               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 21.8.2015
            COM(2015) 389 final
            2015/0180(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată de Uniune la cea de-a 12-a sesiune a Adunării generale a OTIF în legătură cu anumite amendamente la Convenția privind transporturile internaționale feroviare (COTIF) și la apendicele acesteia

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               •Motivele și obiectivele propunerii

                  Propunerea de decizie a Consiliului are ca obiectiv stabilirea poziției Uniunii Europene în cadrul celei de-a 12-a Adunări generale a Organizației Interguvernamentale pentru Transporturile Internaționale Feroviare (OTIF), care urmează să se întrunească în perioada 29-30 septembrie 2015 pentru a discuta în legătură cu anumite amendamente la Convenția privind transporturile internaționale feroviare (COTIF), precum și la apendicele D (Reguli uniforme privind contractele de utilizare a vehiculelor în traficul feroviar internațional - CUV), F (Reguli uniforme privind validarea standardelor tehnice și adoptarea de specificații tehnice uniforme aplicabile materialului feroviar destinat a fi utilizat în traficul internațional - APTU) și G (Reguli uniforme privind admiterea din punct de vedere tehnic a materialului feroviar utilizat în traficul internațional - ATMF), care urmează să fie decise de Adunarea generală.

               •Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică

                  Amendamentele propuse la COTIF și la apendicele acesteia legate de dreptul Uniunii vizează explicit clarificarea domeniului de aplicare al apendicelor F și G, precum și rolurile deținătorului și al entității responsabile cu întreținerea, în conformitate cu legislația UE, în special Directiva privind siguranța feroviară
                     1
                  .

               •Coerența cu alte politici ale Uniunii

                  Amendamentele propuse la COTIF și la apendicele acesteia nu au legătură directă cu alte politici ale Uniunii.

               2.TEMEI JURIDIC, SUBSIDIARITATE ȘI PROPORȚIONALITATE

               •Temei juridic

                  Amendamentele la COTIF și la apendicele acesteia care urmează să fie discutate de către Adunarea generală a OTIF se referă la norme comune aplicabile transporturilor internaționale, efectuate către sau de pe teritoriul Uniunii sau care traversează teritoriul Uniunii. Propunerea de decizie a Consiliului vizează stabilirea poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice. Astfel, temeiul juridic al propunerii de decizie a Consiliului este articolul 91 din TFUE, coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               •Subsidiaritate (pentru competență neexclusivă)

                  Comisia Europeană propune doar o poziție a UE pentru modificări care au o legătură directă cu dreptul Uniunii, în special în materie de siguranță feroviară și interoperabilitate și pentru modificări de redactare care actualizează denumirea Uniunii Europene în conformitate cu Tratatul de la Lisabona.

               •Proporționalitate

                  Modificările substanțiale la COTIF și la apendicele acesteia clarifică domeniul de aplicare ale apendicelor F și G, precum și rolurile deținătorului și al entității responsabile cu întreținerea, în conformitate cu legislația UE, în special Directiva privind siguranța feroviară. Poziția Uniunii propusă este pe deplin în conformitate cu poziția Uniunii reprezentată de către Comitetului de revizuire al OTIF la cea de-a 25-a sesiune a sa prin Decizia Consiliului din 24 iunie 2014 de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, la sesiunea respectivă (2014/699/UE)
                     2
                  .

               •Alegerea instrumentului juridic

                  În conformitate cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE, Consiliul adoptă o decizie privind propunerea Comisiei sau a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate pentru a stabili poziția care urmează să fie reprezentată de către Uniune în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice.

               3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX-POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

               •Evaluări ex-post/verificări ale adecvării legislației existente

               Propunerile de modificare a COTIF și a apendicelor acesteia au fost dezbătute și votate de către Comitetului de revizuire al OTIF la cea de-a 25-a sesiune a sa din 25-26 iunie 2015 sau, în ceea ce privește revizuirea parțială a apendicelui B (Reguli uniforme privind contractul de transport feroviar internațional de marfă – CIM), prin procedura scrisă
                  3
               . Raportul explicativ consolidat a fost adoptat de Comitetul de revizuire prin procedura scrisă
                  4
               . Amendamentele la apendicele G (ATMF) și la apendicele D (CUV) au fost discutate în cadrul mai multor reuniuni ale grupurilor de lucru dedicate din cadrul Organizației Interguvernamentale pentru Transporturile Internaționale Feroviare (OTIF). Atât Comisia Europeană, cât și Agenția Europeană a Căilor Ferate (AEF) au participat activ la toate aceste reuniuni, împreună cu o serie de state membre. Discuțiile similare în grupurile de lucru dedicate din cadrul OTIF la care au participat Comisia Europeană și mai multe state membre privind apendicele B (CIM) și E (Reguli uniforme privind contractul de utilizare a infrastructurii în traficul feroviar internațional – CUI) nu au condus la propuneri de modificare formală care să fie adoptate în cadrul celei de a 12-a Adunări generale. În plus, Comisia Europeană a organizat un grup de lucru pentru statele membre ale UE și reprezentanți ai sectorului feroviar care au discutat propunerile de modificare formulate de statele membre ale UE care nu fuseseră discutate în cadrul celei de a 25-a sesiuni a Comitetului de revizuire al OTIF.

               •Consultări cu părțile interesate

                  Reprezentanți ai sectorului feroviar, cum ar fi Comunitatea Întreprinderilor Feroviare și a Administratorilor Infrastructurii Europeni (CER), Asociația managerilor căilor ferate europene (EIM), Comitetul internațional al transporturilor feroviare (CIT), Uniunea Internațională a Căilor Ferate (UIC), Asociația europeană a transporturilor feroviare de mărfuri (ERFA), Uniunea Internațională a Deținătorilor de Vagoane (UIP) au participat activ la discuțiile reuniunilor relevante menționate mai sus.

               •Obținerea și utilizarea expertizei

                  Nu este cazul.

               •Evaluarea impactului

                  Amendamentele propuse la COTIF și apendicele acesteia privind dreptul Uniunii se bazează pe legislația existentă a Uniunii, acesta fiind un obiectiv explicit al OTIF. Poziția care urmează să fie adoptată de Uniune este în deplină conformitate cu poziția adoptată de Consiliu pentru a 25-a sesiune a Comitetului de revizuire al OTIF (Decizia Consiliului 2014/699/UE). În consecință, nu a fost necesară nicio evaluare a impactului pentru această propunere.

               •Adecvarea reglementărilor și simplificarea

                  Nu se aplică.

               •Drepturi fundamentale

                  Propunerea nu are consecințe asupra drepturilor fundamentale.

               4.IMPLICAȚII BUGETARE

                  Propunerea nu are implicații bugetare.

               5.ALTE ELEMENTE

               •Planuri de punere în aplicare și modalități de monitorizare, evaluare și raportare

                  Amendamentele adoptate vor intra în vigoare în conformitate cu dispozițiile relevante ale COTIF. Nu sunt necesare planuri de punere în aplicare și modalități de monitorizare, evaluare și raportare în numele Uniunii Europene.

               •Documente explicative (pentru directive)

                  Nu se aplică.

               •Descriere detaliată a dispozițiilor specifice ale propunerii

               Uniunea a aderat la COTIF în iulie 2011 în virtutea Deciziei 2013/103/UE a Consiliului
                  5
               . COTIF este un acord mixt la care atât Uniunea, cât și toate statele membre sunt părți contractante. Anexa III la decizie stabilește procedurile interne pentru Consiliu, statele membre și Comisie în cadrul lucrărilor din OTIF. În domeniile care țin de competența exclusivă a UE, votul UE corespunde numărului de voturi ale tuturor statelor membre care sunt părți la COTIF. Există 26 de state membre ale UE care sunt și state membre ale OTIF. Cu toate acestea, un stat membru al UE nu a ratificat COTIF 1999, în timp ce trei state membre ale UE nu și-au retras declarațiile privind neaplicarea apendicelor E (CUI). F (APTU) și G (ATMF), făcute atunci când aceste apendice erau încă incompatibile cu legislația UE. În consecință, aceste state membre ale UE nu pot vota asupra amendamentelor care se referă la dispoziții pe care nu le aplică. OTIF are 44 de state membre active (aderarea a două state care nu sunt membre ale UE a fost suspendată până la reluarea traficului feroviar internațional, iar două state care nu sunt membre UE și-au pierdut drepturile de vot în conformitate cu prevederile COTIF).

               În conformitate cu articolul 34 de la titlul VI din COTIF, modificările Convenției propriu-zise, decise de Adunarea generală, intră în vigoare pentru toate părțile contractante la douăsprezece luni după aprobarea acestora de către două treimi din statele membre, cu excepția celor care au făcut o declarație înainte de intrarea în vigoare în sensul că nu aprobă modificările respective. Modificările aduse apendicelor la Convenție, decise de Adunarea generală, intră în vigoare pentru toate statele membre la douăsprezece luni după aprobarea acestora de către jumătate din statele membre care nu au făcut o declarație cu privire la neaplicarea apendicelor relevante în toate elementele lor, cu excepția celor care au făcut o declarație înainte de intrarea în vigoare în sensul că nu aprobă modificările respective.

               Adunarea generală poate specifica, la momentul adoptării unei modificări, că aceasta este de asemenea natură încât orice stat membru care va face o declarație de neaprobare și care nu va aproba modificarea în termen de optsprezece luni de la data intrării sale în vigoare va înceta, după expirarea acestei perioade, să mai fie un stat membru al OTIF.

               În cazul în care hotărârile Adunării generale se referă la apendicele la Convenție, aplicarea apendicelui în cauză se suspendă în întregime, de la intrarea în vigoare a deciziilor, pentru traficul în și între statele membre care au făcut o declarație de neaprobare a modificărilor.

               Începând cu data la care modificările Convenției sau ale apendicelor acesteia intră în vigoare, ele vor deveni obligatorii pentru Uniune și statele membre ale acesteia și vor face parte integrantă din acquis-ul Uniunii.

               În conformitate cu articolul 38 din titlul VII din COTIF, Uniunea Europeană, în calitate de organizație regională care a aderat la COTIF, poate exercita drepturile de care se bucură membrii săi în temeiul respectivei Convenții, în măsura în care acestea reglementează domenii pentru care este competentă.

               Propunerea de decizie a Consiliului prevede, în anexa sa, o listă detaliată a modificărilor preconizate, precizând modificările care pot fi acceptate de Uniune, așa cum au fost prezentate de Secretarul general la cea de-a 12-a Adunare generală. Unele amendamente preconizate, în special cele la articolele 12 și 20 din COTIF, precum și amendamentele la apendicele D, F și G sunt legate de legislația Uniunii privind siguranța feroviară și interoperabilitatea; acestea sunt considerate adecvate pentru un transport feroviar internațional sigur și fiabil, luând în considerare progresul tehnologic și, prin urmare, pot fi susținute. Amendamentele de redactare, cum ar fi cel al articolului 3 din COTIF, actualizează denumirea Uniunii Europene, în conformitate cu Tratatul de la Lisabona (amendamente similare au fost adoptate în cadrul în cursul celei de a 25-a sesiuni a Comitetului de revizuire pentru dispoziții aflate în competența acestui organism). Pentru alte amendamente (în special cele privind dispozițiile administrative și finanțarea OTIF), nu este propusă nicio poziție a UE.

               2015/0180 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată de Uniune la cea de-a 12-a sesiune a Adunării generale a OTIF în legătură cu anumite amendamente la Convenția privind transporturile internaționale feroviare (COTIF) și la apendicele acesteia

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 91 coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Uniunea a aderat la Convenția privind transporturile internaționale feroviare din 9 mai 1980, astfel cum a fost modificată prin Protocolul de la Vilnius din 3 iunie 1999 (denumită în continuare „Convenția COTIF”), în virtutea Deciziei 2013/103/UE a Consiliului din 16 iunie 2011 privind semnarea și încheierea Acordului între Uniunea Europeană și Organizația Interguvernamentală pentru Transporturile Internaționale Feroviare (OTIF) privind aderarea Uniunii Europene la Convenția respectivă
                  6
               .

               (2)Toate statele membre, cu excepția Ciprului și a Maltei, sunt părți contractante la și aplică Convenția COTIF.

               (3)Adunarea generală instituită în conformitate cu articolul 13 alineatul (1) litera (a) din Convenția COTIF urmează să decidă, în cadrul celei de a 12-a sesiuni, care urmează să aibă loc în perioada 29-30 septembrie 2015, cu privire la anumite amendamente la Convenția COTIF și la apendicele D (Reguli uniforme privind contractele de utilizare a vehiculelor în traficul feroviar internațional - CUV), F (Reguli uniforme privind validarea standardelor tehnice și adoptarea de specificații tehnice uniforme aplicabile materialului feroviar destinat a fi utilizat în traficul internațional - APTU) și G (Reguli uniforme privind admiterea din punct de vedere tehnic a materialului feroviar utilizat în traficul internațional - ATMF).

               (4)Poziția Uniunii privind punctele reținute în acest scop urmează să fie adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE, întrucât deciziile privind aceste amendamente care urmează să fie luate de Adunarea generală sunt acte cu efecte juridice, iar obiectul acestora intră în sfera de competență a Uniunii.

               (5)Amendamentele la Convenția COTIF au obiectivul (a) de a actualiza sarcinile Comitetului de experți tehnici și o trimitere la definiția „deținător”, în conformitate cu legislația UE și (b) de a modifica anumite norme privind finanțarea OTIF, auditul și raportarea acesteia, precum și modificări administrative minore.

               (6)Amendamentele la apendicele D (CUV) prezentate de Secretarul general al OTIF au obiectivul de a clarifica rolul deținătorului și al entității responsabile cu întreținerea în contractele de utilizare a vehiculelor în traficul feroviar internațional.

               (7)Amendamentele la Apendicele G (ATMF) și F (APTU) vizează clarificarea domeniului de aplicare a acestora prin eliminarea trimiterii la „alte materiale feroviare”.

               (8)Amendamentele sus-menționate intră în sfera de competență a Uniunii și sunt conforme cu legislația și cu obiectivele strategice ale Uniunii Europene și, prin urmare, ar trebui susținute de către Uniune.

               (9)Prin urmare, poziția Uniunii, astfel cum este prevăzută în anexa la prezenta decizie, ar trebui să fie adoptată. Poziția Uniunii ar trebui să fie reprezentată în cadrul Adunării generale,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               1.
                     Poziția care urmează să fie adoptată de Uniunea Europeană în cursul celei de a 12-a sesiuni a Adunării generale în cadrul Convenției privind transporturile internaționale feroviare este conformă cu anexa la prezenta decizie.

               2.
                     Reprezentanții Uniunii pot accepta, în cadrul Adunării generale, modificări minore ale documentelor menționate în anexa la prezenta decizie, fără o altă decizie a Consiliului.

               Articolul 2

               Deciziile care urmează să fie adoptate de către Adunarea generală se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, indicându-se data intrării lor în vigoare.

               Articolul 3

               Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

               Articolul 4

               Prezenta decizie se adresează Comisiei și statelor membre.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)
                  Directiva 2004/49/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind siguranța căilor ferate comunitare și de modificare a Directivei 95/18/CE a Consiliului privind acordarea de licențe întreprinderilor feroviare și a Directivei 2001/14/CE privind repartizarea capacităților de infrastructură feroviară și perceperea de tarife pentru utilizarea infrastructurii feroviare și certificarea siguranței (Directiva privind siguranța feroviară), JO L 164/44 din 30.4.2004, astfel cum a fost modificată prin mai multe acte legislative, în special Directiva 2008/110/CE a Parlamentului European și al Consiliului, JO L 345/62 din 23.12.2008.

                     (2)
                  Decizia Consiliului din 24 iunie 2014 de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul celei de a 25-a sesiuni a Comitetului de revizuire al OTIF în legătură cu anumite amendamente la Convenția privind transporturile internaționale feroviare (COTIF) și la apendicele acesteia, JO L 293/26 din 9.10.2014.

                     (3)
                  Circulara Comitetului de revizuire al OTIF A 55-25/505.2015 din 23.4.2015.

                     (4)
                  Circulara Comitetului de revizuire al OTIF A 55-25/504.2015 din 23.4.2015.

                     (5)
                  Decizia Consiliului din 16 iunie 2011 privind semnarea și încheierea Acordului între Uniunea Europeană și Organizația Interguvernamentală pentru Transporturile Internaționale Feroviare privind aderarea Uniunii Europene la Convenția privind transporturile internaționale feroviare (COTIF) din 9 mai 1980, astfel cum a fost modificată prin Protocolul de la Vilnius din 3 iunie 1999, JO L 51/1 din 23.2.2013.

                     (6)
                  JO L 51, 23.2.2013, p. 1.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 21.8.2015
            COM(2015) 389 final
            ANEXĂ
            privind
            Decizia Consiliului
            de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată de Uniune la cea de-a 12-a sesiune a Adunării generale a OTIF în legătură cu anumite amendamente la Convenția privind transporturile internaționale feroviare (COTIF) și la apendicele acesteia

               ANEXĂ

               privind

               Decizia Consiliului

               de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată de Uniune la cea de-a 12-a sesiune a Adunării generale a OTIF în legătură cu anumite amendamente la Convenția privind transporturile internaționale feroviare (COTIF) și la apendicele acesteia

               1.Introducere

               Secretarul general al Organizației Interguvernamentale pentru Transporturile Internaționale Feroviare (OTIF) a convocat cea de-a 12-a Adunare generală a organizației la Berna, în perioada 29-30 septembrie 2015.

               Obiectivul acestui document de lucru este de a detalia poziția coordonată a UE care va fi prezentată la Adunarea generală. Documentul a fost elaborat de către DG MOVE cu ajutorul altor servicii implicate ale Comisiei.

               2.Documente de referință

               Documentele referitoare la punctele de pe ordinea de zi au fost transmise statelor membre ale OTIF la 15 mai 2015 și sunt disponibile pe site-ul web al OTIF la următoarea adresă:

                  http://www.otif.org/en/law/general-assembly/working-documents-concerning-revision-of-cotif.html

               .

               3.Observații referitoare la punctele de pe ordinea de zi

               Punctul 1. Alegerea președintelui și ale vicepreședinților

               Documentul: nu există.

               Exercitarea drepturilor de vot: statele membre

               Poziție coordonată: nu există.

               Punctul 2. Adoptarea ordinii de zi

               Documente: AG 12/2, AG 12/2 Add.1.

               Exercitarea drepturilor de vot: statele membre.

               Poziție coordonată: nu există.

               Punctul 3. Constituirea comisiei de verificare

               Documentul: nu există.

               Exercitarea drepturilor de vot: statele membre

               Poziție coordonată: nu există.

               Punctul 4. Organizarea activității și desemnarea oricărei alte comisii considerate necesare

               Documentul: nu există.

               Exercitarea drepturilor de vot: statele membre

               Poziție coordonată: nu există.

               Punctul 5. Alegerea unui secretar general pentru perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2016 și 31 decembrie 2018

               Documente: AG 12/5, AG 12/5.1, AG 12/5.2.

               Exercitarea drepturilor de vot: statele membre

               Poziție coordonată: nu există.

               Ambii candidați pentru post provin din state membre ale UE (Austria și Franța).

               Punctul 6. Membrii OTIF — Situația generală

               Documentul: AG 12/6.

               Exercitarea drepturilor de vot: nu este cazul.

               Poziție coordonată: nu există.

               Punctul 7. Cadru bugetar

               Documente: AG 12/7.1, AG 12/7.2.

               Exercitarea drepturilor de vot: statele membre

               Poziție coordonată: nu există.

               Punctul 8. Revizuirea parțială a COTIF - Convenția de bază

               Documente: AG 12/8, AG 12/8 Add. 1, AG 12/8 Add. 2.

               Exercitarea drepturilor de vot: statele membre

               Poziție coordonată:

               Amendamentele la articolul 3 (Cooperarea internațională) trebuie susținute (modificare de redactare pentru a înlocui trimiterea la „Comunitățile Europene” cu o trimitere la „Uniunea Europeană”).

               Amendamentele la articolul 12 (Executarea sentințelor. Aplicarea sechestrelor) trebuie sprijinite, deoarece modifică definiția „deținătorului” în conformitate cu legislația UE.

               Amendamentele la articolul 20 (Comitetul de experți tehnici) trebuie sprijinite, deoarece sunt necesare pentru a actualiza regulile uniforme APTU și ATMF astfel încât să rămână conforme cu legislația UE.

               Alte amendamente: nu este necesară o poziție a UE.

               Punctul 9. Revizuirea parțială a apendicelui B (Reguli uniforme CIM)

               Documentul: AG 12/9.

               Exercitarea drepturilor de vot: statele membre.

               Poziție coordonată: să ia act de raportul Secretarului general privind progresele înregistrate și continuarea lucrărilor privind revizuirea prezentului apendice.

               Punctul 10. Revizuirea parțială a apendicelui D (Reguli uniforme CUV)

               Documente: AG 12/10, AG 12/10 Add. 1, AG 12/10 Add. 2, AG 12/10 Add. 3.

               Exercitarea drepturilor de vot: UE.

               Poziție coordonată:

               Amendamentele la articolul 9 și la Raportul explicativ trebuie sprijinite, în conformitate cu poziția UE reprezentată la cea de a 25-a sesiune a Comitetului de revizuire al OTIF
                  1
               , deoarece clarifică rolul deținătorului și al entității însărcinate cu întreținerea, în conformitate cu legislația UE.

               Noul articol 1a propus de Germania în documentul AG 12/10 Add. 3 a fost discutat și sprijinit de un grup de lucru al UE format din reprezentanți ai statelor membre și ai sectorului feroviar, care s-a reunit la 26 noiembrie 2014. De asemenea, o dispoziție similară există și în CIM (articolul 2 — Prescripții de drept public). Prin urmare, această propunere urmează să fie și ea susținută.

               Punctul 11. Revizuirea parțială a apendicelui F (Reguli uniforme APTU)

               Documentul: AG 12/11.

               Exercitarea drepturilor de vot: UE

               Poziție coordonată: amendamentul la articolul 3, care vizează clarificarea domeniului de aplicare a directivei prin eliminarea sintagmei „alte materiale feroviare”, precum și modificarea relevantă a raportului explicativ, trebuie sprijinit.

               Punctul 12. Revizuirea apendicelui G (Reguli uniforme ATMF)

               Documentul: AG 12/12.

               Exercitarea drepturilor de vot: UE

               Poziție coordonată: amendamentele la articolele 1 și 3, care vizează clarificarea domeniului de aplicare a directivei prin eliminarea sintagmei „alte materiale feroviare”, precum și modificarea relevantă a raportului explicativ, trebuie sprijinite.

               Punctul 13. Raportul explicativ revizuit și consolidat

               Documente: AG 12/13, AG 12/13 Add.1-10.

               Exercitarea drepturilor de vot: statele membre

               Poziție coordonată: să ia act de versiunea revizuită și consolidată a raportului explicativ și să îl mandateze pe Secretarul general să includă explicațiile adoptate de prezenta Adunare generală care se referă la modificările la COTIF și la apendicele acesteia adoptate de prezenta Adunare generală.

               Punctul 14. Legea unificată a căilor ferate

               Documentul: AG 12/14.

               Exercitarea drepturilor de vot: statele membre

               Poziție coordonată: nu există.

               Punctul 15. Raportul privind activitățile Comitetului administrativ în perioada cuprinsă între 1 octombrie 2012 și 30 septembrie 2015

               Documentul: AG 12/15.

               Exercitarea drepturilor de vot: statele membre

               Poziție coordonată: nu există.

               Punctul 16. Alegerea Comitetului administrativ pentru perioada cuprinsă între 1 octombrie 2015 și 30 septembrie 2018 (componență și președinție)

               Documentul: AG 12/16.

               Exercitarea drepturilor de vot: statele membre

               Poziție coordonată: nu există.

               Punctul 17. Data provizorie pentru cea de a 13-a Adunare generală

               Documentul: nu există.

               Exercitarea drepturilor de vot: nu este cazul.

               Poziție coordonată: nu există.

               Punctul 18. Chestiuni diverse

               Documentul: nedisponibil.

               Exercitarea drepturilor de vot: de decis la fața locului, dacă este necesar.

               Poziție coordonată: de decis la fața locului, dacă este necesar.

               Punctul 19. Orice mandate ale adunării generale

               Documentul: nedisponibil.

               Exercitarea drepturilor de vot: de decis la fața locului, dacă este necesar.

               Poziție coordonată: de decis la fața locului, dacă este necesar.

               Punctul 20. Rapoartele comisiilor, dacă este necesar

               Documentul: nedisponibil.

               Exercitarea drepturilor de vot: de decis la fața locului, dacă este necesar.

               Poziție coordonată: de decis la fața locului, dacă este necesar.

               Punctul 21. Adoptarea deciziilor, mandatul, recomandările și alte documente ale adunării generale (document final)

               Documentul: nedisponibil.

               Exercitarea drepturilor de vot: statele membre

               Poziție coordonată: de decis la fața locului.

                     (1)
                  Decizia Consiliului din 24 iunie 2014 de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul celei de a 25-a sesiuni a Comitetului de revizuire al OTIF în legătură cu anumite amendamente la Convenția privind transporturile internaționale feroviare (COTIF) și la apendicele acesteia (2014/699/UE) , JO L 293/26 din 9.10.2014.


title: Propunere de decizie a Consiliului privind contribuţiile financiare care trebuie plătite de statele membre pentru a finanţa Fondul european de dezvoltare (tranşa a 3-a pe 2009)

text:
Anunţ juridic important

|

52009PC0575

	[pic] | COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE |Bruxelles, 19.10.2009COM(2009)575 finalPropunere deDECIZIE A CONSILIULUIprivind contribuțiile financiare care trebuie plătite de statele membre pentru a finanța Fondul european de dezvoltare (tranșa a 3-a pe 2009)EXPUNERE DE MOTIVEAcordul intern și regulamentul financiar al celui de al 10-lea FED prevăd o nouă procedură pentru solicitările de contribuții care trebuie să fie plătite de statele membre pentru a finanța FED-ul. În conformitate cu articolul 157 din regulamentul financiar, această nouă procedură se aplică pentru prima dată pentru contribuțiile aferente exercițiului 2009 („N+2” în sensul acestui provizion pentru cheltuieli neprevăzute).În conformitate cu articolul 57 alineatul (5) din regulamentul financiar, prezenta propunere se referă la:-  valoarea celei de a treia tranșe a contribuției pentru 2009 („n+1” în sensul procedurilor permanente prevăzute la articolul menționat anterior);În conformitate cu articolul 57 alineatul (7) din regulamentul financiar, se precizează suma pentru care gestiunea este asigurată de Comisie și suma pentru care gestiunea este asigurată de BEI.În conformitate cu articolul 145 din regulamentul financiar, BEI i-a transmis Comisiei estimările sale actualizate cu privire la angajamentele și plățile din cadrul instrumentelor a căror gestiune este asigurată de aceasta.În conformitate cu articolul 57 alineatul (5) din regulamentul financiar, Consiliul trebuie să decidă în legătură cu această propunere în termen de cel mult 21 de zile calendaristice de la prezentarea de către Comisie a propunerii sale, iar statele membre trebuie să verse a treia tranșă a contribuției în termen de cel mult 21 de zile calendaristice de la data la care le este notificată decizia Consiliului.Articolul 58 alineatul (2) din regulamentul financiar prevede că solicitările de contribuții utilizează mai întâi, succesiv, sumele stabilite pentru FED-urile anterioare. Prin urmare, solicitările de contribuții care fac obiectul prezentei propuneri se referă la sumele corespunzătoare celui de al 9-lea FED.Trebuie avut în vedere faptul că articolul 60 alineatul (1) din regulamentul financiar prevede că, în cazul în care tranșele de contribuții exigibile nu sunt achitate la termenele stabilite, statul membru respectiv va trebui să plătească o dobândă pentru suma neachitată, conform procedurilor stabilite la același articol.Propunere deDECIZIE A CONSILIULUIprivind contribuțiile financiare care trebuie plătite de statele membre pentru a finanța Fondul european de dezvoltare (tranșa a 3-a pe 2009)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,având în vedere acordul intern între reprezentanții guvernelor statelor membre, reuniți în cadrul Consiliului, privind finanțarea și gestionarea ajutoarelor comunitare în cadrul protocolului financiar la Acordul de parteneriat între statele din Africa, zona Caraibelor și Pacific și Comunitatea Europeană și statele sale membre, semnat la Cotonou (Benin) la 23 iunie 2000, și privind alocarea de asistență financiară pentru țările și teritoriile de peste mări cărora li se aplică partea a patra din Tratatul CE[1], și în special articolul 10 alineatul (1),având în vedere Acordul intern între reprezentanții guvernelor statelor membre, reuniți în cadrul Consiliului, privind finanțarea ajutoarelor comunitare în baza cadrului financiar multianual pentru perioada 2008-2013 în conformitate cu Acordul de parteneriat ACP-CE și privind alocarea de asistență financiară pentru țările și teritoriile de peste mări cărora li se aplică dispozițiile părții a patra din Tratatul CE[2], și în special articolul 7,având în vedere regulamentul financiar din 18 februarie 2008, aplicabil celui de al 10-lea Fond european de dezvoltare (denumit în continuare „regulamentul financiar al celui de al 10lea FED”)[3] , în special articolul 57 și articolul 58 alineatul (2),având în vedere propunerea Comisiei[4],întrucât:(1) Articolul 58 alineatul (2) din regulamentul financiar al celui de al 10-lea Fond european de dezvoltare (denumit în continuare „FED-ul”) prevede că solicitările de contribuții utilizează succesiv sumele stabilite pentru FED-urile anterioare. Prin urmare, ar trebui să se facă o solicitare de fonduri în cadrul celui de al 9-lea FED.(2) În conformitate cu articolul 145 primul paragraf din regulamentul financiar al celui de al 10-lea FED, Banca Europeană de Investiții i-a comunicat Comisiei estimările actualizate cu privire la angajamentele și plățile din cadrul instrumentelor a căror gestiune este asigurată de aceasta.(3) În temeiul articolului 157 din regulamentul financiar al celui de al 10-lea FED, procedura stabilită la articolele 57 – 61 ar trebui să se aplice pentru prima data în 2009. În conformitate cu această procedură, Comisia prezintă o propunere care stabilește valoarea celei de a treia tranșe a contribuției pentru 2009. Consiliul trebuie să se pronunțe în termen de cel mult 21 de zile calendaristice de la prezentarea de către Comisie a propunerii sale, iar statele membre trebuie să verse a treia tranșă a contribuției în termen de cel mult 21 de zile calendaristice de la data la care le este notificată decizia Consiliului,ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:Articolul 1Contribuțiile pe care statele membre trebuie să le plătească Comisiei și Băncii Europene de Investiții în cadrul celei de a treia tranșe pentru 2009, pentru a finanța FED-ul, sunt prezentate în tabelul din anexa la prezenta decizie.Articolul 2Prezenta decizie se aplică de la data adoptării.Articolul 3Prezenta decizie se adresează statelor membre care contribuie la cel de al 9-lea FED.Adoptată la Bruxelles,Pentru ConsiliuPreședinteleANEXĂContribuții la a treia tranșă pe 2009 (în euro)[pic][1] JO L 317, 15.12.2000, p. 355.[2] JO L 247, 9.9.2006, p. 32.[3] JO L 78, 19.3.2008, p. 1.[4] JO C …, …, p. ….


title: Propunere de decizie a Consiliului privind acordarea unor competențe specifice Băncii Centrale Europene referitoare la funcționarea Comitetului european pentru riscuri sistemice {COM(2009) 499 final} {COM(2009) 501 final} {COM(2009) 502 final} {COM(2009) 503 final} {SEC(2009) 1234} {SEC(2009) 1235}

text:
Anunţ juridic important

|

52009PC0500

	[pic] | COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE |Bruxelles, 23.9.2009COM(2009) 500 final2009/0141 (AVC)Propunere deDECIZIE A CONSILIULUIprivind acordarea unor competențe specifice Băncii Centrale Europene referitoare la funcționarea Comitetului european pentru riscuri sistemice{COM( 2009) 499 final}{COM(2009) 501 final}{COM(2009) 502 final}{COM(2009) 503 final}{SEC(2009) 1234}{SEC(2009) 1235}2009/0141 (AVC)Propunere deDECIZIE A CONSILIULUIprivind acordarea unor competențe specifice Băncii Centrale Europene referitoare la funcționarea Comitetului european pentru riscuri sistemiceCONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene și, în special, articolul 105 alineatul (6),având în vedere propunerea Comisiei[1],având în vedere avizul Băncii Centrale Europene[2],având în vedere avizul conform al Parlamentului European[3]întrucât:(1) Criza financiară a pus în evidență importante lacune în domeniul supravegherii financiare, care nu a reușit să prevină acumularea de riscuri excesive în sectorul financiar și a subliniat în special punctele slabe la nivelul supravegherii macroprudențiale existente.(2) În noiembrie 2008, Comisia a încredințat unui grup la nivel înalt prezidat de Dl Jacques de Larosière („grupul Larosière”) misiunea de a propune Comisiei recomandări cu privire la modalitățile de consolidare a mecanismelor europene de supraveghere, în vederea unei protecții mai eficiente a cetățenilor și pentru a reinstaura încrederea în sistemul financiar.(3) În raportul său final, prezentat la 25 februarie 2009, grupul Larosière a recomandat, printre altele, înființarea unui organism la nivel comunitar care să fie însărcinat cu supravegherea riscurilor din întregul sistem financiar.(4) În comunicarea sa intitulată „Stimularea redresării economice europene” din 4 martie 2009[4], Comisia a salutat și sprijinit recomandările formulate de grupul Larosière. În cadrul reuniunii din 19 și 20 martie 2009, Consiliul European a convenit asupra necesității de ameliorare a reglementării și supravegherii instituțiilor financiare din cadrul UE și asupra utilizării raportului grupului Larosière ca bază de acțiune.(5) În comunicarea sa intitulată „Supravegherea financiară europeană” din 27 mai 2009[5], Comisia a inițiat o serie de reforme ale mecanismelor actuale de asigurare a stabilității financiare la nivelul UE, în special crearea unui Consiliu european pentru riscuri sistemice (CERS) responsabil cu supravegherea macroprudențială. Consiliul din 9 iunie 2009 și Consiliul European, în cadrul reuniunii din 18 și 19 iunie, au sprijinit opinia Comisiei și au salutat intenția acesteia de a înainta propuneri legislative prin care noul cadru să fie implementat integral.(6) Prin Regulamentul (CE) nr. …/2009 al Parlamentului European și al Consiliului[6], se instituie o supraveghere macroprudențială a sistemului financiar la nivel comunitar și se înființează Comitetul european pentru riscuri sistemice (CERS).(7) Dată fiind experiența deținută de Banca Centrală Europeană (BCE) în materie de supraveghere macroprudențială, aceasta poate avea o contribuție semnificativă la supravegherea macroprudențială eficientă în sectorul financiar din Uniunea Europeană.(8) La 9 iunie 2009, Consiliul a decis că BCE trebuie să furnizeze suport analitic, statistic, administrativ și logistic pentru CERS. Opțiunea prevăzută în Tratat de a atribui BCE misiuni specifice referitoare la politicile privind supravegherea prudențială trebuie, prin urmare, exercitată prin acordarea BCE a funcției de secretariat al CERS,ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:Articolul 1 ComponențaPreședintele și vicepreședintele Băncii Centrale Europene sunt membri ai consiliului general al Comitetului european pentru riscuri sistemice, denumit în continuare CERS, conform Regulamentului XXXX privind înființarea acestuia.Articolul 2 Sprijin acordat CERSBanca Centrală Europeană îndeplinește funcția de secretariat al CERS și, prin urmare, acordă acestuia sprijin analitic, statistic, logistic și administrativ. Misiunea secretariatului, definită la articolul 4 alineatul (4) din Regulamentul XXX include în special:1.  pregătirea reuniunilor CERS;2.  în conformitate cu articolul 5 din prezenta decizie, colectarea și procesarea de informații, inclusiv informații statistice, în numele CERS și în vederea îndeplinirii atribuțiilor acestuia;3.  pregătirea analizelor necesare pentru îndeplinirea atribuțiilor CERS;4.  sprijinirea CERS în cooperarea internațională la nivel administrativ cu alte organisme pe probleme de supraveghere macroprudențială;5.  sprijinirea lucrărilor comitetului consultativ tehnic.Articolul 3 Organizarea secretariatului1. BCE alocă resurse umane și financiare suficiente pentru îndeplinirea misiunii sale de a asigura funcția de secretariat al CERS.2. Șeful secretariatului este numit de către BCE, după consultarea consiliului general al CERS.Articolul 4 Management1. Președintele consiliului general transmite instrucțiuni șefului secretariatului în numele CERS.2. Șeful secretariatului sau reprezentantul său participă la reuniunile consiliului general și ale comitetului director al CERS.Articolul 5 Colectarea de informații în numele CERS1. CERS stabilește ce informații sunt necesare pentru îndeplinirea atribuțiilor CERS. În acest scop, secretariatul colectează informațiile atât în mod regulat, cât și ad hoc, în conformitate cu dispozițiile de la articolul 6 referitoare la confidențialitate.2. Secretariatul poate solicita informații, în formă individuală, de rezumat sau colectivă, cu privire la instituțiile financiare sau piețele relevante pentru atribuțiile CERS, din partea Autorităților europene de supraveghere și, în cazurile prevăzute la articolul 15 din Regulamentul CE nr. …./2009, din partea autorităților naționale de supraveghere, a băncilor centrale naționale sau a altor autorități ale statelor membre.3. Colectarea de informații în numele CERS poate include date comunitare, date referitoare la zona euro și date naționale, atât cumulate cât și individuale, acestea din urmă în baza unei cereri motivate. Înainte de a înainta o cerere pentru colectarea de date, secretariatul consultă inițial statisticile existente produse, difuzate și elaborate atât de Sistemul Statistic European, cât și de Sistemul European al Băncilor Centrale (SEBC) și apoi consultă Autoritatea europeană de supraveghere relevantă pentru a se asigura de proporționalitatea cererii respective.4. Secretariatul pune la dispoziția Autorităților europene de supraveghere informațiile referitoare la riscurile sistemice necesare pentru îndeplinirea atribuțiilor acestora.Articolul 6 Confidențialitatea datelor și a documentelor1. Fără a aduce atingere aplicării dreptului penal, nicio informație confidențială primită de secretariat în contextul îndeplinirii atribuțiilor sale nu poate fi divulgată niciunei persoane sau autorități din afara CERS, cu excepția prezentării sale într-o formă sintetică sau cumulată, astfel încât instituțiile financiare individuale să nu poată fi identificate.2. Secretariatul asigură confidențialitatea documentelor înaintate CERS și comitetului director al CERS, precum și a procedurilor acestor organisme.3. BCE asigură confidențialitatea datelor primite în vederea îndeplinirii atribuțiilor sale în temeiul prezentei decizii. BCE prevede mecanisme interne și adoptă norme interne pentru asigurarea protecției datelor colectate în numele CERS. BCE respectă normele aplicabile în materie de păstrare a secretului profesional.4. Informațiile deținute de BCE ca urmare a aplicării prezentei decizii sunt utilizate numai în scopurile menționate la articolul 2.Articolul 7 Clauza de revizuireConsiliul examinează prezenta decizie la trei ani de la data prevăzută la articolul 8, pe baza unui raport al Comisiei, și stabilește dacă prezenta decizie trebuie revizuită, după primirea avizului BCE.Articolul 8 AplicabilitatePrezenta decizie se aplică de la ZZ/LL/AAAA; [aceeași dată ca și regulamentul]Articolul 9 DestinatarPrezenta decizie se adresează Băncii Centrale Europene.Adoptată la Bruxelles,Pentru ConsiliuPreședintele [1] JO C , , p. .[2] JO C , , p. .[3] JO C , , p. .[4] COM(2009) 114.[5] COM(2009) 252.[6] JO L , , p. .


Anunţ juridic important

|

52008PC0669

Propunere de decizie a Consiliului de autorizare a introducerii pe piaţă a produselor care conţin, sunt compuse sau fabricate din soia modificată genetic MON89788 (MON-89788-1) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European şi al Consiliului (Numai textele în limbile franceză şi olandeză sunt autentice) (Text cu relevanţă pentru SEE)  /* COM/2008/0669 final */

	[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |Bruxelles, 22.10.2008COM(2008) 669 finalPropunere deDECIZIE A CONSILIULUIde autorizare a introducerii pe piață a produselor care conțin, sunt compuse sau fabricate din soia modificată genetic MON89788 (MON-89788-1) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European și al Consiliului(Numai textele în limbile franceză și olandeză sunt autentice)(Text cu relevanță pentru SEE)(prezentată de Comisie)EXPUNERE DE MOTIVEPropunerea anexată de decizie a Consiliului se referă la produsele alimentare și furajele care conțin, sunt compuse sau fabricate din soia modificată genetic MON89788, pentru care Monsanto Europe S.A a înaintat autorității competente din Țările de Jos, la 31 octombrie 2006, o cerere de introducere pe piață, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 privind produsele alimentare și furajele modificate genetic.Propunerea anexată se referă, de asemenea, la introducerea pe piață a altor produse care conțin sau sunt compuse din soia MON89788, având aceleași utilizări ca orice altă varietate de soia, cu excepția cultivării.La 11 iulie 2008, Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară a emis un aviz favorabil în conformitate cu articolele 6 și 18 din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 și a concluzionat că este puțin probabil ca introducerea pe piață a produselor care conțin, sunt compuse sau fabricate din soia MON89788, astfel cum este descris în cerere, să determine efecte negative asupra sănătății umane sau animale sau asupra mediului.În acest context, la 29 septembrie 2008, a fost înaintat spre votare Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală un proiect de decizie a Comisiei de autorizare a introducerii pe piața comunitară a produselor care conțin, sunt compuse sau fabricate din soia modificată genetic MON89788. Comitetul nu a emis niciun aviz: doisprezece state membre (160 de voturi) au votat în favoarea proiectului, șase state membre (69 de voturi) au votat împotriva acestuia, șapte state membre (106 voturi) s-au abținut, iar două state membre (10 voturi) nu au fost reprezentate.Prin urmare, în temeiul articolului 35 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 și în conformitate cu articolul 5 din Decizia 1999/468/CE a Consiliului, Comisia trebuie să prezinte Consiliului o propunere cu privire la măsurile care urmează să fie adoptate, Consiliul având la dispoziție trei luni în care să hotărască cu majoritate calificată și să informeze Parlamentul.Propunere deDECIZIE A CONSILIULUIde autorizare a introducerii pe piață a produselor care conțin, sunt compuse sau fabricate din soia modificată genetic MON89788 (MON-89788-1) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European și al Consiliului(Numai textele în limbile franceză și olandeză sunt autentice)(Text cu relevanță pentru SEE)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 septembrie 2003 privind produsele alimentare și furajele modificate genetic[1], în special articolele 7 alineatul (3) și 19 alineatul (3),având în vedere propunerea Comisiei,întrucât:(1) La 31 octombrie 2006, Monsanto Europe S.A. a prezentat autorității competente din Țările de Jos, în conformitate cu articolele 5 și 17 din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003, o cerere de introducere pe piață a produselor și ingredientelor alimentare și a furajelor care conțin, sunt compuse sau fabricate din soia MON89788 (denumită în continuare „cererea”).(2) Cererea se referă, de asemenea, la introducerea pe piață a altor produse care conțin sau sunt compuse din soia MON89788 și care sunt destinate acelorași utilizări ca orice altă varietate de soia, cu excepția cultivării. Prin urmare, în conformitate cu articolele 5 alineatul (5) și 17 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003, cererea include datele și informațiile cerute în anexele III și IV la Directiva 2001/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 martie 2001 privind diseminarea deliberată în mediu a organismelor modificate genetic și de abrogare a Directivei 90/220/CEE a Consiliului[2], precum și informații și concluzii privind evaluarea riscului efectuată în conformitate cu principiile stabilite în anexa II la Directiva 2001/18/CE.(3) La 11 iulie 2008, Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (EFSA) a emis un aviz favorabil în conformitate cu articolele 6 și 18 din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 și a concluzionat că este puțin probabil ca introducerea pe piață a produselor care conțin, sunt compuse sau fabricate din soia MON89788, astfel cum sunt descrise în cerere („produsele”), să determine efecte negative asupra sănătății umane sau animale sau asupra mediului, în contextul utilizărilor prevăzute[3]. În avizul său, EFSA a luat în considerare toate întrebările specifice și problemele semnalate de statele membre în cadrul consultării autorităților naționale competente, astfel cum se prevede la articolul 6 alineatul (4) și la articolul 18 alineatul (4) din regulamentul respectiv.(4) În avizul său, EFSA a concluzionat, de asemenea, că planul de monitorizare a mediului, constând într-un plan general de supraveghere prezentat de solicitant, este în conformitate cu utilizarea prevăzută pentru produse.(5) Având în vedere considerațiile precedente, autorizația pentru produsele în cauză ar trebui acordată.(6) Trebuie alocat un identificator unic fiecărui OMG, în conformitate cu dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 65/2004 al Comisiei din 14 ianuarie 2004 de stabilire a unui sistem de elaborare și alocare a unor identificatori unici pentru organismele modificate genetic[4].(7) Pe baza avizului emis de EFSA, pentru produsele și ingredientele alimentare și furajele care conțin, sunt compuse sau fabricate din soia MON89788, nu sunt necesare alte cerințe specifice de etichetare decât cele prevăzute la articolele 13 alineatul (1) și 25 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003. Cu toate acestea, pentru a asigura folosirea produselor în limitele autorizației acordate prin prezenta decizie, etichetarea furajelor care conțin sau sunt compuse din OMG și a altor produse decât cele alimentare și furajere care conțin sau sunt compuse din OMG necesitând autorizație trebuie să fie completată cu o indicație clară care să specifice că produsele în cauză nu se folosesc pentru cultivare.(8) În mod similar, avizul EFSA nu justifică impunerea unor condiții sau restricții specifice pentru introducerea pe piață și/sau a unor condiții sau restricții specifice pentru folosire și manipulare, inclusiv a unor norme de monitorizare după introducerea pe piață sau a unor condiții specifice pentru protejarea anumitor ecosisteme/medii și/sau anumitor zone geografice, astfel cum este prevăzut la articolul 6 alineatul (5) litera (e) și la articolul 18 alineatul (5) litera (e) din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003.(9) Toate informațiile relevante privind autorizarea produselor trebuie introduse în registrul comunitar al produselor alimentare și al furajelor modificate genetic, în conformitate cu dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 1829/2003.(10) Articolul 4 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1830/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 septembrie 2003 privind trasabilitatea și etichetarea organismelor modificate genetic și trasabilitatea produselor destinate alimentației umane sau animale, produse din organisme modificate genetic, și de modificare a Directivei 2001/18/CE[5] stabilește cerințele de etichetare a produselor care conțin sau sunt compuse din OMG.(11) Prezenta decizie se notifică, prin Centrul de schimb de informații în domeniul biosecurității, părților semnatare ale Protocolului de la Cartagena privind biosecuritatea la Convenția privind diversitatea biologică, în conformitate cu articolele 9 alineatul (1) și 15 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 1946/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 iulie 2003 privind deplasările transfrontaliere de organisme modificate genetic[6].(12) Solicitantul a fost consultat cu privire la măsurile stipulate în prezenta decizie.(13) Comitetul permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală nu a emis un aviz în termenul stabilit de președinte,ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:Articolul 1 Organism modificat genetic și identificator unicPlantei de soia modificată genetic ( Glycine max ) MON89788, după cum se specifică la litera (b) a anexei la prezenta decizie, i se alocă identificatorul unic MON-89788-1, astfel cum se specifică în Regulamentul (CE) nr. 65/2004.Articolul 2AutorizareUrmătoarele produse sunt autorizate în sensul articolului 4 alineatul (2) și al articolului 16 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003, în conformitate cu condițiile stabilite în prezenta decizie:(a) produse și ingrediente alimentare care conțin, sunt compuse sau fabricate din soia MON-89788-1;(b) furaje care conțin, sunt compuse sau fabricate din soia MON-89788-1;(c) produse altele decât cele alimentare și furajere care conțin sau sunt compuse din soia MON-89788-1, destinate acelorași utilizări ca orice altă varietate de soia, cu excepția cultivării.Articolul 3 Etichetare1. În sensul cerințelor de etichetare stabilite la articolele 13 alineatul (1) și 25 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 și la articolul 4 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1830/2003, „denumirea organismului” este „soia”.2. Cuvintele „nu este destinat cultivării” apar pe eticheta și în documentele însoțitoare ale produselor care conțin sau sunt compuse din soia MON-89788-1 menționate la articolul 2 literele (b) și (c).Articolul 4 Monitorizarea efectelor asupra mediului1. Titularul autorizației se asigură că planul de monitorizare a efectelor asupra mediului este instituit și pus în aplicare, astfel cum este stabilit la litera (h) din anexă.2. Titularul autorizației prezintă Comisiei rapoarte anuale cu privire la punerea în aplicare și la rezultatele activităților stabilite în planul de monitorizare.Articolul 5Registrul comunitarInformațiile prezente în anexa la prezenta decizie se introduc în registrul comunitar al produselor alimentare și furajere modificate genetic, în conformitate cu dispozițiile articolului 28 din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003.Articolul 6Titularul autoriza țieiTitularul autorizației este Monsanto Europe S.A., Belgia, reprezentând Monsanto Company, Statele Unite ale Americii.Articolul 7ValabilitatePrezenta decizie se aplică pentru o perioadă de 10 ani de la data notificării sale.Articolul 8DestinatarPrezenta decizie se adresează Monsanto Europe S.A., Avenue de Tervuren 270-272, B-1150 Bruxelles - Belgia.Adoptată la Bruxelles,Pentru Consiliu,PreședinteleANEXĂ(a) Solicitantul și titularul autorizației:Nume: Monsanto Europe S.A.Adresă: Avenue de Tervuren 270-272, B-1150 Bruxelles - BelgiaÎn numele Monsanto Company - 800 N. Lindbergh Boulevard – St. Louis, Missouri 63167 – Statele Unite ale Americii.(b) Denumirea și caracteristicile produselor:(1) Produse și ingrediente alimentare care conțin, sunt compuse sau fabricate din soia MON-89788-1;(2) Furaje care conțin, sunt compuse sau fabricate din soia MON-89788-1;(3) Produse altele decât cele alimentare și furajere care conțin sau sunt compuse din soia MON-89788-1, destinate acelorași utilizări ca orice altă varietate de soia, cu excepția cultivării.Soia modificată genetic MON-89788-1, conform descrierii din cerere, exprimă proteina CP4 EPSPS care conferă toleranță la erbicidul glifosat.(c) Etichetare:(1) În sensul cerințelor de etichetare specifice stabilite la articolele 13 alineatul (1) și 25 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 și la articolul 4 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1830/2003, „denumirea organismului” este „soia”;(2) Cuvintele „nu este destinat cultivării” apar pe eticheta și în documentele însoțitoare ale produselor care conțin sau sunt compuse din soia MON-89788-1, menționate la articolul 2 literele (b) și (c) din prezenta decizie.(d) Metodă de detecție:-  Metoda de cuantificare a plantelor de soia MON-89788-1 bazată pe reacția în lanț a polimerazei (PCR) în timp real și specifică de eveniment;-  Validată pe semințe de laboratorul comunitar de referință înființat în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1829/2003, publicată la adresa http://gmo-crl.jrc.ec.europa.eu/statusofdoss.htm;-  Material de referință: AOCS 0906-A și AOCS 0906-B, disponibile prin intermediul American Oil Chemists Society la http://www.aocs.org/tech/crm/soybean.cfm.(e) Identificator unic:MON-89788-1(f) Informații necesare în temeiul anexei II la Protocolul de la Cartagena privind biosecuritatea la Convenția privind diversitatea biologică:Centrul de schimb de informații în domeniul biosecurității (Biosafety Clearing-House), număr de înregistrare: a se vedea [ a se completa după notificare ].(g) Condiții sau restricții privind introducerea pe piață, folosirea sau manipularea produselor:Nu sunt necesare.(h) Plan de monitorizarePlanul de monitorizare a efectelor asupra mediului în conformitate cu anexa VII la Directiva 2001/18/CE.[Link: plan publicat pe internet ](i) Cerințe de monitorizare după introducerea pe piață pentru utilizarea ca aliment destinat consumului umanNu sunt necesare.Notă: Este posibil ca linkurile către documentele relevante să necesite a fi modificate în timp. Aceste modificări vor fi puse la dispoziția publicului prin actualizarea registrului comunitar al produselor alimentare și al furajelor modificate genetic. [1] JO L 268, 18.10.2003, p. 1.[2] JO L 106, 17.4.2001, p. 1.[3] http://www.efsa.europa.eu/EFSA/efsa_locale-1178620753816_1178620787358.htm[4] JO L 10, 16.1.2004, p. 5.[5] JO L 268, 18.10.2003, p. 24.[6] JO L 287, 5.11.2003, p. 1.


Anunţ juridic important

|

52008PC0685(01)

Propunere de decizie a Consiliului privind semnarea în numele Comunităţii şi aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului dintre Comunitatea Europeană şi Confederaţia Elveţiană de modificare a Acordului dintre Comunitatea Europeană şi Confederaţia Elveţiană privind comerţul cu produse agricole  /* COM/2008/0685 final */

	[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |Bruxelles, 7.11.2008COM(2008) 685 final2008/0202 (AVC)Propunere deDECIZIE A CONSILIULUIprivind semnarea în numele Comunității și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană de modificare a Acordului dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind comerțul cu produse agricolePropunere deDECIZIE A CONSILIULUIde aprobare a Acordului dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană de modificare a Acordului dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind comerțul cu produse agricole(prezentate de Comisie)EXPUNERE DE MOTIVEAcordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind comerțul cu produse agricole (denumit în continuare: „Acordul agricol”) a intrat în vigoare la 1 iunie 2002.Confederația Elvețiană s-a angajat să includă în legislația sa națională dispozițiile Directivei 91/496/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 de stabilire a principiilor privind organizarea controalelor sanitar-veterinare ale animalelor provenite din țări terțe și introduse în Comunitate și de modificare a Directivelor 89/662/CEE, 90/425/CEE și 90/675/CEE, ale Directivei 97/78/CE a Consiliului din 18 decembrie 1997 de stabilire a principiilor de bază ale organizării controalelor veterinare pentru produsele care provin din țări terțe și sunt introduse în Comunitate, ale Directivei 2002/99/CE a Consiliului din 16 decembrie 2002 de stabilire a normelor de sănătate animală care reglementează producția, transformarea, distribuția și introducerea produselor de origine animală destinate consumului uman, ale Regulamentului (CE) nr. 882/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind controalele oficiale efectuate pentru a asigura verificarea conformității cu legislația privind hrana pentru animale și produsele alimentare și cu normele de sănătate animală și de bunăstare a animalelor, precum și toate dispozițiile adoptate în vederea aplicării acestora în domeniul controlului importurilor care provin din țări terțe Uniunii Europene.Confederația Elvețiană s-a angajat să includă în legislația sa națională dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 998/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 mai 2003 privind cerințele de sănătate animală aplicabile circulației necomerciale a animalelor de companie și de modificare a Directivei 92/65/CEE a Consiliului.În consecință, este necesară adaptarea dispozițiilor anexei 11 la Acordul agricol. Consiliul a autorizat Comisia să deschidă negocieri cu Confederația Elvețiană în vederea modificării acordului agricol, a actualizării și a ajustării dispozițiilor acestuia, la 25 octombrie 2004 (SEC(2004)1043 F din 12 august 2004). În conformitate cu dispozițiile de la articolul 5 alineatul (2) din Acordul agricol, anexa 11 este exclusă de la procedura de modificare stabilită la articolul 11. Modificarea anexei 11 trebuie, de asemenea, să fie aprobată prin intermediul unei proceduri identice cu cea privind Acordul agricol.Aplicarea cu titlu provizoriu a prezentei decizii, până la îndeplinirea procedurilor interne ale părților, permite luarea în considerare a schimbărilor introduse prin modificarea apendicelor din anexa 11 și renunțarea la controalele veterinare la frontieră începând cu 1 ianuarie 2009.Prin urmare, Comisia prezintă Consiliului propunerile pentru două decizii, și anume privind semnarea cu aplicarea cu titlu provizoriu și, respectiv, privind încheierea Acordului dintre Confederația Elvețiană și Comunitatea Europeană privind modificarea anexei 11 la Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană din 21 iunie 1999 privind comerțul cu produse agricole, astfel cum sunt acestea prevăzute în anexe.Prezenta decizie nu are niciun impact financiar asupra bugetului Comunității Europene.Modificarea Acordului dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind comerțul cu produse agricole va fi publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .* * *Propunere deDECIZIE A CONSILIULUIdinprivind semnarea în numele Comunității și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană de modificare a Acordului dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind comerțul cu produse agricoleCONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolele 133 și 310 coroborate cu articolul 300 alineatul (2) paragraful al doilea,având în vedere propunerea Comisiei,întrucât:1.  Consiliul a autorizat Comisia să deschidă negocierile cu Confederația Elvețiană în vederea modificării Acordului agricol, a actualizării și a ajustării dispozițiilor acestuia, la 25 octombrie 2004 (SEC(2004)1043 F din 12 august 2004);2.  Comunitatea și Confederația Elvețiană au negociat un acord de modificare a anexei 11 la Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană din 21 iunie 1999 privind comerțul cu produse agricole;3.  Acordul trebuie să se aplice cu titlu provizoriu începând cu 1 ianuarie 2009 până la îndeplinirea procedurilor interne ale părților;4.  Sub rezerva încheierii acestuia la o dată ulterioară, este necesar să se semneze Acordul prezentat în anexă,DECIDE:Articolul 1Semnarea Acordului dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană de modificare a Acordului dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind comerțul cu produse agricole se aprobă în numele Comunității, sub rezerva încheierii acestuia la o dată ulterioară.Textul Acordului se anexează la prezenta decizie.Articolul 2Pre ședintele Consiliului este autorizat să numească persoana (persoanele) împuternicită(e) să semneze Acordul, în numele Comunității, sub rezerva încheierii acestuia.Articolul 3Până la finalizarea procedurilor necesare pentru încheierea acestuia, Acordul se aplică cu titlu provizoriu începând cu 1 ianuarie 2009, în conformitate cu dispozi țiile prevăzute la articolul 3 din Acordul anexat.Articolul 4Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .Adoptată la Bruxelles,Pentru Consiliu,Președintele2008/0202 (AVC)Propunere deDECIZIE A CONSILIULUIdinde aprobare a Acordului dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană de modificare a Acordului dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind comerțul cu produse agricoleCONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolele 133 și 310 coroborate cu articolul 300 alineatul (3) paragraful al doilea,având în vedere propunerea Comisiei,având în vedere avizul conform al Parlamentului European,întrucât:5.  Comisia a negociat, în numele Comunității Europene, un acord de modificare a anexei 11 la Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană din 21 iunie 1999 privind comerțul cu produse agricole;6.  Acordul a fost semnat în numele Comunității Europene la xx.xx.2008, sub rezerva încheierii acestuia la o dată ulterioară, în conformitate cu Decizia xx/xxx/CE a Consiliului din xx.xx.2008;7.  Acordul trebuie să fie aprobat,DECIDE:Articolul 1Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană de modificare a Acordului dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind comerțul cu produse agricole se aprobă în numele Comunității Europene.Textul Acordului se anexează la prezenta decizie.Articolul 2Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .Adoptată la Bruxelles,Pentru Consiliu,PreședinteleANEXĂAcordul dintre Confederația Elvețiană și Comunitatea Europeană de modificare a anexei 11 la Acordul dintre Confederația Elvețiană și Comunitatea Europeană din 21 iunie 1999 privind comerțul cu produse agricoleCOMUNITATEA EUROPEANĂ, denumită în continuare „Comunitatea”, șiCONFEDERAȚIA ELVEȚIANĂ, denumită în continuare „Elveția”,denumite în continuare „părțile”,întrucât:(1) Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană din 21 iunie 1999 privind comerțul cu produse agricole, denumit în continuare „Acordul”, a intrat în vigoare la 1 iunie 2002,(2) Anexa 11 la acord vizează măsurile sanitare și zootehnice aplicabile comerțului cu animale vii și cu produse de origine animală, fiind denumită în continuare „anexa 11”,(3) Elveția s-a angajat să includă în legislația sa dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 998/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 mai 2003 privind cerințele de sănătate animală aplicabile circulației necomerciale a animalelor de companie și de modificare a Directivei 92/65/CEE a Consiliului[1]. În consecință, părțile trebuie să modifice Acordul pentru a lua în considerare extinderea domeniului de aplicare a acestuia la circulația necomercială a animalelor de companie,(4) Elveția s-a angajat să includă în legislația sa națională dispozițiile Directivei nr. 91/496/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 de stabilire a principiilor privind organizarea controalelor sanitar-veterinare ale animalelor provenite din țări terțe introduse în Comunitate și de modificare a Directivelor 89/662/CEE, 90/425/CEE și 90/675/CEE[2], ale Directivei nr. 97/78/CE a Consiliului din 18 decembrie 1997 de stabilire a principiilor de bază ale organizării controalelor veterinare pentru produsele care provin din țări terțe și sunt introduse în Comunitate[3], ale Directivei 2002/99/CE a Consiliului din 16 decembrie 2002 de stabilire a normelor de sănătate animală care reglementează producția, transformarea, distribuția și introducerea produselor de origine animală destinate consumului uman[4], ale Regulamentului (CE) nr. 882/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind controalele oficiale efectuate pentru a asigura verificarea conformității cu legislația privind hrana pentru animale și produsele alimentare și cu normele de sănătate animală și de bunăstare a animalelor[5], precum și toate dispozițiile adoptate în vederea aplicării acestora în domeniul controlului importurilor care provin din țări terțe Uniunii Europene, iar părțile trebuie să adapteze în consecință dispozițiile Acordului,(5) modificările și ajustările antrenate de evoluția în cauză a legislațiilor depășesc abilitarea conferită Comitetului mixt veterinar. Prin urmare, este necesar să se actualizeze și să se modifice anexa 11 la acord.CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:Articolul 11. Se adaugă o a treia liniuță la sfârșitul alineatului (1) din articolul 1 al anexei 11:„( privind circulația comercială a animalelor de companie.”2. Titlul din titlul I al anexei 11 este modificat după cum urmează:„Comerțul cu animale vii, cu sperma, ovulele și embrionii acestora și circulația necomercială a animalelor de companie”.3. Articolul 3 din titlul I al anexei 11 este înlocuit cu următoarele dispoziții:„Articolul 3Părțile convin ca comerțul cu animale vii, cu sperma, ovulele și embrionii acestora și circulația necomercială a animalelor de companie să se efectueze în conformitate cu legislațiile care fac obiectul apendicelui 2. Aplicarea acestor legislații se supune modalităților speciale prevăzute în același apendice. ”Articolul 2Articolul 15 din anexa 11 este înlocuit după cum urmează:„Articolul 15 Produsele de origine animală: controale la frontieră și comisioaneControalele privind comerțul dintre Comunitate și Elveția cu produse de origine animală se efectuează în conformitate cu dispozițiile din apendicele 10. ”Articolul 3Prezentul Acord este ratificat sau aprobat de către păr ți în conformitate cu procedurile interne ale acestora.Părțile își notifică reciproc îndeplinirea procedurilor.Acordul se aplică cu titlu provizoriu începând cu 1 ianuarie 2009 până la îndeplinirea procedurilor în cauză.Articolul 4Prezentul Acord este redactat în dublu exemplar în limbile bulgară, cehă, daneză, engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, irlandeză, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, olandeză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă și suedeză, toate aceste texte fiind în mod egal autentice.Drept care, plenipotențiarii au semnat prezentul acord.Adoptat la ..., …Pentru Comunitatea Europeană Pentru Confederația Elvețiană [1] JO L 146, 13.6.2003, p. 1.[2] JO L 268, 24.9.1991, p. 56.[3] JO L 24, 30.1.1998, p. 9.[4] JO L 18, 23.1.2003, p. 11.[5] JO L 165, 30.4.2004, p. 1.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 7.6.2016
            COM(2016) 372 final
            2016/0173(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a anumitor state membre să accepte, în interesul Uniunii Europene, aderarea Republicii Coreea la Convenția de la Haga din 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               •Motivele și obiectivele propunerii

                  Obiectivul Convenției de la Haga din 25 octombrie 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii (denumită în continuare „Convenția din 1980”), ratificată până în prezent de 93 de țări, inclusiv de toate statele membre ale UE, este de a restabili statu-quo-ul prin înapoierea imediată a copiilor deplasați sau reținuți ilicit, prin intermediul unui sistem de cooperare între autoritățile centrale desemnate de părțile contractante.

                  Întrucât prevenirea răpirii copiilor este o parte esențială a politicii UE de promovare a drepturilor copilului, Uniunea Europeană întreprinde acțiuni la nivel internațional pentru a îmbunătăți aplicarea Convenției din 1980 și încurajează țările terțe să adere la convenție.

                  La 13 decembrie 2012, Republica Coreea și-a depus instrumentul de aderare la Convenția din 1980. Convenția a intrat în vigoare în Republica Coreea la 1 martie 2013.

                  Conform articolului 38 alineatul (4) din Convenția din 1980, aceasta se aplică între statul care aderă și statele contractante care vor fi declarat că acceptă această aderare.

                  Întrucât problema răpirii internaționale de copii intră în sfera competenței externe exclusive a Uniunii Europene, decizia privind acceptarea de către statele membre a aderării Republicii Coreea la convenție trebuie luată la nivelul UE printr-o decizie a Consiliului. Prin urmare, statele membre ar trebui să depună declarația de acceptare a aderării Republicii Coreea în interesul Uniunii Europene.

                  Existența competenței exclusive a UE în ceea ce privește acceptarea aderării unui stat terț la Convenția din 1980 a fost, într-adevăr, confirmată de Curtea de Justiție a Uniunii Europene, care a fost consultată la inițiativa Comisiei.

                  La 14 octombrie 2014, prin Avizul 1/13 al Curții de Justiție a Uniunii Europene s-a confirmat că acceptarea aderării unui stat terț la Convenția de la Haga din 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii ține de competența exclusivă a Uniunii Europene.

                  Curtea a insistat în special asupra nevoii de uniformitate la nivelul UE în acest domeniu, în vederea evitării unei geometrii variabile între statele membre. Obiectivul prezentei decizii este de a asigura intrarea în vigoare a Convenției din 1980 între Republica Coreea și toate statele membre ale UE.

               •Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică vizat

                  În ceea ce privește răpirea copiilor de către unul dintre părinți, Convenția de la Haga din 1980 este contrapartea internațională a Regulamentului nr. 2201/2003 al Consiliului (cunoscut sub denumirea de „Regulamentul Bruxelles IIa”), care reprezintă piatra de temelie a cooperării judiciare în cadrul UE în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești
                     1
                  .

                  Unul dintre obiectivele principale ale regulamentului este acela de a descuraja răpirile de copii între statele membre prin stabilirea de proceduri pentru a asigura înapoierea imediată a copilului în statul membru în care își are reședința obișnuită. În acest scop, Regulamentul Bruxelles IIa include, la articolul 11, procedura prevăzută în Convenția de la Haga din 1980 și o completează prin clarificarea unor aspecte ale acesteia, în special în ceea ce privește ascultarea copilului, perioada de timp necesară pentru a pronunța o hotărâre după depunerea unei cereri de înapoiere și motivele de refuz al înapoierii copilului. Regulamentul introduce, de asemenea, dispoziții care reglementează situațiile în care în state membre diferite se pronunță hotărâri contradictorii de înapoiere și de refuz al înapoierii.

                  La nivel internațional, Uniunea Europeană sprijină aderarea statelor terțe la Convenția din 1980 pentru ca statele sale membre să se bazeze pe un cadru juridic comun atunci când tratează cazurile de răpiri internaționale de copii.

                  La 21 decembrie 2011, Comisia a adoptat 8 propuneri de decizii ale Consiliului de acceptare a aderării la Convenția de la Haga din 1980 privind răpirea internațională de copii a 8 țări terțe (Maroc, Singapore, Federația Rusă, Albania, Andorra, Seychelles, Gabon și Armenia)
                     2
                  .

                  Între iunie și decembrie 2015, Consiliul Uniunii Europene a adoptat 7 decizii
                     3
                   pe baza propunerilor menționate anterior.

                  Prezenta propunere vizează o țară terță (Republica Coreea) care a aderat la Convenția din 1980 după adoptarea propunerilor din 2011.

               •Coerența cu alte politici ale Uniunii

                  Pe lângă obiectivul general al dezvoltării cooperării judiciare în materie civilă care are implicații transfrontaliere, în temeiul articolului 81 din TFUE, prezenta propunere are legătură și cu obiectivul consacrat la articolul 3 din Tratatul privind Uniunea Europeană de a proteja drepturile copilului. Sistemul prevăzut de Convenția de la Haga din 1980 vizează protejarea copilului de efectele dăunătoare ale unei răpiri parentale și asigurarea faptului că respectivul copil poate menține contactul cu ambii părinți, de exemplu prin protejarea exercitării efective a drepturilor de vizitare.

                  Propunerea este, de asemenea, în concordanță cu promovarea utilizării medierii în soluționarea litigiilor familiale transfrontaliere. Directiva privind anumite aspecte ale medierii în materie civilă și comercială
                     4
                   se aplică, printre altele, dreptului familiei în spațiul judiciar european comun. Convenția de la Haga din 1980 încurajează, de asemenea, soluționarea pe cale amiabilă a litigiilor familiale. Unul dintre ghidurile de bune practici elaborate în temeiul Convenției de la Haga din 1980, care este publicat de Conferința de la Haga privind dreptul internațional privat, este consacrat utilizării medierii pentru soluționarea litigiilor familiale internaționale legate de copii care intră în domeniul de aplicare al convenției. La inițiativa Comisiei Europene, acest ghid a fost tradus în toate limbile UE, în afara englezei și francezei, precum și în arabă, pentru a sprijini dialogul cu statele care nu au ratificat încă această convenție și pentru a contribui la găsirea, împreună cu țările care nu au ratificat convenția
                     5
                  , a unor modalități concrete de soluționare a problemelor legate de răpirea internațională de copii.

               2.TEMEIUL JURIDIC, SUBSIDIARITATEA ȘI PROPORȚIONALITATEA

               •Temeiul juridic

                  Dat fiind că decizia se referă la un acord internațional, temeiul juridic aplicabil este articolul 218 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, coroborat cu articolul 81 alineatul (3). Consiliul hotărăște în unanimitate, după consultarea Parlamentului European.

                  Regatului Unit și Irlandei le revin obligații în temeiul Regulamentului (CE) nr. 2201/2003 și, în consecință, acestea participă la adoptarea și la aplicarea prezentei decizii.

                  În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.

                  •
                        Subsidiaritatea

               Inițiativa intră în sfera competenței exclusive a UE în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din TFUE, astfel cum s-a confirmat prin Avizul 1/13 al Curții de Justiție a Uniunii Europene. În consecință, principiul subsidiarității nu se aplică.

               •Proporționalitatea

                  Prezenta propunere este elaborată pe modelul deciziilor Consiliului adoptate deja pe aceeași temă și nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivului ce constă în întreprinderea unei acțiuni coerente la nivelul UE în ceea ce privește răpirea internațională de copii, asigurându-se că toate statele membre ale UE acceptă aderarea Republicii Coreea la Convenția de la Haga din 1980 într-un anumit interval de timp.

               3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

               •Consultări cu părțile interesate

                  Pentru ca UE să ia o decizie în cunoștință de cauză cu privire la acceptarea sau neacceptarea aderării unei anumite țări terțe la Convenția din 1980, este necesar să se efectueze o muncă pregătitoare adecvată.

                  În cadrul unei reuniuni a experților din 20 ianuarie 2015, Comisia și statele membre ale UE au convenit asupra unui set de criterii de referință pentru a evalua situația țării terțe în cauză. Chestionarul stabilește o listă indicativă de criterii de referință, pentru a facilita evaluarea situației țării terțe care a aderat la convenție. Din consultarea cu statele membre și din discuțiile care au avut loc în cadrul unei reuniuni a experților din 15 ianuarie 2016 reiese că, în această etapă, nu există obiecții din partea statelor membre cu privire la acceptarea aderării Republicii Coreea la Convenția din 1980.

               •Obținerea și utilizarea expertizei

                  Informațiile relevante privind nivelul de punere în aplicare a convenției în Republica Coreea au fost colectate din mai multe surse. În primul rând, au fost colectate informații de către delegația UE în Republica Coreea, în special cu privire la promulgarea legislației de punere în aplicare, la existența unei jurisdicții concentrate care să trateze cazurile de răpire de copii și la posibilitatea ca străinii să aibă acces la asistență juridică. Rezultatele verificării au fost satisfăcătoare și, chiar dacă există unele motive de îngrijorare cu privire la faptul că practicienii din domeniul dreptului au în continuare cunoștințe reduse privind dispozițiile convenției și cu privire la lipsa unor măsuri specifice de asigurare a respectării convenției, acestea nu sunt de natură să împiedice acceptarea aderării Republicii Coreea.

                  Statele membre au colectat, la rândul lor, informații privind situația din Republica Coreea, iar rezultatul a fost discutat în cadrul reuniunii experților din 15 ianuarie 2016.

                  Informații suplimentare au fost primite de la Biroul permanent al Conferinței de la Haga de drept internațional privat. Republica Coreea a completat atât

                     chestionarul standard

                   pentru noile state care aderă, cât și un

                     profil de țară

                     6
                  . În plus, Republica Coreea a desemnat doi judecători care să facă parte din Rețeaua Internațională a Judecătorilor de la Haga. În fine, judecătorii din Republica Coreea care au fost detașați în trecut pe lângă Biroul permanent (detașare care de fiecare dată a avut durata de un an) au avut un rol esențial, la întoarcerea în țară, în ceea ce privește punerea în aplicare a Convenției din 1980.

               •Evaluarea impactului

                  Prezenta propunere nu are un impact economic, social sau de mediu semnificativ care să necesite efectuarea unei evaluări a impactului în cadrul Orientărilor Comisiei privind o mai bună legiferare. La fel ca în cazul celor 7 decizii ale Consiliului adoptate deja în 2015 privind acceptarea aderării anumitor state terțe la Convenția de la Haga din 1980, nu este necesară o evaluare a impactului pentru prezenta propunere, având în vedere natura prezentului act legislativ. Într-adevăr, nu există alte opțiuni decât o decizie a Consiliului pentru acceptarea aderării unui stat terț la Convenția din 1980.

                  Cu toate acestea, Comisia și statele membre au efectuat în comun, în conformitate cu cele de mai sus, o evaluare ce vizează în mod specific situația din Republica Coreea, pentru a verifica dacă acest stat este capabil să pună în aplicare în mod satisfăcător Convenția din 1980.

               5.ALTE ELEMENTE

               •Planurile de punere în aplicare și mecanismele de monitorizare, evaluare și raportare

                  Având în vedere faptul că propunerea se referă numai la autorizarea statelor membre de a accepta aderarea Republicii Coreea la Convenția din 1980, monitorizarea punerii în aplicare a acesteia este limitată la respectarea de către statele membre a textului declarației, precum și a termenului pentru depunerea acesteia și pentru notificarea Comisiei cu privire la depunere, astfel cum s-a stabilit în decizia Consiliului.

               2016/0173 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de autorizare a anumitor state membre să accepte, în interesul Uniunii Europene, aderarea Republicii Coreea la Convenția de la Haga din 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 81 alineatul (3), coroborat cu articolul 218,

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               având în vedere avizul Parlamentului European
                  7
               ,

               întrucât:

               (1)Printre obiectivele pe care și le-a stabilit Uniunea Europeană se numără promovarea protecției drepturilor copilului, așa cum se prevede la articolul 3 din Tratatul privind Uniunea Europeană. Măsurile de protecție a copiilor împotriva deplasării sau reținerii ilicite reprezintă o parte esențială a acestei politici.

               (2)Uniunea a adoptat Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului
                  8
                („Regulamentul Bruxelles IIa”), care urmărește protejarea copiilor împotriva efectelor dăunătoare ale unei deplasări sau rețineri ilicite și stabilirea de proceduri în vederea asigurării înapoierii imediate a copiilor în statul în care își au reședința obișnuită, precum și în vederea garantării protecției drepturilor de vizitare și a drepturilor privind încredințarea.

               (3)Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 completează și consolidează Convenția de la Haga din 25 octombrie 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii („Convenția de la Haga din 1980”), care stabilește, la nivel internațional, un sistem de obligații și de cooperare între statele contractante și între autoritățile centrale și urmărește să asigure înapoierea imediată a copiilor deplasați sau reținuți ilicit.

               (4)Toate statele membre ale Uniunii sunt parte la Convenția de la Haga din 1980.

               (5)Uniunea încurajează statele terțe să adere la Convenția de la Haga din 1980 și sprijină punerea în aplicare corectă a Convenției de la Haga din 1980, prin participarea alături de statele membre, printre altele, la comisiile speciale organizate periodic de Conferința de la Haga de drept internațional privat.

               (6)Se poate considera că un cadru juridic comun aplicabil între statele membre ale Uniunii și statele terțe oferă cea mai bună soluție pentru cazurile delicate de răpire internațională de copii.

               (7)Convenția de la Haga din 1980 prevede că aceasta se aplică în raporturile dintre statul care aderă și statele contractante care vor fi declarat că acceptă această aderare.

               (8)Convenția de la Haga din 1980 nu permite organizațiilor de integrare economică regională, precum Uniunea, să devină parte la aceasta. Prin urmare, Uniunea nu poate să adere la convenția menționată și nici să depună o declarație de acceptare a unui stat care aderă.

               (9)În temeiul Avizului 1/13 al Curții de Justiție a Uniunii Europene, declarațiile de acceptare făcute în conformitate cu Convenția de la Haga din 1980 țin de competența externă exclusivă a Uniunii.

               (10)La 13 decembrie 2012, Republica Coreea și-a depus instrumentul de aderare la Convenția de la Haga din 1980. Convenția menționată a intrat în vigoare în cazul Republicii Coreea la 1 martie 2013.

               (11)Mai multe state membre au acceptat deja aderarea Republicii Coreea la Convenția de la Haga din 1980. O evaluare a situației din Republica Coreea a condus la concluzia că acele state membre care nu au acceptat încă aderarea Republicii Coreea sunt în măsură să accepte, în interesul Uniunii Europene, aderarea Republicii Coreea în conformitate cu dispozițiile Convenției de la Haga din 1980.

               (12)Prin urmare, statele membre care nu au acceptat încă aderarea Republicii Coreea ar trebui să fie autorizate să o accepte, în interesul Uniunii, și să își depună declarațiile de acceptare a aderării Republicii Coreea în conformitate cu dispozițiile prezentei decizii. Republica Cehă, Irlanda și Republica Lituania au acceptat deja aderarea Republicii Coreea la Convenția de la Haga din 1980 și, prin urmare, nu trebuie să depună o nouă declarație de acceptare, deoarece declarația existentă rămâne valabilă în temeiul dreptului internațional public.

               (13)Regatului Unit și Irlandei le revin obligații în temeiul Regulamentului (CE) nr. 2201/2003 și, în consecință, acestea participă la adoptarea și la aplicarea prezentei decizii.

               (14)În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               1.
                     Statele membre care nu au făcut încă acest lucru sunt autorizate, prin prezenta decizie, să accepte aderarea Republicii Coreea la Convenția de la Haga din 25 octombrie 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii („Convenția de la Haga din 1980”), în interesul Uniunii.

               2.
                     Statele membre menționate la alineatul (1) depun cel târziu la …* o declarație de acceptare a aderării Republicii Coreea la Convenția de la Haga din 1980, în interesul Uniunii, formulată astfel:

               „[Denumirea completă a STATULUI MEMBRU] declară că acceptă aderarea Republicii Coreea la Convenția de la Haga din 25 octombrie 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii, în conformitate cu Decizia (UE) 2016/…** a Consiliului.”

               3.
                     Fiecare stat membru informează Consiliul și Comisia în legătură cu depunerea declarației sale și transmite Comisiei textul declarației în termen de două luni de la depunerea acesteia.

               Articolul 2

               Statele membre care și-au depus declarația de acceptare a aderării Republicii Coreea la Convenția de la Haga din 1980 înainte de data adoptării prezentei decizii nu fac noi declarații.

               Articolul 3

               Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               Articolul 4

               Prezenta decizie se adresează tuturor statelor membre, cu excepția Republicii Cehe, Irlandei și Republicii Lituania.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)
                  JO L 338, 23.12.2003, p. 31.

                     (2)
                  COM (2011) 904, 908, 909, 911, 912, 915, 916, 917, adoptate la 21.12.2011.

                     (3)
                  DECIZIA (UE) 2015/1023 A CONSILIULUI din 15.6.2015; DECIZIA (UE) 2015/1024 A CONSILIULUI din 15 iunie 2015; DECIZIA (UE) 2015/2354 A CONSILIULUI din 10 decembrie 2015; DECIZIA (UE) 2015/2355 A CONSILIULUI din 10 decembrie 2015; DECIZIA (UE) 2015/2356 A CONSILIULUI din 10 decembrie 2015; DECIZIA (UE) 2015/2357 A CONSILIULUI din 10 decembrie 2015; DECIZIA (UE) 2015/2358 A CONSILIULUI din 10 decembrie 2015. Decizia cu privire la Gabon este suspendată temporar până la numirea de către Gabon a autorității centrale care trebuie desemnată în temeiul articolului 6 din convenție.

                     (4)
                  Directiva 2008/52/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 mai 2008 privind anumite aspecte ale medierii în materie civilă și comercială (JO L 136, 24 mai 2008, p. 3).

                     (5)

                     https://assets.hcch.net/upload/mediation_ro.pdf

                     (6)
                  Ambele documente sunt disponibile pe site-ul web al Conferinței de la Haga de drept internațional privat.

                     (7)
                  JO C , , p. .

                     (8)
                  Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000 (JO L 338, 23.12.2003, p. 1).