               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 11.10.2019
            COM(2019) 480 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea de decizie a Consiliului
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul comitetelor relevante ale Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite în ceea ce privește propunerile de modificări la Regulamentele ONU nr. 0, 16, 17, 21, 29, 43, 44, 48, 53, 55, 58, 67, 74, 80, 83, 85, 86, 98, 107, 112, 113, 115, 116, 123, 129, 135, 148, 149 și 150, propunerea de modificare a Regulamentului tehnic mondial (RTM) nr. 2, propunerea de amendamente la Rezoluția reciprocă M.R.1, propunerile de amendamente la Rezoluțiile consolidate R.E.3 și R.E.5 și propunerile de autorizare pentru elaborarea unui amendament la RTM nr. 6 și pentru elaborarea unui nou RTM privind determinarea puterii vehiculelor electrice (DEVP)

               ANEXĂ

                        Regulamentul nr.

                        Titlul punctului de pe ordinea de zi

                        Referința documentului
                           1

                        0

                        Propunere de completare 1 la seriile originale ale Regulamentului ONU nr. 0 (IWVTA)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/74

                        0

                        Propunere de completare 1 la seria 01 a Regulamentului ONU nr. 0 (IWVTA)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/75

                        0

                        Propunere pentru o nouă serie 02 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 0 (IWVTA)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/76

                        16

                        Propunere de completare 12 la seria 06 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 16 (Centuri de siguranță)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/104

                        16

                        Propunere de completare 5 la seria 07 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 16 (Centuri de siguranță)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/105

                        17

                        Propunere de rectificare 1 la seria 08 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 17 (Rezistența scaunelor)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/115

                        17

                        Propunere de rectificare 1 la seria 09 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 17 (Rezistența scaunelor)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/116

                        21

                        Propunere de completare 4 la seria 01 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 21 (Amenajări interioare)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/106

                        29

                        Propunere de completare 5 la seria 03 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 29 (Cabine ale vehiculelor comerciale)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/107

                        43

                        Propunere de completare 9 la seria 01 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 43 (Geamuri securizate)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/95

                        44

                        Propunere de completare 17 la seria 04 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 44 (Sisteme de siguranță pentru copii)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/108

                        48

                        Propunere de completare 13 la seria 06 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 48 (Instalarea dispozitivelor de iluminat și de semnalizare luminoasă)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/84

                        53

                        Propunere pentru o nouă serie 03 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 53

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/80

                        53

                        Propunere de completare 3 la seria 02 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 53 (Instalarea dispozitivelor de iluminat și de semnalizare luminoasă pentru vehiculele de tip L3)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/85

                        53

                        Propunere de completare 21 la seria 01 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 53 (Instalarea dispozitivelor de iluminat și de semnalizare luminoasă pentru vehiculele de tip L3)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/86

                        55

                        Propunere de completare 8 la seria 01 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 55 (Cuplaje mecanice)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/96

                        58

                        Propunere de completare 1 la seria 03 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 58 (Protecție antiîmpănare spate)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/97

                        67

                        Propunere pentru seria 03 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 67 (Vehicule GPL)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/94

                        67

                        Propunerea de completare 2 la seria 02 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 67 (Vehicule GPL),

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/98

                        74

                        Propunere pentru o nouă serie 02 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 74 (Instalarea dispozitivelor de iluminat și de semnalizare luminoasă pentru mopede)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/79

                        74

                        Propunere de completare 11 la seria 01 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 74 (Instalarea dispozitivelor de iluminat și de semnalizare luminoasă pentru mopede)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/87

                        80

                        Propunere pentru seria 04 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 80 [Rezistența scaunelor și a ancorajelor lor (autobuze)]

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/103

                        83

                        Propunere de completare 10 la seria 07 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 83 (Emisiile vehiculelor de tip M1 și N1)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/127

                        85

                        Propunere de completare 10 la Regulamentul ONU nr. 85 (Măsurarea puterii nete și a puterii timp de 30 de minute)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/112

                        86

                        Propunere de completare 2 la seria 01 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 86 (Instalarea dispozitivelor de iluminat și de semnalizare luminoasă pentru vehiculele agricole)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/88

                        98

                        Propunere de completare 1 la seria 02 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 98

                        (Faruri cu surse luminoase cu descărcare în gaz)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/89

                        107

                        Propunere de completare 8 la seria 06 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 107 (Vehicule de tip M2 și M3)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/99

                        107

                        Propunere de completare 7 la seria 07 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 107 (Vehicule de tip M2 și M3)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/100

                        107

                        Propunere de completare 2 la seria 08 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 107 (Vehicule de tip M2 și M3)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/101

                        112

                        Propunere de completare 1 la seria 02 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 112 (Faruri care emit o lumină de întâlnire asimetrică)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/90

                        113

                        Propunere de completare 1 la seria 03 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 113 (Faruri care emit o lumină de întâlnire simetrică)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/91

                        115

                        Propunere de completare 9 la Regulamentul ONU nr. 115 (Sisteme de adaptare GPL-GNC)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/113

                        116

                        Propunere de completare 7 la Regulamentul ONU nr. 116 (Sisteme de alarmă și antifurt)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/102

                        123

                        Propunere de completare 1 la seria 02 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 123 [Sisteme adaptabile de iluminare față (AFS)]

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/92

                        129

                        Propunere de completare 3 la seria 03 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 129 (Sisteme îmbunătățite de siguranță pentru copii)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/109

                        135

                        Propunere de completare 2 la seriile originale ale Regulamentului ONU nr. 135 [Coliziunea laterală cu un stâlp (PSI)]

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/110

                        135

                        Propunere de completare 2 la seria 01 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 135 [Coliziunea laterală cu un stâlp (PSI)]

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/111

                        148

                        Propunere de completare 1 la seriile originale ale Regulamentului ONU nr. [148] [Dispozitive de semnalizare luminoasă (LSD)]

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/81

                        149

                        Propunere de completare 1 la seriile originale ale Regulamentului ONU nr. [149] [Dispozitive de iluminare a drumului (RID)]

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/82

                        149

                        Propunere de completare 2 la seriile originale ale Regulamentului ONU nr. [149] [Dispozitive de iluminare a drumului (RID)]

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/125

                        150

                        Propunere de completare 1 la seriile originale ale Regulamentului ONU nr. [150] [Dispozitive retroreflectorizante (RRD)]

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/83

                        RTM nr.

                        Titlul punctului de pe ordinea de zi

                        Referința documentului

                        2

                        Propunere de amendament 4 la RTM ONU nr. 2 (privind procedura de măsurare pentru motocicletele cu două roți echipate cu motor cu aprindere prin scânteie cu privire la emisiile de gaze poluante, la emisiile de CO2 și la consumul de combustibil)

                        Raport tehnic privind elaborarea amendamentului 4 la RTM ONU nr. 2 (privind procedura de măsurare pentru motocicletele cu două roți echipate cu motor cu aprindere prin scânteie sau cu aprindere prin compresie cu privire la emisiile de gaze poluante, la emisiile de CO2 și la consumul de combustibil)

                        Autorizație pentru elaborarea amendamentului 4 la regulamentul tehnic mondial

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/121

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/122

                        ECE/TRANS/WP.29/AC.3/36/Rev.1

                        Rezoluția nr.

                        Titlul punctului de pe ordinea de zi

                        Referința documentului

                        R.E.3

                        Propunere de amendament la Rezoluția consolidată privind construcția vehiculelor (R.E.3)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/117

                        R.E.3

                        Propunere de amendament la anexa IV la Rezoluția consolidată privind construcția vehiculelor (R.E. 3)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/118,

                        WP.29-179-06

                        R.E.5

                        Propunere de amendament 4 la Rezoluția consolidată privind specificațiile comune ale categoriilor de surse luminoase (R.E.5)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/126

                        MR.1

                        Propunere de amendament 2 la Rezoluția reciprocă nr. 1 (MR.1) — Proiect de addendum 3

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/119

                        Diverse

                        Titlul punctului de pe ordinea de zi

                        Referința documentului

                        Propunere de autorizare pentru elaborarea unui amendament la RTM ONU nr. 6

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/123

                        Propunere de revizuire 1 a autorizației de elaborare a unui nou RTM ONU privind determinarea puterii vehiculelor electrice (DEVP)

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/124

                     (1)

                        Toate documentele la care se face trimitere în tabel sunt disponibile la adresa:
                  http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/gen2019.html

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 11.10.2019
            COM(2019) 480 final
            2019/0232(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul comitetelor relevante ale Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite în ceea ce privește propunerile de modificări la Regulamentele ONU nr. 0, 16, 17, 21, 29, 43, 44, 48, 53, 55, 58, 67, 74, 80, 83, 85, 86, 98, 107, 112, 113, 115, 116, 123, 129, 135, 148, 149 și 150, propunerea de modificare a Regulamentului tehnic mondial (RTM) nr. 2, propunerea de amendamente la Rezoluția reciprocă M.R.1, propunerile de amendamente la Rezoluțiile consolidate R.E.3 și R.E.5 și propunerile de autorizare pentru elaborarea unui amendament la RTM nr. 6 și pentru elaborarea unui nou RTM privind determinarea puterii vehiculelor electrice (DEVP)

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.OBIECTUL PROPUNERII

               Prezenta propunere se referă la o decizie de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în unul din grupurile permanente de lucru din cadrul instituțional al Națiunilor Unite, și anume în cadrul Forumului mondial pentru armonizarea regulamentelor privind vehiculele al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite („Grupul de lucru 29” denumit în continuare „WP.29”), în legătură cu adoptarea avută în vedere de către acest grup de lucru a amendamentelor la regulamentele ONU existente (în temeiul Acordului revizuit din 1958) sau la regulamentele tehnice mondiale ONU existente (RTM ONU în temeiul Acordului paralel) și la o serie de rezoluții în temeiul ambelor acorduri.

               2.CONTEXTUL PROPUNERII

               2.1.Acordul din 1958 și Acordul din 1998

               Acordul Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (denumită în continuare „CEE-ONU”) privind adoptarea specificațiilor tehnice uniforme pentru vehicule cu roți, echipamente și componente care pot fi montate și/sau folosite la vehicule cu roți și condițiile pentru recunoașterea reciprocă a omologărilor acordate pe baza acestor specificații (denumit în continuare „Acordul revizuit din 1958”) și Acordul privind stabilirea de regulamente tehnice mondiale aplicabile vehiculelor cu roți, echipamentelor și componentelor care pot fi montate și/sau utilizate la vehiculele cu roți (denumit în continuare „Acordul paralel”) vizează dezvoltarea unor cerințe armonizate menite să înlăture barierele tehnice din calea comerțului cu autovehicule între părțile contractante ale CEE-ONU și să garanteze că aceste vehicule oferă un nivel ridicat de siguranță și de protecție a mediului. Acordurile au intrat în vigoare pentru UE la 24 martie 1998 și, respectiv, la 15 februarie 2000. Ambele sunt administrate de Forumul mondial CEE-ONU pentru armonizarea regulamentelor privind vehiculele (Grupul de lucru 29 sau WP.29).

               Uniunea Europeană este parte la aceste acorduri
                  1
               .

               2.2. Forumul mondial pentru armonizarea regulamentelor privind vehiculele al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU) — Grupul de lucru 29 sau WP. 29

               WP.29 oferă un cadru unic pentru armonizarea la nivel mondial a reglementărilor privind vehiculele. WP.29 este un grup de lucru permanent în sistemul instituțional al Organizației Națiunilor Unite cu un mandat specific și un regulament de procedură. Funcționează ca un forum mondial care permite discuții libere cu privire la reglementările privind autovehiculele, în cadrul cărora se discută punerea în aplicare a Acordului revizuit din 1958 și a Acordului paralel. Orice țară membră a Organizației Națiunilor Unite și orice organizație de integrare economică regională, instituită de țări membre ale Organizației Națiunilor Unite, poate participa pe deplin la activitățile WP.29 și poate deveni parte contractantă la acordurile privind vehiculele administrate de WP.29.

               Reuniunile WP.29 au loc de trei ori pe an, și anume în lunile martie, iunie și noiembrie. În cadrul fiecărei reuniuni se adoptă noi regulamente ONU, noi regulamente tehnice mondiale ONU (RTM ONU) și/sau amendamente la regulamentele ONU existente (în temeiul Acordului revizuit din 1958) sau la regulamentele tehnice mondiale ONU existente (RTM ONU în temeiul Acordului paralel), pentru a se ține seama de progresele tehnice. Înainte de fiecare reuniune WP.29, aceste amendamente sunt discutate pentru prima dată la nivel tehnic în cadrul organismelor subsidiare specializate ale WP.29.

               Ulterior, are loc un vot la nivelul WP.29 (și anume, prin majoritate calificată a părților contractante prezente și care votează propunerile în temeiul Acordului revizuit din 1958 și printr-un vot prin consens al părților contractante prezente și care votează propunerile în temeiul Acordului paralel).

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii cu privire la noile regulamente și la RTM, la amendamentele, completările și rectificările acestora este stabilită înainte de fiecare WP.29 printr-o decizie a Consiliului în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE.

               2.3.Actul avut în vedere al WP.29

               Între 12 și 14 noiembrie 2019, în cursul celei de a 179-a sesiuni a sa, WP.29 poate adopta propunerile de modificare a Regulamentelor ONU nr. 0, 16, 17, 21, 35, 29, 43, 44, 48, 53, 55, 58, 67, 74, 80, 83, 85, 86, 98, 107, 112, 113, 115, 116, 123, 129, 135, 148, 149 și 150, propunerea de modificare a Regulamentului tehnic mondial (RTM) nr. 2, propunerea de modificare a Rezoluției reciproce M.R.1, propunerile de modificare a Rezoluțiilor consolidate R.E.3 și R.E.5 și propunerile de autorizare pentru elaborarea unei modificări la GTR nr. 6 și pentru elaborarea unui nou RTM privind determinarea puterii vehiculelor electrice (DEVP).

               3. POZIȚIA CARE URMEAZĂ SĂ FIE ADOPTATĂ ÎN NUMELE UNIUNII

               Sistemul WP.29 consolidează sistemul internațional de armonizare a standardelor privind vehiculele. Acordul din 1958 joacă un rol cheie pentru acest obiectiv, deoarece producătorii din UE pot opera în temeiul unui set comun de reglementări privind omologarea de tip știind că produsul va fi recunoscut de părțile contractante ca fiind în conformitate cu legislația lor națională. De exemplu, acest sistem a permis ca Regulamentul (CE) nr. 661/2009 privind siguranța generală a autovehiculelor să abroge peste 50 de directive ale UE și să le înlocuiască cu regulamentele corespunzătoare elaborate în temeiul Acordului din 1958.

               O abordare similară a fost adoptată în ceea ce privește Directiva 2007/46/CE, care a înlocuit sistemele de omologare ale statelor membre cu o procedură de omologare a Uniunii și a stabilit un cadru armonizat cuprinzând dispozițiile administrative și cerințele tehnice generale pentru toate vehiculele, sistemele, componentele și unitățile tehnice separate noi. Directiva menționată a încorporat regulamentele ONU în sistemul de omologare UE de tip, fie ca cerințe pentru omologarea de tip, fie ca alternative la legislația Uniunii. De la adoptarea directivei respective, regulamentele ONU au fost incluse din ce în ce mai des în legislația Uniunii în cadrul omologării UE de tip.

               Odată ce propunerile de modificare a noilor regulamente ONU sunt adoptate de WP.29 și odată ce aceste acte sunt notificate părților contractante de către secretarul executiv al CEE-ONU, atunci după șase luni, în absența obiecțiilor din partea unor părți contractante care să constituie o minoritate de blocare, actele pot, în final, să intre în vigoare și să fie transpuse în normele naționale aplicabile ale fiecărei părți contractante. În UE, transpunerea este finalizată în urma publicării acestor acte în Jurnalele Oficiale ale Uniunii Europene. Cerințele modificate sau noi, care decurg din intrarea în vigoare a acestor acte avute în vedere, sunt direct aplicabile în legislația UE (și anume, pentru omologarea europeană de tip a întregului vehicul) după modificarea anexei 4 la Directiva 2007/46/CE și a anexei 1 la Regulamentul (CE) nr. 661/2009.

               Prin urmare, este necesar să se definească poziția Uniunii cu privire la:

               –propunerile de amendamente la Regulamentele ONU nr. 0, 16, 17, 21, 29, 43, 44, 48, 53, 55, 58, 67, 74, 80, 83, 85, 86, 98, 107, 112, 113, 115, 116, 123, 129, 135, 148, 149 și 150;

               –propunerea de amendamente la Regulamentul tehnic mondial (RTM) nr. 2;

               –propunerea de amendamente la Rezoluția reciprocă MR.1;

               –propunerile de amendamente la Rezoluțiile consolidate R.E.3 și R.E.5, precum și

               –propunerile de autorizații pentru elaborarea unui amendament la RTM nr. 6 și pentru elaborarea unui nou RTM privind determinarea puterii vehiculelor electrice (DEVP),

               supuse la vot în cadrul reuniunii WP.29 din noiembrie 2019, care se va desfășura între 12 și 14 noiembrie 2019.

               Uniunea ar trebui să sprijine actele de mai sus, deoarece acestea sunt în deplină conformitate cu obiectivele Uniunii privind politica în domeniul pieței interne în ceea ce privește industria autovehiculelor și sunt în concordanță cu politicile Uniunii în domeniile transporturilor, climei și energiei. Aceste acte au un impact deosebit de pozitiv asupra competitivității industriei autovehiculelor și asupra comerțului internațional ale UE. Votul în favoarea acestor acte va favoriza progresul tehnologic, va oferi avantaje de economii de scară, va preveni fragmentarea pieței interne și va asigura standarde de mediu și de siguranță uniforme în întreaga Uniune.

               Expertiza externă nu este relevantă în cazul prezentei propuneri. Totuși, aceasta va fi examinată de Comitetul tehnic pentru autovehicule.

               4.TEMEIUL JURIDIC

               4.1.
                     Temeiul juridic procedural

               4.1.1.
                     Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului”.

               Conceptul de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. Sunt incluse, de asemenea, instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii
                  2
               ”.

               4.1.2.
                     Aplicarea la cazul în discuție

               WP.29 este un organism în cadrul căruia punerea în aplicare a Acordului revizuit din 1958 și a Acordului paralel este discutată între părțile contractante la CEE-ONU.

               Actele pe care WP.29 este invitat să le adopte sunt acte cu efecte juridice.

               Regulamentele ONU din cadrul actului avut în vedere vor fi obligatorii pentru Uniune și vor fi în măsură să influențeze în mod decisiv conținutul legislației UE în domeniul omologării de tip a vehiculelor. Directiva 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului
                  3
                a înlocuit sistemele de omologare ale statelor membre cu o procedură de omologare a Uniunii și a stabilit un cadru armonizat cuprinzând dispozițiile administrative și cerințele tehnice generale pentru toate vehiculele, sistemele, componentele și unitățile tehnice separate noi. Directiva respectivă a încorporat regulamentele adoptate în temeiul Acordului revizuit din 1958 (denumite în continuare „regulamentele ONU”) în sistemul de omologare UE de tip fie ca cerințe pentru omologarea de tip, fie ca alternative la legislația Uniunii. După adoptarea Directivei 2007/46/CE, regulamentele ONU au fost incluse din ce în ce mai mult în legislația Uniunii.

               Actele avute în vedere nu completează și nici nu modifică cadrul instituțional al acordului.

               Prin urmare, temeiul juridic procedural al propunerii de decizie este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2.
                     Temeiul juridic material

               4.2.1.
                     Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               4.2.2. Aplicarea la cazul în discuție

               Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere se referă la apropierea legislativă. Prin urmare, temeiul juridic material al deciziei propuse este articolul 114.

               4.3.
                     Concluzie

               Temeiul juridic al deciziei propuse ar trebui să fie articolul 114, coroborat cu articolul 218 alineatul (9), din TFUE.

               2019/0232 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul comitetelor relevante ale Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite în ceea ce privește propunerile de modificări la Regulamentele ONU nr. 0, 16, 17, 21, 29, 43, 44, 48, 53, 55, 58, 67, 74, 80, 83, 85, 86, 98, 107, 112, 113, 115, 116, 123, 129, 135, 148, 149 și 150, propunerea de modificare a Regulamentului tehnic mondial (RTM) nr. 2, propunerea de amendamente la Rezoluția reciprocă M.R.1, propunerile de amendamente la Rezoluțiile consolidate R.E.3 și R.E.5 și propunerile de autorizare pentru elaborarea unui amendament la RTM nr. 6 și pentru elaborarea unui nou RTM privind determinarea puterii vehiculelor electrice (DEVP)

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 114 coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Prin Decizia 97/836/CE a Consiliului
                  4
               , Uniunea a aderat la Acordul Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU) privind adoptarea de specificații tehnice uniforme pentru vehicule cu roți, echipamente și componente care pot fi montate și/sau folosite la vehicule cu roți și condițiile pentru recunoașterea reciprocă a omologărilor acordate pe baza specificațiilor respective („Acordul revizuit din 1958”). Acordul revizuit din 1958 a intrat în vigoare la 24 martie 1998.

               (2)Prin Decizia 2000/125/CE a Consiliului
                  5
               , Uniunea a aderat la Acordul privind stabilirea de norme tehnice mondiale aplicabile vehiculelor cu roți, echipamentelor și componentelor care pot fi montate și/sau utilizate la vehiculele cu roți („Acordul paralel”). Acordul paralel a intrat în vigoare la 15 februarie 2000.

               (3)În conformitate cu articolul 1 din Acordul revizuit din 1958 și cu articolul 6 din Acordul paralel, Forumul mondial pentru armonizarea regulamentelor privind vehiculele al CEE-ONU (Grupul de lucru 29 sau WP.29) poate adopta, după caz, propunerile de modificare a Regulamentelor ONU nr. 0, 16, 17, 21, 29, 43, 44, 48, 53, 55, 58, 67, 74, 80, 83, 85, 86, 98, 107, 112, 113, 115, 116, 123, 129, 135, 148, 149 și 150, propunerea de modificare a Regulamentului tehnic mondial (RTM) nr. 2, propunerea de amendamente la Rezoluția reciprocă M.R.1, propunerile de amendamente la Rezoluțiile consolidate R.E.3 și R.E.5 și propunerile de autorizare pentru elaborarea unui amendament la RTM nr. 6 și pentru elaborarea unui nou RTM privind determinarea puterii vehiculelor electrice (DEVP).

               (4)WP.29, cu ocazia celei de a 179-a sesiuni a Forumului Mondial care va avea loc între 12 și 14 noiembrie 2019, urmează să adopte actele de mai sus în legătură cu dispozițiile administrative și specificațiile tehnice uniforme pentru omologarea vehiculelor cu roți, a echipamentelor și componentelor care pot fi montate și/sau utilizate la vehiculele cu roți, precum și în legătură cu regulamentele tehnice mondiale aplicabile acestora.

               (5)Este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul WP.29 în ceea ce privește adoptarea propunerilor de regulamente ONU, deoarece regulamentele ONU vor fi obligatorii pentru Uniune și pot influența în mod decisiv conținutul legislației Uniunii în domeniul omologării de tip a vehiculelor.

               (6)Directiva 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului
                  6
                a înlocuit sistemele de omologare ale statelor membre cu o procedură de omologare a Uniunii și a stabilit un cadru armonizat cuprinzând dispozițiile administrative și cerințele tehnice generale pentru toate vehiculele, sistemele, componentele și unitățile tehnice separate noi. Directiva respectivă a încorporat regulamentele adoptate în temeiul Acordului revizuit din 1958 (denumite în continuare „regulamentele ONU”) în sistemul de omologare UE de tip fie ca cerințe pentru omologarea de tip, fie ca alternative la legislația Uniunii. După adoptarea Directivei 2007/46/CE, regulamentele ONU au fost incluse din ce în ce mai mult în legislația Uniunii.

               (7)Având în vedere experiența acumulată și evoluțiile tehnice, este necesar ca cerințele referitoare la anumite elemente sau aspecte cuprinse în Regulamentele ONU nr. 0, 16, 21, 29, 43, 44, 48, 53, 55, 58, 67, 74, 80, 83, 85, 86, 98, 107, 112, 113, 115, 116, 123, 129, 135, 148, 149 și 150 să fie modificate sau completate. În plus, anumite dispoziții din Regulamentul tehnic mondial al ONU (RTM) nr. 2 trebuie modificate și anumite dispoziții din Regulamentul ONU nr. 17 trebuie corectate. În final, trebuie adoptate amendamente la Rezoluția reciprocă M.R.1 și amendamente la Rezoluțiile consolidate R.E.3 și R.E.5.

               (8)Documentul de lucru al WP.29 ECE/TRANS/WP.29/2019/93 se referă la o propunere pentru seria 01 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 35 (Comenzi prin pedală). Având în vedere că UE nu aplică dispozițiile uniforme din Regulamentul ONU nr. 35, nu este necesar să se stabilească o poziție a Uniunii privind propunerea ECE/TRANS/WP.29/2019/93.

               (9)Documentul de lucru al WP.29 ECE/TRANS/WP.29/2019/114 se referă la o propunere pentru completarea 2 a seriei 03 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 79 (Echipamente de direcție), astfel cum a fost transmisă inițial de către președintele organismului subsidiar specializat relevant al WP.29. La ultima reuniune a organismului subsidiar specializat, ca urmare a preocupărilor anumitor părți contractante, președintele a fost de acord să înainteze un document revizuit la WP.29. Deoarece documentul nu este în prezent disponibil pe portalul secretariatului WP.29 și poate necesita discuții suplimentare între experți, ar fi oportun ca documentul să fie trimis înapoi organismului subsidiar specializat.

               (10)Autorizarea de a elabora amendamentul 4 la Regulamentul tehnic mondial (RTM) nr. 2 este menționată în mod incorect pe portalul secretariatului WP.29, iar ECE/TRANS/WP.29/AC.3./36 ar trebui corectat pentru a se citi ECE/TRANS/WP.29/AC.3./36/Rev.1.

               (11)Documentul de lucru al WP.29, ECE/TRANS/WP.29/2019/118, se referă la o propunere de modificare a anexei IV la Rezoluția consolidată privind construcția vehiculelor (R.E.3). Prezenta propunere trebuie analizată împreună cu un document informal WP.29-179-06, care clarifică trimiterea la standardul ISO privind efectuarea de măsurători ale calității combustibililor pentru anumiți parametri.

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul WP.29 în cursul celei de a 179-a sesiuni a sa, care va avea loc între 12 și 14 noiembrie 2019, este aceea de a vota în favoarea propunerilor enumerate în anexa 1 la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul celei de-a 179-a sesiuni a WP.29, care va avea loc între 12 și 14 noiembrie 2019, este aceea de a vota împotriva propunerii pentru completarea 2 a seriei 03 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 79 (Echipamente de direcție, documentul de lucru ECE/TRANS/WP.29/2019/114).

               Articolul 3

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Președintele

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        Decizia 97/836/CE a Consiliului din 27 noiembrie 1997 în vederea aderării Comunității Europene la Acordul Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite privind adoptarea specificațiilor tehnice uniforme pentru vehicule cu roți, echipamente și componente care pot fi montate și/sau folosite la vehicule cu roți și condițiile pentru recunoașterea reciprocă a omologărilor acordate pe baza acestor specificații („Acordul revizuit din 1958”) (JO L 346, 17.12.1997, p. 78).Decizia 2000/125/CE a Consiliului din 31 ianuarie 2000 referitoare la încheierea Acordului privind stabilirea de norme tehnice mondiale aplicabile vehiculelor cu roți, echipamentelor și componentelor care pot fi montate și/sau utilizate la vehiculele cu roți („acord paralel”) (JO L 35, 10.2.2000, p. 12).

                     (2)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014 în cauza Germania/Consiliu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64.

                     (3)

                        Directiva 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 septembrie 2007 de stabilire a unui cadru pentru omologarea autovehiculelor și remorcilor acestora, precum și a sistemelor, componentelor și unităților tehnice separate destinate vehiculelor respective (Directivă-cadru) (JO L 263, 9.10.2007, p. 1).

                     (4)

                        Decizia 97/836/CE a Consiliului din 27 noiembrie 1997 în vederea aderării Comunității Europene la Acordul Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite privind adoptarea specificațiilor tehnice uniforme pentru vehicule cu roți, echipamente și componente care pot fi montate și/sau folosite la vehicule cu roți și condițiile pentru recunoașterea reciprocă a omologărilor acordate pe baza acestor specificații („Acordul revizuit din 1958”) (JO L 346, 17.12.1997, p. 78).

                     (5)

                        Decizia 2000/125/CE a Consiliului din 31 ianuarie 2000 referitoare la încheierea Acordului privind stabilirea de norme tehnice mondiale aplicabile vehiculelor cu roți, echipamentelor și componentelor care pot fi montate și/sau utilizate la vehiculele cu roți („acord paralel”) (JO L 35, 10.2.2000, p. 12).

                     (6)

                        Directiva 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 septembrie 2007 de stabilire a unui cadru pentru omologarea autovehiculelor și remorcilor acestora, precum și a sistemelor, componentelor și unităților tehnice separate destinate vehiculelor respective (Directivă-cadru) (JO L 263, 9.10.2007, p. 1).


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 23.10.2019
            COM(2019) 545 final
            2019/0238(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie luată, în numele Uniunii Europene, în cadrul celei de a 39-a sesiuni a organului executiv al Convenției privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe distanțe lungi

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la decizia de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul organului executiv al Convenției privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe distanțe lungi (Convenția privind poluarea atmosferică), în legătură cu decizia privind propunerile de modificare a articolului 3a și a anexei VII la Protocolul la Convenția din 1979 privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe distanțe lungi pentru a reduce gradul de acidifiere, eutrofizare și nivelul de ozon troposferic (astfel cum a fost modificat în 2012).

               2.Contextul propunerii

               2.1.Convenția privind poluarea atmosferică și protocolul la aceasta privind reducerea gradului de acidifiere, eutrofizare și a nivelului de ozon troposferic (astfel cum a fost modificat în 2012)

               Convenția CEE-ONU privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe distanțe lungi („Convenția privind poluarea atmosferică”), adoptată în 1979, este cel mai avansat acord regional de mediu care abordează politica pentru un aer curat.

               În temeiul Convenției privind poluarea atmosferică, protocolul vizând reducerea gradului de acidifiere, eutrofizare și a nivelului de ozon troposferic („Protocolul de la Göteborg”) a fost convenit în noiembrie 1999. Acesta stă la baza Directivei (UE) 2016/2284
                  1
                privind reducerea emisiilor naționale de anumiți poluanți atmosferici, care a abrogat Directiva 2001/81/CE
                  2
                privind plafoanele naționale de emisie. Protocolul de la Göteborg a fost modificat în 2012. Versiunea modificată a intrat în vigoare la 7 octombrie 2019.

               Uniunea Europeană este parte la Convenția privind poluarea atmosferică
                  3
                și la Protocolul de la Göteborg, astfel cum a fost modificat în 2012
                  4
               . Toate statele membre sunt părți la Convenția privind poluarea atmosferică; 21 de state membre sunt părți la Protocolul de la Göteborg
                  5
               , iar 15 state membre au acceptat până acum modificarea din 2012 a Protocolului de la Göteborg
                  6
               .

               2.2.Organul executiv

               Organul executiv este organul de conducere al Convenției privind poluarea atmosferică și este alcătuit din reprezentanți ai părților la convenție. În temeiul articolului 10 din Convenția privind poluarea atmosferică, organul executiv trebuie să revizuiască punerea în aplicare și dezvoltarea convenției menționate anterior și a protocoalelor la aceasta.

               Organul executiv își propune să adopte deciziile prin consens
                  7
               .

               Modificările aduse Protocolului de la Göteborg se adoptă prin consensul părților prezente la o sesiune a organului executiv
                  8
               .

               2.3.Decizia avută în vedere de către organul executiv

               În perioada 9-13 decembrie 2019, în cadrul celei de a 39-a sesiuni, organul executiv va discuta și, eventual, va adopta modificările propuse de SUA ale articolului 3a și ale anexei VII la Protocolul de la Göteborg, astfel cum a fost modificat („actul avut în vedere”).

               Scopul actului avut în vedere este să extindă posibilitatea oferită țărilor din Europa de Est, Caucaz și Asia Centrală (EECAC) de a aplica termene flexibile pentru respectarea anumitor obligații, în vederea facilitării procesului de ratificare de către acestea a Protocolului de la Göteborg.

               Actul avut în vedere va deveni obligatoriu pentru părți:

               — în conformitate cu articolul 13a din Protocolul de la Göteborg, care prevede că modificările la protocol intră în vigoare, pentru părțile care le-au acceptat, în a nouăzecea zi de la data la care două treimi dintre părțile existente la momentul adoptării au depus la depozitar instrumentele lor de acceptare
                  9
               ;

               — pentru părțile care au acceptat respectivele modificări, se prevede o procedură diferită în ceea ce privește modificarea anexelor IV-XI la Protocolul de la Göteborg: aceste modificări intră în vigoare la un an de la data comunicării deciziei către toate părțile, cu excepția părților care notifică depozitarului că nu sunt în măsură să aprobe modificarea. Dacă cel puțin 16 părți prezintă o astfel de notificare, modificarea nu intră în vigoare
                  10
               .

               În practică, modificările propuse nu vor afecta obligațiile statelor membre, deoarece obligațiile în cauză fac deja parte din acquis-ul UE și sunt aplicate de statele membre. Cu toate acestea, modificările propuse le-ar oferi părților din afara UE, în special celor din regiunea EECCA, posibilitatea de a continua să recurgă, pentru o perioadă mai lungă de timp, la flexibilitatea deja negociată și convenită în cadrul modificării din 2012 a Protocolului de la Göteborg.

               3.Poziția care urmează să fie luată în numele Uniunii

               Termenele flexibile prevăzute la articolul 3a și în anexa VII la Protocolul de la Göteborg, astfel cum a fost modificat, au fost convenite și adoptate în 2012, cu scopul de a oferi un mecanism simplificat de acces pentru a încuraja ratificarea de către mai multe părți. Până în august 2019, nicio țară a EECCA nu a reușit încă să valorifice această flexibilitate. În urma discuțiilor cu privire la actualele bariere în materie de ratificare pentru țările EECCA, cu ocazia reuniunii Grupului de lucru privind strategia și revizuirea, desfășurată în perioada 2024 mai 2019, părțile la Convenția privind poluarea atmosferică și-au exprimat, așadar, interesul de a aborda problematica acestor termene flexibile și de a le prelungi.

               Fără extinderea acestei flexibilități, se consideră că este puțin probabil ca țările EECCA să ratifice protocolul în viitorul apropiat. Este în interesul UE ca țările învecinate să ratifice Protocolul de la Göteborg, pentru a contribui la reducerea poluării atmosferice transfrontaliere care provine de la țările EECCA și care afectează statele membre ale UE.

               Dispozițiile Directivei (UE) 2016/2284 reflectă obligațiile prevăzute în Protocolul de la Göteborg.

               4.Temei juridic

               4.1.Temeiul juridic procedural

               4.1.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului”.

               Conceptul de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. Sunt, de asemenea, incluse instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  11
               .

               4.1.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Organul executiv este un organism creat printr-un acord, și anume Convenția privind poluarea atmosferică.

               Actul pe care organul executiv este invitat să îl adopte este un act cu efecte juridice. Actul avut în vedere va avea caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, în conformitate cu articolul 13a din Protocolul de la Göteborg.

               Actul avut în vedere nu completează și nu modifică cadrul instituțional al Convenției privind poluarea atmosferică sau al Protocolului de la Göteborg.

               Prin urmare, temeiul juridic procedural al propunerii de decizie este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2.Temeiul juridic material

               4.2.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care o poziție este luată în numele Uniunii. În cazul în care actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               4.2.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere se referă la mediu.

               Prin urmare, temeiul juridic material al propunerii de decizie este articolul 191 din TFUE.

               4.3.Concluzie

               Temeiul juridic al propunerii de decizie ar trebui să fie articolul 191 din TFUE, coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               5.Publicarea actului avut în vedere

               Întrucât actul organului executiv va modifica Protocolul de la Göteborg la Convenția privind poluarea atmosferică, este oportună publicarea acestuia, după adoptare, în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               2019/0238 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie luată, în numele Uniunii Europene, în cadrul celei de a 39-a sesiuni a organului executiv al Convenției privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe distanțe lungi

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 191, coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Protocolul la Convenția privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe distanțe lungi pentru a reduce gradul de acidifiere, eutrofizare și nivelul de ozon troposferic, în versiunea sa modificată, care a fost adoptată în 2012 („protocolul”), a fost aprobat de Uniune prin Decizia (UE) 2017/1757 a Consiliului (
                  12
               ) și a intrat în vigoare la 7 octombrie 2019.

               (2)În temeiul articolului 13a din protocol, organul executiv poate adopta modificări la protocol și la anexele la acesta.

               (3)În cadrul celei de a 39-a sesiuni, desfășurată în perioada 9-13 decembrie, organul executiv urmează să adopte modificări la protocol (articolul 3a) și la anexele la acesta (anexa VII), cu scopul de a facilita ratificarea protocolului de către părțile din afara UE.

               (4) Este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie luată, în numele Uniunii, în cadrul organului executiv, întrucât obiectul și conținutul protocolului care urmează să fie modificat intră sub incidența acquis-ului UE, în special a Directivei (UE) 2016/2284 a Parlamentului European și a Consiliului (
                  13
               ),

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie luată, în numele Uniunii, în cadrul celei de a 39-a sesiuni a organului executiv al Convenției privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe distanțe lungi este următoarea:

               Uniunea susține propunerea prezentată de Statele Unite ale Americii privind modificarea articolului 3a și a anexei VII la protocol în vederea prelungirii termenelor flexibile din 2019 până în 2024 și din 2022 până în 2028.

               Articolul 2

               În funcție de evoluțiile din cadrul celei de a 39-a sesiuni a organului executiv al Convenției privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe distanțe lungi, reprezentanții Uniunii, în consultare cu statele membre, pot conveni, cu ocazia unor reuniuni de coordonare la fața locului, asupra unei cizelări a poziției menționate la articolul 1, fără a fi necesară o altă decizie a Consiliului.

               Articolul 3

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        Directiva (UE) 2016/2284 a Parlamentului European și a Consiliului din 14 decembrie 2016 privind reducerea emisiilor naționale de anumiți poluanți atmosferici, de modificare a Directivei 2003/35/CE și de abrogare a Directivei 2001/81/CE, JO L 344, 17.12.2016, p. 1-31.

                     (2)

                        Directiva 2001/81/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2001 privind plafoanele naționale de emisie pentru anumiți poluanți atmosferici, JO L 309, 27.11.2001, p. 22-30.

                     (3)

                        81/462/CEE: Decizia Consiliului din 11 iunie 1981 privind încheierea Convenției privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe distanțe lungi, JO L 171, 27.6.1981, p. 11-24.

                     (4)

                        2003/507/CE: Decizia Consiliului din 13 iunie 2003 privind aprobarea aderării Comunității Europene la Protocolul la Convenția din 1979 privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe distanțe lungi pentru a reduce gradul de acidifiere, eutrofizare și nivelul de ozon troposferic, JO L 179, 17.7.2003, p. 1-2; Decizia (UE) 2017/1757 a Consiliului din 17 iulie 2017 privind acceptarea, în numele Uniunii Europene, a unei modificări a Protocolului din 1999 la Convenția din 1979 privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe distanțe lungi pentru a reduce gradul de acidifiere, eutrofizare și nivelul de ozon troposferic, JO L 248, 27.9.2017, p. 3-75.

                     (5)

                        Belgia, Bulgaria, Croația, Cipru, Republica Cehă, Danemarca, Finlanda, Franța, Germania, Ungaria, Letonia, Lituania, Luxemburg, Țările de Jos, Portugalia, România, Slovacia, Slovenia, Spania, Suedia și Regatul Unit (situația ratificărilor la 12 august 2019).

                     (6)

                        Bulgaria, Croația, Cipru, Republica Cehă, Finlanda, Germania, Letonia, Luxemburg, Țările de Jos, Portugalia, România, Slovacia, Spania, Suedia și Regatul Unit (situația ratificărilor la 12 august 2019).

                     (7)

                        Regulamentul de procedură pentru sesiunile organului executiv al Convenției privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe distanțe lungi, astfel cum a fost adoptat prin Decizia 2010/9 și modificat prin Decizia 2013/1, articolul 29.

                     (8)

                        Protocolul de la Göteborg (modificat în 2012), articolul 13a alineatul (3).

                     (9)

                        Protocolul de la Göteborg (modificat în 2012), articolul 13a alineatul (3).

                     (10)

                        Protocolul de la Göteborg (modificat în 2012), articolul 13a alineatul (7).

                     (11)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, Germania/Consiliu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64.

                     (12)

                        Decizia (UE) 2017/1757 a Consiliului din 17 iulie 2017 privind acceptarea, în numele Uniunii Europene, a unei modificări a Protocolului din 1999 la Convenția din 1979 privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe distanțe lungi pentru a reduce gradul de acidifiere, eutrofizare și nivelul de ozon troposferic, JO L 248, 27.9.2017, p. 3-75.

                     (13)

                        Directiva (UE) 2016/2284 a Parlamentului European și a Consiliului din 14 decembrie 2016 privind reducerea emisiilor naționale de anumiți poluanți atmosferici, de modificare a Directivei 2003/35/CE și de abrogare a Directivei 2001/81/CE, JO L 344, 17.12.2016, p. 1-31.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 25.10.2019
            COM(2019) 550 final
            2019/0242(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie luată de Uniunea Europeană în cadrul Comitetului ambasadorilor ACP-UE referitor la adoptarea unei decizii de adoptare a unor măsuri tranzitorii în temeiul articolului 95 alineatul (4) din Acordul de parteneriat ACP-UE

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta decizie a Comisiei conține o propunere de decizie a Consiliului privind poziția care urmează să fie luată de Uniune în cadrul Comitetului ambasadorilor ACP-UE privind adoptarea de măsuri tranzitorii în temeiul articolului 95 alineatul (4) din Acordul de parteneriat dintre UE și grupul statelor din Africa, zona Caraibilor și Pacific (ACP)
                  1
               , semnat la Cotonou la 23 iunie 2000 („Acordul de parteneriat de la Cotonou” sau „APC”). Comisia propune prelungirea aplicării integrale a dispozițiilor Acordului de parteneriat de la Cotonou până la 31 decembrie 2020 sau până la intrarea în vigoare a noului acord de parteneriat dintre Uniune și statele ACP, oricare dintre acestea survine mai întâi.

               2.Contextul propunerii

               2.1.Acordul de parteneriat de la Cotonou

               Din anul 2000, Acordul de parteneriat de la Cotonou reprezintă cadrul pentru relațiile UE cu 79 de țări ACP. Acordul a fost încheiat pentru o perioadă de 20 de ani, de la 1 martie 2000 până la 29 februarie 2020. Acesta a fost revizuit ulterior în 2005 și 2010.

               Acordul de parteneriat de la Cotonou expiră la 29 februarie 2020. Negocierile în vederea unui nou acord de parteneriat ACP-UE au fost lansate în septembrie 2018 și sunt în prezent în desfășurare. Cu toate acestea, a devenit clar faptul că aceste negocieri nu vor conduce la un nou acord care să fie aplicat înainte de data expirării menționată mai sus. Situația ar conduce la un vid în relațiile dintre UE și ACP cu privire la care trebuie găsită o soluție.

               2.2.Consiliul de miniștri ACP-UE

               Consiliul de miniștri ACP-UE este un organism la nivel ministerial creat prin acord (articolul 15 din APC). Acesta cuprinde, pe de o parte, membri ai Consiliului Uniunii Europene și membri ai Comisiei Europene și, pe de altă parte, câte un membru al guvernului fiecărui stat ACP. Printre altele, Consiliul de miniștri are atribuția de a lua deciziile necesare pentru punerea în aplicare și executarea APC. Consiliul de miniștri ia decizii prin acordul comun al părților. Pentru ca deciziile să fie valabile trebuie să fie prezenți (i) jumătate din membrii Consiliului Uniunii Europene (și anume 14 miniștri din statele membre ale UE), (ii) un membru al Comisiei și (iii) două treimi dintre membrii care reprezintă guvernele statelor ACP (și anume membri ai guvernului din 55 de state ACP diferite).

               2.3.Măsuri tranzitorii

               Articolul 95 alineatul (4) al doilea paragraf din APC prevede: „Consiliul de miniștri adoptă măsurile tranzitorii care pot fi necesare până la intrarea în vigoare a noului acord”. În conformitate cu articolul 95 alineatul (4) al doilea paragraf din APC, pot fi aplicate măsuri tranzitorii pentru a prelungi aplicabilitatea întregului APC sau a unor părți din acesta până la data aplicării noului acord (aplicare provizorie sau intrare în vigoare). Prin urmare, aceste măsuri tranzitorii vor trebui să fie puse în aplicare pentru a se evita un vid politic, instituțional și juridic în relațiile dintre UE și ACP.

               Pentru a menține continuitatea juridică, politică și instituțională cu țările ACP, având în vedere că noul acord nu va deveni aplicabil înainte de expirarea cadrului juridic existent, este necesar să se adopte măsuri tranzitorii pentru a prelungi aplicarea acordului actual.

               2.4.Adoptarea măsurilor tranzitorii de către Comitetul ambasadorilor ACP-UE

               În conformitate cu articolul 95 alineatul (4) din APC, decizia privind măsurile tranzitorii urmează să fie luată de Consiliul de miniștri ACP-UE
                  2
               . Cu toate acestea, în temeiul articolului 15 alineatul (4) din APC, Consiliul de miniștri poate să delege competențe Comitetului ambasadorilor
                  3
               . În acest scop, la 23 mai 2019, Consiliul de miniștri a delegat Comitetului ambasadorilor competența de a adopta decizia privind măsurile tranzitorii
                  4
               . În temeiul articolului 16 alineatul (2) din APC, Comitetul ambasadorilor poate adopta decizii obligatorii pentru părți în limitele mandatului conferit de către Consiliul de miniștri.

               În conformitate cu Regulamentul de procedură al Comitetului ambasadorilor, acesta se reunește periodic, în special pentru a pregăti reuniunea Consiliului de miniștri și ori de câte ori se dovedește necesar, la cererea uneia dintre părți
                  5
               . Având în vedere această flexibilitate, Comitetul ambasadorilor poate asigura adoptarea deciziei privind măsurile tranzitorii în timp util și nu mai târziu de ianuarie 2020.

               Prin urmare, în cadrul uneia dintre reuniunile sale, Comitetul ambasadorilor ACP-UE trebuie să adopte decizia privind măsurile tranzitorii. Această decizie ar trebui să servească scopului de a prelungi aplicarea dispozițiilor Acordului de parteneriat de la Cotonou („actul avut în vedere”), astfel cum se prevede la articolul 95 alineatul (4) din APC.

               Scopul actului avut în vedere este de a prelungi aplicarea Acordului de parteneriat de la Cotonou în ansamblul său, până la 31 decembrie 2020 sau până la intrarea în vigoare ori aplicarea provizorie a noului acord de parteneriat dintre Uniune și statele ACP, oricare dintre acestea survine mai întâi.

               3.Poziția care urmează să fie luată în numele Uniunii

               Decizia privind măsurile tranzitorii trebuie să definească (i) partea (părțile) din acord care urmează să fie aplicată (aplicate) în mod tranzitoriu și (ii) data până la care se aplică măsurile tranzitorii. Comisia propune ca actualul APC să fie prelungit până la 31 decembrie 2020, cu excepția cazului în care noul acord intră în vigoare sau se aplică înainte de această dată. Data propusă, 31 decembrie 2020, coincide cu expirarea actualului cadru financiar multianual, precum și cu expirarea celui de al 11-lea Fond european de dezvoltare.

               Având în vedere cele de mai sus, poziția propusă a Uniunii trebuie să fie adoptată în cadrul unei reuniuni a Comitetului ambasadorilor ACP-UE.

               4.Temei juridic

               4.1.Temeiul juridic procedural

               4.1.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului”.

               Noțiunea de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. Sunt, de asemenea, incluse instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  6
               .

               4.1.2.Aplicarea la cazul în discuție

               În conformitate cu articolul 95 alineatul (4) al doilea paragraf din Acordul de parteneriat ACP-UE semnat la Cotonou la 23 iunie 2000, pot fi aplicate măsuri tranzitorii pentru a prelungi aplicabilitatea întregului APC sau a unor părți din acesta până la data aplicării noului acord (aplicare provizorie sau intrare în vigoare după ratificarea de către toate părțile). În special, „Consiliul de miniștri adoptă măsurile tranzitorii care pot fi necesare până la intrarea în vigoare a noului acord”.

               Prin urmare, este clar faptul că actul pe care Comitetul ambasadorilor ACP-UE este invitat să îl adopte constituie un act cu efecte juridice. Decizia Comitetului ambasadorilor ACP-UE avută în vedere va avea caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, în conformitate cu articolele 15 și 16 din acord.

               Comitetul ambasadorilor este un organism instituit în temeiul articolului 16 din Acordul de parteneriat de la Cotonou.

               Uniunea Europeană este parte contractantă, alături de statele sale membre, la Acordul de parteneriat de la Cotonou și, prin urmare, va avea obligații în temeiul deciziei Comitetului ambasadorilor avute în vedere.

               Prin urmare, temeiul juridic procedural al deciziei propuse este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2.Temeiul juridic material

               4.2.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               4.2.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere se referă la funcționarea APC în ansamblu, în special la prelungirea aplicării sale dincolo de data de expirare preconizată. Astfel, temeiul juridic material al deciziei Consiliului trebuie să fie determinat din perspectiva Acordului de parteneriat de la Cotonou în ansamblul său
                  7
               .

               APC a fost încheiat ca un acord de asociere și, prin urmare, s-a întemeiat pe articolul 310 din Tratatul de instituire a Comunității Europene, echivalentul articolului 217 din TFUE. Prin urmare, temeiul juridic material al deciziei propuse este articolul 217 din TFUE.

               4.3.Concluzie

               Temeiul juridic al deciziei propuse ar trebui să fie articolul 217 din TFUE, coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               2019/0242 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie luată de Uniunea Europeană în cadrul Comitetului ambasadorilor ACP-UE referitor la adoptarea unei decizii de adoptare a unor măsuri tranzitorii în temeiul articolului 95 alineatul (4) din Acordul de parteneriat ACP-UE

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 217, coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Acordul de parteneriat dintre membrii grupului statelor din Africa, zona Caraibilor și Pacific („ACP”), pe de o parte, și Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte („Acordul de parteneriat ACP-UE”)
                  8
               , a fost semnat la Cotonou la 23 iunie 2000. Acordul de parteneriat ACP-UE a intrat în vigoare la 1 aprilie 2003 și se aplică până la 29 februarie 2020.

               (2)În conformitate cu articolul 95 alineatul (4) primul paragraf din Acordul de parteneriat ACP-UE, în septembrie 2018 au fost lansate negocierile pentru încheierea unui nou acord de parteneriat ACP-UE. Noul acord nu va fi gata pentru a fi aplicat până la data expirării actualului acord de parteneriat. Prin urmare, se consideră necesară adoptarea unor măsuri tranzitorii pentru a prelungi aplicarea dispozițiilor acordului actual.

               (3)Articolul 95 alineatul (4) al doilea paragraf din Acordul de parteneriat ACP-UE prevede adoptarea de către Consiliul de miniștri a unor măsuri tranzitorii pentru a prelungi aplicabilitatea întregului Acord de parteneriat ACP-UE sau a unor părți din acesta până la punerea în aplicare provizorie sau intrarea în vigoare a noului acord.

               (4)În temeiul articolului 15 alineatul (4) din APC, la 23 mai 2019 Consiliul de miniștri ACP-UE a delegat Comitetului ambasadorilor ACP-UE competența de a adopta măsurile tranzitorii
                  9
               . Comitetul ambasadorilor ACP-UE trebuie să aibă o reuniune periodică anterior lunii ianuarie 2020, în cadrul căreia va lua decizia de a adopta măsuri tranzitorii în temeiul articolului 95 alineatul (4) din Acordul de parteneriat ACP-UE.

               (5)Este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Comitetului ambasadorilor ACP-UE, întrucât actul avut în vedere va fi obligatoriu pentru Uniune.

               (6)Poziția Uniunii de a aproba actul avut în vedere în cadrul Comitetului ambasadorilor ACP-UE ar trebui stabilită în prezenta decizie,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Comitetului ambasadorilor ACP-UE, în temeiul articolului 95 alineatul (4) din Acordul de parteneriat ACP-UE, este de a prelungi aplicarea tuturor dispozițiilor Acordului de parteneriat ACP-UE, semnat la Cotonou la 23 iunie 2000, până la 31 decembrie 2020 sau până la data intrării în vigoare ori a aplicării provizorii a noului acord de parteneriat dintre Uniune și statele ACP, oricare dintre acestea survine mai întâi.

               Articolul 2

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        Decizia Consiliului din 19 decembrie 2002 privind încheierea Acordului de parteneriat dintre statele din Africa, Caraibe și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte, semnat la Cotonou la 23 iunie 2000 (JO L 65, 8.3.2003, p. 27).

                     (2)

                        Consiliul de miniștri ACP-UE este un organism la nivel ministerial creat prin acord (articolul 15 din APC). Acesta cuprinde, pe de o parte, membri ai Consiliului Uniunii Europene și membri ai Comisiei Europene și, pe de altă parte, câte un membru al guvernului fiecărui stat ACP. Printre altele, Consiliul de miniștri are atribuția de a lua deciziile necesare pentru punerea în aplicare și executarea APC. Consiliul de miniștri ia decizii prin acordul comun al părților. Pentru ca deciziile să fie valabile trebuie să fie prezenți (i) jumătate din membrii Consiliului Uniunii Europene (și anume 14 miniștri din statele membre ale UE), (ii) un membru al Comisiei și (iii) două treimi dintre membrii care reprezintă guvernele statelor ACP (și anume membri ai guvernului din 55 de state ACP diferite.

                     (3)

                        Comitetul ambasadorilor este instituit prin articolul 16 din APC. Acesta este compus, pe de o parte, din reprezentantul permanent al fiecărui stat membru la UE și un reprezentant al Comisiei și, pe de altă parte, din șeful misiunii fiecărei țări ACP la UE. Comitetul ambasadorilor asistă Consiliul de miniștri în îndeplinirea sarcinilor sale și execută orice mandat care îi este încredințat de Consiliu [articolul 16 alineatul (2) din APC]. În acest context, Comitetul ambasadorilor poate adopta decizii obligatorii pentru părți în limitele mandatului conferit de către Consiliul de miniștri.

                     (4)

                        Decizia nr. 1/2019 a Consiliului de miniștri ACP-UE din 23 mai 2019 în ceea ce privește delegarea de competențe către Comitetul ambasadorilor ACP-UE în ceea ce privește decizia de a adopta măsuri tranzitorii în temeiul articolului 95 alineatul (4) din Acordul de parteneriat ACP-UE [2019/920] (JO L 146, 5.6.2019, p. 114).

                     (5)

                        Articolul 1 alineatul (1) din Decizia nr. 3/2005 a Consiliului de miniștri ACP-UE din 8 martie 2005 privind adoptarea Regulamentului de procedură al Comitetului ambasadorilor ACP-UE (JO L 95, 14.4.2005, p. 51).

                     (6)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, Germania/Consiliul, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64.

                     (7)

                        A se vedea, în special, hotărârea în cauza C-244/17 Comisia/Consiliul („Kazahstan”) [ECLI:EU:C:2018:662], p. 40 și jurisprudența menționată.

                     (8)

                        Acord (JO L 317, 15.12.2000, p. 3) modificat prin acordul semnat la Luxemburg la 25 iunie 2005 (JO L 209, 11.8.2005, p. 27) și prin acordul semnat la Ouagadougou la 22 iunie 2010 (JO L 287, 4.11.2010, p. 3).

                     (9)

                        Decizia (UE) 2019/895 a Consiliului din 22 mai 2019 privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Consiliului de miniștri ACP-UE în ceea ce privește delegarea de competențe către Comitetul ambasadorilor ACP-UE în ceea ce privește decizia de a adopta măsuri tranzitorii în temeiul articolului 95 alineatul (4) din Acordul de parteneriat ACP-UE (JO L142, 29.5.19, p. 67)

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 25.10.2019
            COM(2019) 550 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea deDECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie luată de Uniunea Europeană în cadrul Comitetului ambasadorilor ACP-UE referitor la adoptarea unei decizii de adoptare a unor măsuri tranzitorii în temeiul articolului 95 alineatul (4) din Acordul de parteneriat ACP-UE

                        ACORDUL ACP-UE DE LA COTONOU

                        GRUPUL STATELOR DIN AFRICA, ZONA CARAIBILOR

                        ȘI PACIFIC

                        CONSILIUL

                        UNIUNII EUROPENE

                        Bruxelles, xxx 2019

                        ACP/xxx/19

                        ACP-UE xxx/19

               DECIZIA ACP-UE

                        Subiect:

                        Proiectul de decizie nr. xx/2019 a Comitetului ambasadorilor ACP-UE privind adoptarea de măsuri tranzitorii în temeiul articolului 95 alineatul (4) din Acordul de parteneriat ACP-UE

               Proiect de

               DECIZIE Nr. [X]/2019

               A COMITETULUI AMBASADORILOR ACP-UE

               din [a se introduce data]

               privind adoptarea de măsuri tranzitorii în temeiul articolului 95 alineatul (4) din Acordul de parteneriat ACP-UE

               COMITETUL AMBASADORILOR ACP-UE,

               având în vedere Acordul de parteneriat între membrii grupului statelor din Africa, Caraibe și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte
                  1
               , în special articolul 15 alineatul (4) și articolul 16 alineatul (2), coroborate cu articolul 95 alineatul (4),

               întrucât:

               (1)Acordul de parteneriat ACP-UE care a fost semnat la Cotonou la 23 iunie 2000 a intrat în vigoare la 1 aprilie 2003 și se aplică până la 29 februarie 2020.

               (2)În conformitate cu articolul 95 alineatul (4) primul paragraf din Acordul de parteneriat ACPUE, în septembrie 2018 au fost lansate negocierile pentru încheierea unui nou acord de parteneriat ACP-UE. În cazul în care noul acord nu va fi gata pentru a fi pus în aplicare până la data de expirare a cadrului juridic actual, este necesar să se adopte măsuri tranzitorii.

               (3)Articolul 95 alineatul (4) al doilea paragraf din Acordul de parteneriat ACP-UE prevede adoptarea de către Consiliul de miniștri a oricăror măsuri tranzitorii care ar putea fi necesare până la intrarea în vigoare a noului acord.

               (4)În temeiul articolului 15 alineatul (4) din Acordul de parteneriat de la Cotonou, la 23 mai 2019, Consiliul de miniștri ACP-UE a delegat Comitetului ambasadorilor ACP-UE competența de a adopta măsurile tranzitorii
                  2
               .

               (5)Prin urmare, este oportună adoptarea de către Comitetul ambasadorilor ACP-UE a unei decizii, în temeiul articolului 95 alineatul (4) din Acordul de parteneriat ACP-UE, de prelungire a aplicării tuturor dispozițiilor Acordului de parteneriat ACP-UE, semnat la Cotonou la 23 iunie 2000, până la 31 decembrie 2020 sau până la data intrării în vigoare ori a aplicării provizorii a noului acord de parteneriat dintre Uniune și statele ACP, în cazul în care acest lucru are loc înainte de 31 decembrie 2020,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Aplicarea tuturor dispozițiilor Acordului de parteneriat ACP-UE, semnat la Cotonou la 23 iunie 2000, se prelungește până la 31 decembrie 2020 sau până la intrarea în vigoare ori aplicarea provizorie a noului acord de parteneriat dintre Uniune și statele ACP, în cazul în care acest lucru are loc înainte de 31 decembrie 2020.

               Articolul 2

               Prezenta decizie intră în vigoare la xxx 2020.

               Adoptată la [Bruxelles], la [data].

               Pentru Comitetul ambasadorilor ACP-UE

                     (1)

                        JO L 317, 15.12.2000, p. 3, modificat prin acordul semnat la Luxemburg la 25 iunie 2005 (JO L 209, 11.8.2005, p. 27) și prin acordul semnat la Ouagadougou la 22 iunie 2010 (JO L 287, 4.11.2010, p. 3).

                     (2)

                        Decizia nr. 1/2019 a Consiliului de miniștri ACP-UE din 23 mai 2019 în ceea ce privește delegarea de competențe către Comitetul ambasadorilor ACP-UE în ceea ce privește decizia de a adopta măsuri tranzitorii în temeiul articolului 95 alineatul (4) din Acordul de parteneriat ACP-UE [2019/920] (JO L 146, 5.6.2019, p. 114).


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 25.10.2019
            COM(2019) 494 final
            2019/0241(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, la cea de a treizeci și noua reuniune a Comitetului permanent al Convenției privind conservarea vieții sălbatice și a habitatelor naturale din Europa cu privire la modificarea anexelor II și III la convenție

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la decizia de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, la cea de a treizeci și noua reuniune anuală a Comitetului permanent al Convenției privind conservarea vieții sălbatice și a habitatelor naturale din Europa, care se va desfășura în Franța, la Strasbourg, în perioada 3-6 decembrie 2019, în ceea ce privește adoptarea preconizată de către Comitetul permanent a unei decizii referitoare la două modificări ale anexelor II și III la convenție.

               2.Contextul propunerii

               2.1.Convenția privind conservarea vieții sălbatice și a habitatelor naturale din Europa

               Convenția privind conservarea vieții sălbatice și a habitatelor naturale din Europa (denumită în continuare „convenția”) are ca obiect conservarea florei și faunei sălbatice din Europa și a habitatelor lor naturale, în special a celor pentru a căror conservare este necesară cooperarea mai multor state. Convenția este un tratat interguvernamental, încheiat sub egida Consiliului Europei. Aceasta a intrat în vigoare la 1 iunie 1982.

               Uniunea Europeană este parte contractantă la această convenție începând de la 1 septembrie 1982
                  1
               . În prezent, convenția are 51 de părți contractante, printre care se numără și toate statele membre ale UE.

               2.2.Comitetul permanent

               Comitetul permanent este organul de decizie al convenției, având competența de a evalua starea de conservare a speciilor și, prin urmare, de a revizui lista acestora din anexele la convenție. Funcțiile sale sunt enumerate la articolele 13-15 din convenție. Comitetul se reunește cel puțin o dată la doi ani, precum și atunci când majoritatea părților contractante formulează o astfel de cerere. A devenit obișnuit pentru Comitetul permanent să se întâlnească în fiecare an.

               În conformitate cu articolul 17 din convenție, o modificare a anexelor se adoptă cu o majoritate de două treimi din părțile contractante.

               2.3.Actul avut în vedere de Comitetul permanent

               În perioada 3-6 decembrie 2019, la cea de a treizeci și noua reuniune anuală a Comitetului permanent al convenției, care se va desfășura în Franța, la Strasbourg, urmează să se adopte o decizie cu privire la două modificări ale anexelor II și III la convenție („actul avut în vedere”).

               Actul avut în vedere are drept scop modificarea anexelor II și III la convenție, în conformitate cu dispozițiile articolului 17 din aceasta.

               În conformitate cu articolul 17 din convenție, actul avut în vedere intră în vigoare pentru toate părțile în termen de trei luni de la adoptarea de către Comitetul permanent, cu excepția cazului în care o treime din părțile contractante au notificat obiecții. Toate modificările intră în vigoare pentru părțile contractante care nu au notificat obiecții.

               3.Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii

               Norvegia a prezentat o propunere de deplasare a gâștei cu obraji albi (Branta leucopsis) din anexa II (specii de faună strict protejate) în anexa III (specii protejate ale faunei – reglementare posibilă). Justificarea pe care se bazează propunerea este că dimensiunea totală a populației de gâște cu obraji albi a crescut de peste zece ori în perioada 1980-2010 (de la 112 000 la 1 319 000), printre altele ca urmare a intensificării agriculturii, care a dus la creșterea semnificativă a cantității de hrană disponibile pentru animale
                  2
               . Prin urmare, specia nu mai are nevoie de o protecție strictă în toată aria sa de răspândire.

               Obiectul deciziei avute în vedere a Comitetului permanent se referă la un domeniu al competenței externe exclusive a UE în temeiul articolului 3 alineatul (2) din TFUE, întrucât se încadrează într-un domeniu reglementat deja în mare măsură de norme interne comune (și anume Directiva „Păsări”). Prin urmare, Consiliul ar trebui să ia o decizie pentru a stabili poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, la cea de a treizeci și noua reuniune a Comitetului permanent, cu privire la actul avut în vedere.

               Propunerea nu este conformă cu statutul actual de protecție juridică a gâștei cu obraji albi prevăzut în Directiva „Păsări”, întrucât specia nu este menționată în anexa II la directiva respectivă (specii care pot fi vânate). Specia este menționată în anexa I la Directiva „Păsări” (și anume specii pentru care trebuie desemnate arii de protecție specială).

               În decembrie 2018 a fost adoptat, în cadrul celei de a șaptea reuniuni a părților la Acordul privind conservarea păsărilor de apă migratoare african-eurasiatice (AEWA), un proiect de plan de gestionare monospecifică a gâștei cu obraji albi, pentru a răspunde creșterii foarte rapide a populației, în special problemelor cauzate de această specie (daune agricole și riscuri pentru siguranța aviației). Planul oferă un cadru pentru sprijinirea procesului decizional în statele din aria de răspândire în ceea ce privește aplicarea derogărilor, incluzând o evaluare periodică a impactului cumulat al derogărilor, precum și în ceea ce privește monitorizarea stării populației și evoluția daunelor agricole sau a riscurilor pentru siguranța aviației. Planul va facilita schimbul de informații și, eventual, coordonarea măsurilor de derogare între statele din aria de răspândire pentru a spori eficiența acestora și pentru a evita efectele neintenționate asupra căilor de migrație.

               Uniunea ar trebui să sprijine propunerea Norvegiei de modificare pentru a răspunde creșterii foarte rapide a populației acestei specii, în special problemelor cauzate de specie (daune agricole și riscuri pentru siguranța aviației), astfel încât părțile la convenție care nu sunt membre ale UE să poată aplica măsuri de gestionare a populației, inclusiv vânarea acestei specii, în funcție de necesități. Cu toate acestea, având în vedere că în prezent nu se prevede și nu este posibilă vreo modificare a anexelor la Directiva „Păsări” în termenul scurt impus de convenție (90 de zile), Uniunea va trebui să indice că, deocamdată, va aplica măsuri de protecție mai stricte, astfel cum se prevede la articolul 12 din convenție.

               4.Temeiul juridic

               4.1.Temeiul juridic procedural

               4.1.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului”.

               Conceptul de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. Conceptul include totodată și instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  3
               .

               4.1.2.Aplicarea la cazul de față

               Comitetul permanent este un organism instituit prin convenție.

               Decizia pe care Comitetul permanent este invitat să o adopte este un act cu efecte juridice. Actul avut în vedere va avea caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, în conformitate cu articolul 6 din convenție.

               Actul avut în vedere nu modifică și nu completează cadrul instituțional al convenției.

               Prin urmare, temeiul juridic procedural al propunerii de decizie este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2.Temeiul juridic material

               4.2.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               4.2.2.Aplicarea la cazul de față

               Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere se referă la mediu.

               Prin urmare, temeiul juridic material al deciziei propuse este articolul 192 alineatul (1).

               4.3.Concluzie

               Temeiul juridic al deciziei propuse ar trebui să fie articolul 192 alineatul (1) din TFUE, coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               5.Publicarea actului avut în vedere

               Întrucât actul Comitetului permanent va modifica anexele II și III la convenție, este oportună publicarea acestuia, după adoptare, în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               2019/0241 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, la cea de a treizeci și noua reuniune a Comitetului permanent al Convenției privind conservarea vieții sălbatice și a habitatelor naturale din Europa cu privire la modificarea anexelor II și III la convenție

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 192 alineatul (1), coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Convenția privind conservarea vieții sălbatice și a habitatelor naturale din Europa (denumită în continuare „convenția”) a fost încheiată de către Uniune prin Decizia 82/72/CEE a Consiliului
                  4
                și a intrat în vigoare la 1 septembrie 1982.

               (2)În temeiul articolului 17 din convenție, Comitetul permanent poate adopta modificări ale anexelor la aceasta.

               (3)În cursul celei de a treizeci și noua reuniuni, care se va desfășura în perioada 36 decembrie 2019, Comitetul permanent urmează să adopte o decizie privind modificările propuse ale anexelor II și III la convenție.

               (4)Este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul Comitetului permanent, întrucât decizia acestuia va avea caracter obligatoriu pentru Uniune.

               (5)Norvegia a prezentat o propunere de deplasare a Branta leucopsis din anexa II în anexa III la convenție.

               (6)Având în vedere creșterea foarte rapidă a populației acestei specii în ansamblul său, Uniunea ar trebui să sprijine propunerea. Cu toate acestea, propunerea nu este aliniată cu statutul actual de protecție a Branta leucopsis prevăzut în Directiva 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului
                  5
               . Întrucât modificarea Directivei 2009/147/CE nu este prevăzută și nici nu este posibilă în termenul de trei luni de la adoptarea deciziei Comitetului permanent, termen stabilit prin convenție, deocamdată Uniunea trebuie să aplice măsuri de conservare mai stricte, astfel cum se prevede la articolul 12 din convenție.

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, la cea de a treizeci și noua reuniune a Comitetului permanent al Convenției privind conservarea vieții sălbatice și a habitatelor naturale din Europa este de a sprijini propunerea de deplasare a Branta leucopsis din anexa II în anexa III la convenție și de a indica părților contractante că, pentru moment, Uniunea intenționează să aplice măsuri de conservare mai stricte pentru această specie, astfel cum se prevede la articolul 12 din convenție.

               Articolul 2

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        Decizia 82/72/CEE a Consiliului din 3 decembrie 1981 privind încheierea Convenției privind conservarea vieții sălbatice și a habitatelor naturale din Europa, JO L 38, 10.2.1982, p. 1.

                     (2)

                        International Single Species Management Plan for the Barnacle Goose, AEWA Technical Series nr. 70, dec. 2018,
                     www.unep-aewa.org/sites/default/files/publication/ts70_issmp_barnacle%20goose_complete.pdf
                     , p. 13.

                     (3)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014 în cauza Germania/Consiliul, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64.

                     (4)

                        JO L 38, 10.2.1982, p. 1.

                     (5)

                        Directiva 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind conservarea păsărilor sălbatice (JO L 20, 26.1.2010, p. 7).