dovedit cel puțin
printr-un raport scris al administratorului care să prezinte în detaliu
mijloacele de trecere la un substitut al indicelui de referință și capacitatea
utilizatorilor de a se raporta la acest indice și costurile suportate de aceștia
ca urmare a trecerii la acest nou indice de referință.
5.           În cazul în care oricare
dintre contribuitori încalcă cerințele de la alineatul (1) al prezentului
articol, administratorul informează autoritatea competentă relevantă de îndată
ce acest lucru este posibil din punct de vedere tehnic.
TITLUL IV
TRANSPARENȚĂ ȘI PROTECȚIA CONSUMATORILOR
Articolul 15
Declarația privind indicele de referință
1.           Un administrator publică o
declarație privind indicele de referință pentru fiecare indice de referință
care:
(a)
definește în mod clar și neechivoc piața sau
realitatea economică măsurată de indicele de referință și situațiile în care
această măsură poate deveni nefiabilă;
(b)
descrie sau enumeră scopurile pentru care este
adecvată utilizarea indicelui de referință și situațiile în care acesta poate
să nu mai fie adecvat scopurilor respective;
(c)
stabilește specificații tehnice care identifică în
mod clar și neechivoc elementele de calcul cu privire la care ar putea fi
exercitate puteri discreționare, criteriile aplicabile exercitării acestor
puteri discreționare și persoanele care le exercită, precum și modul în care
aceste puteri pot fi evaluate ulterior;
(d)
prevede posibilitatea ca anumiți factori, inclusiv
factori externi care sunt în afara controlului administratorului, pot face
necesară modificarea indicelui de referință sau încetarea furnizării acestuia; și
(e)
recomandă ca orice contract financiar sau alt
instrument financiar care se raportează la indicele de referință să poată face
față sau să abordeze în alt mod posibilitatea modificării indicelui de referință
sau a încetării furnizării acestuia.
2.           Pentru a asigura
conformitatea cu alineatul (1), administratorul trebuie să îndeplinească cerințele
detaliate prevăzute în secțiunea F din anexa 1.
Articolul 16
Transparența datelor de intrare
1.           Administratorul publică
datele de intrare folosite pentru determinarea indicelui de referință imediat
după publicarea acestuia, cu excepția cazului în care acest lucru ar avea
consecințe negative grave pentru contribuitori sau ar afecta în mod negativ
fiabilitatea sau integritatea indicelui de referință. În astfel de cazuri,
publicarea poate fi amânată pentru o perioadă care să permită diminuarea semnificativă
a acestor consecințe. Orice date cu caracter personal incluse în datele de
intrare nu se publică.
2.           Comisia este împuternicită să
adopte acte delegate în conformitate cu articolul 37 privind măsuri destinate
să ofere mai multe precizări cu privire la informațiile care trebuie divulgate
în conformitate cu alineatul (1), mijloacele de publicare, situațiile în care
publicarea poate fi amânată și mijloacele prin care aceasta trebuie transmisă.
Articolul 17
Încetarea furnizării unui indice de referință
1.           Administratorul publică o
procedură privind măsurile pe care trebuie să le întreprindă în cazul
modificărilor aduse unui indice de referință sau al încetării furnizării
acestuia.
2.           Entitățile supravegheate care
emit sau dețin instrumente financiare sau sunt părți la contracte financiare
care se raportează la un indice de referință trebuie să prezinte planuri scrise
solide, în care să prevadă măsurile pe care le-ar întreprinde în cazul în care
indicele de referință se modifică în mod semnificativ sau încetează să mai fie
furnizat. Entitățile supravegheate furnizează autorității competente relevante
aceste planuri, la cerere.
Articolul 18
Evaluarea gradului de adecvare
1.           În cazul în care o entitate
supravegheată intenționează să încheie un contract financiar cu un consumator,
entitatea supravegheată în cauză obține mai întâi informațiile necesare privind
cunoștințele și experiența consumatorului în legătură cu indicele de referință,
situația sa financiară și obiectivele acestuia referitoare la contractul financiar
respectiv, obține declarația privind indicele de referință publicată în
conformitate cu articolul 15 și evaluează dacă raportarea contractului
financiar la indicele de referință respectiv este adecvată în cazul său.
2.           În cazul în care entitatea supravegheată
consideră, pe baza evaluării efectuate în conformitate cu alineatul (1), că
indicele de referință nu este adecvat pentru consumator, aceasta avertizează
consumatorul în scris în această privință, precizând motivele.
TITLUL V
UTILIZAREA INDICILOR DE REFERINȚĂ FURNIZAȚI DE ADMINISTRATORII AUTORIZAȚI SAU
DE ADMINISTRATORII DIN ȚĂRI TERȚE
Articolul 19
Utilizarea unor indici de referință solizi
O entitate supravegheată poate utiliza un
indice de referință în Uniune pentru a raporta la acesta un instrument
financiar sau un contract financiar sau pentru a măsura performanțele unui fond
de investiții în cazul în care acesta este furnizat de către un administrator
autorizat în conformitate cu articolul 23 sau de un administrator situat pe
teritoriul unei țări terțe și înregistrat în conformitate cu articolul 21.
Articolul 20
Echivalența
1.           Indicii de referință furnizați
de un administrator stabilit într-o țară terță pot fi utilizați de către entitățile
supravegheate din Uniune, cu condiția să fie îndeplinite următoarele condiții:
(a)
Comisia a adoptat o decizie de echivalare, în
conformitate cu alineatul (2), prin care recunoaște cadrul juridic și
practicile de supraveghere din țara terță respectivă ca fiind echivalente cu
cerințele prevăzute de prezentul regulament;
(b)
administratorul este autorizat sau înregistrat în țara
terță respectivă și este supus supravegherii în țara terță respectivă;
(c)
administratorul a informat ESMA cu privire la
consimțământul său ca indicii de referință pe care îi furnizează sau i-ar putea
furniza să fie utilizați de către entitățile supravegheate din Uniune,
comunicându-i de asemenea lista indicilor de referință care pot fi utilizați în
Uniune și autoritatea competentă responsabilă de supravegherea sa în țara terță
respectivă;
(d)
administratorul este înregistrat în mod
corespunzător, în conformitate cu articolul 21; și
(e)
mecanismele de cooperare menționate la alineatul
(3) al prezentului articol sunt operaționale.
2.           Comisia poate adopta o
decizie în care să declare că cadrul juridic și practicile de supraveghere
dintr-o țară terță garantează faptul că:
(a)
administratorii autorizați sau înregistrați în țara
terță respectivă respectă cerințe obligatorii, care sunt echivalente cu cerințele
care decurg din prezentul regulament, ținând cont, în special, de cazul în care
cadrul juridic și practicile de supraveghere dintr-o țară terță asigură
conformitatea cu principiile IOSCO privind indicii financiari de referință,
publicate la 17 iulie 2013; și
(b)
cerințele obligatorii sunt supuse, în țara terță respectivă,
unei supravegheri eficace și unor măsuri eficace de asigurare a respectării
lor.
Aceste acte de punere în aplicare se adoptă în
conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 38 alineatul
(2).
3.           ESMA stabilește acorduri de
cooperare cu autoritățile competente din țările terțe ale căror cadre juridice și
practici de supraveghere au fost recunoscute ca fiind echivalente, în
conformitate cu alineatul (2). Astfel de mecanisme trebuie să precizeze cel puțin:

(a)
mecanismul utilizat pentru schimbul de informații
dintre ESMA și autoritățile competente din țările terțe în cauză, inclusiv
accesul la toate informațiile solicitate de ESMA cu privire la administratorul
autorizat în țara terță respectivă;
(b)
mecanismul pentru notificarea promptă a ESMA în
cazul în care o autoritate competentă dintr-o țară terță consideră că
administratorul autorizat în țara terță respectivă pe care îl supraveghează
încalcă condițiile în baza cărora a fost autorizat sau alte legi naționale;
(c)
procedurile referitoare la coordonarea activităților
de supraveghere, inclusiv inspecțiile la fața locului.
4.           ESMA elaborează proiecte de
standarde tehnice de reglementare pentru a stabili conținutul minim al
acordurilor de cooperare menționate la alineatul (3), astfel încât să se
asigure că autoritățile competente și ESMA își pot exercita toate competențele
de supraveghere în temeiul prezentului regulament:
ESMA transmite Comisiei aceste proiecte de
standarde tehnice de reglementare până la [XXX].
Se deleagă Comisiei competența de a adopta
standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf, în
conformitate cu procedura prevăzută la articolele 10-14 din Regulamentul (UE)
nr. 1095/2010.
Articolul 21
Înregistrare
1.           ESMA înregistrează
administratorii care au informat-o cu privire la consimțământul lor, menționat
la articolul 20 alineatul (1) litera (c). Registrul este accesibil publicului
pe site-ul web al ESMA și conține informații privind indicii de referință pe
care administratorii relevanți sunt autorizați să îi furnizeze, precum și
privind autoritatea competentă responsabilă de supravegherea acestora în țara
terță respectivă.
2.           ESMA retrage înregistrarea
unui administrator menționat la alineatul (1) din registrul menționat la
alineatul (1) în cazul în care:
(a)
ESMA are motive întemeiate, bazate pe dovezi
documentate, să considere că administratorul acționează într-un mod care aduce
prejudicii clare intereselor utilizatorilor indicilor săi de referință sau funcționării
corespunzătoare a piețelor; sau
(b)
ESMA are motive întemeiate, bazate pe dovezi
documentate, să considere că administratorul a încălcat în mod grav legislația
națională sau alte dispoziții care i se aplică în țara terță și pe baza cărora
Comisia a adoptat decizia în conformitate cu articolul 20 alineatul (2).
3.           ESMA adoptă o decizie în
temeiul alineatului (2) numai în cazul în care sunt îndeplinite următoarele
condiții:
(a)
ESMA a sesizat autoritatea competentă din țara terță,
iar respectiva autoritate competentă nu a luat măsurile adecvate necesare
pentru a proteja investitorii sau buna funcționare a piețelor din Uniune sau nu
a reușit să demonstreze că administratorul în cauză respectă cerințele care îi
sunt aplicabile în țara terță respectivă;
(b)
ESMA a informat autoritatea competentă din țara terță
cu privire la intenția sa de a retrage înregistrarea administratorului
respectiv, cu cel puțin 30 de zile înainte de retragerea efectivă.
4.           ESMA informează fără
întârziere celelalte autorități competente în legătură cu orice măsură adoptată
în conformitate cu alineatul (2) și își publică decizia pe site-ul propriu.
TITLUL VI
AUTORIZAREA ȘI SUPRAVEGHEREA ADMINISTRATORILOR
Capitolul
1
Autorizare
Articolul 22
Condiții de autorizare
1.           Un administrator solicită
autorizarea de a furniza indici de referință în cazul în care furnizează indici
care sunt utilizați sau destinați a fi utilizați pentru a raporta la aceștia
instrumente financiare sau contracte financiare sau pentru a măsura performanțele
unui fond de investiții.
2.           Un administrator autorizat
respectă în orice moment condițiile de autorizare și informează autoritatea
competentă cu privire la orice modificare importantă a condițiilor inițiale de
autorizare.
Articolul 23
Cererea de autorizare
1.           Administratorul transmite o
cerere de autorizare autorității competente din statul membru în care este
situat.
2.           În conformitate cu alineatul
(1), cererea de autorizare se depune:
(a)
în termen de 30 de zile lucrătoare de la orice
acord încheiat de o entitate supravegheată de utilizare a unui indice furnizat
de administratorul în cauză pentru a raporta la acesta un instrument financiar
sau un contract financiar sau pentru a măsura performanțele unui fond de
investiții;
(b)
în termen de 30 de zile lucrătoare din momentul în
care administratorul își dă consimțământul, în conformitate cu articolul 25
alineatul (2), cu privire la raportarea la indice a instrumentului financiar
menționat la articolul 25 alineatul (1).
3.           Administratorul care solicită
autorizarea furnizează toate informațiile necesare pentru a-i demonstra
autorității competente că administratorul solicitant a instituit, la momentul
autorizării, toate dispozițiile necesare pentru a îndeplini obligațiile
prevăzute în prezentul regulament.
4.           În termen de 15 zile
lucrătoare de la primirea cererii, autoritatea competentă relevantă evaluează
dacă cererea este completă și informează administratorul cu privire la
constatările sale. În cazul în care cererea este incompletă, solicitantul
trebuie să furnizeze informațiile suplimentare solicitate de autoritatea
competentă relevantă.
5.           În termen de 45 de zile
lucrătoare de la primirea unei cereri complete, autoritatea competentă
relevantă examinează cererea și adoptă o decizie prin care autorizează sau
refuză autorizarea administratorului solicitant. În termen de cinci zile
lucrătoare de la adoptarea unei decizii cu privire la autorizarea sau refuzarea
autorizării unui administrator, autoritatea competentă informează
administratorul în cauză cu privire la decizia sa. În cazul în care autoritatea
competentă refuză să îl autorizeze pe administratorul solicitant, aceasta
trebuie să își motiveze decizia.
6.           Autoritatea competentă
notifică ESMA orice decizie de autorizare sau de refuzare a autorizării unui
administrator, iar ESMA publică o listă a administratorilor autorizați în
conformitate cu prezentul regulament. Lista se actualizează în termen de 7 zile
lucrătoare de la orice notificare menționată în prezentul alineat.
7.           Comisia este împuternicită să
adopte acte delegate în conformitate cu articolul 39, privind măsuri menite să
aducă precizări suplimentare cu privire la informațiile care trebuie furnizate
în cererea de autorizare, ținând seama de principiul proporționalității și de
costurile pe care le implică acest lucru pentru administratori și pentru
autoritățile competente.
Articolul 24
Retragerea sau suspendarea autorizării
1.           Autoritatea competentă
retrage sau suspendă autorizația unui administrator în cazul în care acesta:
(a)
renunță în mod expres la autorizație sau nu a mai
furnizat indici de referință în ultimele douăsprezece luni;
(b)
a obținut autorizația prin declarații false sau
prin orice altă modalitate incorectă;
(c)
nu mai îndeplinește condițiile în temeiul cărora a
primit autorizația; sau
(d)
a încălcat grav sau în mod repetat dispozițiile
prezentului regulament.
2.           Autoritatea competentă
notifică ESMA cu privire la decizia sa în termen de cinci zile lucrătoare.
Capitolul
2
Notificarea
indicilor de referință
Articolul 25
Notificarea ESMA cu privire la utilizarea unui indice în cadrul unui instrument
financiar
1.           Ori de câte ori o autoritate
competentă are cunoștință că un indice este utilizat pentru a raporta la acesta
un instrument financiar sau că o cerere de admitere la tranzacționare a fost
efectuată într-un loc de tranzacționare supravegheat de autoritatea competentă
respectivă cu privire la un instrument financiar care se raportează la un
indice, autoritatea competentă respectivă notifică ESMA în termen de 10 zile
lucrătoare.
2.           În termen de 10 zile
lucrătoare de la orice astfel de notificare, ESMA notifică administratorul
indicelui de referință, furnizându-i detalii complete cu privire la utilizarea
indicelui și solicitându-i să confirme, în termen de 10 zile lucrătoare, dacă
este de acord cu utilizarea respectivă a indicelui de referință .
3.           Fără a aduce atingere
articolului 30 [MIFIR], în cazul în care administratorul nu transmite ESMA
confirmarea consimțământului său în termenul stabilit la alineatul (2), ESMA
notifică autoritatea competentă relevantă, care solicită ca locul de tranzacționare
să retragă cotarea instrumentului financiar respectiv sau să-i refuze admiterea
la tranzacționare, în termen de 10 zile lucrătoare.
4.           ESMA publică pe site-ul său web
o listă a tuturor notificărilor care i-au fost transmise în temeiul alineatelor
(1), (2) și (3).
ESMA elaborează proiecte de standarde tehnice de
punere în aplicare pentru a stabili procedurile și formularele pentru
schimburile de informații menționate la alineatele (1) și (2).
ESMA înaintează Comisiei proiectele de standarde
tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în termen de
[XXXX].
Se conferă Comisiei competența de a adopta
standarde tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf, în
conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
Capitolul
3
Cooperarea
în materie de supraveghere
Articolul 26
Delegarea atribuțiilor între autoritățile competente
1.           În conformitate cu articolul
28 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010, o autoritate competentă poate să își
delege sarcinile care îi revin în temeiul prezentului regulament unei autorități
competente dintr-un alt stat membru. Delegarea atribuțiilor nu afectează
responsabilitatea autorității competente care a delegat sarcinile respective,
iar autoritățile competente notifică ESMA cu privire la orice propunere de
delegare cu 60 de zile înainte de intrarea în vigoare a unei astfel de
delegări.
2.           O autoritate competentă poate
delega ESMA o parte din sarcinile care îi revin în temeiul prezentului
regulament, sub rezerva acordului ESMA. Delegarea sarcinilor nu afectează
responsabilitatea autorității competente care a delegat sarcinile respective.
3.           ESMA informează statele
membre cu privire la o propunere de delegare în termen de șapte zile. ESMA
publică detalii cu privire la orice acord de delegare în termen de cinci zile
lucrătoare de la data notificării.
Articolul 27
Divulgarea informațiilor primite de la un alt stat membru
1.           Autoritatea competentă poate
să divulge informații primite de la o altă autoritate competentă numai dacă:
(a)
a obținut acordul scris al autorității competente
respective, iar informațiile sunt divulgate doar în scopurile pentru care
respectiva autoritate competentă și-a dat acordul; sau
(b)
în cazul în care divulgarea este necesară în cadrul
procedurilor judiciare.
Articolul 28
Cooperarea în cazul unei cereri referitoare la inspecții la fața locului sau la
investigații
1.           Autoritatea competentă
relevantă poate solicita sprijinul unei alte autorități competente cu privire
la inspecțiile la fața locului sau la investigații.
2.           Autoritatea competentă care
formulează cererea menționată la alineatul (1) informează ESMA cu privire la
aceasta. În cazul unei investigații sau inspecții cu impact transfrontalier,
autoritățile competente pot solicita ESMA să coordoneze inspecția la fața
locului sau investigația.
3.           În cazul în care o autoritate
competentă primește o cerere din partea altei autorități competente de a
efectua o inspecție la fața locului sau o investigație, aceasta poate:
(a)
să efectueze ea însăși inspecția la fața locului
sau investigația;
(b)
să permită participarea autorității competente care
a formulat cererea la inspecția la fața locului sau la investigație;
(c)
să numească auditori sau experți care să efectueze
inspecția la fața locului sau investigația.
Capitolul
4
Rolul autorităților competente
Articolul 29
Autoritățile competente
1.           În ceea ce privește
administratorii și contribuitorii care fac obiectul supravegherii, fiecare stat
membru desemnează autoritatea competentă relevantă responsabilă cu îndeplinirea
îndatoririlor care decurg din prezentul regulament și informează Comisia și
ESMA în această privință.
2.           Atunci când un stat membru
desemnează mai multe autorități competente, acesta trebuie să definească cu
claritate rolurile fiecărei autorități și să desemneze o singură autoritate
responsabilă de coordonarea cooperării și a schimbului de informații cu
Comisia, ESMA și autoritățile competente ale celorlalte state membre.
3.           ESMA publică pe site-ul său
de internet lista autorităților competente desemnate în conformitate cu
alineatul (1).
Articolul 30
Atribuțiile autorităților competente
1.           Pentru a-și îndeplini atribuțiile
în conformitate cu prezentul regulament, autoritățile competente dispun,
conform legislației naționale, cel puțin de următoarele competențe de
supraveghere și de investigare:
(a)
de a avea acces la orice document și orice alte
date, sub orice formă, și de a primi sau a face o copie a acestora;
(b)
de a solicita sau a cere informații de la orice
persoană, inclusiv de la cele care intervin succesiv în transmiterea ordinelor
sau în efectuarea operațiunilor respective, precum și de la mandatarii acestora
și, dacă este necesar, de a cita și a audia orice astfel de persoană în vederea
obținerii de informații;
(c)
referitor la indicii de referință ale căror date de
intrare sunt reprezentate de mărfuri, de a solicita informații de la participanții
pe piață cu privire la piețele la vedere (spot) conexe în conformitate cu
formatele standardizate, de a obține rapoarte privind tranzacțiile și de a avea
acces direct la sistemele traderilor;
(d)
de a efectua inspecții sau investigații la fața
locului, cu excepția reședințelor private ale persoanelor fizice;
(e)
de a pătrunde în sedii ale persoanelor fizice și
juridice pentru a confisca documente și alte date sub orice formă, în cazul în
care există o suspiciune rezonabilă că există documente și alte date legate de
scopul inspecției sau al investigației care pot fi relevante pentru a dovedi un
caz de încălcare a prezentului regulament. În cazul în care este necesară
autorizarea prealabilă din partea autorității judiciare a statului membru în cauză,
în conformitate cu legislația națională, o astfel de competență este utilizată
numai după ce s-a obținut autorizația prealabilă respectivă;
(f)
de a solicita înregistrările existente ale
convorbirilor telefonice, ale comunicațiilor electronice sau alte înregistrări
ale schimburilor de date deținute de entitățile supravegheate;
(g)
de a solicita blocarea sau punerea sub sechestru a
activelor sau ambele;
(h)
de a suspenda tranzacționarea instrumentului
financiar în cauză care se raportează la un indice de referință;
(i)
de a solicita încetarea temporară a oricărei
practici pe care autoritatea competentă o consideră contrară dispozițiilor
prezentului regulament;
(j)
de a impune o interdicție temporară a exercitării
activității profesionale;
(k)
de a lua toate măsurile necesare pentru a se
asigura că publicul este corect informat cu privire la furnizarea unui indice
de referință, inclusiv prin impunerea obligației ca persoana care a publicat
sau care a difuzat indicele de referință să publice o declarație de rectificare
cu privire la contribuțiile anterioare la elaborarea indicelui de referință sau
la valorile acestuia.
2.           Autoritățile competente își
exercită funcțiile și competențele, menționate la alineatul (1), în
oricare dintre următoarele moduri:
(a)
direct;
(b)
în colaborare cu alte autorități sau cu
întreprinderi de pe piață;
(c)
prin delegare către alte autorități sau
întreprinderi de pe piață, pe proprie răspundere;
(d)
prin sesizarea autorităților judiciare competente.
Pentru exercitarea competențelor respective,
autoritățile competente dispun de garanții adecvate și eficace în ceea ce privește
dreptul la apărare și drepturile fundamentale.
3.           Statele membre se asigură că
sunt în vigoare măsuri corespunzătoare astfel încât autoritățile competente să
fie învestite cu toate competențele necesare de supraveghere și de investigare
pentru a-și îndeplini atribuțiile.
4.           Atunci când o persoană pune
la dispoziție informații în conformitate cu alineatul (2), nu se consideră că
aceasta încalcă vreo restricție cu privire la divulgarea informațiilor prevăzută
de un contract sau de orice act legislativ, de reglementare sau administrativ.
Articolul 31
Măsuri și sancțiuni administrative
1.           Fără a aduce atingere atribuțiilor
de supraveghere ale autorităților competente în conformitate cu articolul 34,
statele membre dispun, în conformitate cu legislația națională, ca autoritățile
competente să aibă atribuția de a lua măsuri administrative adecvate și de a
impune măsuri și sancțiuni administrative cel puțin în cazul:
(a)
încălcărilor articolului 5 alineatul (1), ale
articolului 6, ale articolului 7 alineatul (1), ale articolelor 8, 9, 10, 11,
14, 15, 16, 17, 18, 19, 22 și 23 din prezentul regulament; și
(b)
al refuzului de a coopera în cadrul unei investigații
sau de a respecta o inspecție sau o solicitare care fac obiectul articolului
30.
2.           În cazul unei încălcări menționate
la alineatul (1), statele membre, în conformitate cu legislația națională,
prevăd ca autoritățile competente să aibă competența de a aplica cel puțin
următoarele măsuri și sancțiuni administrative:
(a)
un ordin prin care se impune persoanei
răspunzătoare de încălcare să pună capăt respectivului comportament și să se abțină
de la repetarea acestuia;
(b)
confiscarea profiturilor câștigate sau a
pierderilor evitate ca urmare a încălcării, atunci când acestea pot fi
determinate;
(c)
un avertisment public care să indice persoana
răspunzătoare și natura încălcării;
(d)
retragerea sau suspendarea autorizației unei entități
supravegheate;
(e)
o interdicție temporară adresată oricărei persoane
fizice care este considerată răspunzătoare de o asemenea încălcare de a
exercita funcții de conducere în cadrul administratorilor sau al
contribuitorilor;
(f)
impunerea de sancțiuni pecuniare administrative
maxime de până la cel puțin valoarea triplă a profiturilor câștigate sau a
pierderilor evitate ca urmare a încălcării, în cazurile în care acestea pot fi
determinate; sau
(1)
în ceea ce privește persoanele fizice, sancțiuni
pecuniare administrative maxime de cel puțin:
(i) pentru încălcări ale articolului 5 alineatul
(1), ale articolului 6, ale articolului 7 alineatul (1), ale articolului 8, 9,
10, 11, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 22 și 23, 500 000 EUR sau, în statele
membre în care euro nu este moneda oficială, valoarea echivalentă în moneda națională
la cursul de schimb din data intrării în vigoare a prezentului regulament; sau
(ii) pentru încălcări ale articolului 7 alineatul
(1) literele (b) sau (c), 100 000 EUR sau, în statele membre în care euro nu
este moneda oficială, valoarea echivalentă în moneda națională la cursul de
schimb din data intrării în vigoare a prezentului regulament;
(2)
în ceea ce privește persoanele juridice, sancțiuni
pecuniare administrative maxime de cel puțin:
(i) pentru încălcări ale articolului 5 alineatul
(1), ale articolului 6, ale articolului 7 alineatul (1), ale articolelor 8, 9,
10, 11, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 22 și 23 se ia în considerare valoarea mai
ridicată dintre 1 000 000 EUR sau 10 % din totalul cifrei de afaceri anuale
conform ultimelor situații financiare disponibile, aprobate de către organul de
conducere. În cazul în care persoana juridică este o întreprindere-mamă sau o
filială a unei întreprinderi-mamă care trebuie să elaboreze situații financiare
consolidate, în conformitate cu Directiva 2013/34/UE, cifra de afaceri anuală
totală relevantă este cifra de afaceri anuală totală sau tipul corespunzător de
venit în conformitate cu Directiva 86/635/CE pentru bănci și cu Directiva
91/674/CE pentru societățile de asigurare, în conformitate cu ultimele situații
consolidate disponibile, aprobate de către organul de conducere al
întreprinderii-mamă principale sau, dacă persoana juridică este o asociație, 10
% din totalul cifrelor de afaceri ale membrilor săi; sau
(ii) pentru încălcări ale articolului 6 alineatul
(1) literele (b) și (c) se ia în considerare valoarea mai ridicată dintre 250
000 EUR sau 2 % din cifra de afaceri anuală totală, conform ultimelor situații
financiare disponibile, aprobate de către organul de conducere; în cazul în
care persoana juridică este o întreprindere-mamă sau o filială a unei
întreprinderi-mamă care trebuie să elaboreze conturi financiare consolidate în
conformitate cu Directiva 2013/34/UE, cifra de afaceri anuală totală relevantă
este cifra de afaceri anuală totală sau tipul corespunzător de venit în
conformitate cu Directiva 86/635/CE pentru bănci și cu Directiva 91/674/CE
pentru societățile de asigurare, în conformitate cu ultimele situații
financiare consolidate disponibile, aprobate de către organul de conducere al
întreprinderii-mamă principale sau, dacă persoana juridică este o asociație, 10
% din totalul cifrelor de afaceri ale membrilor săi];
3.           În termen de [12 de luni de
la data intrării în vigoare a prezentului regulament] statele membre notifică
normele menționate la alineatele (1) și (2) Comisiei și ESMA. Acestea notifică
fără întârziere Comisia și ESMA cu privire la orice modificare ulterioară a
normelor.
4.           Statele membre pot conferi
autorităților competente, în conformitate cu legislația națională, și alte
competențe de sancționare, în plus față de cele menționate la alineatul (1), și
pot stabili un nivel mai ridicat al sancțiunilor decât cel stabilit la
alineatul respectiv.
Articolul 32
Exercitarea competențelor de supraveghere și de sancționare
1.           Statele membre se asigură că,
atunci când stabilesc tipul și nivelul sancțiunilor administrative, autoritățile
competente iau în considerare toate circumstanțele relevante, inclusiv, după
caz :
(a)
gravitatea și durata încălcării;
(b)
gradul de răspundere al persoanei răspunzătoare;
(c)
puterea financiară a persoanei răspunzătoare,
astfel cum este indicată în special de cifra de afaceri totală a persoanei
juridice răspunzătoare sau de venitul anual al persoanei fizice răspunzătoare;
(d)
importanța profiturilor obținute sau a pierderilor
evitate de către persoana răspunzătoare, în măsura în care acestea pot fi
determinate;
(e)
nivelul de cooperare al persoanei răspunzătoare cu
autoritatea competentă, fără a aduce atingere necesității de a asigura
confiscarea profiturilor obținute sau a pierderilor evitate de persoana
respectivă;
(f)
încălcările anterioare comise de persoana în cauză;
(g)
măsurile luate, după încălcare, de către o persoană
răspunzătoare pentru a preveni repetarea încălcării.
2.           În exercitarea competențelor
de sancționare în condițiile definite la articolul 31, autoritățile competente
cooperează îndeaproape pentru a se asigura că aceste competențe de supraveghere
și de investigare și sancțiunile administrative produc rezultatele dorite în
conformitate cu prezentul regulament. De asemenea, autoritățile competente își
coordonează acțiunile pentru a evita eventuale repetări și suprapuneri atunci
când își exercită competențele de supraveghere și de investigare și aplică sancțiuni
și amenzi administrative pentru cazurile transfrontaliere.
Articolul 33
Publicarea deciziilor
1.           Deciziile de impunere a unei sancțiuni
administrative sau de instituire a unei măsuri pentru încălcarea prezentului
regulament se publică de către autoritățile competente pe site-ul lor web oficial
imediat după ce persoana sancționată este informată cu privire la decizia
respectivă. Publicarea cuprinde cel puțin informații privind tipul și natura
încălcării și identitatea persoanelor responsabile. Această obligație nu se
aplică deciziilor care instituie măsuri care au caracter de investigare.
2.           În cazul în care publicarea
identității persoanelor juridice sau a datelor cu caracter personal ale
persoanelor fizice este considerată de către autoritatea competentă ca fiind
disproporționată în urma unei evaluări de la caz la caz efectuată cu privire la
proporționalitatea publicării acestor date, sau în cazul în care publicarea
pune în pericol stabilitatea piețelor financiare sau o investigație aflată în
desfășurare, autoritățile competente:
(a)
amână publicarea deciziei de a impune o sancțiune
sau o măsură până în momentul în care motivele pentru nepublicare încetează să
mai existe;
(b)
publică decizia de a impune o sancțiune sau o
măsură anonim, într-un mod care este în conformitate cu legislația națională,
în cazul în care o astfel de publicare anonimă asigură o protecție eficace a
datelor cu caracter personal în cauză; În cazul unei decizii de a publica o
sancțiune sau măsură în mod anonim, publicarea datelor relevante poate fi
amânată pentru o perioadă rezonabilă de timp, dacă se prevede că în perioada
respectivă motivele pentru publicarea anonimă vor înceta să existe;
(c)
nu publică deloc decizia de a impune o sancțiune
sau măsură, în cazul în care opțiunile prevăzute la literele (a) și (b) de mai
sus sunt considerate insuficiente pentru a se asigura:
(1)
că nu va fi pusă în pericol stabilitatea piețelor financiare;
sau
(2)
că va fi garantată proporționalitatea publicării
unor astfel de decizii în cazurile în care măsurile respective sunt considerate
a fi de natură minoră.
3.           În cazul în care decizia de a
impune o sancțiune sau de a institui o măsură face obiectul unui recurs în fața
autorităților judiciare sau a altor autorități relevante, autoritățile
competente publică, de asemenea, imediat, pe site-ul lor web oficial astfel de
informații și orice informații ulterioare cu privire la rezultatul unui astfel
de recurs. Mai mult, orice decizie de anulare a unei decizii anterioare de
a impune o sancțiune sau o măsură este, de asemenea, publicată.
4.           Autoritățile competente se
asigură că orice publicare, în conformitate cu prezentul articol, rămâne pe
site-ul lor web oficial pentru o perioadă de cel puțin cinci ani de la data
publicării. Datele cu caracter personal conținute în publicare se păstrează pe
site-ul web oficial al autorității competente numai pe perioada necesară, în
conformitate cu normele aplicabile privind protecția datelor.
Articolul 34
Colegiile autorităților competente
1.           În termen de 30 de zile
lucrătoare de la intrarea în vigoare a deciziei menționate la articolul 13
alineatul (1) prin care se stabilește că un indice de referință este considerat
critic, autoritatea competentă instituie un colegiu al autorităților
competente.
2.           Colegiul este alcătuit din
autoritatea competentă a administratorului, din ESMA și din autoritățile
competente ale contribuitorilor.
3.           Autoritățile competente ale
altor state membre au dreptul de a fi membre ale colegiului dacă, în cazul în
care respectivul indice de referință critic ar înceta să fie furnizat, acest
lucru ar avea un impact negativ semnificativ asupra stabilității financiare, a
funcționării ordonate a piețelor, a consumatorilor sau a economiei reale din
statele membre respective.
În cazul în care o autoritate competentă intenționează
să devină membră a unui colegiu în conformitate cu primul paragraf, aceasta
trebuie să depună la autoritatea competentă a administratorului o cerere care
conține dovezi că cerințele respectivei dispoziții sunt îndeplinite.
Autoritatea competentă relevantă a administratorului examinează cererea și
informează autoritatea solicitantă în termen de 20 de zile lucrătoare de la
primirea cererii respective dacă consideră că aceste cerințe sunt îndeplinite
sau nu. În cazul în care consideră că respectivele cerințe nu sunt îndeplinite,
autoritatea solicitantă poate sesiza ESMA în conformitate cu alineatul (10).
4.           ESMA contribuie la promovarea
și monitorizarea funcționării eficiente, eficace și consecvente a colegiilor
autorităților de supraveghere menționate la prezentul articol, în conformitate
cu articolul 21 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010. În acest scop, ESMA
participă în cadrul acestor colegii dacă este cazul și este considerată ca
fiind o autoritate competentă în acest sens.
5.           Autoritatea competentă a
administratorului prezidează reuniunile colegiului, coordonează acțiunile
colegiului și asigură schimbul eficient de informații între membrii colegiului.
6.           Autoritatea competentă a
administratorului stabilește proceduri scrise în cadrul colegiului cu privire
la următoarele aspecte:
(a)
informațiile care trebuie schimbate între autoritățile
competente;
(b)
procesul de luare a deciziilor între autoritățile
competente;
(c)
cazurile în care autoritățile competente trebuie să
se consulte reciproc;
(d)
sprijinul care urmează să fie acordat în
conformitate cu articolul 14 alineatul (3) cu privire la punerea în
aplicare a măsurilor menționate la articolul 14 alineatul (1) literele (a)
și (b).
În cazul în care administratorul furnizează mai
mult de un indice de referință, autoritatea competentă a administratorului
poate institui un singur colegiu cu privire la toți indicii de referință
furnizați de administratorul în cauză.
7.           În absența unui acord privind
dispozițiile prevăzute la alineatul (6), orice membru al colegiului, cu excepția
ESMA, poate sesiza ESMA. Autoritatea competentă a administratorului ia în
considerare în mod corespunzător orice aviz al ESMA cu privire la procedurile
scrise de coordonare înainte de a accepta textul final al acestora. Procedurile
scrise de coordonare sunt stabilite într-un document unic care conține motivația
completă a oricărei abateri semnificative de la avizul ESMA. Autoritatea
competentă a administratorului transmite acordurile scrise de coordonare
membrilor colegiului și ESMA.
8.           Înainte de adoptarea oricăror
măsuri prevăzute la articolele 14, 23, 24 și 31, autoritatea competentă a
administratorului consultă membrii colegiului. Membrii colegiului depun toate
eforturile posibile, în limitele competențelor lor, pentru a ajunge la un
acord.
Orice decizie a autorității competente a
administratorului de a lua astfel de măsuri ține cont de impactul asupra
celorlalte autorități competente și a statelor membre ale acestora, în special
de impactul potențial asupra stabilității sistemului financiar din toate
celelalte state membre în cauză.
9.           În absența unui acord între
membrii colegiului cu privire la adoptarea măsurilor prevăzute la alineatul
(8), în termen de 15 zile lucrătoare de la sesizarea colegiului, autoritatea
competentă a administratorului poate adopta o decizie. Se motivează temeinic
orice abatere a deciziei de la opiniile exprimate de ceilalți membri ai
colegiului și, după caz , de ESMA. Autoritatea competentă a administratorului
notifică decizia sa, fără întârzieri nejustificate, colegiului și ESMA.
10.         Autoritățile competente,
altele decât ESMA, pot sesiza ESMA cu privire la oricare din următoarele situații:
(a)
în cazul în care o autoritate competentă nu a
transmis informații esențiale;
(b)
în cazul în care, în urma unei cereri prezentate în
conformitate cu alineatul (3), autoritatea competentă a administratorului a
informat autoritatea solicitantă că cerințele de la alineatul respectiv nu sunt
îndeplinite sau în cazul în care aceasta nu a luat o hotărâre pe baza cererii
respective într-un termen rezonabil de timp;
(c)
în cazul în care autoritățile competente nu au reușit
să ajungă la un acord cu privire la aspectele prevăzute la alineatul (6);
(d)
atunci când este vorba de un indice de referință
critic, în cazul în care există un dezacord cu privire la măsura luată în
conformitate cu articolele 14, 23, 24 și 31.
Fără a aduce atingere dispozițiilor articolului
258 din TFUE, ESMA poate acționa în conformitate cu competențele care îi sunt
atribuite în temeiul articolului 19 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010. ESMA
poate, de asemenea, să sprijine autoritățile competente la dezvoltarea unor
practici coerente în materie de cooperare, din proprie inițiativă, în
conformitate cu articolul 19 alineatul (1) al doilea paragraf din regulamentul
respectiv.
Articolul 35
Cooperarea cu ESMA
1.           Autoritățile competente
cooperează cu ESMA în sensul prezentului regulament, în conformitate cu
Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
2.           Autoritățile competente
comunică ESMA, fără întârziere, toate informațiile necesare pentru ca aceasta
să își îndeplinească atribuțiile, în conformitate cu articolul 35 din
Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
3.           ESMA elaborează proiecte de standarde
tehnice de punere în aplicare pentru a stabili procedurile și formularele
aferente schimburilor de informații, astfel cum se menționează la alineatul
(2).
ESMA înaintează Comisiei proiectele de standarde
tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf până la [XXXX].
Se conferă Comisiei competența de a adopta
standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf, în
conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
Articolul 36
Secretul profesional
1.           Informațiile confidențiale
primite, schimbate sau transmise în temeiul prezentului regulament sunt supuse
cerințelor secretului profesional prevăzute la alineatul (2).
2.           Obligația secretului
profesional se aplică tuturor persoanelor care lucrează sau au lucrat pentru
autoritatea competentă sau pentru orice autoritate, întreprindere de pe piață
sau persoană fizică sau juridică căreia autoritatea competentă i-a delegat
competențe ale sale, inclusiv auditorii și experții contractați de autoritatea
competentă.
3.           Informațiile care intră sub
incidența secretului profesional nu pot fi divulgate nici unei alte persoane
sau autorități decât în temeiul actelor cu putere de lege.
4.           Toate informațiile care fac
obiectul unor schimburi între autoritățile competente în conformitate cu
prezentul regulament și care privesc condițiile comerciale sau operaționale și
alte chestiuni economice sau personale sunt considerate confidențiale și intră
sub incidența obligației secretului profesional, cu excepția cazului în care
autoritatea competentă precizează, la momentul comunicării, că astfel de
informații pot fi divulgate sau a cazului în care divulgarea acestora este
necesară pentru proceduri judiciare.
TITLUL VII
ACTE DELEGATE ȘI ACTE DE PUNERE ÎN APLICARE
Articolul 37
Exercitarea delegării
1.           Competența de a adopta acte
delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute în prezentul articol.
2.           Competența de a adopta acte
delegate, menționată la articolul 3 alineatul (2), articolul 5 alineatul (3),
articolul 7 alineatul (3), articolul 9 alineatul (3), articolul 11 alineatul
(4), articolul 12 alineatul (3), articolul 16 alineatul (2) și articolul 23
alineatul (7), este conferită Comisiei pentru o perioadă de timp nedeterminată,
începând cu [data intrării în vigoare a prezentului regulament].
3.           Delegarea de competențe menționată
la articolul 3 alineatul (2), articolul 5 alineatul (3), articolul 7
alineatul (3), articolul 9 alineatul (3), articolul 11 alineatul (4), articolul
12 alineatul (3), articolul 16 alineatul (2) și la articolul 23 alineatul (7)
poate fi revocată în orice moment de către Parlamentul European sau de către
Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe
specificate în decizia respectivă. Aceasta intră în vigoare în ziua următoare
datei publicării deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată
ulterioară, menționată în decizie. Decizia nu aduce atingere valabilității
actelor delegate care sunt deja în vigoare.
4.           Imediat ce adoptă un act
delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
5.           Un act delegat adoptat în
conformitate cu articolul 3 alineatul (2), articolul 5 alineatul (3), articolul
7 alineatul (3), articolul 9 alineatul (3), articolul 11 alineatul (4),
articolul 12 alineatul (3), articolul 16 alineatul (2) și articolul 23
alineatul (7) intră în vigoare numai în cazul în care nu a fost exprimată nicio
obiecție nici de Parlamentul European, nici de Consiliu, în termen de două luni
de la notificarea actului respectiv către Parlamentul European și Consiliu sau
în cazul în care, înainte de expirarea termenului respectiv, atât Parlamentul
European, cât și Consiliul au informat Comisia că nu vor obiecta. Respectivul
termen se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a
Consiliului.
Articolul 38
Procedura comitetelor
1.           Comisia este asistată de
Comitetul european pentru valori mobiliare. Acesta este un comitet în sensul
Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
2.           Atunci când se face trimitere
la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011,
ținându-se seama de dispozițiile articolului 8 din acesta.
TITLUL VIII
Dispoziții tranzitorii și finale
Articolul 39
Dispoziții tranzitorii
1.           Administratorii care
furnizează indici de referință la [data intrării în vigoare a prezentului
regulament] solicită autorizarea în temeiul articolului 23 în termen de [24 de
luni de la data de aplicare].
2.           Administratorul care a
înaintat o cerere de autorizare în conformitate cu alineatul (1) poate continua
să elaboreze un indice de referință existent, cu excepția cazului în care
autorizația respectivă este refuzată.
3.           În cazul în care un indice de
referință existent nu îndeplinește cerințele prezentului regulament, însă
modificarea acestuia în vederea conformității sale cu cerințele prezentului
regulament ar avea ca rezultat un eveniment de forță majoră, ar afecta sau ar
încălca în alt mod termenii oricărui contract financiar sau instrument
financiar care se raportează la indicele de referință respectiv, se aplică
alineatul (4) din prezentul articol.
4.           Utilizarea unui indice de
referință este permisă de autoritatea competentă relevantă din statul membru în
care este situat administratorul atâta timp cât la indicele de referință se
raportează instrumente financiare și contracte financiare care reprezintă cel
mult 5 % (ca valoare) din instrumentele financiare și din contractele
financiare care se raportau la indicele de referință respectiv în momentul
intrării în vigoare a prezentului regulament. După intrarea în vigoare a
prezentului regulament, niciun instrument financiar sau contract financiar nu
se mai raportează la un astfel de indice de referință existent.
Articolul 40
Reexaminare
Până la 1 iulie 2018, Comisia reexaminează și
prezintă un raport Parlamentului European și Consiliului cu privire la
prezentul regulament, referindu-se în special la:
(a)
funcționarea și eficacitatea indicelui de referință
critic și la regimul de participare obligatorie în conformitate cu articolele
13 și 14, precum și la definiția indicelui de referință critic de la articolul
3;
(b)
eficacitatea regimului de supraveghere prevăzute la
titlul VI și la colegiile prevăzute la articolul 34, precum și la oportunitatea
supravegherii anumitor indici de referință de către un organ al Uniunii; și
(c)
valoarea cerinței de adecvare prevăzute la
articolul 18.
Articolul 41
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua
următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Regulamentul se aplică începând cu data de [12
luni de la intrarea în vigoare].
Cu toate acestea, articolul 13 alineatul (1) și
articolul 34 se aplică începând cu data de [6 luni de la intrarea în vigoare].
Prezentul regulament este obligatoriu
în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles,
Pentru Parlamentul European                      Pentru
Consiliu
Președintele                                                  Președintele
ANEXA I
Secțiunea A Cerințe în materie de guvernanță și
control pentru a asigura conformitatea cu articolul 5 alineatul (1)
I. Cerințe în materie de guvernanță și
conflicte de interese pentru a asigura conformitatea cu articolul 5 alineatul
(1) litera (a)
1.           Furnizarea unui indice de
referință este separată, din punct de vedere operațional și funcțional, de
orice parte a activității profesionale a administratorului care ar putea crea
un conflict de interese real sau potențial. În cazul în care astfel de
conflicte nu pot fi gestionate, operatorul indicelui de referință încetează
orice activitate sau relație care creează conflictele respective sau încetează
elaborarea indicelui de referință.
2.           Administratorul publică sau
divulgă toate conflictele de interese existente sau potențiale contribuitorilor
și utilizatorilor indicelui de referință și autorității competente relevante,
inclusiv conflictele de interese care provin din dreptul de proprietate sau de
control al administratorului.
3.           Administratorul stabilește
politici și proceduri adecvate pentru identificarea, divulgarea, gestionarea
sau atenuarea și evitarea conflictelor de interese în scopul protejării integrității
și independenței determinării indicelui de referință. Aceste politici și
proceduri trebuie revizuite în mod periodic și actualizate. Politicile și
procedurile trebuie să țină cont de nivelul conflictelor de interese, de
puterile discreționare exercitate în procesul de elaborare a indicelui de
referință și de riscurile pe care le prezintă indicele de referință și să le
abordeze în mod corespunzător. Politicile și procedurile asigură:
(a)
confidențialitatea informațiilor primite sub formă
de contribuție sau elaborate de către administrator, care fac obiectul obligațiilor
privind divulgarea și transparența prevăzute de prezentul regulament; și
(b)
atenuarea în mod special a conflictelor datorate
dreptului de proprietate sau de control al administratorului sau altor interese
din grupul său sau ca urmare a altor persoane care pot exercita influență sau
control asupra administratorului în ceea ce privește stabilirea indicilor de
referință.
4.           Administratorul se asigură că
angajații și orice alte persoane fizice ale căror servicii sunt puse la dispoziția
sa sau sub controlul său și care sunt direct implicate în furnizarea unui
indice de referință:
(a)
au competențele, cunoștințele și experiența
necesare pentru realizarea sarcinilor atribuite și sunt supuse unei gestionări și
unei supravegheri eficace;
(b)
nu fac obiectul unei influențe nejustificate sau al
unor conflicte de interese, iar remunerarea și evaluarea performanței
persoanelor respective nu creează conflicte de interese și nu afectează în alt
mod integritatea procesului de elaborare a indicelui de referință;
(c)
interesele și legăturile comerciale ale acestora nu
compromit funcțiile administratorului;
(d)
nu mai au dreptul să contribuie la elaborarea unui
indice de referință prin angajarea în licitații, oferte și tranzacții fie în
nume propriu, fie în numele participanților pe piață; și
(e)
fac obiectul unor proceduri eficace de control al
schimburilor de informații cu alți angajați sau orice alte persoane implicate
în activități care pot crea un risc de conflicte de interese sau în cazul în
care informațiile în cauză pot afecta indicele de referință.
5.           Administratorul stabilește
proceduri specifice de control intern pentru a garanta integritatea și
seriozitatea angajatului sau a persoanei care determină indicele de referință,
care includ cel puțin aprobarea internă a conducerii înainte de difuzarea
indicelui de referință.
6.           Punctele 7 și 8 din această
secțiune se aplică în cazul în care datele de intrare sunt furnizate de funcția
de front office, ceea ce înseamnă orice departament, diviziune, grup sau
personal al contribuitorilor sau oricare dintre afiliații acestora care
efectuează orice activitate de stabilire a prețurilor, tranzacționare, vânzări,
marketing, publicitate, oferire de servicii financiare nesolicitate,
structurare sau brokeraj.
7.           În cazul în care
administratorii primesc date de intrare de la angajații unei funcții de front
office, administratorul trebuie să obțină date din alte surse care pot
confirma datele de intrare respective.
8.           Administratorul nu acceptă date
de intrare de la funcții de front office, cu excepția cazurilor în care
există proceduri interne adecvate de verificare și supraveghere pentru datele
provenind de la funcțiile de front office, care îndeplinesc următoarele
cerințe:
(a)
există un mecanism de validare a datelor de intrare
înainte de utilizarea acestora pentru a determina un indice de referință,
inclusiv proceduri care prevăd revizuiri multiple efectuate de către personalul
de conducere pentru a verifica datele de intrare și proceduri de aprobare
internă de către conducere pentru transmiterea datelor de intrare;
(b)
există o separare fizică între angajații din funcția
de front office și superiorii lor ierarhici;
(c)
se ține cont pe deplin de măsurile de
gestionare a conflictelor pentru a identifica, divulga, gestiona, atenua și
evita stimulentele existente sau potențiale pentru a manipula sau influența în
alt mod intrările de date, inclusiv prin politici de remunerare; se ține cont,
de asemenea, de conflictele de interese între activitățile de contribuție la
datele de intrare și orice alte activități comerciale ale contribuitorului sau
ale oricăruia dintre afiliații sau clienții acestuia.
II. Cerințele de supraveghere pentru a
asigura conformitatea cu articolul 5 alineatul (1) litera (b)
9.           Administratorul stabilește și
menține o funcție permanentă și eficace de supraveghere, care funcționează în
mod independent și cuprinde, parțial sau integral, responsabilitățile
următoare, adaptate în funcție de complexitatea, utilizarea și vulnerabilitatea
indicelui de referință:
(a)
revizuirea definiției și a metodologiei indicelui
de referință;
(b)
supravegherea oricăror modificări aduse
metodologiei de elaborare a indicelui de referință și autorizarea
administratorului să inițieze consultări cu privire la astfel de modificări;
(c)
supravegherea cadrului de control al
administratorului și a codului de conduită, precum și a gestionării și
exploatării indicelui de referință;
(d)
reexaminarea și aprobarea procedurilor de încetare
a indicelui de referință, inclusiv orice consultare cu privire la o încetare;
(e)
supravegherea oricărei părți terțe implicate în
furnizarea indicelui de referință, inclusiv agenții de calcul sau de difuzare;
(f)
evaluarea auditurilor sau a verificărilor interne și
externe și monitorizarea punerii în aplicare a acțiunilor identificate;
(g)
monitorizarea datelor de intrare și a
contribuitorilor, precum și a acțiunilor administratorului cu privire la
contestarea sau validarea contribuțiilor de date de intrare;
(h)
luarea de măsuri eficace cu privire la orice
încălcare a codului de conduită; și
(i)
raportarea către autoritățile competente relevante
a oricărei abateri din partea contribuitorilor sau a administratorilor, de care
are cunoștință funcția de supraveghere, precum și a oricăror date de intrare
anormale sau suspecte.
10.         Funcția de supraveghere se
referă la una dintre următoarele situații:
(a)
în cazul în care administratorul este deținut sau
controlat de către contribuitori sau utilizatori, ia forma unui consiliu sau
comitet separat, a cărui compoziție îi asigură independența și absența
conflictelor de interese. În cazul în care administratorul este deținut sau
controlat de contribuitori, comitetul nu trebuie să fie constituit în
majoritatea sa din contribuitori. În cazul în care administratorul este deținut
sau controlat de utilizatori, comitetul nu trebuie să fie constituit în
majoritatea sa din utilizatori;
(b)
în cazul în care administratorul nu este deținut
sau controlat de către contribuabilii sau utilizatorii săi, ia forma unui
consiliu sau comitet intern. Membrii consiliului sau ai comitetului intern de
supraveghere nu sunt implicați în furnizarea niciunui indice de referință pe
care îl supraveghează;
(c)
în cazul în care administratorul poate demonstra
că, având în vedere natura, amploarea și complexitatea serviciilor sale de
furnizare a indicelui de referință, precum și riscul și impactul indicelui de
referință, cerințele de la literele (a) și (b) nu sunt proporționale, o
persoană fizică poate îndeplini funcția de ofițer de supraveghere. Ofițerul de
supraveghere nu trebuie să fie implicat în furnizarea niciunui indice de
referință pe care îl supraveghează.
11.         Funcția de supraveghere poate
supraveghea mai mulți indici de referință furnizați de un administrator, cu
condiția să respecte celelalte cerințe prevăzute în prezenta secțiune.
III. Cerințele de control pentru a asigura conformitatea cu articolul 5 alineatul (1) litera (c)

12.         Administratorul se asigură că
există un cadru de control adecvat pentru furnizarea indicelui de referință.
Cadrul de control trebuie să fie proporțional cu nivelul conflictelor
identificate, cu puterile discreționare existente în procesul de elaborare a
indicelui de referință și cu natura datelor de intrare ale indicelui de referință
și include:
(a)
gestionarea riscului operațional;
(b)
o continuitate adecvată și eficace a activității și
planuri de recuperare în caz de dezastru.
13.         În cazul în care datele de
intrare nu sunt date privind tranzacțiile, administratorul:
(a)
stabilește măsuri pentru a asigura faptul că
contribuitorii respectă codul de conduită și standardele aplicabile în ceea ce
privește datele de intrare;
(b)
stabilește măsuri pentru monitorizarea datelor de
intrare, inclusiv monitorizarea datelor de intrare înainte de publicarea
indicelui de referință și validarea datelor de intrare după publicarea acestuia,
în vederea identificării erorilor și anomaliilor.
14.         Cadrul de control este
documentat, revizuit și actualizat după caz și, la cerere, acesta este pus la
dispoziția utilizatorilor și a autorității competente relevante.
IV. Cerințele în materie de responsabilitate
pentru a asigura conformitatea cu articolul 5 alineatul (1) litera (d)
15.         Administratorul numește o funcție
internă care are capacitatea necesară de a examina respectarea de către
administrator a metodologiei de elaborare a indicelui de referință și a dispozițiilor
prezentului regulament și de a prezenta rapoarte în acest sens.
16.         Pentru indicii de referință
critici, administratorul numește un auditor extern independent care să
examineze și să prezinte un raport privind respectarea de către administrator a
metodologiei de elaborare a indicelui de referință și a dispozițiilor
prezentului regulament, în cazul în care dimensiunea și complexitatea operațiunilor
legate de indicele de referință realizate de administrator prezintă un risc
semnificativ pentru stabilitatea financiară.
17.         La cererea autorității
competente relevante sau a oricărui utilizator al indicelui de referință,
administratorul furnizează sau publică detalii privind examinările prevăzute la
punctul 15 sau auditurile efectuate în conformitate cu punctul 16.
18.         Administratorul ține evidența:
(a)
tuturor datelor de intrare;
(b)
utilizării datelor de intrare pentru determinarea
indicelui de referință și a metodologiei utilizate;
(c)
oricărei exercitări a puterii de decizie sau a
puterii discreționare de către administrator în determinarea indicelui de
referință, inclusiv raționamentul complet al deciziei sau al aprecierii, evidențele
scrise privind neluarea în considerare a datelor de intrare, în special atunci
când acestea corespund cerințelor din metodologia privind indicele de referință,
precum și motivele care stau la baza neluării în considerare a acestor date;
(d)
transmițătorilor și a persoanelor fizice angajate
de administratori pentru determinarea indicilor de referință;
(e)
tuturor documentelor legate de orice plângere,
inclusiv a celor transmise de reclamant, precum și a evidențelor
administratorului; și
(f)
înregistrărilor conversațiilor telefonice sau a
comunicațiilor electronice între orice persoană angajată de administrator și
contribuitori cu privire la indicele de referință.
19.         Administratorul păstrează
evidențele prevăzute la punctul 1 timp de cel puțin cinci ani, într-o formă
care să facă posibilă reproducerea și înțelegerea integrală a calculelor
aferente indicelui de referință și care să permită un audit sau o evaluare a
datelor de intrare, a calculelor, a deciziilor luate și a aprecierilor discreționare
făcute. Înregistrările conversațiilor telefonice sau comunicațiile electronice
înregistrate în conformitate cu punctul 18 litera (f) sunt furnizate la cerere
persoanelor implicate în conversațiile sau comunicațiile respective și sunt
păstrate pentru o perioadă de trei ani.
20.         Administratorul stabilește și
publică proceduri privind comunicarea, gestionarea și soluționarea în timp util
a plângerilor legate de indicele de referință formulate de o persoană sau de
mai multe persoane, care sunt independente de orice persoane care au legătură
cu plângerea.
Secțiunea B Cerințele de externalizare
pentru a asigura conformitatea cu articolul 6
1.         În cazul în care are loc o
externalizare, administratorul se asigură că sunt îndeplinite următoarele condiții:
(a)
furnizorul de servicii trebuie să aibă competența,
capacitatea și orice autorizație cerută de lege pentru a îndeplini funcțiile,
serviciile sau activitățile care îi sunt externalizate în mod responsabil și
profesionist;
(b)
administratorul ia măsuri corespunzătoare în cazul
în care se pare că furnizorul de servicii nu se poate achita de sarcinile sale
în mod eficace și în conformitate cu legislația și cu cerințele de reglementare
aplicabile;
(c)
administratorul are în continuare cunoștințele de
specialitate necesare pentru a supraveghea într-un mod eficace funcțiile
externalizate și pentru a gestiona riscurile aferente externalizării;
(d)
furnizorul de servicii îi divulgă administratorului
orice evoluție care ar putea avea un impact semnificativ asupra capacității
sale de a îndeplini sarcinile externalizate în mod eficace și în conformitate
cu legislația și cerințele de reglementare aplicabile;
(e)
furnizorul de servicii cooperează cu autoritatea
competentă relevantă în legătură cu activitățile externalizate, administratorul
și autoritatea competentă relevantă au acces efectiv la datele legate de
activitățile externalizate, precum și la sediul furnizorului de servicii, iar
autoritatea competentă relevantă poate să își exercite aceste drepturi de
acces;
(f)
administratorul poate rezilia acordurile încheiate
în acest sens în cazul în care este necesar.
Secțiunea C Cerințe în materie de date și
metodologie pentru a asigura conformitatea cu
articolul 7 alineatul (1)
I. Cerințe în materie de date suficiente și
precise și contribuitori reprezentativi pentru
a asigura conformitatea cu articolul 7 alineatul (1) literele (a) și (b)
1.           Administratorul se asigură că
toate controalele cu privire la datele de intrare includ:
(a)
criterii care stabilesc cine poate transmite date
de intrare către administrator și o procedură de selecție a contribuitorilor;
(b)
o procedură de evaluare a datelor de intrare ale
contribuitorului și de interzicere a furnizării de date de intrare de către un
contribuitor sau de aplicare a altor sancțiuni pentru neconformitate împotriva
contribuitorului, după caz; și
(c)
o procedură de validare a datelor de intrare,
inclusiv în raport cu alți indicatori sau alte date, pentru a asigura
integritatea și exactitatea acestora.
II. Cerințe cu privire la o metodologie
solidă și fiabilă pentru a asigura conformitatea cu articolul 7 alineatul (1)
litera (d)
2.           Atunci când elaborează
metodologia privind indicele de referință, administratorul indicelui de referință:

(a)
ia în considerare factori precum dimensiunea și
lichiditatea normală a pieței, transparența tranzacțiilor și pozițiile
participanților pe piață, concentrarea pieței, dinamica pieței și capacitatea
oricărui eșantion de a reprezenta realitatea economică pe care indicele de
referință vizează să o măsoare;
(b)
determină ceea ce constituie o piață activă în
sensul indicelui de referință respectiv; și
(c)
stabilește prioritatea acordată diferitelor tipuri
de date de intrare.
3.           Administratorul utilizează
metodologii de elaborare a indicilor de referință care:
(a)
sunt riguroase, continue și pot fi validate,
inclusiv testări ex-post; și
(b)
sunt reziliente și garantează faptul că indicele de
referință poate fi calculat în cea mai mare varietate de situații posibile.
4.           Administratorul trebuie să
aibă proceduri publicate clare în care se identifică circumstanțele în care
cantitatea sau calitatea datelor de intrare se situează sub standardele
necesare pentru ca metodologia să permită determinarea indicelui de referință
în mod precis și fiabil și care descriu dacă și cum va fi calculat indicele de
referință în astfel de circumstanțe.
III. Cerințele în materie de transparență
pentru a asigura conformitatea cu articolul 7 alineatul (1) litera (e)
5.           Administratorul specifică
modul în care vor avea loc consultări privind modificările aduse metodologiei.
Administratorul publică procedurile și argumentele care justifică orice
propunere de modificare semnificativă a metodologiei acestuia, furnizând inclusiv
o definiție a ceea ce reprezintă o modificare substanțială și indicând momentul
în care va notifica utilizatorii cu privire la eventualele modificări.
Procedurile respective:
(a)
asigură o notificare prealabilă, cu un calendar
clar, care oferă posibilitatea de a analiza și de a prezenta observații cu
privire la impactul unor astfel de propuneri de modificări; și
(b)
prevăd ca observațiile respective și răspunsul
administratorului la observații să fie puse la dispoziție după fiecare
consultare, cu excepția cazului în care a fost solicitată confidențialitatea.
Secțiunea D Cerințe legate de codul de
conduită pentru a asigura conformitatea cu articolul 9
1.           Codul de conduită elaborat în
conformitate cu articolul 9 include cel puțin următoarele elemente:
(a)
cerințele necesare pentru a garanta că datele de
intrare sunt furnizate în conformitate cu articolele 7 și 8; persoanele care
pot furniza date de intrare administratorului și procedurile pentru evaluarea
identității unui contribuitor și a oricăror transmițători, precum și
autorizarea eventualilor transmițători;
(b)
politicile de încurajare a contribuitorilor să
furnizeze toate datele de intrare relevante; și
(c)
sistemele și controalele pe care un contribuitor
trebuie să le instituie inclusiv:
–
proceduri pentru transmiterea datelor de intrare,
inclusiv cerințe referitoare la obligația contribuitorului de a menționa dacă
datele de intrare sunt date privind tranzacțiile și dacă datele de intrare sunt
conforme cu cerințele administratorului;
–
politici privind exercitarea de puteri discreționare
la furnizarea datelor de intrare;
–
orice cerință privind validarea datelor de intrare
înainte de a fi furnizate administratorului;
–
politici privind păstrarea evidențelor;
–
cerințe de raportare a oricăror date de intrare
suspecte;
–
cerințe privind gestionarea conflictelor.
2.           Administratorul se asigură că
respectivul cod de conduită respectă prevederile prezentului regulament.
Secțiunea E Cerințe în materie de guvernanță
și controale la nivelul contribuitorilor
aplicate contribuitorilor direct supravegheații pentru a asigura
conformitatea cu articolul 11
1.           Un contribuitor care face
obiectul supravegherii dispune de sisteme și controale eficace pentru a asigura
integritatea și fiabilitatea tuturor contribuțiilor cu date de intrare
furnizate administratorului, inclusiv:
(a)
controale privind persoanele autorizate să
transmită date de intrare unui administrator, inclusiv, în limitele proporționalității,
un proces de aprobare de către o persoană fizică superioară ierarhic transmițătorului;

(b)
formare profesională adecvată pentru transmițători,
acoperind cel puțin prezentul regulament și [Regulamentul privind abuzul de piață];

(c)
măsuri de gestionare a conflictelor, inclusiv
separarea fizică a angajaților, după caz, și examinarea unei modalități de a
înlătura stimulentele în favoarea manipulării oricărui indice de referință,
create prin politici de remunerare;
(d)
păstrarea înregistrărilor comunicațiilor
referitoare la furnizarea de date de intrare pentru o perioadă de timp
corespunzătoare.
2.           În cazul în care datele de
intrare nu sunt date privind tranzacțiile, contribuitorii care fac obiectul
supravegherii stabilesc, în plus față de sistemele și controalele menționate la
punctul (1), politici de orientare a oricărei utilizări a puterii de decizie
sau a puterii discreționare și păstrează evidențe privind argumentele care stau
la baza oricărei astfel de decizii sau aprecieri, în limitele proporționalității,
ținând seama de natura indicelui de referință și a datelor de intrare.
Secțiunea F Cerințele în materie de declarare
a indicilor de referință pentru a asigura conformitatea cu articolul 15
Declarația privind indicele de referință conține
cel puțin:
(a)
definițiile tuturor termenilor-cheie legați de
indicele de referință;
(b)
argumentele care justifică adoptarea unei metodologii
și a unor proceduri pentru revizuirea și aprobarea metodologiei;
(c)
criteriile și procedurile utilizate pentru a
determina indicele de referință, inclusiv o descriere a datelor de intrare,
prioritatea acordată diferitor tipuri de date de intrare, utilizarea unor
modele sau metode de extrapolare și a unor proceduri de reechilibrare a
elementelor unui indicator al indicelui de referință;
(d)
controalele și normele care reglementează orice
exercitare a puterii discreționare sau a puterii de decizie de către
administrator sau de către eventualii contribuitori, pentru a asigura coerența
în utilizarea unei astfel de puteri discreționare sau de decizie;
(e)
procedurile care reglementează determinarea
indicelui de referință în perioadele de criză sau în perioadele în care sursele
de date privind tranzacțiile ar putea fi insuficiente, inexacte sau nefiabile și
potențialele limitări ale indicelui de referință în astfel de perioade; și
(f)
procedurile pentru remedierea erorilor apărute în
ceea ce privește datele de intrare sau determinarea indicelui de referință,
inclusiv cazurile în care va fi necesară recalcularea acestuia.
ANEXA II
Indici de referință ai ratei dobânzii
1.           Prezenta anexă se aplică
indicilor de referință ai ratei dobânzii interbancare.
2.           Următoarele cerințe se aplică
în plus față de cele prevăzute în anexa I sau în locul acestora.
Date exacte și suficiente
3.           Punctele 4 și 5 se aplică
ratei dobânzii interbancare de referință în cazul în care datele de intrare
sunt estimări sau cotații.
4.           Datele privind tranzacțiile
în sensul articolului 7 alineatul (1) litera (a) sunt:
(a)
tranzacțiile unui contribuitor care îndeplinesc
cerințele privind datele de intrare din codul de conduită, pe:
–
piața depozitelor interbancare negarantate;
–
alte piețe ale depozitelor negarantate, inclusiv pe
piețele certificatelor de depozit și ale efectelor de comerț; și
–
alte piețe conexe ale swap-urilor pe indicii ratei
dobânzii overnight, ale contractelor repo, ale contractelor forward pe cursul
de schimb, ale contractelor futures și ale opțiunilor pe rata dobânzii și ale
operațiunilor băncii centrale.
(b)
Observațiile unui contribuitor cu privire la
tranzacțiile unor părți terțe în cadrul tranzacțiilor descrise la alineatul (2)
litera (a).
5.           În absența unor date
suficiente privind tranzacțiile de la alineatul (1), pentru a determina datele
de intrare pot fi utilizate, în conformitate cu articolul 7 alineatul (1)
litera (a), cotațiile părților terțe către contribuitorii de pe aceleași piețe și
avizele experților. Datele de intrare pot fi, de asemenea, ajustate pentru a se
asigura faptul că acestea sunt reprezentative pentru piața interbancară și
compatibile cu aceasta. În mod concret, datele de intrare de la alineatul (1)
pot fi ajustate prin aplicarea următoarelor criterii:
(a)
proximitatea tranzacțiilor de momentul furnizării
datelor de intrare și impactul oricăror evenimente de pe piață în intervalul
dintre momentul realizării tranzacțiilor și momentul furnizării datelor de
intrare;
(b)
interpolarea sau extrapolarea pornind de la datele
privind tranzacțiile; și
(c)
ajustări care să reflecte modificările aduse bonității
contribuitorilor și a altor participanți pe piață.
Transparența datelor de intrare
6.           În cazul în care datele de
intrare sunt estimări, administratorul publică datele de intrare după trei luni
de la furnizarea acestora; în caz contrar, datele de intrare sunt publicate în
conformitate cu articolul 16.
Funcția de supraveghere
7.           Punctele 7, 8, și 9 din secțiunea
A din anexa I nu se aplică.
8.           Administratorii dispun de un
comitet de supraveghere independent. Contribuitorii constituie o minoritate în
rândul membrilor comitetului de supraveghere. Detaliile privind componența
comitetului sunt făcute publice, împreună cu orice declarații privind
conflictele de interese și procedurile de alegere sau numire a membrilor
comitetului de supraveghere.
9.           Comitetul de supraveghere se
întrunește cel puțin o dată la două luni și publică imediat după aceea
procese-verbale transparente.
10.         Responsabilitățile funcției de
supraveghere includ:
(a)
revizuirea definiției și a metodologiei de
elaborare a indicelui de referință;
(b)
supravegherea oricăror modificări aduse
metodologiei privind indicele de referință și autorizarea administratorului să
inițieze consultări cu privire la astfel de modificări;
(c)
supravegherea cadrului de control al
administratorului și a codului de conduită, precum și a gestionării și a
exploatării indicelui de referință;
(d)
reexaminarea și aprobarea procedurilor de încetare
a indicelui de referință, inclusiv orice consultare cu privire la o încetare;
(e)
supravegherea oricărei părți terțe implicate în
furnizarea indicelui de referință, cum ar fi agenți de calcul sau de difuzare;
(f)
evaluarea auditurilor sau a verificărilor interne și
externe și monitorizarea punerii în aplicare a acțiunilor identificate;
(g)
monitorizarea datelor de intrare și a
contribuitorilor, precum și a acțiunilor administratorului cu privire la
contestarea sau validarea contribuțiilor cu date de intrare;
(h)
impunerea de sancțiuni pentru încălcarea codului de
conduită, după caz; și
(i)
raportarea către autoritățile competente relevante
a oricăror abateri din partea contribuitorilor sau a administratorilor de care
au cunoștință și a oricăror date de intrare anormale sau suspecte.
Audit
11.         Punctele 15 și 16 din secțiunea
A din anexa 1 nu se aplică.
12.         O dată la doi ani se
efectuează un audit extern al administratorilor; primul audit are loc la șase
luni de la adoptarea codului de conduită, ulterior organizându-se audituri o
dată la doi ani. Comitetul de supraveghere poate solicita un audit extern al firmelor
contribuitoare în cazul în care este nemulțumit de orice aspect al conduitei
acestora.
Codul de conduită
13.         Codul de conduită precizează
în detaliu procedura prin care sunt furnizate datele de intrare, inclusiv, în
plus față de cerințele prevăzute în secțiunea D din anexa II:
(a)
utilizarea datelor privind tranzacțiile
interbancare și a altor date de tranzacție, alte piețe relevante și conexe care
pot fi utilizate pentru a obține o evaluare precisă a pieței finanțării
interbancare;
(b)
o cerință de a ține evidențe interne exacte ale
tuturor tranzacțiilor de pe piața interbancară și de pe alte piețe relevante,
precum și o cerință de a pune evidențele respective la dispoziția
administratorului indicelui de referință și a comitetului de supraveghere al
acestuia în mod regulat și la cerere;
(c)
procedurile de validare a contribuțiilor cu date de
intrare anterior publicării și coroborarea contribuțiilor cu date de intrare
după publicare;
(d)
politicile de formare profesională a transmițătorilor,
inclusiv datele de intrare care trebuie luate în considerare în momentul
determinării contribuțiilor cu date de intrare și modul de utilizare a avizelor
experților, inclusiv responsabilitățile acestora în materie de reglementare;
(e)
o cerință de formare profesională pentru traderii
care execută tranzacții cu instrumente financiare derivate care se raportează
la indicele de referință respectiv, detaliind rolul acestora în procesul de
determinare a indicelui și contactele cu transmițătorii care sunt considerate
inacceptabile; și
(f)
o cerință pentru toți contribuitorii de a dispune
de proceduri de semnalare a elementelor suspecte către administratorul
indicelui de referință și către comitetul de supraveghere în vederea
reexaminării.
Sistemele și controalele contribuitorilor
14.         În cazul contribuitorilor, în
plus față de cerințele prevăzute în secțiunea E din anexa I, se aplică
următoarea cerință.
15.         Transmițătorii fiecărui
contribuitor și superiorii ierarhici direcți ai acestora confirmă în scris că
au citit codul de conduită și că vor respecta dispozițiile acestuia.
16.         Sistemele și controalele unui
contribuitor includ:
(a)
o prezentare generală a responsabilităților din
cadrul fiecărei firme, inclusiv liniile ierarhice interne și răspunderea,
inclusiv localizarea transmițătorilor și a superiorilor lor și numele
persoanelor relevante și ale înlocuitorilor;
(b)
proceduri interne pentru aprobarea contribuțiilor
cu date de intrare;
(c)
proceduri disciplinare cu privire la tentativele de
manipulare sau la orice neraportare a unei manipulări efective sau a unei
tentative de manipulare din partea unor părți din afara procesului de contribuție;
(d)
proceduri de gestionare eficace a conflictelor de
interese și de control al comunicării, atât în rândul contribuitorilor, cât și
între contribuitori și alte părți terțe, pentru a evita orice influență externă
necuvenită asupra responsabililor cu transmiterea ratelor. Transmițătorii
lucrează în locații separate din punct de vedere fizic de traderii de
instrumente derivate pe rata dobânzii;
(e)
proceduri eficace pentru prevenirea sau controlul
schimburilor de informații între persoanele angajate în activități care implică
un risc de conflict de interese, atunci când respectivele schimburi de informații
pot afecta datele privind indicii de referință furnizate;
(f)
norme pentru evitarea coluziunii între
contribuitori, precum și între contribuitori și administratorii indicilor de
referință;
(g)
măsuri pentru a preveni sau pentru a limita
exercitarea de către orice persoană a unei influențe necuvenite asupra modului
în care persoanele implicate în furnizarea de date de intrare efectuează
activitățile respective;
(h)
înlăturarea oricărei legături directe dintre
remunerarea angajaților implicați în furnizarea de date de intrare și
remunerarea sau veniturile generate de persoanele angajate în altă activitate,
în situațiile în care ar putea apărea un conflict de interese în legătură cu
activitățile respective;
(i)
controale pentru a identifica orice tranzacție
inversă ulterioară furnizării de date de intrare.
17.         Contribuitorul ține evidența
detaliată a:
(a)
tuturor aspectelor relevante ale contribuțiilor cu
date de intrare;
(b)
procedurii de determinare a datelor de intrare și
de aprobare a datelor de intrare;
(c)
numelor transmițătorilor și a responsabilităților
acestora;
(d)
oricăror comunicații dintre transmițători și alte
persoane, inclusiv traderi și brokeri interni și externi, în legătură cu
determinarea sau furnizarea de date de intrare;
(e)
oricărei interacțiuni a transmițătorilor cu
administratorul sau cu orice agent de calcul;
(f)
oricăror întrebări referitoare la datele de intrare
și a răspunsului dat întrebărilor respective;
(g)
rapoartelor de sensibilitate pentru portofoliile de
tranzacționare cu swap-uri pe rata dobânzii și orice alte portofolii de tranzacționare
derivate cu o expunere semnificativă la fixările de rate ale dobânzii
interbancare cu privire la datele de intrare; și
(h)
constatările oricăror audituri interne și externe.
18.         Evidențele se păstrează pe un
suport care permite ca stocarea de informații să fie accesibilă pentru referințe
ulterioare, cu o pistă de audit documentată.
19.         În baza funcției sale de
verificare a conformității, contribuitorul raportează în mod regulat structurii
de conducere orice constatări, inclusiv tranzacțiile inverse.
20.         Datele de intrare și
procedurile fac, în mod regulat, obiectul unor reexaminări interne.
21.         Un audit extern privind datele
de intrare ale contribuitorului, conformitatea cu codul de conduită și cu
dispozițiile prezentului regulament se efectuează o dată la doi ani, primul
audit având loc la șase luni de la adoptarea codului de conduită, iar ulterior
o dată la doi ani.
ANEXA III
Indici de referință ai mărfurilor
Prezenta anexă se aplică „indicilor de referință
ai mărfurilor”, care sunt indici de referință în cadrul cărora activul suport,
în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (c), este o marfă în sensul
articolului 2 punctul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1287/2006 al Comisiei[28].
Metodologie
1.           În sensul articolelor 8, 9 și
16, metodologia și descrierea metodologiei în cadrul declarației privind
indicele de referință includ următoarele elemente:
(a)
toate criteriile și procedurile care sunt utilizate
pentru elaborarea indicelui de referință, inclusiv modul în care
administratorul utilizează datele de intrare, inclusiv volumul specific,
tranzacțiile încheiate și raportate, ofertele și orice alte informații de piață
în evaluarea sa și/sau în perioadele sau intervalele de evaluare, de ce este
utilizată o anumită unitate de referință, modul în care administratorul
colectează astfel de date de intrare, orientările care controlează exercitarea
puterii de decizie de către evaluatori și orice alte informații, precum
ipoteze, modele și/sau extrapolarea pornind de la datele colectate care sunt
luate în considerare în momentul realizării unei evaluări;
(b)
procedurile și practicile aferente care sunt
concepute să asigure coerența între evaluatorii acesteia în exercitarea puterii
lor de decizie;
(c)
importanța relativă care este atribuită fiecărui
criteriu utilizat în calculul indicelui de referință, în special tipul de date
de piață utilizate și tipul de criteriu utilizat pentru a orienta exercitarea
puterii de decizie astfel încât să se asigure calitatea și integritatea
calculului indicelui de referință;
(d)
criteriile care precizează cantitatea minimă de
date privind tranzacțiile necesare pentru calculul unui anumit indice de
referință. În cazul în care nu se prevede un astfel de prag, trebuie explicate
motivele pentru care nu s-a stabilit un prag minim, inclusiv procedurile care
se aplică în cazul în care nu există date privind tranzacțiile;
(e)
criteriile privind perioadele de evaluare în cazul
în care datele prezentate se situează sub pragul recomandat în metodologie
referitor la datele privind tranzacțiile sau sub standardele de calitate impuse
de administrator, inclusiv eventualele metode alternative de evaluare, inclusiv
modelele de estimare teoretică;
(f)
criteriile privind caracterul oportun al contribuțiilor
cu date de intrare și mijloacele de transmitere a acestor contribuții cu date
de intrare, fie pe cale electronică, fie prin telefon sau în alt mod;
(g)
criteriile și procedurile aplicabile perioadelor de
evaluare în cazul în care unul sau mai mulți contribuitori prezintă date de piață
care constituie o proporție semnificativă din totalul datelor de intrare pentru
respectivul indice de referință. Administratorul definește, de asemenea, în
cadrul criteriilor și procedurilor sale, ceea ce constituie o proporție
semnificativă pentru calculul fiecărui indice de referință;
(h)
criteriile potrivit cărora datele privind tranzacțiile
pot fi excluse din calculul unui indice de referință.
2.           Administratorul publică:
(a)
argumentele care justifică adoptarea unei anumite
metodologii, inclusiv orice tehnici de ajustare a prețurilor și o justificare a
motivului pentru care perioada de timp sau intervalul de evaluare în care sunt
acceptate date de intrare reprezintă un indicator fiabil al valorilor pieței
fizice;
(b)
procedura de reexaminare internă și de aprobare a
unei anumite metodologii, precum și frecvența acestei reexaminări; și
(c)
procedura de revizuire externă a unei anumite
metodologii, inclusiv procedurile pentru obținerea acceptării pe piață a
metodologiei prin consultări cu utilizatorii cu privire la modificările
importante aduse procedurilor acestora de calculare a indicelui de referință.
Modificări aduse metodologiei
3.           În conformitate cu articolul
7 alineatul (1) litera (e), administratorul adoptă și face publice pentru
utilizatori proceduri clare în caz de modificare și argumentele care stau la
baza oricărei propuneri de modificare semnificativă a metodologiei sale.
Procedurile respective trebuie să fie în concordanță cu obiectivul primordial
conform căruia un administrator trebuie să asigure integritatea permanentă a
calculelor sale referitoare la indicele de referință și să efectueze
modificările necesare în vederea bunei funcționări a pieței respective la care
se referă astfel de modificări. Astfel de proceduri prevăd:
(a)
notificarea prealabilă într-un termen clar, care
oferă utilizatorilor suficiente posibilități de a analiza și de a face observații
cu privire la impactul acestor propuneri de modificări, având în vedere
aprecierea administratorului cu privire la circumstanțele generale;
(b)
ca observațiile utilizatorilor și răspunsul
administratorului la observațiile respective să fie accesibile tuturor
utilizatorilor pieței după orice perioadă de consultare prevăzută, cu excepția
cazului în care cel care a făcut observațiile a solicitat confidențialitatea.
4.           Administratorul examinează în
mod regulat metodologiile sale în scopul asigurării faptului că acestea
reflectă în mod fiabil piața fizică evaluată și prevede proceduri pentru luarea
în considerare a opiniilor utilizatorilor relevanți.
Calitatea și integritatea calculelor
indicelui de referință
5.           În conformitate cu articolele
8 și 9, administratorul:
(a)
precizează criteriile care definesc marfa fizică
care face obiectul unei anumite metodologii;
(b)
acordă prioritate datelor de intrare în următoarea
ordine, în cazul în care acestea sunt în concordanță cu metodologiile
administratorilor:
(1)
tranzacții încheiate și raportate;
(2)
oferte;
(3)
alte informații.
Dacă nu se acordă prioritate tranzacțiilor
încheiate și raportate, ar trebui să fie explicate motivele, astfel cum se
prevede la punctul 6 litera (b);
(c)
adoptă măsuri suficiente destinate utilizării
datelor de piață prezentate și avute în vedere în calculul unui indice de
referință, care sunt de bună credință, ceea ce înseamnă că părțile care au
transmis datele de piață au executat sau sunt pregătite să execute tranzacții
care generează astfel de date de piață și tranzacțiile încheiate au fost
executate în baza principiului deplinei concurențe, iar o atenție deosebită
este acordată tranzacțiilor între întreprinderile afiliate;
(d)
stabilește și utilizează proceduri pentru
identificarea datelor anormale sau suspecte privind tranzacțiile și ține o
evidență a deciziilor de a exclude datele privind tranzacțiile din procesul său
de calcul al indicelui de referință;
(e)
încurajează contribuitorii să transmită toate
datele de piață de care dispun care se încadrează în criteriile
administratorului pentru calculul respectiv. Administratorii urmăresc, în
măsura în care pot face acest lucru și este rezonabil, să se asigure că datele
transmise sunt reprezentative pentru tranzacțiile încheiate efectiv ale
contribuitorilor; și
(f)
utilizează un sistem de măsuri adecvate pentru a se
asigura că standardele de calitate și integritate ale administratorului cu
privire la datele de piață sunt respectate de contribuitori.
6.           Administratorul descrie și
publică pentru fiecare calcul, în măsura în care este posibil, fără a aduce
atingere obligației de publicare a indicelui de referință:
(a)
o explicație concisă, suficientă pentru a facilita
capacitatea de înțelegere a abonatului la indicele de referință sau a autorității
competente a modului de elaborare a calculelor, incluzând, cel puțin,
dimensiunea și lichiditatea pieței fizice evaluate (cum ar fi numărul și
volumul tranzacțiilor transmise), intervalul de volume și volumul mediu și gama
de prețuri și prețul mediu, precum și procentele orientative ale fiecărui tip
de date de piață care au fost luate în considerare în cadrul unui calcul;
termenii referitori la metodologia de stabilire a prețului, precum „pe bază de
tranzacții”, „pe bază de marjă” sau „interpolat sau extrapolat”;
(b)
o explicație concisă a măsurii în care și a
argumentelor pe baza cărora a fost folosită la calcule puterea de decizie care
a presupus excluderi de date care, altfel, erau conforme cu cerințele prevăzute
în metodologia relevantă pentru calculul respectiv, fundamentarea prețurilor pe
marje sau pe interpolare, extrapolare sau ponderarea ofertelor la un nivel mai
ridicat decât cel al tranzacțiilor încheiate, dacă este cazul.
Integritatea procesului de raportare
7.           În conformitate cu articolul
5, administratorul:
(a)
precizează criteriile care definesc cine poate transmite
date de piață administratorului;
(b)
dispune de proceduri de control al calității pentru
a evalua identitatea unui contribuitor și a oricărui angajat al
contribuitorului care raportează date de intrare, precum și autorizația unei
astfel de persoane de a raporta date de intrare în numele unui contribuitor;
(c)
precizează criteriile aplicate angajaților unui
contribuitor care sunt autorizați să transmită date de intrare unui
administrator în numele unui contribuitor; încurajează contribuitorii să
transmită date privind tranzacțiile provenind de la funcțiile administrative (back
office) și urmărește coroborarea datelor din alte surse în cazul în care
datele privind tranzacțiile sunt primite în mod direct de la un trader; și
(d)
instituie controale interne și proceduri scrise
pentru identificarea comunicărilor dintre contribuitori și evaluatori care
încearcă să influențeze un calcul în beneficiul oricărei poziții de tranzacționare
(fie aceasta a contribuitorului, a angajaților acestuia sau a oricărei părți
terțe), care încearcă să determine un evaluator să încalce normele sau
orientările administratorului sau să identifice contribuitorii care transmit în
mod sistematic date anormale sau suspecte privind tranzacțiile. Procedurile
respective includ dispoziții prin care administratorul să poată transfera la un
nivel superior investigația efectuată în cadrul societății contribuitorului.
Controalele includ verificarea încrucișată a indicatorilor de piață pentru
validarea informațiilor transmise.
Evaluatori
8.           În conformitate cu articolul
5, administratorul:
(a)
adoptă și dispune de norme interne și de orientări
clare privind selectarea evaluatorilor, care includ nivelul minim de formare
profesională, de experiență și de competență al acestora, precum și o procedură
de reexaminare periodică a competențelor lor;
(b)
asigură continuitatea evaluatorilor și planificarea
înlocuirii cu privire la evaluatorii săi pentru a se asigura că calculele sunt
realizate în mod uniform și de către angajați care dețin un nivel relevant de
cunoștințe de specialitate;
(c)
instituie proceduri de control intern pentru a
asigura integritatea și fiabilitatea calculelor. Astfel de controale interne și
proceduri prevăd cel puțin supravegherea continuă a evaluatorilor pentru a se
asigura că metodologia a fost aplicată în mod corespunzător.
Piste de audit
9.           În conformitate cu articolul
5, administratorul dispune de norme și proceduri pentru a consemna simultan
informațiile relevante, inclusiv:
(a)
toate datele de piață;
(b)
deciziile care sunt luate de către evaluatori pentru
calcularea fiecărui indice de referință;
(c)
dacă un calcul a exclus o anumită tranzacție, care
în rest era conformă cu cerințele metodologiei relevante pentru calculul
respectiv, și argumentele care au justificat o astfel de excludere;
(d)
identitatea fiecărui evaluator și cea a oricărei
alte persoane care a transmis sau a generat în alt mod oricare dintre informațiile
de la literele (a), (b) sau (c).
10.         În conformitate cu articolul
5, administratorul dispune de norme și proceduri pentru a garanta păstrarea unei
piste de audit a informațiilor relevante timp de cel puțin cinci ani în
vederea documentării elaborării calculelor sale.
Conflicte
de interese
11.         În conformitate cu articolul
5, politicile și procedurile aplicate de un administrator privind conflictele de
interese:
(a)
garantează faptul că calculele indicelui de referință
nu sunt influențate de existența sau de eventuala existență a unei relații
comerciale cu caracter profesional sau personal sau a unui interes între
administrator sau entitățile afiliate ale acestuia, personalul său, clienții
săi, orice participant pe piață sau persoane aflate în legătură cu acestea;
(b)
garantează faptul că interesele personale și
legăturile comerciale ale personalului administratorului nu compromit funcțiile
administratorului, inclusiv în afara locului de muncă, în contextul
deplasărilor și al acceptării de servicii de divertisment, de cadouri și de
ospitalitate oferite de clienții administratorului sau de alți participanți pe
piața de mărfuri;
(c)
asigură, cu privire la conflictele identificate,
separarea adecvată a funcțiilor în cadrul administratorului prin intermediul
supravegherii, compensării, accesului la sisteme și fluxurilor de informații;
(d)
protejează confidențialitatea informațiilor
transmise administratorului sau elaborate de acesta, sub rezerva obligațiilor
administratorului în materie de divulgare;
(e)
interzic personalului de conducere al
administratorului, evaluatorilor și altor angajați să contribuie la calculul
unui indice de referință prin implicarea în oferte și tranzacții, fie în nume
personal, fie în numele participanților pe piață;
(f)
gestionează în mod eficace conflictele de interese
identificate care ar putea exista între activitatea sa de furnizare a indicelui
referință (care îi include pe toți angajații care efectuează calculul indicelui
de referință sau participă în alt fel la responsabilitățile legate de acesta) și
orice altă activitate a administratorului.
12.         Administratorul se asigură că
celelalte operațiuni comerciale ale sale dispun, de asemenea, de proceduri și
mecanisme concepute astfel încât să reducă la minimum probabilitatea ca vreun
conflict de interese să afecteze integritatea calculelor indicelui de referință.
13.         Administratorul se asigură că
dispune de linii ierarhice separate în rândul personalului său de conducere, al
evaluatorilor și al altor angajați, precum și de la personalul de conducere
către nivelul cel mai înalt de conducere al administratorului și consiliul de
administrație al acestuia, pentru a se asigura:
(a)
că administratorul pune în aplicare în mod
satisfăcător cerințele prezentului regulament; și
(b)
faptul că responsabilitățile sunt în mod clar
definite și nu intră în conflict sau nu dau impresia unui conflict.
14.         Administratorul divulgă
utilizatorilor săi existența unui conflict de interese care decurge din dreptul
de proprietate al administratorului, de îndată ce ia cunoștință de acesta.
Plângeri
15.         În conformitate cu articolul
5, administratorul deține și publică proceduri scrise de primire, investigare și
ținere a evidențelor privind plângerile formulate cu privire la procesul de
calcul al administratorului. Astfel de mecanisme privind plângerile asigură
faptul că:
(a)
administratorul dispune de un mecanism, descris în
detaliu în cadrul unei politici scrise de soluționare a plângerilor, prin care
abonații indicelui pot depune plângeri cu privire la caracterul reprezentativ
pentru valoarea de piață al calculului unui anumit indice de referință,
propuneri de modificări ale calculului unui indice de referință, aplicarea
metodologiei în legătură cu calculul unui anumit indice de referință și alte
decizii editoriale legate de procedeele de calcul al indicelui de referință;
(b)
administratorul se asigură că politica sa scrisă de
soluționare a conflictelor include, printre altele, procedurile și calendarul
vizat pentru soluționarea plângerilor;
(c)
plângerile formale formulate împotriva unui
administrator și a personalului acestuia sunt cercetate de către
administratorul respectiv în timp util și în mod imparțial;
(d)
investigația este derulată în mod independent față
de personalul care ar putea fi implicat în obiectul plângerii;
(e)
administratorul vizează finalizarea rapidă a
investigației sale;
(f)
administratorul informează în scris reclamantul și
oricare alte părți relevante cu privire la rezultatul investigației într-un
termen rezonabil;
(g)
există posibilitatea recurgerii, în termen de cel
mult șase luni de la data plângerii inițiale, la o parte terță independentă
numită de administrator, în cazul în care reclamantul este nemulțumit de modul
în care a fost soluționată o plângere de către administratorul relevant sau de
decizia administratorului în situația respectivă; și
(h)
toate documentele referitoare la o plângere,
inclusiv cele transmise de către reclamant, precum și evidențele proprii ale
unui administrator se păstrează pentru o perioadă de minimum cinci ani.
16.         Litigiile cu privire la
determinările zilnice ale prețurilor, care nu constituie plângeri oficiale,
sunt soluționate de către administrator prin trimitere la procedurile sale
standard adecvate. În cazul în care o plângere determină o modificare a prețului,
aceasta este comunicată pe piață cât mai curând posibil.
FIȘĂ
FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ
CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI
Denumirea
propunerii/inițiativei
Regulament al
Parlamentului European și al Consiliului privind indicii utilizați ca indici de
referință pentru instrumente financiare și contracte financiare
Domeniul
(domeniile) de politică în cauză în structura ABM/ABB[29]
Piața internă
– Piețe financiare
Tipul
propunerii/inițiativei
X Propunere/inițiativă care se referă la o acțiune
nouă
¨
Propunere/inițiativă care se referă la o acțiune nouă ca urmare a unui
proiect-pilot/a unei acțiuni pregătitoare[30]

¨
Propunere/inițiativă care se referă la prelungirea unei acțiuni existente
¨
Propunere/inițiativă care se referă la o acțiune reorientată către o acțiune
nouă
Obiective
Obiectiv(e)
strategic(e) multianual(e) al(e) Comisiei vizat(e) de propunere/inițiativă
Întărirea încrederii investitorilor; reducerea
riscurilor de destabilizare a pieței; reducerea riscurilor sistemice
Obiectiv(e)
specific(e) și activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză
Obiective
specifice:
- Reducerea
riscului de manipulare a indicilor de referință
- Asigurarea
utilizării adecvate de indici de referință solizi și reprezentativi
Activitatea
(activitățile) AMB/ABB în cauză
Pentru
îndeplinirea obiectivelor specifice menționate mai sus este necesară atingerea
următoarelor obiective operaționale:
- Limitarea
stimulentelor și a oportunităților de manipulare a indicilor de referință
- Reducerea la
minimum a puterii discreționare – asigurarea faptului că indicii de referință
se bazează pe date exacte și suficiente
- Asigurarea
unei guvernanțe solide și a faptului că riscurile sunt abordate prin controale
- Creșterea
transparenței și asigurarea faptului că utilizarea indicilor de referință se
bazează pe adecvare
- Asigurarea
unei supravegheri eficace
Impactul și
rezultatul (rezultatele) preconizate
A se preciza
efectele pe care propunerea/inițiativa ar trebui să le aibă asupra
beneficiarilor vizați/grupurilor vizate.
Propunerea
urmărește:
-
reglementarea furnizării indicilor de referință și a furnizării datelor de
intrare pentru indicii de referință;
- asigurarea
aplicării unei guvernanțe și a unor controale adecvate în ceea ce privește
furnizarea indicilor de referință și a faptului că sunt evitate conflictele de
interese;
- asigurarea
faptului că metodologiile privind indicii de referință și datele de intrare
sunt solide și fiabile;
- asigurarea
faptului că activitatea prin care sunt transmise contribuțiile la elaborarea
indicilor de referință face obiectul unor controale adecvate și a faptului că
sunt evitate conflictele de interese;
- asigurarea
faptului că indicii de referință sunt furnizați de manieră transparentă;
- asigurarea
efectuării unei evaluări a gradului de adecvare în momentul în care indicii de
referință sunt utilizați ca referință într-un contract financiar încheiat cu un
consumator.
Indicatori
de rezultat și de impact
1. - Reducerea riscului de manipulare a indicilor de
referință
- Numărul de încălcări ale Regulamentului privind
abuzul de piață legate de indicii de referință
- Numărul de sancțiuni și penalități impuse
- Numărul de inspecții la fața locului
- Numărul de măsuri de supraveghere
2. - Asigurarea utilizării adecvate de indici de
referință solizi și reprezentativi
- Numărul de încălcări ale regulamentului
- Numărul de sancțiuni și penalități impuse
- Numărul de inspecții la fața locului
- Numărul de măsuri de supraveghere
- Numărul de acțiuni civile pentru nerespectarea
prezentului regulament inițiate de către utilizatorii indicelui de referință
împotriva administratorilor și contribuitorilor
- Numărul de plângeri primite de Comisie din partea
utilizatorilor de indici de referință
Motivul
(motivele) propunerii/inițiativei
Cerințe de
îndeplinit pe termen scurt sau lung
Aplicarea
regulamentului în statele membre va avea următoarele efecte:
- va fi redus
riscul de manipulare a indicilor de referință
- va fi
asigurată utilizarea unor indici de referință solizi și reprezentativi
Valoarea adăugată a implicării UE
Indicii de
referință sunt transfrontalieri în ceea ce privește utilizarea și furnizarea
acestora. În absența unui cadru legislativ al UE, acțiunile individuale ale
statelor membre ar fi lipsite de eficacitate, deoarece nu există nicio obligație
sau stimulent pentru ca statele membre să coopereze între ele, iar absența unei
astfel de cooperări lasă loc posibilităților de arbitraj de reglementare.
Implicarea UE asigură un răspuns coerent și coordonat care reduce la minimum
ineficiențele care ar fi create prin intermediul abordărilor divergente și al
posibilităților de arbitraj de reglementare care ar exista în caz contrar.
Învățăminte
desprinse din experiențele anterioare similare
Indicii de referință sunt similari ratingurilor de
credit prin faptul că ambele constituie puncte de referință pentru investiții
sau contracte financiare. În ambele cazuri, criza financiară a pus în evidență
modul în care îndoielile cu privire la integritatea și exactitatea acestora pot
submina piețele și pot prejudicia atât economia reală, cât și investitorii.
Prezenta propunere se bazează pe experiența legată de reglementarea agențiilor
de rating de credit, în special cu privire la cele mai eficiente și eficace
măsuri de reglementare și de supraveghere și la cerințele de guvernanță.
Compatibilitatea
și posibila sinergie cu alte instrumente relevante
Prezenta propunere prezintă sinergii semnificative
cu propunerea de Regulament privind abuzul de piață (MAR) la articolul 2
alineatul (3) litera (d) și la articolul 8 alineatul (1) litera (d) și cu
propunerea de Directivă privind sancțiunile penale aplicabile în cazul abuzului
de piață (CSMAD), care clarifică faptul că orice manipulare a indicilor de
referință este, în mod clar și fără echivoc, ilegală și supusă sancțiunilor
administrative sau penale. Regulamentul privind integritatea și transparența
pieței energiei (REMIT) prevede, de asemenea, că manipularea indicilor de
referință utilizați pentru produsele energetice angro este ilegală. Prin
urmare, aceste instrumente abordează comportamentul persoanelor fizice în ceea
ce privește manipularea indicilor de referință, în timp ce prezenta propunere
abordează deficiențele cadrului care reglementează elaborarea indicilor de
referință, facilitând manipularea acestora.
Directiva privind piețele instrumentelor financiare și
regulamentul de punere în aplicare al acesteia, Directiva privind prospectul și
regulamentul de punere în aplicare al acesteia și Directiva privind organismele
de plasament colectiv în valori mobiliare reglementează utilizarea și
transparența indicilor de referință, completând astfel acțiunile prevăzute în
prezenta propunere.
Durata acțiunii
și impactul financiar al acesteia
¨ Propunere/inițiativă pe durată
determinată
Propunere/inițiativă în vigoare din
[ZZ/LL]AAAA până la [ZZ/LL]AAAA
Impact financiar din AAAA până în AAAA
X Propunere/inițiativă pe durată
nedeterminată
Modul
(modurile) de gestionare preconizat(e)[31]

X Gestiune centralizată directă
de către Comisie
X Gestiune centralizată indirectă,
cu delegarea sarcinilor de execuție:
agențiilor executive
X         organismelor instituite de Comunități[32]
organismelor publice naționale/organismelor cu
misiune de serviciu public
persoanelor cărora li se încredințează
executarea unor acțiuni specifice în temeiul titlului V din Tratatul privind
Uniunea Europeană, identificate în actul de bază relevant în sensul articolului
49 din Regulamentul financiar
¨ Gestiune partajată
cu statele membre
¨ Gestiune descentralizată împreună cu țări terțe
¨ Gestiune în comun cu
organizații internaționale (a se preciza)
Dacă se indică mai
multe moduri de gestionare, se furnizează detalii suplimentare în secțiunea
„Observații”.
Observații
Combinație de gestiune centralizată directă (DG MARKT) și gestiune
centralizată indirectă cu delegarea sarcinilor de execuție unui organism creat
de CE (ESMA)
MĂSURI DE GESTIONARE
Dispoziții
în materie de monitorizare și raportare
A se preciza
frecvența și condițiile aferente acestor dispoziții.
Articolul 81
din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 al Parlamentului European și al Consiliului
din 24 noiembrie 2010 de instituire a Autorității europene pentru valori
mobiliare și piețe prevede evaluarea experienței dobândite în urma funcționării
Autorității la fiecare trei ani de la începerea efectivă a funcționării
acesteia. În temeiul articolului 35 din regulament, până la data de 1 ianuarie
2019 va fi elaborat un raport privind aplicarea respectivului regulament.
Sistemul de
gestiune și de control
Riscul
(riscurile) identificat(e)
S-a realizat o
evaluare a impactului pentru propunerea de reformare a sistemului de
supraveghere financiară din UE, care însoțește proiectele de regulamente de
înființare a Autorității Bancare Europene, a Autorității Europene de Asigurări și
Pensii Ocupaționale și a Autorității Europene pentru Valori Mobiliare și Piețe
(ESMA).
Resursele
suplimentare pentru ESMA prevăzute ca urmare a prezentei propuneri sunt
necesare pentru ca ESMA să își poată exercita competențele și mai ales rolul
său în ceea ce privește:
- participarea
la colegiile autorităților de supraveghere pentru indicii de referință critici și
stabilirea unui mecanism de mediere, incluzând medierea cu caracter obligatoriu
privind chestiunile importante menționate în prezentul regulament, pentru a
oferi sprijin în vederea găsirii unei poziții comune între autoritățile
competente în cazul unor eventuale neînțelegeri în legătură cu prezentul
regulament;
- coordonarea
încheierii unor acorduri de cooperare cu țări terțe și a schimburilor de
informații primite din țări terțe între autoritățile competente;
- elaborarea
de orientări în vederea promovării convergenței și a coerenței transsectoriale
a regimurilor de sancțiuni în ceea ce privește încălcările prezentului
regulament;
- menținerea
unei liste cu administratorii înregistrați în conformitate cu prezentul
regulament și cu firmele din țări terțe care furnizează indici de referință în
cadrul Uniunii;
- primirea de
notificări privind utilizarea unui indice de referință într-un instrument
financiar sau într-un contract financiar din cadrul Uniunii, menținerea unui
registru și asigurarea faptului că administratorii au cunoștință de această
utilizare.
În lipsa
resurselor necesare, nu poate fi garantată o îndeplinire rapidă și eficientă a
rolului Autorității.
Metoda (metodele)
de control preconizată (preconizate)
Sistemele de
gestiune și de control prevăzute în Regulamentul privind ESMA se vor aplica și
în cazul rolului care îi revine ESMA în conformitate cu prezenta propunere.
Setul final de
indicatori de evaluare a performanței ESMA va fi decis de Comisie în momentul
realizării primei evaluări obligatorii. În cadrul evaluării finale, rolul
indicatorilor cantitativi va fi la fel de important ca și dovezile calitative
acumulate în timpul consultărilor. Evaluarea se repetă o dată la trei ani.
Costurile și
beneficiile controalelor și rata probabilă de neconformitate
Costurile sunt estimate în secțiunea 3. Principalele
beneficii cuprind:
- reducerea riscul de manipulare și, prin urmare,
consolidarea stabilității pieței și restabilirea încrederii în piețele
financiare;
- îmbunătățirea fiabilității indicilor de referință și,
prin urmare, consolidarea corectitudinii, a integrității și a eficienței piețelor
financiare;
- asigurarea utilizării adecvate de indici de
referință solizi și reprezentativi        și, prin urmare, o mai bună protecție
a consumatorilor și a investitorilor.
În consecință, prezenta propunere ar contribui la
îmbunătățirea echității pieței și la asigurarea protecției consumatorilor și a
investitorilor. Astfel de beneficii sunt dificil de cuantificat. Cu toate
acestea, având în vedere importanța globală a existenței unor indici de referință
solizi și fiabili pentru menținerea stabilității pieței și restabilirea
încrederii în piețe, beneficiile sunt substanțiale în raport cu costurile.
Se estimează o rată scăzută de neconformitate,
deoarece inițiativa propune norme clare și ușor de aplicat, împreună cu
stimulente menite să asigure conformarea.
Măsuri de
prevenire a fraudelor și a neregulilor
A se preciza măsurile de prevenire și de
protecție existente sau preconizate.
În scopul combaterii fraudei, a corupției și a
oricăror alte activități ilegale, dispozițiile Regulamentului (CE)
nr. 1073/1999 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 mai 1999
privind investigațiile efectuate de Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF)
se aplică fără nicio restricție în cazul ESMA.
Autoritatea aderă la Acordul interinstituțional din
25 mai 1999 între Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene și Comisia
Comunităților Europene privind investigațiile interne efectuate de Oficiul
European de Luptă Antifraudă (OLAF) și adoptă fără întârziere dispoziții
corespunzătoare aplicabile tuturor angajaților Autorității.
Deciziile de finanțare, acordurile și instrumentele
de punere în aplicare rezultate din acestea stipulează clar că OLAF și Curtea
de Conturi pot să desfășoare, dacă este necesar, verificări la fața locului în
cazul beneficiarilor sumelor de bani plătite de către Autoritate, precum și în
cazul personalului responsabil cu alocarea acestor sume de bani.
IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT AL
PROPUNERII/INIȚIATIVEI
Rubrica
(rubricile) din cadrul financiar multianual și linia (liniile) bugetară
(bugetare) de cheltuieli afectată (afectate)
Linii bugetare existente
În ordinea
rubricilor din cadrul financiar multianual și a liniilor bugetare.
 Rubrica din cadrul financiar multianual || Linie bugetară || Tipul cheltuielilor || Contribuție
 Număr [Descriere] || Dif.   || din partea țărilor AELS[33]   || din partea țărilor candidate[34]   || din partea țărilor terțe || În sensul articolului 18 alineatul (1) litera (aa) din Regulamentul financiar
   || 12.03.04 Autoritatea Europeană pentru Valori Mobiliare și Piețe (ESMA) || Dif. || DA || DA || NU || NU
Prezenta inițiativă legislativă va avea
următoarele efecte asupra cheltuielilor:
a) DG MARKT pentru
elaborarea actelor delegate, precum și pentru evaluarea, monitorizarea punerii
în aplicare și eventuala reexaminare a inițiativei:
1 membru al personalului de nivel AD (normă
întreagă) și costurile aferente; costuri anuale estimate în valoare de 0,142
milioane EUR pe an.
b) ESMA
(i) Costuri cu resursele umane doi agenți temporari care să participe și să medieze în cadrul
colegiilor autorităților de supraveghere pentru indicii de referință critici,
să furnizeze Comisiei consultanță tehnică referitor la punerea în aplicare a
prezentului regulament, să coordoneze încheierea de acorduri de cooperare cu țări
terțe, să elaboreze orientări pentru a promova convergența și consecvența
transsectorială a regimurilor de sancțiuni și să țină registre de notificări
privind utilizarea indicilor de referință și o listă cu administratorii de
indici de referință înregistrați.
Costurile anuale estimate aferente celor 2
agenți temporari ar fi de 0,326 milioane EUR, la care Comisia ar urma să
contribuie cu 40 % (0,130 milioane EUR), iar statele membre cu 60 % (0,196
milioane EUR).
Nu se preconizează posibilitatea reducerii
personalului alocat ESMA în viitor (după 2020), întrucât în viitor numărul
indicilor de referință, inclusiv al indicilor de referință critici, probabil că
nu va scădea, ci mai degrabă va crește, iar ESMA va trebui să participe și să
medieze în continuare în cadrul colegiilor autorităților de supraveghere pentru
indicii de referință critici, și să îndeplinească și alte sarcini relevante
stabilite mai sus.
(ii) Costuri operaționale și de
infrastructură: este estimată, de asemenea, o
cheltuială inițială de 0,25 milioane EUR pentru ESMA, la care
Comisia ar urma să contribuie cu 40 % (0,1 milioane EUR), iar statele membre cu
60 % (0,15 milioane EUR). Această cheltuială se referă în principal la
sistemele informatice care să permită ESMA să îndeplinească cerințele
următoare:
- menținerea unei liste cu administratorii
înregistrați în conformitate cu prezentul regulament și cu firmele din țări terțe
care furnizează indici de referință în cadrul Uniunii;
- primirea de notificări privind utilizarea
unui indice de referință în cadrul unui instrument financiar sau al unui
contract financiar din Uniune, ținerea unui registru și asigurarea faptului că
administratorii au cunoștință de această utilizare a indicelui.
ESMA va trebui să elaboreze și un raport
privind punerea în aplicare a prezentului regulament până la 1 ianuarie 2018. Costul total este de 0,3 milioane EUR, la care Comisia va contribui cu
40 % (0,12 milioane EUR), iar statele membre cu 60 % (0,18 milioane EUR) în
2017.
Impactul
estimat asupra cheltuielilor
Noile sarcini vor fi efectuate cu resursele
umane disponibile în cadrul procedurii de alocare bugetară anuală, în contextul
constrângerilor bugetare care se aplică tuturor organismelor Uniunii Europene și
în conformitate cu programarea financiară pentru agenții. În special, resursele de care agenția are nevoie pentru noile
sarcini, indicate în fișa financiară anexată la prezenta propunere vor fi
consecvente și compatibile cu programarea resurselor umane și financiare pentru
ESMA stabilite de recenta comunicare către Parlamentul European și Consiliu —
Programarea resurselor umane și financiare pentru agențiile descentralizate în
perioada 2014-2020 [COM(2013)519].
Sinteza
impactului estimat asupra cheltuielilor
În milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Rubrica din cadrul financiar multianual: || Numărul 1A || Competitivitate pentru creștere și locuri de muncă
 DG: MARKT ||   ||   || Anul 2015[35] || Anul 2016 || Anul 2017 || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020 || TOTAL
  Credite operaționale ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 12.03.04 - Autoritatea europeană pentru valori mobiliare și piețe (ESMA) || Angajamente || (1) || 0,240 || 0,130 || 0,250 || 0,130 || 0,130 || 0,130 || 1,010
 Plăți || (2) || 0,240 || 0,130 || 0,250 || 0,130 || 0,130 || 0,130 || 1,010
 Credite cu caracter administrativ finanțate din bugetul unor programe specifice[36] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Numărul liniei bugetare || 12.03.04 || (3) ||   || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 TOTAL credite pentru DG MARKT || Angajamente || =1+1a +3 || 0,240 || 0,130 || 0,250 || 0,130 || 0,130 || 0,130 || 1,010
 Plăți || =2+2a +3 || 0,240 || 0,130 || 0,250 || 0,130 || 0,130 || 0,130 || 1,010
  TOTAL credite operaționale || Angajamente || (4) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||
 Plăți || (5) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||
  TOTAL credite cu caracter administrativ finanțate din bugetul unor programe specifice || (6) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||
 TOTAL credite în cadrul RUBRICII cu numărul 1A din cadrul financiar multianual || Angajamente || =4+ 6 || 0,240 || 0,130 || 0,250 || 0,130 || 0,130 || 0,130 || 1,010
 Plăți || =5+ 6 || 0,240 || 0,130 || 0,250 || 0,130 || 0,130 || 0,130 || 1,010

 Rubrica din cadrul financiar multianual || 5 || „Cheltuieli administrative”
În milioane EUR (cu 3 zecimale)
   ||   ||   || Anul 2015 || Anul 2016 || Anul 2017 || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020 || TOTAL
 DG: MARKT ||   ||
  Resurse umane (ale DG MARKT) || 0,132 || 0,132 || 0,132 || 0,132 || 0,132 || 0,132 || 0,792
  Alte cheltuieli administrative || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,060
 TOTAL DG MARKT || Credite || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,852
 TOTAL credite în cadrul RUBRICII 5 din cadrul financiar multianual || (Total angajamente = Total plăți) || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,852
În milioane EUR (cu 3 zecimale)
   ||   ||   || Anul 2015 || Anul 2016 || Anul 2017 || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020 || TOTAL
 TOTAL credite în cadrul RUBRICILOR 1 - 5 din cadrul financiar multianual || Angajamente || 0,382 || 0,272 || 0,392 || 0,272 || 0,272 || 0,272 || 1,862
 Plăți || 0,382 || 0,272 || 0,392 || 0,272 || 0,272 || 0,272 || 1,862
Impactul
estimat asupra creditelor operaționale
¨         Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de credite operaționale

X         Propunerea/inițiativa implică
utilizarea de credite operaționale, conform explicațiilor de mai jos:
O mare parte din creditele operaționale utilizate de către Comisie ar
fi legate de o creștere a finanțării ESMA, care decurge din cerințele prevăzute
de prezentul regulament. În special, ESMA va necesita 2 membri suplimentari ai
personalului (agenți temporari) cu un cost anual total de 0,326 milioane
EUR, care ar fi cofinanțat de către Comisie (0,130 milioane EUR) și
statele membre (0,196 milioane EUR). Aceștia vor efectua activitățile de:
participare și mediere în cadrul colegiilor autorităților de
supraveghere pentru indicii de referință
furnizare către Comisie de consultanță tehnică cu privire la punerea în
aplicare a prezentului regulament
coordonare a dezvoltării unor acorduri de cooperare cu țările terțe
elaborare a unor orientări pentru a promova convergența și consecvența
transsectorială a regimurilor de sancțiuni
ținere a registrelor de notificări privind utilizarea indicilor de
referință și o listă cu administratorii de indici de referință înregistrați
De asemenea, este estimată o cheltuială operațională inițială de 0,25
milioane EUR pentru ESMA, la care Comisia ar urma să contribuie cu 40 % (0,1
milioane EUR), iar statele membre cu 60 % (0,15 milioane EUR). Această
cheltuială se referă în principal la sistemele informatice care să permită ESMA
să îndeplinească cerințele următoare:
- menținerea unei liste cu administratorii înregistrați în conformitate
cu prezentul regulament și cu firmele din țări terțe care furnizează indici de
referință în cadrul Uniunii.
- primirea de notificări privind utilizarea unui indice de referință în
cadrul unui instrument financiar sau al unui contract financiar din Uniune și ținerea
unui registru.
De asemenea, prezenta inițiativă prevede majorarea finanțării ESMA în
2017 pentru a acoperi costurile de elaborare a unui raport privind punerea în
aplicare a prezentului regulament până la 1 ianuarie 2018. Costul total al
elaborării respectivului raport ar urma să se ridice la 0,3 milioane EUR (care
urmează să fie angajate și transferate către ESMA în 2017), la care Comisia ar
urma să contribuie cu 40 % (0,12 milioane EUR) și statele membre cu 60 % (0,18
milioane EUR) în 2017.
Impactul
estimat asupra creditelor cu caracter administrativ
Sinteză
¨         Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de credite
administrative
X         Propunerea/inițiativa implică
utilizarea de credite administrative, conform explicațiilor de mai jos:
În milioane EUR (cu 3
zecimale)
   || Anul 2015[37] || Anul 2016 || Anul 2017 || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020 || TOTAL
 RUBRICA 5din cadrul financiar multianual || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,852
 Resurse umane || 0,132 || 0,132 || 0,132 || 0,132 || 0,132 || 0,132 || 0,792
 Alte cheltuieli administrative || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,060
 Subtotal RUBRICA 5 din cadrul financiar multianual || 0,142 || 0,141 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,852
 TOTAL || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,852
Creditele necesare pentru resurse umane vor fi
acoperite de creditele direcției generale în cauză care sunt alocate deja
gestionării acțiunii și/sau care au fost redistribuite în cadrul direcției
generale, completate, după caz, cu orice alocare suplimentară care poate fi acordată
direcției generale coordonatoare în cadrul procedurii de alocare anuală și în
contextul constrângerilor bugetare.
Ipoteze:
– un funcționar cu grad AD lucrează cu normă
întreagă la prezenta inițiativă în cadrul DG MARKT (costuri medii de 132 000
EUR pe an);
– costurile salariale anuale medii aferente
personalului se bazează pe orientările elaborate de DG BUDG;
– costurile pentru misiuni sunt estimate
la10 000 EUR pe an, pe baza proiectului de buget pe 2012 pentru misiuni pe
cap de angajat.
 Necesarul de
resurse umane estimat
¨         Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de resurse umane.
X         Propunerea/inițiativa implică
utilizarea a 1 funcționar al Comisiei cu grad AD la sediul Comisiei (DG MARKT),
conform explicațiilor de mai jos. MARKT este domeniul de politică sau titlul
din buget în cauză. Acel 1 funcționar al Comisiei cu grad AD va fi finanțat
prin redistribuire.
Descrierea sarcinilor care trebuie efectuate:
adoptarea de acte delegate care să ofere mai multe precizări cu privire la
legislație, inclusiv acte delegate în curs care să indice în detaliu diferitele
sectoare ale indicilor de referință în lumina evoluțiilor pieței și ale
tehnologiei. Desemnarea de indici de referință critici transfrontalieri și
detalierea condițiilor aferente acestora.
Estimare de exprimat în unități echivalent
normă întreagă
   || Anul 2015 || Anul 2016 || Anul 2017 || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020
   ||  Posturi din schema de personal (posturi de funcționari și de agenți temporari)
 XX 01 01 01 (la sediu și în birourile de reprezentare ale Comisiei) || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1
 XX 01 01 02 (în delegații) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (cercetare indirectă) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (cercetare directă) ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||  Personal extern (în echivalent normă întreagă: FTE)[38]
 XX 01 02 01 (AC, INT, END din „pachetul global”) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 02 (AC, INT, JED, AL și END în delegații) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy[39] || - la sediu ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - în delegații ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (AC, INT, END în cadrul cercetării indirecte) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (AC, INT, END în cadrul cercetării directe) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Alte linii bugetare (a se preciza) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1
Necesarul de resurse umane va fi acoperit din
efectivele de personal ale DG-ului în cauză, care sunt alocate deja gestionării
acțiunii și/sau redistribuite în cadrul DG-ului, completate, dacă este necesar,
prin resurse suplimentare care ar putea fi acordate DG-ului care gestionează acțiunea
și ținând cont de constrângerile bugetare.
Compatibilitatea
cu cadrul financiar multianual actual
Propunerea/inițiativa este compatibilă cu noul
cadru financiar multianual.
¨         Propunerea/inițiativa necesită o reprogramare a rubricii
corespunzătoare din cadrul financiar multianual.
A se explica reprogramarea necesară, precizându-se
liniile bugetare în cauză și sumele aferente.
Nu este cazul
¨         Propunerea/inițiativa necesită recurgerea la instrumentul de
flexibilitate sau la revizuirea cadrului financiar multianual.[40]
A se explica necesitatea efectuării acestei acțiuni,
precizând rubricile și liniile bugetare în cauză, precum și sumele aferente.
Nu este cazul
Participarea
terților la finanțare
¨         Propunerea/inițiativa nu prevede cofinanțare din partea terților.

X Propunerea/inițiativa prevede cofinanțare,
estimată în cele ce urmează:
Credite în milioane EUR (cu 3 zecimale)
   || Anul 2015 || Anul 2016 || Anul 2017 || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020 || Total
 A se preciza organismul care asigură cofinanțarea || Statele membre || Statele membre || Statele membre || Statele membre || Statele membre || Statele membre || Statele membre
 TOTAL credite cofinanțate || 0,361 || 0,196 || 0,376 || 0,196 || 0,196 || 0,196 || 1,521

Participarea terților la finanțare pentru 2015 se referă la cofinanțarea ESMA
de către statele membre. Costurile finanțate se referă, în principal, la:
a) Cheltuieli cu personalul: Statele membre vor contribui cu 60 % la finanțarea celor 2 agenți
temporari necesari la sediul central al ESMA în vederea punerii în aplicare a
cerințelor prevăzute în prezentul regulament. Acest lucru ar presupune o
contribuție anuală a statelor membre de 0,196 milioane EUR.
b) Cheltuieli operaționale inițiale: Statele membre ar trebui, de asemenea, să contribuie cu 60 % din
cheltuielile operaționale inițiale de 0,25 milioane EUR suportate de ESMA
în 2015, ceea ce reprezintă în total 0,15 milioane EUR. Această cheltuială este
legată în principal de sisteme informatice care să permită ESMA să îndeplinească
cerințele din prezentul regulament.
c) Raportul privind punerea în aplicare: Statele membre contribuie, de asemenea, la finanțarea unui raport
elaborat de ESMA privind punerea în aplicare a prezentului regulament până la 1
ianuarie 2018. Costurile totale ale raportului sunt prevăzute ca fiind în
valoare de 0,3 milioane EUR[41],
la care statele membre vor contribui în proporție de 60 %
(0,18 milioane EUR) în 2017.
Impactul estimat asupra veniturilor
X         Propunerea/inițiativa nu are impact
financiar asupra veniturilor.
¨         Propunerea/inițiativa are următorul impact financiar:
ANEXĂ
la Fișa financiară legislativă pentru propunerea de Regulament privind indicii
de referință cu privire la costul estimat pentru ESMA al punerii în aplicare a
cerințelor prevăzute în propunere
Costurile legate de sarcinile care urmează să
fie îndeplinite de către ESMA au fost estimate în funcție de trei categorii de
costuri: costuri cu personalul, costuri de infrastructură și costuri operaționale,
în conformitate cu clasificarea din proiectul de buget general al ESMA.
a) Costuri cu personalul: necesitatea de a crește numărul angajaților reflectă noile sarcini
care revin ESMA ca urmare a prezentului regulament. Acestea sunt legate de
rolul ESMA de
participare și mediere în cadrul colegiilor autorităților de supraveghere
pentru indicii de referință critici, precum și de furnizarea către Comisie de
consultanță tehnică privind punerea în aplicare a prezentului regulament, de
coordonare a încheierii de acorduri de cooperare cu țări terțe, de elaborare a
de orientări pentru a promova convergența și consecvența transsectorială a
regimurilor de sancțiuni și de ținere a unor registre de notificări privind
utilizarea indicilor de referință și a unei liste cu administratorii de indici
de referință înregistrați.
Conform estimărilor actuale, bazate pe
propriile estimări ale Comisiei și pe estimările ESMA, activitățile vor
necesita 2 agenți temporari. Aceștia sunt în plus față de personalul care
lucrează deja în domeniul indicilor de referință în cadrul ESMA. Costurile
anuale cu personalul estimate pentru ESMA sunt de 0,326 milioane EUR, la care
Comisia va contribui cu 40 % (0,130 milioane EUR), iar statele membre cu 60 %
(0,196 milioane EUR).
b) Costuri operaționale și de
infrastructură: de asemenea, este estimată o
cheltuială operațională inițială de 0,25 milioane EUR pentru ESMA, la care
Comisia ar urma să contribuie cu 40 % (0,1 milioane EUR), iar statele membre cu
60 % (0,15 milioane EUR) în 2015. Această cheltuială este legată în principal
de sistemele informatice care să permită ESMA să îndeplinească cerințele
următoare:
- menținerea unei liste cu administratorii
înregistrați în conformitate cu prezentul regulament și cu firmele din țări terțe
care furnizează indici de referință în cadrul Uniunii;
- primirea de notificări privind utilizarea
unui indice de referință în cadrul unui instrument financiar sau al unui
contract financiar din Uniune, ținerea unui registru și asigurarea faptului că
administratorii au cunoștință de această utilizare a indicelui.
Prezenta inițiativă prevede, de asemenea,
majorarea finanțării ESMA cu 0,3 milioane EUR în 2017 pentru a acoperi
costurile aferente elaborării unui raport privind punerea în aplicare a
prezentului regulament până la 1 ianuarie 2018. Costul
total al elaborării raportului este estimat la 0,3 milioane EUR (care urmează
să fie angajate în 2018 și plătite în 2017), la care Comisia ar urma să
contribuie cu 40 % (0,12 milioane EUR), iar statele membre cu 60 % (0,18
milioane EUR). Costurile au fost estimate pe baza costurilor medii de elaborare
a unor rapoarte similare de către DG MARKT, aplicând o corecție pentru a
reflecta impactul inflației.
Propunerea NU are implicații financiare asupra veniturilor ESMA.
Repartizarea detaliată a costurilor estimate cu personalul pe diferite
categorii este prezentată în tabelul 1 de mai jos.
Alte ipoteze:
– pe baza distribuirii ENI în proiectul de
buget pentru 2012, se presupune că cele 2 ENI suplimentare vor corespunde unui
număr de 2 agenți temporari, cu un cost total de 0,326 milioane EUR pe an,
care ar fi cofinanțat de către Comisie (0,130 milioane EUR) și statele
membre (0,196 milioane EUR) anual.
– costurile salariale anuale medii pentru
diferite categorii de personal se bazează pe orientările DG BUDG și sunt estimate
la 132 000 EUR pe an;
– coeficientul de ponderare a salariilor
pentru Paris este de 1,161;
– costurile de delegație sunt de 10 000
EUR, estimate pe baza proiectului de buget pe 2012 pentru misiuni pe cap de
angajat;
– costurile legate de recrutare (transport,
cazare la hotel, examene medicale, instalare și alte alocații, costuri de
mutare etc.) sunt estimate la 12 700 EUR, pe baza proiectului de buget pe
2012 pentru recrutare, per angajat nou.
 COSTURI CU PERSONALUL ESMA ||   ||   ||   || Euro (milioane, 3 zecimale) ||   ||
 Tip de cost || Număr || Cost mediu || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || TOTAL
 Titlul 1: Cheltuieli cu personalul ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 din care agenți temporari || 2 || 0,153 || 0,306 || 0,306 || 0,306 || 0,306 || 0,306 || 0,306 || 1,836
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Cheltuieli legate de recrutare ||   || 0,025 ||   ||   ||   ||   ||   || 0,025
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Cheltuieli de delegație ||   ||   || 0,020 || 0,020 || 0,020 || 0,020 || 0,020 || 0,020 || 0,120
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Total titlul 1 Cheltuieli cu personalul ||   || 0,351 || 0,326 || 0,326 || 0,326 || 0,326 || 0,326 || 1,981
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 din care contribuția comunitară (40 %) ||   || 0,140 || 0,130 || 0,130 || 0,130 || 0,130 || 0,130 || 0,790
 din care contribuția statelor membre (60 %) ||   || 0,211 || 0,196 || 0,196 || 0,196 || 0,196 || 0,196 || 1,191
[1]               COM(2011)
651 final 2011/0295 (COD)
http://eurlex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0651:FIN:RO:PDF
[2]               Bruxelles,
20.10.2011 COM(2011) 654 final 2011/0297 (COD)
http://eurlex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0654:FIN:RO:PDF
[3]               Regulamentul
REMIT:
http://eurlex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2011:326:0001:01:RO:HTML
[4]               Articolul 40 alineatul (1) din MIFID: http://ec.europa.eu/internal_market/securities/isd/mifid_en.htm
[5]               Regulamentul de punere în aplicare a MIFID articolul 37
alineatul (1) litera (b)
http://ec.europa.eu/internal_market/securities/isd/mifid2_en.htm
[6]               http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0652:FIN:RO:PDF
[7]               Directiva 2003/71/CE și Regulamentul (CE) nr. 809/2004,
anexa XII, elementul 4.2.2
[8]               Directiva privind organismele de plasament colectiv în
valori mobiliare (2009/65/CE), articolul 53
[9]               http://www.esma.europa.eu/consultation/Consultation-Principles-Benchmarks-Setting-Processes-EU
[10]             http://www.esma.europa.eu/system/files/2013-150.pdf
[11]             [ xxx]
[12]             JO L 145, 30.4.2004, p. 1
[13]             JO L 345, 31.12.2003, p. 64.
[14]             JO L 305, 17.11.2009, p. 32
[15]             JO L 326, 8.12.2011, p. 1.
[16]             JO L 281, 23.11.1995, p. 31.
[17]             JO L 8, 12.1.2001, p. 1.
[18]             JO L 55, 28.2.2011, p. 13.
[19]             JO L 211, 14.8.2009, p. 55.
[20]             JO L 9, 14.8.2009, p. 112.
[21]             JO L 176, 27.6.2013, p. 338.
[22]             JO L 335, 17.12.2009, p. 1.
[23]             JO L 305, 17.11.2009, p. 32
[24]             JO L 174, 1.7.2011, p. 1.
[25]             JO L 174, 1.7.2011, p. 1.
[26]             JO L 133, 22.5.2008,
p. 66.
[27]             JO L 241, 2.9.2006, p. 1.
[28]             JO L 241, 2.9.2006, p. 1.
[29]             ABM: ABM (Activity Based Management – Gestionare pe
activități) – ABB (Activity-Based Budgeting – Întocmirea bugetului pe
activități). Întocmirea bugetului pe activități.
[30]             Astfel cum sunt menționate la articolul 49 alineatul (6)
litera (a) sau (b) din Regulamentul financiar.
[31]             Detalii privind modurile de gestionare, precum și
trimiterile la Regulamentul financiar sunt disponibile pe site-ul BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[32]             Astfel cum sunt menționate la articolul 185 din
Regulamentul financiar.
[33]             AELS: Asociația Europeană a Liberului Schimb.
[34]             Țări candidate și, acolo unde este cazul, țări potențial
candidate din Balcanii de Vest.
[35]             Anul N este anul în care începe punerea în aplicare a
propunerii/inițiativei.
[36]             Asistență tehnică și/sau administrativă și cheltuieli de
sprijin pentru punerea în aplicare a programelor și/sau a acțiunilor UE
(fostele linii „BA”), cercetare indirectă și cercetare directă.
[37]
[38]             AC= agent contractual; AL = agent local; END = expert
național detașat; INT = personal pus la dispoziție de agenți de muncă temporară
(„Intérimaire”); JED= „Jeune Expert en Délégation” (expert tânăr în delegații).

[39]             Subplafonul pentru personal extern acoperit prin credite
operaționale (fostele linii „BA”).
[40]             A se vedea punctele 19 și 24 din Acordul
interinstituțional.
[41]             Costurile au fost estimate pe baza costurilor medii de
elaborare a unor rapoarte similare de către DG MARKT, aplicând o corecție
pentru a reflecta impactul inflației.