               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 28.9.2020
            COM(2020) 586 final
            2020/0271(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de modificare a Deciziei (UE) 2020/721 a Consiliului din 19 mai 2020 în sensul includerii poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Organizației Maritime Internaționale cu ocazia celei de a 75-a sesiuni a Comitetului pentru protecția mediului marin și a celei de a 102-a sesiuni a Comitetului pentru Siguranță Maritimă privind aprobarea unei circulare MSC-MEPC.5 privind un model de acord pentru autorizarea organizațiilor recunoscute care acționează în numele administrației

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la o modificare a Deciziei (UE) 2020/721 a Consiliului din 19 mai 2020
                  1
                privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comitetului pentru siguranță maritimă al Organizației Maritime Internaționale cu ocazia celei de a 102-a sesiuni a acestuia, care va avea loc la Londra în perioada 4-11 noiembrie 2020 și în cadrul Comitetului pentru protecția mediului marin al Organizației Maritime Internaționale cu ocazia celei de a 75-a sesiuni a acestuia, care va avea loc la Londra în perioada 16-20 noiembrie 2020, în legătură cu adoptarea preconizată a unei circulare MSC-MEPC.5 privind un model de acord pentru autorizarea organizațiilor recunoscute care acționează în numele administrației.

               Contextul propunerii

               1.1.Convenția privind Organizația Maritimă Internațională

               Convenția privind Organizația Maritimă Internațională (OMI) instituie OMI. Scopul OMI este de a oferi un forum de cooperare în domeniul reglementărilor și al practicilor referitoare la aspectele tehnice de toate tipurile care afectează transportul maritim în cadrul comerțului internațional. De asemenea, OMI urmărește să încurajeze adoptarea generală a celor mai înalte standarde posibile în materie de siguranță maritimă, de eficiență a navigației și de prevenire și control al poluării marine cauzate de nave, promovând condiții de concurență echitabile. Ea își propune și să abordeze și aspectele administrative și juridice conexe.

               Convenția a intrat în vigoare la 17 martie 1958.

               Toate statele membre sunt părți la Convenție.

               Toate statele membre sunt părți la Convenția internațională pentru ocrotirea vieții omenești pe mare („SOLAS”), din 1974, care a intrat în vigoare la 25 mai 1980. Uniunea nu este parte la SOLAS.

               Toate statele membre sunt părți la Convenția internațională din 1973 pentru prevenirea poluării de către nave („MARPOL”), care a intrat în vigoare la 2 octombrie 1983, și la anexa VI, care a intrat în vigoare la 18 mai 2005. Uniunea nu este parte la MARPOL.

               1.2.Organizația Maritimă Internațională

               Organizația Maritimă Internațională (OMI) este agenția specializată a Organizației Națiunilor Unite responsabilă cu siguranța și securitatea transportului maritim și cu prevenirea poluării marine de către nave. Ea este autoritatea mondială responsabilă cu stabilirea standardelor în ceea ce privește siguranța, securitatea și performanța de mediu a transportului maritim internațional. Rolul său principal este crearea unui cadru de reglementare echitabil și eficace pentru industria transportului maritim, care să fie adoptat și implementat la nivel mondial.

               Organizația este deschisă tuturor statelor și toate statele membre ale UE sunt membre ale OMI. Din 1974, Comisia Europeană are statut de observator în cadrul Organizației Maritime Internaționale. Acest statut are la bază un Acord de cooperare și colaborare între Organizația Interguvernamentală Consultativă pentru Navigație Maritimă (Inter-Governmental Maritime Consultative Organisation, IMCO) și Comisia Comunităților Europene cu privire la chestiuni de interes comun pentru părți.

               Comitetul pentru siguranță maritimă al OMI este alcătuit de asemenea din toți membrii OMI și se întrunește cel puțin o dată pe an. El examinează toate chestiunile care intră în domeniul de competență al organizației, cum ar fi mijloacele de asigurare a navigației, construirea și echiparea navelor, dotarea cu echipaj, în măsura în care aceasta are un impact asupra siguranței, normele pentru prevenirea coliziunilor, manipularea încărcăturilor periculoase, procedurile și cerințele referitoare la siguranța maritimă, informațiile hidrografice, jurnalele de bord și registrele de navigație, anchetele privind accidentele maritime, salvarea de bunuri și de persoane, precum și orice alte chestiuni care afectează în mod direct siguranța maritimă.

               Comitetul pentru siguranță maritimă al OMI asigură echipamentele tehnice pentru îndeplinirea oricăror sarcini care i-au fost atribuite de Convenția OMI, de Adunarea OMI sau de Consiliul OMI sau a oricărei sarcini din domeniul sus-menționat care ar putea să-i fie atribuită de către sau în cadrul oricărui alt instrument internațional și care a fost acceptată de OMI. Deciziile Comitetului pentru siguranță maritimă și ale organismelor sale subsidiare sunt luate de o majoritate a membrilor.

               Comitetul pentru protecția mediului marin al OMI este alcătuit din toți membrii OMI și se întrunește cel puțin o dată pe an. Acesta abordează chestiunile de mediu care intră în sfera de competență a organizației cu privire la controlul și prevenirea poluării de către nave reglementate de tratatul MARPOL, inclusiv petrolul, produsele chimice transportate în vrac, apele uzate, deșeurile și emisiile generate de nave în aer, inclusiv poluanții aerului și emisiile de gaze cu efect de seră. Alte chestiuni vizate includ gestionarea apei de balast, sistemele antivegetative, reciclarea navelor, pregătirea și acțiunile de intervenție în situații de poluare și identificarea zonelor speciale și a zonelor maritime extrem de sensibile.

               Comitetul pentru protecția mediului marin al OMI asigură echipamentele tehnice pentru îndeplinirea oricăror sarcini care i-au fost atribuite de Convenția OMI, de Adunarea OMI sau de Consiliul OMI sau a oricărei sarcini din domeniul sus-menționat care ar putea să-i fie atribuită de către sau în cadrul oricărui alt instrument internațional și care a fost acceptată de OMI. Deciziile Comitetului pentru protecția mediului marin și ale organismelor sale subsidiare sunt luate de o majoritate a membrilor.

               1.3.Actul avut în vedere de Comitetul pentru siguranță maritimă al OMI

               În perioada 4-11 noiembrie 2020, în cadrul celei de a 102-a sesiuni (MSC 102), Comitetul pentru Siguranță Maritimă urmează să aprobe o circulară MSC-MEPC.5 care va stabili modelul de acord pe care să-l folosească guvernele pentru autorizarea organizațiilor recunoscute care acționează în numele lor. Circulara urmează să fie aprobată în comun de Comitetul pentru siguranță maritimă și de Comitetul pentru protecția mediului marin.

               În 2016, Comitetul pentru siguranță maritimă a aprobat un nou program de lucru, cu scopul de a revizui și modifica modelul de acord pentru autorizarea organizațiilor recunoscute care acționează în numele administrației, pentru a-l alinia la cerințele din Codul pentru organizațiile recunoscute (Codul OR). Proiectul de model de acord a fost dezbătut în cadrul mai multor sesiuni ale Subcomitetului OMI pentru punerea în aplicare a instrumentelor OMI, aflându-se în prezent în comisie spre aprobare.

               1.4.Actul avut în vedere de Comitetul pentru protecția mediului marin al OMI

               La 16-20 noiembrie 2020, în cadrul celei de a 75-a sesiuni (MEPC 75), Comitetul pentru protecția mediului marin urmează să aprobe aceeași circulară MSC-MEPC.5 care stabilește modelul de acord pe care să-l folosească guvernele pentru autorizarea organizațiilor recunoscute care acționează în numele lor.

               2.Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii

               2.1.Aprobarea circularei MSC-MEPC.5

               În cadrul celei de a 97-a sesiuni a Comitetului pentru siguranță maritimă (MSC 97), care a avut loc la Londra în perioada 21-25 noiembrie 2016, a fost aprobată o nouă inițiativă de revizuire și modificare a modelului de acord pentru autorizarea organizațiilor recunoscute care acționează în numele administrației (MSC.1/Circ.710 — MEPC.1/Circ.307), pentru a-l alinia la cerințele Codului OR. Noua inițiativă a fost inclusă în agenda bienală pentru 2016-2017 a subcomitetului pentru punerea în aplicare a instrumentelor OMI și în ordinea de zi provizorie a celei de a 4-a sesiuni a subcomitetului pentru punerea în aplicare a instrumentelor OMI (III 4), stabilindu-se anul 2018 ca obiectiv de finalizare a inițiativei.

               În cadrul sesiunii III 4, care a avut loc la Londra în perioada 25-29 septembrie 2017, s-a decis să se modifice modelul de acord prin utilizarea documentului IACS ca bază și s-a format un grup de corespondență pentru elaborarea textului. În cadrul sesiunii III 5, care a avut loc la Londra în perioada 24-28 septembrie 2018, s-a finalizat proiectul de model de acord, fiind transmis spre aprobare în cadrul celei de a 74-a sesiuni a Comitetului pentru protecția mediului marin (MEPC 74) și celei de a 101-a sesiuni a Comitetului pentru siguranță maritimă (MSC 101).

               MEPC 74 a amânat examinarea proiectului de circulară către MEPC 75, din cauza constrângerilor de timp. În cadrul MSC 101 s-a dezbătut proiectul de text, dar, având în vedere obiecțiile puternice formulate de IACS, potrivit cărora amendamentele de fond propuse nu au fost acceptate, MSC 101 a transmis proiectul de text cu modificările propuse de IACS celei de a 6-a sesiuni a subcomitetului pentru punerea în aplicare a instrumentelor OMI (III 6). În cadrul sesiunii III 6, care a avut loc la Londra în perioada 1-5 iulie 2019, s-a examinat proiectul de model de acord și propunerile IACS. Deși au fost acceptate propunerile editoriale, s-au respins propunerile de fond. Apoi, în cadrul sesiunii III 6, s-a transmis proiectul de circulară la MEPC 75 și MSC 102 spre aprobare.

               Uniunea ar trebui să sprijine modificările aduse acordului model OMI încheiat convenit în cadrul III 6. Noua circulară va înlocui circularele MSC/Circ.710 și MEPC/Circ.307, va actualiza modelul de acord și va alinia acest acord la Codul OR [rezoluțiile MSC.349 (92) și MEPC.237 (65)] . Astfel se va spori acuratețea, transparența și responsabilitatea atât a administrației statului de pavilion, cât și a organizațiilor recunoscute la nivel mondial.

               2.2.Legislația și competențele UE în materie

               Modelul de acord, care figurează în prezent în MSC/Circ.710 și MEPC/Circ.307, este pus în aplicare în dreptul Uniunii prin Directiva 2009/15/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind normele și standardele comune pentru organizațiile cu rol de inspecție și control al navelor, precum și pentru activitățile în domeniu ale administrațiilor maritime. Articolul 5 din Directiva 2009/15/CE prevede următoarele:

               „1.
                     Statele membre care iau o decizie să acționeze astfel cum este prevăzut în articolul 3 alineatul (2) stabilesc o relație de colaborare între administrația lor competentă și organizațiile care acționează în numele lor.

               2.
                     Relația de colaborare este reglementată printr-un acord oficial, scris și nediscriminatoriu [...] incluzând cel puțin: (a) dispozițiile din apendicele II la Rezoluția A.739(18) a OMI privind liniile directoare pentru autorizarea organizațiilor care acționează în numele administrației, inspirându-se din anexa și apendicele la Circularele OMI MSC/Circ. 710 și MEPC/ Circ. 307 privind acordul tip pentru autorizarea organizațiilor recunoscute care acționează în numele administrației; [...]”

               Competența UE

               Înlocuirea MSC/Circ.710 și a MEPC/Circ.307 de către proiectul de Circulară MSC-MEPC.5 ar urma să afecteze dreptul UE prin aplicarea Directivei 2009/15/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind normele și standardele comune pentru organizațiile cu rol de inspecție și control al navelor, precum și pentru activitățile în domeniu ale administrațiilor maritime.

               Prin urmare, Uniunea are competență exclusivă în temeiul articolului 3 alineatul (2) ultima teză din TFUE și, astfel, este necesar să se stabilească poziția Uniunii privind actele de adoptare a amendamentelor menționate mai sus.

               3.Temei juridic

               3.1.Temeiul juridic procedural

               3.1.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului”.

               Articolul 218 alineatul (9) din TFUE se aplică indiferent dacă Uniunea este sau nu membră a organismului în cauză sau parte la acordul respectiv
                  2
               .

               Noțiunea de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. Sunt, de asemenea, incluse instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  3
               .

               3.1.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Comitetul pentru protecția mediului marin al OMI și Comitetul pentru siguranță maritimă al OMI sunt organisme create printr-un acord, și anume prin Convenția privind Organizația Maritimă Internațională.

               Actul pe care Comitetul pentru protecția mediului marin al OMI și Comitetul pentru siguranță maritimă al OMI sunt invitate să-l adopte constituie act cu efecte juridice. Actul avut în vedere are vocația de a influența în mod decisiv conținutul următoarelor acte legislative ale UE:

               –Directiva 2009/15/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind normele și standardele comune pentru organizațiile cu rol de inspecție și control al navelor, precum și pentru activitățile în domeniu ale administrațiilor maritime.

               Acest lucru se datorează faptului că Directiva 2009/15/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind normele și standardele comune pentru organizațiile cu rol de inspecție și control al navelor, precum și pentru activitățile în domeniu ale administrațiilor maritime impune administrațiilor statelor membre să își reglementeze relațiile de colaborare cu organizațiile recunoscute printr-un acord oficial, scris și nediscriminatoriu, care trebuie să se inspire din modelul de acord din MSC/Circ. 710 și MEPC/Circ. 307.

               Prin urmare, noua circulară care înlocuiește MSC/Circ.710 și MEPC/Circ.307 ar urma să afecteze dreptul Uniunii prin aplicarea Directivei 2009/15/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind normele și standardele comune pentru organizațiile cu rol de inspecție și control al navelor, precum și pentru activitățile în cauză ale administrațiilor maritime.

               Actul avut în vedere nu aduce modificări sau completări cadrului instituțional al acordului.

               Prin urmare, temeiul juridic procedural al propunerii de decizie este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               3.2.Temeiul juridic material

               3.2.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuind să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               3.2.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere se referă la transportul maritim. Prin urmare, temeiul juridic material al deciziei propuse este articolul 100 alineatul (2) din TFUE.

               3.3.Concluzie

               Temeiul juridic al deciziei propuse ar trebui să fie articolul 100 alineatul (2) din TFUE coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               2020/0271 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de modificare a Deciziei (UE) 2020/721 a Consiliului din 19 mai 2020 în sensul includerii poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Organizației Maritime Internaționale cu ocazia celei de a 75-a sesiuni a Comitetului pentru protecția mediului marin și a celei de a 102-a sesiuni a Comitetului pentru Siguranță Maritimă privind aprobarea unei circulare MSC-MEPC.5 privind un model de acord pentru autorizarea organizațiilor recunoscute care acționează în numele administrației

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 100 alineatul (2), coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Măsurile luate de Uniune în sectorul transportului maritim trebuie să urmărească protejarea mediului marin, a sănătății umane și îmbunătățirea siguranței maritime.

               (2)Convenția privind Organizația Maritimă Internațională („OMI”) a intrat în vigoare la 17 martie 1958.

               (3)OMI este o agenție specializată a Organizației Națiunilor Unite, responsabilă cu siguranța și securitatea transportului maritim și cu prevenirea poluării maritime și atmosferice de către nave. Toate statele membre ale Uniunii sunt membre ale OMI.

               (4)În conformitate cu articolul 28 litera (b) din Convenția privind OMI, Comitetul pentru siguranță maritimă asigură echipamentele tehnice pentru îndeplinirea oricăror sarcini care i-au fost atribuite conform convenției respective de către Adunarea OMI sau de către Consiliul OMI sau a oricăror sarcini care intră în domeniul de aplicare a articolului respectiv, care pot fi atribuite Comitetului pentru siguranță maritimă în temeiul oricărui alt instrument internațional și care sunt acceptate de către OMI.

               (5)În temeiul articolului 38 litera (a) din Convenția privind OMI, Comitetul pentru protecția mediului marin îndeplinește funcțiile încredințate OMI prin intermediul sau în baza unor convenții internaționale pentru prevenirea și controlul poluării maritime de către nave, în special în ceea ce privește adoptarea și modificarea reglementărilor sau altor prevederi.

               (6)Convenția internațională pentru ocrotirea vieții omenești pe mare („Convenția SOLAS”) a intrat în vigoare la 25 mai 1980.

               (7)În temeiul articolului VIII litera (b) punctul (iii) din Convenția SOLAS, Comitetul pentru siguranță maritimă al OMI poate adopta amendamente la Convenția SOLAS.

               (8)Convenția internațională pentru prevenirea poluării de către nave („Convenția MARPOL”) a intrat în vigoare la 2 octombrie 1983.

               (9)În conformitate cu articolul 16 alineatul (2) litera (c) din Convenția MARPOL, amendamentele la aceasta pot fi adoptate de organismul corespunzător, în acest caz Comitetul pentru protecția mediului marin.

               (10)Cu ocazia celei de a 102-a sesiuni a Comitetului pentru siguranță maritimă, din perioada 4-11 noiembrie 2020 („MSC 102”), acesta urmează să aprobe împreună cu Comitetul pentru protecția mediului marin o circulară MSC-MEPC.5 privind modelul de acord pentru autorizarea organizațiilor recunoscute care acționează în numele administrației.

               (11)Cu ocazia celei de a 75-a sesiuni a Comitetului pentru protecția mediului marin, din perioada 16-20 noiembrie 2020 („MEPC 75”), acesta urmează să aprobe împreună cu MSC 102 o circulară MSC-MEPC.5 privind modelul de acord pentru autorizarea organizațiilor recunoscute care acționează în numele administrației.

               (12)Este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în timpul MSC 102, deoarece aprobarea Circularei MSC-MEPC.5 poate afecta în mod decisiv conținutul dreptului Uniunii, și anume al Directivei 2009/15/CE a Parlamentului European și a Consiliului
                  4
               .

               (13)Este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în timpul MEPC 75, deoarece aprobarea Circularei MSC-MEPC.5 poate afecta în mod decisiv conținutul dreptului Uniunii, și anume al Directivei 2009/15/CE a Parlamentului European și a Consiliului.

               (14)Aprobarea circularei MSC-MEPC.5, care înlocuiește circularele MSC/Circ.710 și MEPC/Circ.307, va actualiza modelul de acord și va asigura conformitatea acestuia cu Codul organizațiilor recunoscute (Codul OR) [rezoluțiile MSC.349 (92) și MEPC.237 (65)]. Astfel se va contribui la sporirea acurateței, transparenței și responsabilității atât a administrației statului de pavilion, cât și a organizațiilor recunoscute la nivel mondial.

               (15)Decizia (UE) 2020/721 a Consiliului din 19 mai 2020
                  5
                trebuie modificată pentru a include o trimitere la aprobarea circularei MSC-MEPC.5.

               (16)Poziția Uniunii urmează să fie exprimată de statele membre ale Uniunii care sunt membre ale Comitetului pentru siguranță maritimă al OMI, acționând împreună,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Decizia (UE) 2020/721 a Consiliului se modifică după cum urmează:

               „Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Comitetului pentru protecția mediului marin al Organizației Maritime Internaționale cu ocazia celei de a 75-a sesiuni a acestuia este de a sprijini adoptarea modificărilor regulilor 2, 14 și 18 și ale apendicelor I și VI la anexa VI la Convenția internațională pentru prevenirea poluării de către nave, astfel cum se prevede în anexa la documentul MEPC 75/3 al OMI, precum și aprobarea circularei MSC-MEPC.5, astfel cum se prevede în anexa 8 la documentul III 6/15 al OMI.

               Articolul 2

               1. Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Comitetului pentru siguranță maritimă al Organizației Maritime Internaționale, cu ocazia celei de a 102‐a sesiuni a acestuia, este de a sprijini adoptarea modificărilor aduse:

               (a) părților A-1, B, B-1, B-2-B-4 ale capitolului II-1 din Convenția internațională pentru ocrotirea vieții omenești pe mare, astfel cum se prevede în anexa 1 la documentul MSC 102/3 al OMI;

               (b) părților A-1 și B-1 din Codul internațional privind siguranța navelor care utilizează gaze sau alți combustibili cu punct de aprindere scăzut (Codul IGF), astfel cum se prevede în anexa 2 la documentul MSC 102/3 al OMI;

               (c) rezoluției A.658(16) privind utilizarea și aplicarea materialelor retroreflectorizante pe mijloacele de salvare;

               și aprobarea circularei MSC-MEPC.5 privind modelul de acord pentru autorizarea organizațiilor recunoscute care acționează în numele administrației.”

               Articolul 2

               Prezenta decizie se adresează statelor membre.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        Decizia (UE) 2020/721 a Consiliului din 19 mai 2020 privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comitetului pentru protecția mediului marin al Organizației Maritime Internaționale cu ocazia celei de a 75-a sesiuni a acestuia și în cadrul Comitetului pentru siguranță maritimă al Organizației Maritime Internaționale cu ocazia celei de a 102-a sesiuni a acestuia în ceea ce privește adoptarea unor modificări ale regulilor 2, 14 și 18 și ale apendicelor I și VI la anexa VI la Convenția internațională pentru prevenirea poluării de către nave, ale părților A‐1, B, B-1, B-2-B-4 ale capitolului II-1 din Convenția internațională pentru ocrotirea vieții omenești pe mare, ale părților A-1 și B-1 din Codul internațional privind siguranța navelor care utilizează gaze sau alți combustibili cu punct de aprindere scăzut și ale Rezoluției A.658(16) privind utilizarea și aplicarea materialelor retroreflectorizante pe mijloacele de salvare (JO L 171, 2.6.2020, p. 1–3).

                     (2)

                        Cauza C-399/12, Germania/Consiliu (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, punctul 64.

                     (3)

                        Cauza C-399/12, Germania/Consiliul (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64.

                     (4)

                        Directiva 2009/15/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind normele și standardele comune pentru organizațiile cu rol de inspecție și control al navelor, precum și pentru activitățile în domeniu ale administrațiilor maritime (JO L 131, 28.5.2009, p. 47).

                     (5)

                        Decizia (UE) 2020/721 a Consiliului din 19 mai 2020 privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comitetului pentru protecția mediului marin al Organizației Maritime Internaționale cu ocazia celei de a 75-a sesiuni a acestuia și în cadrul Comitetului pentru siguranță maritimă al Organizației Maritime Internaționale cu ocazia celei de a 102-a sesiuni a acestuia în ceea ce privește adoptarea unor modificări ale regulilor 2, 14 și 18 și ale apendicelor I și VI la anexa VI la Convenția internațională pentru prevenirea poluării de către nave, ale părților A‐1, B, B-1, B-2-B-4 ale capitolului II-1 din Convenția internațională pentru ocrotirea vieții omenești pe mare, ale părților A-1 și B-1 din Codul internațional privind siguranța navelor care utilizează gaze sau alți combustibili cu punct de aprindere scăzut și ale Rezoluției A.658(16) privind utilizarea și aplicarea materialelor retroreflectorizante pe mijloacele de salvare (JO L 171, 2.6.2020, p. 1–3)


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 28.9.2020
            COM(2020) 626 final
            2020/0282(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Convenției pentru conservarea somonului în Atlanticul de Nord în ceea ce privește cererea de aderare la respectiva convenție prezentată de Regatul Unit și de abrogare a Deciziei (UE) 2019/937

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la decizia de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul organismului instituit prin Convenția pentru conservarea somonului în Atlanticul de Nord
                  1
                („Convenția NASCO”) în legătură cu aderarea - ca parte de sine stătătoare, în cursul perioadei de tranziție - a Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord („Regatul Unit”) la convenția respectivă.

               2.Contextul propunerii

               La 29 martie 2017, Regatul Unit a notificat Consiliului European intenția sa de a se retrage din Uniunea Europeană în temeiul articolului 50 din Tratatul privind Uniunea Europeană.

               Uniunea și Regatul Unit au negociat un acord de retragere în conformitate cu articolul 50 din Tratatul privind Uniunea Europeană. Acordul de retragere
                  2
                a intrat în vigoare la 1 februarie 2020, după ce a fost convenit la 17 octombrie 2019, împreună cu declarația politică de stabilire a cadrului viitorului parteneriat dintre UE și Regatul Unit.

               Articolul 127 alineatul (1) din Acordul de retragere prevede o perioadă de tranziție pe parcursul căreia legislația Uniunii va continua să se aplice Regatului Unit și pe teritoriul acestuia („perioada de tranziție”). Perioada de tranziție se încheie la 31 decembrie 2020. Articolul 129 alineatul (1) din Acordul de retragere prevede că, în cursul perioadei de tranziție, Regatului Unit îi revin obligațiile care rezultă din acordurile internaționale încheiate de Uniune, de statele membre acționând în numele acesteia sau de Uniune și statele membre ale acesteia acționând împreună. Articolul 129 alineatul (3) din Acordul de retragere prevede că, în conformitate cu principiul cooperării loiale, Regatul Unit trebuie să se abțină, în cursul perioadei de tranziție, de la orice acțiune sau inițiativă care ar putea aduce atingere intereselor Uniunii, în special în cadrul oricăror organizații, agenții, conferințe sau forumuri internaționale la care Regatul Unit este parte de sine stătătoare.

               Uniunea și-a informat partenerii internaționali cu privire la măsurile specifice stabilite în Acordul de retragere. Acordul prevede că, în perioada de tranziție, Regatul Unit va fi tratat ca un stat membru în sensul acordurilor internaționale încheiate de Uniune.

               Convenția NASCO se aplică în prezent Regatului Unit ca urmare a faptului că Uniunea este parte contractantă la această convenție. Această situație va înceta la data la care Regatul Unit nu va mai fi vizat de Convenția NASCO ca stat membru al Uniunii.

               Obiectivul principal al Convenției NASCO este „de a contribui prin consultări și cooperare la conservarea, regenerarea, refacerea, mărirea și gestionarea rațională a stocurilor de somon, având în vedere cele mai pertinente date științifice pe care le are la dispoziție”. Convenția NASCO a intrat în vigoare la 1 octombrie 1983. Consiliul Uniunii Europene este depozitarul Convenției NASCO.

               În scrisoarea sa din 28 februarie 2019, Regatul Unit a înaintat o cerere președintelui consiliului NASCO, solicitând aprobarea aderării sale la convenția NASCO. La 11 martie 2019, Secretariatul NASCO a notificat toate părțile la convenție, inclusiv Comisia Europeană. În conformitate cu articolul 17 din convenția NASCO, pentru ca aderarea Regatului Unit să fie considerată valabilă, este necesară aprobarea prealabilă a consiliului NASCO.

               Regatul Unit a clarificat faptul că cererea sa a fost depusă în cadrul unei planificări de contingență în absența unui acord de retragere. În cererea sa, Regatul Unit specifică faptul că „[î]n cazul în care Acordul de retragere este semnat, ratificat și aprobat [...], Regatul Unit se va abține de la depunerea instrumentului său de aderare pentru a obține statutul de membru al NASCO cu drepturi depline, cu efect de la data retragerii sale din Uniunea Europeană.”

               La 27 mai 2019, Consiliul a adoptat Decizia (UE) 2019/937
                  3
                privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Convenției NASCO în ceea ce privește cererea de aderare la această convenție prezentată de Regatul Unit. Această decizie a fost favorabilă aderării Regatului Unit la convenția NASCO, însă aprobarea trebuia acordată din momentul în care dreptul Uniunii ar înceta să se aplice Regatului Unit.

               În conformitate cu articolul 129 alineatul (4) din Acordul de retragere, în cursul perioadei de tranziție, Regatul Unit poate negocia, semna și ratifica acorduri internaționale încheiate în nume propriu în domeniile de competență exclusivă a Uniunii, cu condiția ca acordurile respective să nu intre în vigoare sau să nu se aplice în cursul perioadei de tranziție, cu excepția cazului în care Uniunea autorizează acest lucru. Decizia 2020/135 a Consiliului
                  4
                stabilește condițiile și procedura de acordare a acestor autorizații.

               Prin scrisoarea sa din 3 aprilie 2020, Regatul Unit a notificat Comisiei Europene intenția de a-și exprima consimțământul în ceea ce privește asumarea de obligații, în nume propriu, în cursul perioadei de tranziție, în temeiul Convenției NASCO.

               La 9 iulie 2020, Secretariatul a primit un e-mail din partea Consiliului Uniunii Europene (depozitarul la convenția NASCO), având în anexă o cerere formulată de Regatul Unit de a adera la convenția NASCO și o scrisoare adresată președintelui NASCO. Acesta a fost distribuit la 24 iulie 2020. În scrisoarea adresată președintelui se afirmă că „Regatul Unit intenționează să adere la convenție în conformitate cu obligațiile care îi revin în temeiul Acordului de retragere [...]”.

               Decizia de punere în aplicare XXX a Consiliului
                  5
                autorizează Regatul Unit să își exprime consimțământul de a-și asuma obligații, în nume propriu, în temeiul Convenției NASCO, întrucât sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 3 alineatul (1) din Decizia (UE) 2020/135.

               2.1.Organizația pentru Conservarea Somonului din Atlanticul de Nord

               Organizația pentru Conservarea Somonului din Atlanticul de Nord este o organizație internațională înființată în temeiul convenției NASCO. Aceasta a fost creată ținând seama în mod direct de dispozițiile specifice privind stocurile de pește anadrome prevăzute la articolul 66 din Convenția Națiunilor Unite asupra dreptului mării din 10 decembrie 1982 („UNCLOS”)
                  6
               .

               Convenția se aplică stocurilor de somon sălbatic care migrează dincolo de zonele de jurisdicție de pescuit ale statelor de coastă ale Oceanului Atlantic la nord de 36° latitudine nordică, pe tot parcursul migrației acestora.

               Prin urmare, NASCO este responsabilă cu reglementarea activității de pescuit de somon sălbatic în Atlanticul de Nord. Aceasta se ocupă, de asemenea, de problemele legate de conservarea stocurilor de somon sălbatic. Într-un context mai larg, NASCO are totodată în vedere măsuri suplimentare aplicabile pentru apele aflate sub jurisdicția părților contractante, astfel cum sunt necesare pentru a asigura supraviețuirea somonului sălbatic din Atlantic.

               NASCO are personalitate juridică și, în relațiile cu alte organizații internaționale și pe teritoriile părților contractante, are capacitatea juridică necesară îndeplinirii funcțiilor și realizării obiectivelor sale.

               2.2.NASCO

               NASCO este compusă dintr-un consiliu, trei comisii regionale (Comisia pentru America de Nord, Comisia pentru Atlanticul de Nord-Est și Comisia pentru Groenlanda occidentală) și un secretariat. Consiliul are reprezentanți ai tuturor părților contractante la convenție: Canada, Danemarca (în ceea ce privește Insulele Feroe și Groenlanda), Uniunea Europeană, Norvegia, Federația Rusă și Statele Unite ale Americii. Franța (în ceea ce privește Saint Pierre et Miquelon) participă la reuniunile NASCO în calitate de observator.

               Uniunea Europeană este parte la Convenția NASCO deoarece obiectul acesteia intră în sfera de aplicare a politicii comune în domeniul pescuitului, pentru care Uniunea are competență exclusivă. Statele membre sunt acoperite de Convenția NASCO în temeiul dreptului Uniunii.

               Uniunea Europeană este membru cu drepturi depline al Comisiei pentru Atlanticul de Nord-Est și al Comisiei pentru Groenlanda occidentală. În cadrul Comisiei pentru America de Nord, Uniunea Europeană are dreptul de a prezenta și de a vota propuneri de măsuri de reglementare privind stocurile de somon sălbatic originare din teritoriile Uniunii. În acest scop, se consideră că Uniunea este membru al acestei comisii în ceea ce privește examinarea acestor propuneri.

               2.3.Actul avut în vedere al NASCO

               Convenția NASCO este deschisă pentru aderare, sub rezerva aprobării de către consiliul NASCO, oricărui stat care își exercită jurisdicția de pescuit în Oceanul Atlantic de Nord sau care este un stat de origine pentru stocurile de somon.

               În scrisoarea sa din 28 februarie 2019, Regatul Unit a înaintat o cerere președintelui consiliului NASCO, solicitând aprobarea aderării sale la convenția NASCO. La 11 martie 2019, secretariatul NASCO a notificat această cerere tuturor părților la convenție, inclusiv Comisiei Europene. În temeiul articolului 17 din convenția NASCO, pentru ca aderarea Regatului Unit să fie considerată valabilă, este necesară aprobarea prealabilă a consiliului NASCO.

               Deciziile consiliului NASCO se iau cu o majoritate de trei pătrimi din voturile membrilor prezenți care votează afirmativ sau negativ. Votul nu poate avea loc decât dacă sunt prezenți două treimi din membrii consiliului.

               Instrumentele de aprobare sau de aderare se depun la depozitar. Pentru fiecare parte care aderă la convenția NASCO după depunerea instrumentelor necesare de ratificare, de aprobare sau de aderare, aceasta intră în vigoare la data depunerii instrumentului de aderare.

               3.Poziția care trebuie adoptată în numele Uniunii

               Scopul prezentei decizii a Consiliului este de a permite Comisiei să aprobe, în numele Uniunii, aderarea Regatului Unit la Convenția NASCO.

               Un obiectiv central al politicii comune în domeniul pescuitului, astfel cum este prevăzut în Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
                  7
               , este „de a asigura faptul că activitățile de pescuit sunt sustenabile din punct de vedere social, economic și al mediului și sunt gestionate într-un mod coerent cu obiectivele de a realiza beneficii economice, sociale și de ocupare a forței de muncă și de a reface și menține stocurile de pește peste nivelurile la care se poate asigura producția maximă durabilă, precum și faptul că ele contribuie la securitatea aprovizionării cu alimente”.

               Este în interesul Uniunii ca Regatul Unit să coopereze la gestionarea stocurilor de somon în deplină conformitate cu dispozițiile UNCLOS și ale Acordului Organizației Națiunilor Unite pentru aplicarea prevederilor Convenției Organizației Națiunilor Unite asupra dreptului mării din 10 decembrie 1982 în legătură cu conservarea și gestionarea populațiilor transzonale și a stocurilor de pești mari migratori din 4 august 1995
                  8
                (UNFSA) sau cu dispozițiile oricărui alt acord internațional sau ale oricărei alte norme de drept internațional.

               În temeiul articolului 66 din UNCLOS, statele din ale căror ape curgătoare provin stocurile anadrome sunt primele interesate și responsabile de aceste stocuri. Statul de origine al stocurilor anadrome trebuie să asigure conservarea acestora prin luarea unor măsuri de reglementare adecvate pentru pescuitul în toate apele situate în interiorul limitelor exterioare ale zonei sale economice exclusive. În cazurile în care stocurile anadrome migrează către sau prin apele situate în interiorul limitelor exterioare ale zonei economice exclusive a unui alt stat decât statul de origine, statul respectiv trebuie să coopereze cu statul de origine în ceea ce privește conservarea și gestionarea acestor stocuri.

               Statul de origine al stocurilor anadrome și alte state care pescuiesc aceste stocuri trebuie să ia măsuri pentru punerea în aplicare a articolului 66 din UNCLOS. Această cooperare poate fi instituită în cadrul organizațiilor regionale de gestionare a pescuitului.

               Regatul Unit, ca stat de origine și stat care își exercită jurisdicția în domeniul pescuitului, are interese legitime în zona convenției NASCO, în măsura în care apele din zona economică exclusivă a Regatului Unit și din marea liberă adiacentă intră în zona convenției NASCO.

               Aderarea Regatului Unit la Convenția NASCO va permite Regatului Unit să coopereze în ceea ce privește măsurile de gestionare și conservare a somonului, ținând seama în mod corespunzător de drepturile, interesele și obligațiile altor țări și ale Uniunii Europene și să se asigure că activitățile de pescuit nu duc la exploatarea în mod nesustenabil a stocului (stocurilor).

               Având în vedere interesele legitime de pescuit ale Regatului Unit în zona Convenției NASCO, obligația Regatului Unit de a coopera în ceea ce privește gestionarea pescuitului și necesitatea de a garanta caracterul obligatoriu al deciziilor NASCO la data aderării Regatului Unit, Comisia recomandă ca cererea Regatului Unit să fie aprobată.

               Se propune autorizarea Comisiei pentru a-l informa pe președintele consiliului NASCO cu privire la poziția Uniunii în favoarea aderării Regatului Unit din momentul în care dreptul Uniunii încetează să se aplice Regatului Unit și pentru a-și exprima votul în acest sens în cadrul consiliului NASCO atunci când votează cu privire la statutul de membru la convenție al Regatului Unit.

               Este oportun să se abroge Decizia (UE) 2019/937 astfel încât aprobarea Uniunii în legătură cu aderarea să poată fi acordată înainte de încheierea perioadei de tranziție.

               4.Temei juridic

               4.1.Temeiul juridic procedural

               4.1.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului.”

               Conceptul de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional. Conceptul include totodată și instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  9
               .

               4.1.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Convenția NASCO este deschisă pentru aderare, sub rezerva aprobării de către consiliul NASCO, oricărui stat care își exercită jurisdicția de pescuit în Oceanul Atlantic de Nord sau care este un stat de origine pentru stocurile de somon.

               Deciziile consiliului NASCO se iau cu o majoritate de trei pătrimi din voturile membrilor prezenți care votează afirmativ sau negativ. Votul nu poate avea loc decât dacă sunt prezenți două treimi din membrii consiliului NASCO.

               Aderarea se efectuează prin depunerea unui instrument de aderare la depozitar și intră în vigoare de la data primirii acestuia.

               Depozitarul informează toți semnatarii și toate părțile care aderă cu privire la instrumentele de aprobare sau de aderare depozitate și le notifică acestora data și părțile pentru care această convenție intră în vigoare.

               Odată intrată în vigoare, aderarea Regatului Unit va avea caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, în conformitate cu articolul 17 alineatul (3) din Convenția NASCO, și are vocația de a influența în mod decisiv conținutul legislației UE.

               Actul avut în vedere nu aduce completări sau modificări cadrului instituțional al Convenției NASCO. Prin urmare, temeiul juridic procedural al deciziei propuse este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2.Temeiul juridic material

               4.2.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care actul urmărește mai multe obiective sau include mai multe elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celelalte obiective sau elemente au mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               4.2.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere se referă la politica comună în domeniul pescuitului.

               Prin urmare, temeiul juridic material al deciziei propuse este articolul 43 din TFUE.

               4.3.Concluzie

               Temeiul juridic al deciziei propuse trebuie să fie articolul 43, coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               2020/0282 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Convenției pentru conservarea somonului în Atlanticul de Nord în ceea ce privește cererea de aderare la respectiva convenție prezentată de Regatul Unit și de abrogare a Deciziei (UE) 2019/937

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43 coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Convenția pentru conservarea somonului în Atlanticul de Nord
                  10
                („Convenția NASCO”) a fost aprobată prin Decizia 82/886/CEE a Consiliului
                  11
                și a intrat în vigoare la 1 octombrie 1983.

               (2)Convenția NASCO se aplică în prezent Regatului Unit, ca urmare a faptului că Uniunea este parte contractantă la respectiva convenție.

               (3)În temeiul articolului 17 alineatul (3) din Convenția NASCO, aceasta este deschisă pentru aderare, sub rezerva aprobării de către consiliul Organizației pentru Conservarea Somonului din Atlanticul de Nord instituit prin Convenția NASCO, oricărui stat care își exercită jurisdicția în materie de pescuit în Atlanticul de Nord sau care este un stat de origine pentru stocurile de somon.

               (4)La 27 mai 2019, Consiliul a adoptat Decizia (UE) 2019/937
                  12
                privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Convenției NASCO în ceea ce privește cererea Regatului Unit de aderare la această convenție. Această decizie a fost favorabilă aderării Regatului Unit la convenția NASCO, însă aprobarea trebuia acordată din momentul în care dreptul Uniunii ar înceta să se aplice Regatului Unit.

               (5)În conformitate cu articolul 129 alineatul (4) din Acordul privind retragerea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord din Uniunea Europeană și din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, în cursul perioadei de tranziție, Regatul Unit poate negocia, semna și ratifica acorduri internaționale încheiate în nume propriu în domeniile de competență exclusivă a Uniunii, cu condiția ca acordurile respective să nu intre în vigoare sau să nu se aplice în cursul perioadei de tranziție, cu excepția cazului în care Uniunea autorizează acest lucru. Decizia (UE) 2020/135 a Consiliului
                  13
                stabilește condițiile și procedura de acordare a acestor autorizații.

               (6)Prin scrisoarea sa din 3 aprilie 2020, Regatul Unit a notificat Comisiei Europene intenția de a-și exprima consimțământul în ceea ce privește asumarea de obligații, în nume propriu, în cursul perioadei de tranziție, în temeiul Convenției NASCO.

               (7)Decizia de punere în aplicare (UE) 2020/XXX a Consiliului
                  14
                autorizează Regatul Unit să își exprime consimțământul de a își asuma obligații, în nume propriu, în temeiul Convenției NASCO, întrucât sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 3 alineatul (1) din Decizia (UE) 2020/135.

               (8)În temeiul articolului 66 din Convenția Organizației Națiunilor Unite asupra dreptului mării (UNCLOS)
                  15
               , statele din ale căror ape curgătoare provin stocurile anadrome sunt primele interesate și responsabile de aceste stocuri. Statul de origine al stocurilor anadrome trebuie să asigure conservarea acestora prin luarea unor măsuri de reglementare adecvate pentru pescuitul în toate apele situate în interiorul limitelor exterioare ale zonei sale economice exclusive. În cazurile în care stocurile anadrome migrează către sau prin apele situate în interiorul limitelor exterioare ale zonei economice exclusive a unui alt stat decât statul de origine, statul respectiv trebuie să coopereze cu statul de origine în ceea ce privește conservarea și gestionarea acestor stocuri.

               (9)Pentru a preveni pescuitul nesustenabil, este în interesul Uniunii ca Regatul Unit să coopereze la gestionarea stocurilor de somon în deplină conformitate cu dispozițiile UNCLOS și ale Acordului Organizației Națiunilor Unite pentru aplicarea prevederilor Convenției Organizației Națiunilor Unite asupra dreptului mării din 10 decembrie 1982 în legătură cu conservarea și gestionarea populațiilor transzonale și a stocurilor de pești mari migratori din 4 august 1995 (UNFSA)
                  16
                sau cu dispozițiile oricărui alt acord internațional sau ale oricărei alte norme de drept internațional.

               (10)Conform dispozițiilor articolului 66 din UNCLOS, statul de origine al stocurilor anadrome și alte state care pescuiesc aceste stocuri trebuie să ia măsuri pentru punerea în aplicare a articolului respectiv. Această cooperare poate fi instituită în cadrul organizațiilor regionale de gestionare a pescuitului.

               (11)Aderarea Regatului Unit la Convenția NASCO va permite Regatului Unit să coopereze cu privire la măsurile necesare de conservare și gestionare, ținând seama în mod corespunzător de drepturile, interesele și obligațiile altor țări și ale Uniunii, și să se asigure că activitățile de pescuit sunt desfășurate astfel încât stocurile de somon în cauză să fie exploatate sustenabil.

               (12)Aderarea Regatului Unit înainte de expirarea perioadei de tranziție va permite Regatului Unit să pună pe deplin în aplicare obligațiile ce decurg din UNCLOS în ceea ce privește măsurile de conservare și gestionare care intră în vigoare începând din momentul în care se încheie perioada de tranziție și dreptul Uniunii încetează să i se mai aplice. Prin urmare, este în interesul Uniunii să aprobe cererea depusă de Regatul Unit de aderare la convenția NASCO.

               (13)Din motive de claritate și de securitate juridică, Decizia (UE) 2019/937 trebuie abrogată,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               1.Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul consiliului Organizației pentru conservarea somonului din Atlanticul de Nord („consiliul NASCO”) instituit prin Convenția pentru conservarea somonului în Atlanticul de Nord („convenția NASCO”) este de a aproba cererea de aderare a Regatului Unit la respectiva convenție.

               2.Comisia este autorizată să voteze în cadrul consiliului NASCO cu privire la aderarea Regatului Unit la Convenția NASCO și la statutul de membru al Regatului Unit la Comisia pentru Groenlanda occidentală și la Comisia pentru Atlanticul de Nord-Est.

               Articolul 2

               Decizia (UE) 2019/937 se abrogă.

               Articolul 3

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 378, 31.12.1982, p. 24.

                     (2)

                        Acord privind retragerea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord din Uniunea Europeană și din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice (JO C 384I, 12.11.2019, p. 1).

                     (3)

                        Decizia (UE) 2019/937 a Consiliului din 27 mai 2019 privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Convenției pentru conservarea somonului în Atlanticul de Nord în ceea ce privește cererea de aderare la respectiva convenție prezentată de Regatul Unit (JO L 149, 7.6.2019, p. 61).

                     (4)

                        Decizia (UE) 2020/135 a Consiliului din 30 ianuarie 2020 referitoare la încheierea Acordului privind retragerea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord din Uniunea Europeană și din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice (JO L 29, 31.1.2020, p. 1).

                     (5)

                        Decizia de punere în aplicare (UE) 2020/XXX a Consiliului din [data] privind autorizarea Regatului Unit să își exprime consimțământul de a-și asuma obligații, în nume propriu, în temeiul anumitor acorduri internaționale care urmează să intre în vigoare sau să se aplice în cursul perioadei de tranziție în sfera politicii comune în domeniul pescuitului a Uniunii (JO L xxx, xxx, p. xxx).

                     (6)

                        Convenția Organizației Națiunilor Unite asupra dreptului mării, JO L 179, 23.6.1998, p. 3.

                     (7)

                        JO L 354, 28.12.2013, p. 22.

                     (8)

                        Acordul pentru aplicarea prevederilor Convenției Organizației Națiunilor Unite asupra dreptului mării din 10 decembrie 1982 în legătură cu conservarea și gestionarea populațiilor transzonale și a stocurilor de pești mari migratori – Declarația privind competența Comunității Europene – Declarații interpretative (JO L 189, 3.7.1998, p. 17).

                     (9)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014 în cauza Germania/Consiliu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64.

                     (10)

                        JO L 378, 31.12.1982, p. 25.

                     (11)

                        Decizia 82/886/CEE a Consiliului din 13 decembrie 1982 privind încheierea Convenției pentru conservarea somonului în Atlanticul de Nord (JO L 378, 31.12.1982, p. 24).

                     (12)

                        Decizia (UE) 2019/937 a Consiliului din 27 mai 2019 privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Convenției pentru conservarea somonului în Atlanticul de Nord în ceea ce privește cererea de aderare la respectiva convenție prezentată de Regatul Unit (JO L 149, 7.6.2019, p. 61).

                     (13)

                        Decizia (UE) 2020/135 a Consiliului din 30 ianuarie 2020 referitoare la încheierea Acordului privind retragerea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord din Uniunea Europeană și din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice (JO L 29, 31.1.2020, p. 1).

                     (14)

                        Decizia de punere în aplicare (UE) 2020/XXX a Consiliului din [data] privind autorizarea Regatului Unit să își exprime consimțământul de a-și asuma obligații, în nume propriu, în temeiul anumitor acorduri internaționale care urmează să intre în vigoare sau să se aplice în cursul perioadei de tranziție în sfera politicii comune în domeniul pescuitului a Uniunii (JO L xxx, xxx, p. xxx).

                     (15)

                        JO L 179, 23.6.1998, p. 3.

                     (16)

                        JO L 189, 3.7.1998, p. 14.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 23.12.2020
            COM(2020) 852 final
            2020/0378(COD)
            Propunere de
            DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
            de modificare a Deciziei 2008/971/CE a Consiliului în ceea ce privește echivalența materialului forestier de reproducere produs în Regatul Unit cu materialul respectiv produs în Uniune
            (Text cu relevanță pentru SEE)

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               •Motivele și obiectivele propunerii

               Decizia 2008/971/CE a Consiliului stabilește norme privind echivalența materialului forestier de reproducere produs în țări terțe.

               În urma retragerii Regatului Unit din Uniune la 1 februarie 2020 și având în vedere încheierea perioadei de tranziție prevăzute în Acordul privind retragerea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord din Uniunea Europeană și din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice („Acordul de retragere”) la 31 decembrie 2020, Regatul Unit a adresat Comisiei o cerere de recunoaștere a echivalenței în ceea ce privește materialul forestier de reproducere produs în țara respectivă și care respectă cerințele din Directiva 1999/105/CE a Consiliului.

               Regatul Unit a transpus și a pus efectiv în aplicare Directiva 1999/105/CE de la adoptarea sa.

               Regatul Unit a informat Comisia că legislația sa, care transpune respectiva directivă, nu se va modifica și va continua să se aplice de la 1 ianuarie 2021. Comisia a examinat legislația relevantă a Regatului Unit și a concluzionat că materialul forestier de reproducere produs în Regatul Unit este echivalent cu materialul forestier de reproducere produs în Uniune și în conformitate cu Directiva 1999/105/CE, oferind aceleași garanții în ceea ce privește autorizarea materialului de bază și măsurile luate pentru producerea acestuia în scopul comercializării ca și materialul forestier de reproducere produs în Uniune.

               •Coerența cu dispozițiile deja existente în domeniul de politică vizat

                  Prezenta propunere este o implementare tehnică a cerințelor existente și, prin urmare, este în concordanță cu dispozițiile de politică existente în domeniul de politică vizat sau în cel al comercializării semințelor.

               •Coerența cu alte domenii de politică ale Uniunii

                  Prezenta propunere este în conformitate cu obiectivele politicii comerciale și agricole a Uniunii deoarece va stimula comerțul cu material forestier de reproducere care respectă normele Uniunii.

               2.TEMEI JURIDIC, SUBSIDIARITATE ȘI PROPORȚIONALITATE

               •Temei juridic

                  Temeiul juridic al acestui act este reprezentat de articolul 43 alineatul (2) din TFUE, care împuternicește Parlamentul European și Consiliul să stabilească dispozițiile necesare pentru îndeplinirea obiectivelor politicii agricole comune.

               •Subsidiaritate (în cazul competențelor neexclusive)

                  Cerințele aplicabile materialului forestier de reproducere sunt reglementate la nivelul Uniunii. Pentru a garanta libertatea de circulație a materialului importat din Regatul Unit pe piața unică, este necesară o acțiune la nivelul Uniunii.

               •Proporționalitate

                  Aceasta este singura formă posibilă de acțiune a Uniunii pentru atingerea obiectivului urmărit.

               •Alegerea instrumentului

                  Instrumentul adecvat este pentru această punere în aplicare tehnică a cerințelor existente este o decizie.

               3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

               •Evaluări ex post/verificarea adecvării legislației existente

                  N/A

               •Consultările cu părțile interesate

                  Nu au fost necesare consultări separate, întrucât inițiativa se referă doar la punerea în aplicare la nivel tehnic a normelor existente, iar în cadrul unor inițiative similare din trecut nu au avut loc consultări separate.

               •Obținerea și utilizarea expertizei

                  Comisia a efectuat o examinare a legislației, împreună cu Regatul Unit. Regatul Unit a transpus și a pus în aplicare Directiva 1999/105/CE și le-a respectat înainte de retragerea sa din Uniune. Regatul Unit a informat Comisia că această legislație nu se va modifica și va continua să se aplice de la 1 ianuarie 2021.

               •Evaluarea impactului

                  Este vorba despre o decizie de natură pur tehnică, care pune în aplicare normele existente și, prin urmare, nu este necesară o evaluare a impactului.

               •Adecvarea și simplificarea reglementărilor

                  Prezenta propunere nu este legată de REFIT. Propunerea va menține comerțul cu materialul forestier de reproducere între Regatul Unit și Uniune. Prin urmare, echivalența ar contribui la menținerea aprovizionării continue cu semințe de calitate superioară în Uniune. Propunerea nu are niciun impact asupra costurilor de asigurare a conformității pentru operatori. Verificarea digitală („Digital Check”) nu este aplicabilă prezentei propuneri.

               •Drepturile fundamentale

                  N/A

               4.IMPLICAȚIILE BUGETARE

                  Nu există

               5.ALTE ELEMENTE

               •Planuri de punere în aplicare și măsuri de monitorizare, evaluare și raportare

                  N/A

               •Documente explicative (pentru directive)

                  N/A

               •Explicații detaliate cu privire la prevederile specifice ale propunerii

                  Decizia 2008/971/CE a Consiliului determină condițiile în care este importat în Uniune materialul forestier de reproducere din categoriile „sursă identificată”, „selectat” și „calificat” produs într-o țară terță precizată în anexa I la decizia respectivă. Se aplică cu condiția îndeplinirii cerințelor stabilite în anexa II la respectiva Decizie și în Directivele 2000/29/CE și 2001/18/CE ale Consiliului. Sistemele de autorizare și înregistrare ale materialului de bază și producția ulterioară de material de reproducere din acest material de bază sub controlul autorităților din țări terțe prevăzute în anexa I la prezenta decizie sau sub supravegherea oficială a acestor autorități, aplicate în țările terțe precizate în anexa menționată anterior, se consideră echivalente cu cele aplicate de statele membre în conformitate cu Directiva 1999/105/CE.

                  Singura dispoziție de fond din propunere adaugă Regatul Unit pe lista țărilor pentru care Uniunea recunoaște echivalența materialului forestier de reproducere, în special cel din categoriile „sursă identificată”, „selectat” și „calificat” cu materialul respectiv produs în Uniune. Acest lucru se bazează pe examinarea legislației aplicabile a Regatului Unit și pe concluzia că cerințele și sistemul său în vigoare sunt echivalente cu cele ale Uniunii, în special cu Directiva 1999/105/CE a Consiliului și Decizia 2008/971/CE a Consiliului, și oferă aceleași garanții ca sistemul Uniunii.

                  În urma adăugării Regatului Unit pe lista de țări din anexa I la Decizia 2008/971, sunt permise importurile de material forestier de reproducere din Regatul Unit în Uniune.

               2020/0378 (COD)

               Propunere de

               DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

               de modificare a Deciziei 2008/971/CE a Consiliului în ceea ce privește echivalența materialului forestier de reproducere produs în Regatul Unit cu materialul respectiv produs în Uniune

               (Text cu relevanță pentru SEE)

               PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43 alineatul (2),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,

               având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European,

               hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară,

               întrucât:

               (1)Decizia 2008/971/CE a Consiliului
                  1
                stabilește norme privind echivalența materialului forestier de reproducere produs în țări terțe.

               (2)Directiva 1999/105/CE a Consiliului
                  2
                se aplică comercializării în Uniune a materialului forestier de reproducere. Este vorba despre materialul de reproducere al acelor specii de arbori și hibrizi artificiali ai acestora, care sunt importanți pentru silvicultură în întreaga Uniune sau într-o parte a acesteia.

               (3)Regatul Unit a transpus și a pus efectiv în aplicare Directiva 1999/105/CE, precum și actele sale de punere în aplicare.

               (4)Dreptul Uniunii, inclusiv Directiva 1999/105/CE și Decizia 2008/971/CE, se aplică Regatului Unit și pe teritoriul acestuia în cursul perioadei de tranziție care se încheie la 31 decembrie 2020, în conformitate cu Acordul privind retragerea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord din Uniunea Europeană și din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice (Acordul de retragere), în special articolul 126 și articolul 127 alineatul (1).

               (5)Având în vedere încheierea perioadei de tranziție prevăzute în Acordul de retragere, Regatul Unit a prezentat Comisiei o cerere de recunoaștere, începând cu 1 ianuarie 2021, a echivalenței materialului forestier de reproducere produs în țara respectivă cu materialul respectiv produs în Uniune în conformitate cu legislația respectivă a Uniunii.

               (6)Regatul Unit a informat Comisia că legislația sa, care transpune Directiva 1999/105/CE, nu se va modifica și va continua să se aplice de la 1 ianuarie 2021.

               (7)Comisia a efectuat o examinare a legislației relevante din Regatul Unit. Comisia a concluzionat că materialul forestier de reproducere produs în Regatul Unit, în special cel din categoriile „sursă identificată”, „selectat” și „calificat”, este echivalent cu materialul forestier de reproducere produs în Uniune și în conformitate cu Directiva 1999/105/CE, și cu condițiile din anexa II la Decizia 2008/971/CE, oferind aceleași garanții în ceea ce privește autorizarea materialului de bază și măsurile luate pentru producerea acestuia în scopul comercializării ca și materialul forestier de reproducere produs în Uniune.

               (8)Prin urmare, este oportun să se recunoască echivalența respectivului material forestier de reproducere produs în Regatul Unit cu materialul respectiv produs în Uniune

               (9)Prin urmare, Regatul Unit ar trebui inclus în anexa I la Decizia 2008/971/CE, fără a aduce atingere aplicării dreptului Uniunii la și în Regatul Unit în ceea ce privește Irlanda de Nord în conformitate cu articolul 5 alineatul (4) din Protocolul privind Irlanda/Irlanda de Nord la Acordul de retragere, coroborat cu anexa 2 la protocolul respectiv.

               (10)Prin urmare, Decizia 2008/971/CE ar trebui modificată în consecință.

               (11)Întrucât perioada de tranziție prevăzută în Acordul de retragere se încheie la 31 decembrie 2020, prezenta decizie trebuie să se aplice de la 1 ianuarie 2021,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Modificări la Decizia 2008/971/CE

               Anexa I la Decizia 2008/971/CE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Intrarea în vigoare și aplicare

               Prezenta decizie intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               Se aplică începând cu 1 ianuarie 2021.

               Articolul 3

               Destinatari

               Prezenta decizie se adresează statelor membre.

               Adoptată la Bruxelles,

                  Pentru Parlamentul European
                        Pentru Consiliu

                  Președintele
                        Președintele

                     (1)

                        Decizia 2008/971/CE a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind echivalența materialului forestier de reproducere produs în țări terțe (JO L 345, 23.12.2008, p. 83).

                     (2)

                        Directiva 1999/105/CE a Consiliului din 22 decembrie 1999 privind comercializarea materialului forestier de reproducere (JO L 11, 15.1.2000, p. 17).

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 23.12.2020
            COM(2020) 852 final
            ANEXĂ
            la Propunerea de
            DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
            de modificare a Deciziei 2008/971/CE a Consiliului în ceea ce privește echivalența materialului forestier de reproducere produs în Regatul Unit cu materialul respectiv produs în Uniune

               ANEXĂ

               În anexa I la Decizia 2008/971/CE, tabelul se modifică după cum urmează:

               (1)între rubricile pentru „CH” și „NO” se introduce următoarea rubrică:

                        „GB**

                        Department for Environment, Food and Rural Affairs (DEFFRA)

                        Varieties and Seeds Policy

                        Eastbrook, Shaftesbury Road

                        Cambridge CB2 8DR

               ___________________________

               (**) În conformitate cu Acordul privind retragerea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord din Uniunea Europeană și din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, în special cu articolul 5 alineatul (4) din Protocolul privind Irlanda/Irlanda de Nord, în coroborare cu anexa 2 la respectivul protocol, în sensul prezentei anexe, referințele la Regatul Unit nu includ Irlanda de Nord”;

               (2)nota de subsol (*) se înlocuiește cu următorul text:

               „(*) CA – Canada, CH – Elveția, GB— Regatul Unit, NO – Norvegia, RS – Serbia, TR – Turcia, US – Statele Unite.”


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 23.12.2020
            COM(2020) 853 final
            2020/0379(COD)
            Propunere de
            DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
            de modificare a Deciziilor 2003/17/CE și 2005/834/CE ale Consiliului în ceea ce privește echivalența inspecțiilor în câmp și echivalența controalelor privind selecțiile conservative de plante agricole efectuate în Regatul Unit
            (Text cu relevanță pentru SEE)

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               •Motivele și obiectivele propunerii

               Decizia 2003/17/CE a Consiliului
                  1
                recunoaște echivalența pentru anumite țări terțe în ceea ce privește inspecțiile în câmp și producția de semințe provenite de la anumite specii, care sunt efectuate în conformitate cu Directivele 66/401/CEE, 66/402/CEE, 2002/54/CE, 2002/55/CE și 2002/57/CE. Dispozițiile naționale care reglementează semințele recoltate și controlate în țările respective oferă aceleași garanții ca și dispozițiile aplicabile semințelor recoltate și controlate în Uniunea Europeană, în ceea ce privește caracteristicile, examinarea, identitatea, marcajul și controlul semințelor.

               Regatul Unit a prezentat Comisiei o cerere pentru ca semințele sale de plante furajere, semințele de cereale, semințele de sfeclă și semințele de plante oleaginoase și pentru fibră să fie declarate echivalente în conformitate cu Decizia 2003/17/CE.

               Comisia a efectuat o examinare a legislației aplicabile din Regatul Unit. S-a concluzionat că cerințele și sistemul în vigoare în Regatul Unit sunt echivalente cu cele din Uniune și oferă aceleași garanții ca cele oferite de sistemul Uniunii.

               Prin urmare, este oportun să se recunoască semințele Regatului Unit ca fiind echivalente cu semințele respective recoltate, produse și controlate în Uniune.

               Regatul Unit a prezentat, de asemenea, Comisiei o cerere de recunoaștere, în temeiul Directivelor 66/401/CEE, 66/402/CEE, 2002/54/CE, 2002/55/CE și 2002/57/CE, a echivalenței în ceea ce privește controalele privind selecțiile conservative efectuate în Regatul Unit.

               Comisia a examinat legislația relevantă a Regatului Unit și echivalența acesteia cu dispozițiile privind selecțiile conservative în conformitate cu Directivele 66/401/CEE, 66/402/CEE, 2002/53/CE, 2002/54/CE, 2002/55/CE și 2002/57/CE. Comisia a concluzionat că selecțiile conservative efectuate în Regatul Unit asigură aceleași garanții ca și cele efectuate de statele membre.

               Prin urmare, este oportun să se recunoască echivalența în ceea ce privește controalele oficiale privind selecțiile conservative, reglementate de directivele respective, în Regatul Unit.

               •Coerența cu dispozițiile deja existente în domeniul de politică vizat

                  Prezenta propunere este o implementare tehnică a cerințelor existente și, prin urmare, este în concordanță cu dispozițiile de politică existente în domeniul de politică vizat sau în cel al comercializării semințelor.

               •Coerența cu alte domenii de politică ale Uniunii

                  Prezenta propunere este în conformitate cu obiectivele politicii comerciale și agricole a Uniunii deoarece va stimula comerțul cu semințe care respectă normele Uniunii.

               2.TEMEI JURIDIC, SUBSIDIARITATE ȘI PROPORȚIONALITATE

               •Temei juridic

                  Temeiul juridic al acestui act este reprezentat de articolul 43 alineatul (2) din TFUE, care împuternicește Parlamentul European și Consiliul să stabilească dispozițiile necesare pentru îndeplinirea obiectivelor politicii agricole comune.

               •Subsidiaritate (în cazul competențelor neexclusive)

                  Cerințele aplicabile semințelor sunt reglementate la nivelul Uniunii. Pentru a garanta libertatea de circulație a semințelor importate din Regatul Unit pe piața unică, este necesară o acțiune la nivelul Uniunii.

               •Proporționalitate

                  Aceasta este singura formă posibilă de acțiune a Uniunii pentru atingerea obiectivului urmărit.

               •Alegerea instrumentului

                  Instrumentul adecvat este pentru această punere în aplicare tehnică a cerințelor existente este o decizie.

               3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

               •Evaluări ex post/verificarea adecvării legislației existente

                  N/A

               •Consultările cu părțile interesate

                  Statele membre au fost informate și consultate în cadrul Comitetului permanent pentru plante, animale, produse alimentare și hrană pentru animale. Nu au avut loc consultări separate, întrucât inițiativa se referă doar la punerea în aplicare la nivel tehnic a normelor existente, iar în cadrul unor inițiative similare din trecut nu au avut loc consultări separate.

               •Obținerea și utilizarea expertizei

                  Comisia a efectuat o examinare a legislației, împreună cu Regatul Unit. Regatul Unit a transpus și a pus în aplicare directivele respective și le-a respectat înainte de retragerea sa din Uniune. Regatul Unit a informat Comisia că această legislație nu se va modifica și va continua să se aplice de la 1 ianuarie 2021.

               •Evaluarea impactului

                  Este vorba despre o decizie de natură pur tehnică, care pune în aplicare normele existente și, prin urmare, nu este necesară o evaluare a impactului.

               •Adecvarea și simplificarea reglementărilor

                  Prezenta propunere nu este legată de REFIT. Propunerea va menține comerțul cu semințe agricole între Regatul Unit și Uniune. Prin urmare, echivalența ar contribui la menținerea aprovizionării continue cu semințe de calitate superioară în Uniune. Propunerea nu are niciun impact asupra costurilor de asigurare a conformității pentru operatori. Verificarea digitală („Digital Check”) nu este aplicabilă prezentei propuneri.

               •Drepturile fundamentale

                  N/A

               4.IMPLICAȚIILE BUGETARE

                  Nu există

               5.ALTE ELEMENTE

               •Planuri de punere în aplicare și măsuri de monitorizare, evaluare și raportare

                  N/A

               •Documente explicative (pentru directive)

                  N/A

               •Explicații detaliate cu privire la prevederile specifice ale propunerii

                  Dispoziția singulară de fond a propunerii adaugă Regatul Unit pe lista țărilor pentru care echivalența inspecțiilor în câmp și a selecțiilor conservative a cerealelor de cultură producătoare de semințe și echivalența semințelor produse au fost recunoscute. Acest lucru se bazează pe examinarea legislației aplicabile a Regatului Unit și pe concluzia că cerințele și sistemul său existent oferă aceleași garanții ca sistemul Uniunii. În urma adăugării Regatului Unit pe lista respectivă, sunt permise importurile de semințe din Regatul Unit în Uniune, precum și practicile de selecții conservative ale soiurilor respective în țara respectivă.

               2020/0379 (COD)

               Propunere de

               DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

               de modificare a Deciziilor 2003/17/CE și 2005/834/CE ale Consiliului în ceea ce privește echivalența inspecțiilor în câmp și echivalența controalelor privind selecțiile conservative de plante agricole efectuate în Regatul Unit

               (Text cu relevanță pentru SEE)

               PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43 alineatul (2),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,

               având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European
                  2
               ,

               hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară,

               întrucât:

               (1)Decizia 2003/17/CE a Consiliului
                  3
                prevede că, în anumite condiții, inspecțiile în câmp asupra anumitor plante de cultură producătoare de semințe realizate în țările terțe incluse într-o listă trebuie să fie considerate echivalente cu inspecțiile în câmp realizate în conformitate cu legislația Uniunii și că, în anumite condiții, semințele de anumite specii produse în aceste țări trebuie să fie considerate echivalente cu semințele produse în conformitate cu legislația Uniunii.

               (2)Decizia 2005/834/CE a Consiliului
                  4
                stabilește norme privind echivalența controalelor selecțiilor conservative realizate în anumite țări terțe. De asemenea, decizia stabilește faptul că controalele oficiale ale selecțiilor conservative realizate în țările terțe și de către autorități, enumerate în anexa la respectiva decizie, pentru speciile reglementate prin directivele indicate pentru fiecare dintre aceste țări trebuie să ofere aceleași garanții ca și cele efectuate de către statele membre.

               (3)Regatul Unit a transpus și a pus efectiv în aplicare Directivele 66/401/CEE
                  5
               , 66/402/CEE
                  6
               , 2002/53/CE
                  7
               , 2002/54/CE
                  8
                2002/55/CE
                  9
                și 2002/57/CE
                  10
                ale Consiliului, precum și actele de punere în aplicare. Actele respective stabilesc normele pe baza cărora respectivele directive ale Consiliului recunosc echivalența respectivă.

               (4)Dreptul Uniunii, inclusiv Deciziile 2003/17/CE și 2005/834/CE, se aplică Regatului Unit și pe teritoriul acestuia în cursul perioadei de tranziție care se încheie la 31 decembrie 2020, în conformitate cu Acordul privind retragerea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord din Uniunea Europeană și din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice (Acordul de retragere), în special articolul 126 și articolul 127 alineatul (1).

               (5)Având în vedere încheierea perioadei de tranziție prevăzute în Acordul de retragere, Regatul Unit a prezentat Comisiei o cerere de recunoaștere, începând cu 1 ianuarie 2021, a echivalenței semințelor de plante furajere, a semințelor de cereale, a semințelor de sfeclă și a semințelor de fibre și plante oleaginoase produse în Regatul Unit cu semințele de plante furajere, semințele de cereale, semințele de sfeclă și semințele de plante textile și oleaginoase produse în Uniune și în conformitate cu Directivele 66/401/CEE, 66/402/CEE, 2002/54/CE, 2002/55/CE și 2002/57/CE.

               (6)Regatul Unit a solicitat, de asemenea, recunoașterea echivalenței în ceea ce privește controalele privind practicile de selecție conservativă efectuate în Regatul Unit în temeiul acestor directive, precum și al Directivei 2002/53/CE.

               (7)Regatul Unit a informat Comisia că legislația sa, care transpune aceste directive, nu se va modifica și va continua să se aplice de la 1 ianuarie 2021.

               (8)Comisia a examinat legislația relevantă a Regatului Unit și echivalența acesteia cu cerințele Uniunii și a concluzionat că inspecțiile în câmp ale culturilor producătoare de semințe sunt efectuate în mod corespunzător și îndeplinesc condițiile din anexa II la Decizia 2003/17/CE și cerințele respective din Directivele 66/401/CEE, 66/402/CEE, 2002/54/CE și 2002/57/CE.

               (9)Prin urmare, este oportun să se recunoască echivalența inspecțiilor în câmp efectuate în ceea ce privește semințele produse în Regatul Unit și certificate oficial de autoritățile acestuia și pentru a se evita orice perturbare inutilă a comerțului după încheierea perioadei de tranziție.

               (10)Comisia a examinat legislația relevantă a Regatului Unit și echivalența acesteia cu dispozițiile privind practicile de selecție conservativă în temeiul Directivelor 2002/53/CE și 2002/55/CE. Comisia a concluzionat că practicile de selecții conservative efectuate în Regatul Unit asigură aceleași garanții ca și cele efectuate de statele membre.

               (11)Prin urmare, este necesar să se recunoască echivalența controalelor oficiale de selecție conservativă, reglementate de Directivele 66/401/CEE, 66/402/CEE, 2002/53/CE, 2002/54/CE, 2002/55/CE și 2002/57/CE, în Regatul Unit.

               (12)Prin urmare, Regatul Unit ar trebui inclus în anexa I la Decizia 2003/17/CE și în anexa la Decizia 2005/834/CE, fără a aduce atingere aplicării dreptului Uniunii la și în Regatul Unit în ceea ce privește Irlanda de Nord în conformitate cu articolul 5 alineatul (4) din Protocolul privind Irlanda/Irlanda de Nord la Acordul de retragere, coroborat cu anexa 2 la protocolul respectiv.

               (13)Prin urmare, Deciziile 2003/17/CE și 2005/834/CE ar trebui modificate în consecință.

               (14)Întrucât perioada de tranziție prevăzută în Acordul de retragere se încheie la 31 decembrie 2020, prezenta decizie trebuie să se aplice de la 1 ianuarie 2021,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Modificări ale Deciziilor 2003/17/CE și 2005/834/CE

               1.Anexa I la Decizia 2003/17/CE se modifică în conformitate cu punctul 1 din anexa la prezenta decizie.

               2.Anexa la Decizia 2005/834/CE se modifică în conformitate cu punctul 2 din anexa la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Intrarea în vigoare și data aplicării

               Prezenta decizie intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               Prezenta decizie se aplică începând cu 1 ianuarie 2021.

               Articolul 3

               Destinatari

               Prezenta decizie se adresează statelor membre.

               Adoptată la Bruxelles,

                  Pentru Parlamentul European
                        Pentru Consiliu

                  Președintele
                        Președintele

                     (1)

                        Decizia Consiliului 2003/17/CE din 16 decembrie 2002 privind echivalența inspecțiilor în câmp la culturile producătoare de semințe, efectuate în țări terțe și echivalența semințelor produse în țări terțe (JO L 8, 14.1.2003, p. 10).

                     (2)

                        JO C , , p. .

                     (3)

                        Decizia Consiliului 2003/17/CE din 16 decembrie 2002 privind echivalența inspecțiilor în câmp la culturile producătoare de semințe, efectuate în țări terțe și echivalența semințelor produse în țări terțe (JO L 8, 14.1.2003, p. 10).

                     (4)

                        Decizia 2005/834/CE a Consiliului din 8 noiembrie 2005 privind echivalența controalelor selecțiilor conservative realizate în anumite țări terțe și de modificare a Deciziei 2003/17/CE (JO L 312, 29.11.2005, p. 51).

                     (5)

                        Directiva 66/401/CEE a Consiliului din 14 iunie 1966 privind comercializarea semințelor de plante furajere (JO L 125, 11.7.1966, p. 2298).

                     (6)

                        Directiva 66/402/CEE a Consiliului din 14 iunie 1966 privind comercializarea semințelor de cereale (JO L 125, 11.7.1966, p. 2309).

                     (7)

                        Directiva 2002/53/CE a Consiliului din 13 iunie 2002 privind Catalogul comun al soiurilor de plante agricole (JO L 193, 20.7.2002, p. 1).

                     (8)

                        Directiva 2002/54/CE a Consiliului din 13 iunie 2002 privind comercializarea semințelor de sfeclă (JO L 193, 20.7.2002, p. 12).

                     (9)

                        Directiva 2002/55/CE a Consiliului din 13 iunie 2002 privind comercializarea semințelor de legume (JO L 193, 20.7.2002, p. 33).

                     (10)

                        Directiva 2002/57/CE a Consiliului din 13 iunie 2002 privind comercializarea semințelor de plante oleaginoase și pentru fibre (JO L 193, 20.7.2002, p. 74).

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 23.12.2020
            COM(2020) 853 final
            ANEXĂ
            la Propunerea de
            DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
            de modificare a Deciziilor 2003/17/CE și 2005/834/CE ale Consiliului în ceea ce privește echivalența inspecțiilor în câmp și echivalența controalelor privind selecțiile conservative de plante agricole efectuate în Regatul Unit

               ANEXĂ

               1.În anexa I la Decizia 2003/17/CE, tabelul se modifică după cum urmează:

               (1)între rubricile pentru „CL” și „IL” se introduce următoarea rubrică:

                        „GB**

                        Department for Environment, Food & Rural Affairs

                        Sand Hutton, York YO41 1LZ

                        66/401/CEE 66/402/CEE 2002/54/CE

                        2002/57/CE

               _____________________

               (**)În conformitate cu Acordul privind retragerea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord din Uniunea Europeană și din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, în special cu articolul 5 alineatul (4) din Protocolul privind Irlanda/Irlanda de Nord, în coroborare cu anexa 2 la respectivul protocol, în sensul prezentei anexe, referințele la Regatul Unit nu includ Irlanda de Nord.”;

               (2)în nota de subsol (*), între „CL - Chile” și „IL - Israel” se introduce următorul text:

               „GB — Regatul Unit”.

               2.În anexa la Decizia 2005/834/CE, tabelul se modifică după cum urmează:

               (1)între rubricile pentru „CS” și „IL” se introduce următoarea rubrică:

                        „GB**

                        Department for Environment, Food & Rural Affairs

                        Sand Hutton, York YO41 1LZ

                        66/401/CEE 66/402/CEE 2002/54/CE

                        2002/55/CE

                        2002/57/CE

               _____________________

               (**)În conformitate cu Acordul privind retragerea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord din Uniunea Europeană și din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, în special cu articolul 5 alineatul (4) din Protocolul privind Irlanda/Irlanda de Nord, în coroborare cu anexa 2 la respectivul protocol, în sensul prezentei anexe, referințele la Regatul Unit nu includ Irlanda de Nord.”;

               (2)în nota de subsol (*), între „CS — Serbia și Muntenegru” și „IL — Israel” se introduce următorul text.

               „GB — Regatul Unit”.