               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 30.6.2020
            COM(2020) 271 final
            2020/0130(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie luată în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului mixt instituit prin Acordul dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană pentru crearea unei legături între respectivele lor scheme de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră, în ceea ce privește modificarea anexelor I și II la Acordul pentru crearea unei legături și adoptarea standardelor tehnice de creare a legăturii
            (Text cu relevanță pentru SEE)

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere vizează decizia de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul comitetului mixt instituit prin Acordul dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană pentru crearea unei legături între respectivele lor scheme de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră în legătură cu adoptarea preconizată a unei decizii privind modificarea anexelor I și II la acord și adoptarea standardelor tehnice de creare a legăturii

               2.Contextul propunerii

               2.1.Acordul dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană pentru crearea unei legături între respectivele lor scheme de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră

               Acordul dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană pentru crearea unei legături între respectivele lor scheme de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră (denumit în continuare „acordul”) urmărește să coreleze sistemul UE de comercializare a certificatelor de emisii (EU ETS) cu cel elvețian, prin autorizarea comercializării și a utilizării în scopuri de conformitate într-un sistem a certificatelor emise în celălalt sistem, multiplicând astfel oportunitățile de atenuare a schimbărilor climatice. Acordul a intrat în vigoare la 1 ianuarie 2020.

               2.2.Comitetul mixt

               Comitetul mixt instituit prin articolul 12 din acord răspunde de administrarea acordului și asigură punerea în aplicare a acestuia. Comitetul mixt poate decide să adopte noi anexe la acord sau să le modifice pe cele existente. De asemenea, comitetul poate analiza modificarea articolelor acordului, poate facilita schimbul de opinii privind legislația părților și poate efectua reexaminări ale acordului.

               Comitetul mixt este un organ bilateral compus din reprezentanți ai părților (UE și Elveția). Deciziile luate de comitetul mixt necesită acordul ambelor părți.

               În conformitate cu articolul 3 alineatul (7) din acord, administratorul registrului elvețian și administratorul central al Uniunii elaborează standarde tehnice de creare a legăturii (LTS) pe baza principiilor stabilite în anexa II la acord. În standardele tehnice de creare a legăturii sunt descrise în detaliu cerințele pentru stabilirea unei legături robuste și securizate între Registrul suplimentar de tranzacții al Elveției (SSTL) și Registrul de tranzacții al Uniunii Europene (EUTL). Standardele tehnice de creare a legăturii vor produce efecte după ce vor fi adoptate prin decizia comitetului mixt.

               2.3.Actul avut în vedere al comitetului mixt

               În cadrul celei de a treia reuniuni ale sale, care va avea loc în 2020, comitetul mixt urmează să adopte o decizie în temeiul articolului 3 alineatul (7) din acord privind adoptarea standardelor tehnice de creare a legăturii și va modifica anexele I și II la acord în conformitate cu articolul 13 alineatul (2) din acord (denumit în continuare „actul avut în vedere”).

               Scopul actului avut în vedere este de a descrie în detaliu, pe baza principiilor prevăzute în anexa II la acord, cerințele pentru stabilirea unei legături robuste și securizate între SSTL și EUTL. În acest scop, actul avut în vedere pune bazele specificațiilor tehnice în ceea ce privește cerințele privind arhitectura, serviciile și securitatea. Pentru a reduce la minimum riscul de fraudă, abuz sau activități infracționale care implică registrele și pentru a proteja integritatea legăturii, detaliile procedurilor necesare, precum și considerentele și acordurile care au stat la baza adoptării acestora ar trebui să fie tratate în mod confidențial. Prin urmare, actul avut în vedere abordează elementele necesare la un nivel destul de ridicat, fără a dezvălui standarde legate de securitatea și siguranța legăturii. Acestea ar trebui stabilite în cadrul unor orientări tehnice suplimentare, care urmează să fie elaborate de un grup de lucru în conformitate cu articolul 12 alineatul (5) din acord. Grupul de lucru ar trebui să-i aibă în componența sa cel puțin pe administratorul registrului elvețian și pe administratorul central al Uniunii; ambii ar trebui să asigure funcționarea continuă, efectivă și eficientă a legăturii, precum și adaptarea acesteia la progresul tehnic și la noile cerințe referitoare la siguranța și securitatea acesteia. Având în vedere atât caracterul tehnic și sensibil al unor astfel de orientări, cât și necesitatea adaptării acestora în scopul menținerii unui nivel adecvat de siguranță și de securitate a legăturii, reprezentanții Uniunii din cadrul comitetului mixt ar trebui să fie informați și, dacă este cazul, să fie în măsură să ajungă la un acord în privința unor astfel de orientări, fără să mai fie necesară adoptarea unei decizii de către Consiliu.

               Modificarea anexei I permite luarea în considerare a progreselor înregistrate pentru stabilirea legăturii între registre în ceea ce privește transferul conturilor operatorilor de aeronave din registrul Uniunii în registrul elvețian în conformitate cu partea B punctul 17 din anexa I la acord. Astfel, se asigură o tranziție fără dificultăți a acestor conturi din registrul Uniunii în registrul elvețian.

               Modificarea anexei II la acord a devenit, de asemenea, necesară în lumina evoluțiilor recente pentru a asigura faptul că legătura poate fi funcțională într-un interval de timp corespunzător. În acest scop, modificarea prevede un nivel sporit de flexibilitate, oferind un set mai larg, dar echivalent de tehnologii, compatibil cu cerințele din anexa II.

               Actul avut în vedere va deveni obligatoriu pentru părți în conformitate cu articolul 3 alineatul (7) din acord, care prevede că standardele tehnice de creare a legăturii și modificările aduse anexelor I și II vor produce efecte după ce vor fi adoptate prin decizia comitetului mixt. Conform articolului 12 alineatul (3) din acord, deciziile luate de comitetul mixt în cazurile prevăzute în prezentul acord vor fi, de la data intrării lor în vigoare, obligatorii pentru părți.

               3.Poziția care urmează să fie luată în numele Uniunii

               Decizia Consiliului bazată pe prezenta propunere a Comisiei stabilește poziția Uniunii Europene în legătură cu decizia care urmează să fie luată de comitetul mixt în ceea ce privește adoptarea standardelor tehnice de creare a legăturii și modificările anexelor I și II pentru funcționarea legăturii dintre EU ETS și ETS-ul Elveției.

               Articolul 3 alineatul (7) din Acordul pentru crearea unei legături prevede elaborarea unor standarde tehnice de creare a legăturii, care vor produce efecte după ce vor fi adoptate de comitetul mixt. Standardele tehnice de creare a legăturii se bazează pe principiile prevăzute în anexa II la acord și descriu în detaliu cerințele pentru stabilirea unei legături robuste și securizate între registrele de tranzacții ale EU ETS și ETS-ul Elveției, pe care ambele părți trebuie să le respecte pentru a face funcțională legătura dintre EU ETS și ETS-ul Elveției. Din acest motiv, aceste standarde tehnice sunt necesare pentru ca legătura să funcționeze.

               În conformitate cu Decizia nr. 2/2019 a comitetului mixt
                  1
                din 5 decembrie 2019
                  2
               , standardele tehnice de creare a legăturii se referă la o soluție provizorie privind legătura dintre EU ETS și ETS-ul Elveției. Soluția provizorie ar trebui să fie disponibilă începând din mai 2020 sau cât mai curând posibil după această dată.

               Având în vedere evoluțiile recente, punerea la dispoziție a soluției provizorii începând din mai 2020 sau cât mai curând posibil după această dată necesită un nivel sporit de flexibilitate pentru ca stabilirea legăturii să nu depindă de utilizarea unei tehnologii specifice, atât timp cât există opțiuni echivalente.

               În acest context și pentru a asigura un acces pe piață practic neîntrerupt al anumitor operatori de aeronave, transferul conturilor acestora din registrul Uniunii în registrul Elveției ar trebui să se efectueze luând pe deplin în considerare momentul în care este posibil transferul certificatelor dintr-un sistem în altul.

               Dezvoltarea unei piețe internaționale a carbonului cu o bună funcționare, prin crearea, pe baza unei abordări ascendente, a unei legături între schemele de comercializare a certificatelor de emisii, reprezintă un obiectiv de politică pe termen lung al UE și al comunității internaționale, în special ca un mijloc de realizare a obiectivelor în materie de climă ale Acordului de la Paris. În acest sens, articolul 25 din Directiva de instituire a schemei UE de comercializare a certificatelor de emisii (EU ETS) permite crearea unei legături între EU ETS și alte scheme de comercializare a certificatelor de emisii, cu condiția ca acestea să fie obligatorii, să aibă un plafon de emisii absolut și să fie compatibile, așa cum este cazul sistemului elvețian. După intrarea în vigoare a acordului la 1 ianuarie 2020, adoptarea standardelor tehnice de creare a legăturii reprezintă un pas important către punerea în aplicare a acordului.

               4.Temei juridic

               4.1.Temeiul juridic procedural

               4.1.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului.”

               Conceptul de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional care reglementează organismul în cauză. Acesta include, de asemenea, instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  3
               .

               4.1.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Comitetul mixt este un organism instituit în temeiul articolului 12 din Acordul dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană pentru crearea unei legături între respectivele lor scheme de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră.

               Actul pe care comitetul mixt este invitat să îl adopte este un act cu efecte juridice. Actul avut în vedere va fi obligatoriu în temeiul dreptului internațional, în conformitate cu articolul 12 alineatul (3) din Acordul dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană pentru crearea unei legături între respectivele lor scheme de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră.

               Actul avut în vedere nu completează și nu aduce modificări cadrului instituțional al acordului.

               Prin urmare, temeiul juridic procedural al deciziei propuse este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2.Temeiul juridic material

               4.2.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               4.2.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere se referă la mediu.

               Prin urmare, temeiul juridic material al deciziei propuse este articolul 192 alineatul (1) din TFUE.

               4.3.Concluzie

               Temeiul juridic al deciziei propuse ar trebui să fie articolul 192 alineatul (1) din TFUE, coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               2020/0130 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie luată în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului mixt instituit prin Acordul dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană pentru crearea unei legături între respectivele lor scheme de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră, în ceea ce privește modificarea anexelor I și II la Acordul pentru crearea unei legături și adoptarea standardelor tehnice de creare a legăturii

               (Text cu relevanță pentru SEE)

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 192 alineatul (1), coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Acordul dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană pentru crearea unei legături între respectivele lor scheme de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră
                  4
                (denumit în continuare „acordul”) a fost încheiat de Uniune prin Decizia (UE) 2018/219
                  5
                a Consiliului și a intrat în vigoare la 1 ianuarie 2020.

               (2)În temeiul articolului 3 alineatul (7) din acord, comitetul mixt poate adopta o decizie cu privire la standardele tehnice de creare a legăturii (LTS) elaborate de administratorul registrului elvețian și de administratorul central al registrului Uniunii și pe baza principiilor prevăzute în anexa II la acord, în care sunt descrise în detaliu cerințele pentru stabilirea unei legături robuste și securizate între Registrul suplimentar de tranzacții al Elveției (SSTL) și Registrul de tranzacții al Uniunii Europene (EUTL). Standardele tehnice de creare a legăturii vor produce efecte după ce vor fi adoptate prin decizia comitetului mixt.

               (3)Anexa I la acord ar trebui modificată în conformitate cu articolul 13 alineatul (2) din acord pentru a asigura o tranziție ușoară în ceea ce privește administrarea operatorilor de aeronave atribuiți Elveției pentru prima dată după intrarea în vigoare a acordului în conformitate cu partea B punctul 17 din anexa I la acord
                  6
               , luând în considerare progresele înregistrate în stabilirea legăturii între registre.

               (4)Anexa II ar trebui modificată pentru a include un set mai mare, dar echivalent de tehnologii în vederea configurării legăturii dintre registre, care este prevăzută în acord.

               (5)Standardele tehnice de creare a legăturii care au fost elaborate urmează să fie adoptate de către comitetul mixt în cadrul celei de a treia reuniuni ale sale, care va avea loc în 2020.

               (6)Este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul comitetului mixt, întrucât standardele tehnice de creare a legăturii vor avea caracter obligatoriu pentru Uniune.

               (7)Adoptarea standardelor tehnice de creare a legăturii reprezintă un element important legat de punerea în aplicare a acordului, cu scopul de a permite stabilirea fundamentului tehnic al legăturii și de a pune bazele specificațiilor tehnice în ceea ce privește cerințele privind arhitectura, serviciile și securitatea.

               (8)În conformitate cu articolul 13 alineatul (1) din acord, comitetul mixt poate să convină asupra unor orientări tehnice pentru a asigura punerea în aplicare corespunzătoare a acordului, inclusiv asupra stabilirii unei legături robuste și securizate între SSTL și EUTL. Orientările tehnice ar trebui elaborate de un grup de lucru instituit în temeiul articolului 12 alineatul (5) din acord. Grupul de lucru ar trebui să-i aibă în componența sa cel puțin pe administratorul registrului elvețian și pe administratorul central al registrului Uniunii și ar trebui, în plus, să sprijine comitetul mixt în exercitarea funcțiilor sale în conformitate cu articolul 13 din acord,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul celei de a treia reuniuni a comitetului mixt instituit prin Acordul dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană pentru crearea unei legături între respectivele lor scheme de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră, în ceea ce privește adoptarea standardelor tehnice de creare a legăturii și modificarea anexelor I și II la acord, se bazează pe proiectul de decizie al comitetului mixt anexat la prezenta decizie.

               Reprezentanții Uniunii în cadrul comitetului mixt pot accepta modificări minore ale proiectului de decizie, fără a mai fi necesară o nouă decizie a Consiliului.

               Articolul 2

               Reprezentanții Uniunii în cadrul comitetul mixt pot să convină asupra unor orientări tehnice pentru a asigura punerea în aplicare corespunzătoare a acordului, inclusiv asupra stabilirii unei legături robuste și securizate între SSTL și EUTL. În acest scop, se instituie un grup de lucru în temeiul articolului 12 alineatul (5) din acord, care va sprijini comitetul mixt în exercitarea funcțiilor sale în conformitate cu articolul 13 și, în special, cu articolul 13 alineatul (1) din acord.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii a fost stabilită prin Decizia (UE) 2019/2106 a Consiliului din 21 noiembrie 2019 privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul comitetului mixt constituit prin Acordul dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană pentru crearea unei legături între respectivele lor scheme de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră, în ceea ce privește modificarea anexelor I și II la acord (JO L 318, 10.12.2019, p. 96).

                     (2)

                        Disponibilă la adresa
                  https://ec.europa.eu/clima/sites/clima/files/ets/markets/docs/decision_201902_swiss_ets_linking.pdf

                     (3)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, Germania/Consiliul, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64.

                     (4)

                        JO L 322, 7.12.2017, p. 3.

                     (5)

                        Decizia (UE) 2018/219 a Consiliului din 23 ianuarie 2018 privind încheierea Acordului dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană pentru crearea unei legături între respectivele lor scheme de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră (JO L 43, 16.2.2018, p. 1).

                     (6)

                        Decizia nr. 2/2019 a comitetului mixt instituit prin Acordul dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană pentru crearea unei legături între respectivele lor scheme de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră din 5 decembrie 2019 de modificare a anexelor I și II la Acordul dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană pentru crearea unei legături între respectivele lor scheme de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră, disponibilă la adresa
                  https://ec.europa.eu/clima/sites/clima/files/ets/markets/docs/decision_201902_swiss_ets_linking.pdf

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 30.6.2020
            COM(2020) 271 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea de decizie a Consiliului
            privind poziția care urmează să fie luată în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului mixt instituit prin Acordul dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană pentru crearea unei legături între respectivele lor scheme de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră, în ceea ce privește modificarea anexelor I și II la Acordul pentru crearea unei legături și adoptarea standardelor tehnice de creare a legăturii

               DECIZIA NR. 2/2020 A COMITETULUI MIXT INSTITUIT PRIN ACORDUL DINTRE UNIUNEA EUROPEANĂ ȘI CONFEDERAȚIA ELVEȚIANĂ PENTRU CREAREA UNEI LEGĂTURI ÎNTRE RESPECTIVELE LOR SCHEME DE COMERCIALIZARE A CERTIFICATELOR DE EMISII DE GAZE CU EFECT DE SERĂ
                  din …
                  privind modificarea anexelor I și II la acord și a standardelor tehnice de creare a legăturii (LTS)

               COMITETUL MIXT

               având în vedere Acordul dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană pentru crearea unei legături între respectivele lor scheme de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră
                  1
                (denumit în continuare „acordul”), în special articolul 3 alineatul (7) și articolul 13 alineatul (2),

               întrucât:

               (1)Decizia nr. 2/2019 a comitetului mixt din 5 decembrie 2019
                  2
                a modificat anexele I și II la acord, îndeplinind astfel condițiile prevăzute în acord pentru crearea legăturii.

               (2)După adoptarea Deciziei nr. 2/2019 a comitetului mixt și în temeiul articolului 21 alineatul (3) din acord, părțile au făcut schimb de instrumente de ratificare, deoarece consideră că au fost îndeplinite toate condițiile pentru crearea legăturii, astfel cum sunt prevăzute în acord.

               (3)În conformitate cu articolul 21 alineatul (4) din acord, acordul a intrat în vigoare la 1 ianuarie 2020.

               (4)Anexa I la acord ar trebui modificată în conformitate cu articolul 13 alineatul (2) din acord pentru a asigura o tranziție ușoară în ceea ce privește administrarea operatorilor de aeronave atribuiți Elveției pentru prima dată, luând în considerare progresele înregistrate în stabilirea legăturii între registre.

               (5)Pentru a îngloba evoluțiile recente și pentru a asigura un nivel crescut de flexibilitate în ceea ce privește stabilirea legăturii dintre registre prevăzută în acord, anexa II la acord ar trebui modificată în conformitate cu articolul 13 alineatul (2) din acord pentru a include un set mai mare, dar echivalent de tehnologii în vederea realizării legăturii între registre.

               (6)În temeiul articolului 3 alineatul (7) din acord, administratorul registrului elvețian și administratorul central al Uniunii ar trebui să elaboreze standarde tehnice de creare a legăturii (LTS) pe baza principiilor stabilite în anexa II la acord. În standardele tehnice de creare a legăturii ar trebui descrise în detaliu cerințele pentru stabilirea unei legături robuste și securizate între Registrul suplimentar de tranzacții al Elveției (SSTL) și Registrul de tranzacții al Uniunii Europene (EUTL). Standardele tehnice de creare a legăturii ar trebui să producă efecte după ce vor fi adoptate prin decizia comitetului mixt.

               (7)În conformitate cu articolul 13 alineatul (1) din acord, comitetul mixt ar trebui să convină asupra unor orientări tehnice pentru a asigura punerea în aplicare corespunzătoare a acordului, inclusiv asupra stabilirii unei legături robuste și securizate între SSTL și EUTL. Orientările tehnice pot fi elaborate de un grup de lucru instituit în temeiul articolului 12 alineatul (5) din acord. Grupul de lucru ar trebui să-i aibă în componența sa cel puțin pe administratorul registrului elvețian și pe administratorul central al registrului Uniunii și ar trebui să sprijine comitetul mixt în exercitarea funcțiilor sale în conformitate cu articolul 13 din acord.

               (8)Având în vedere caracterul tehnic al orientărilor și necesitatea adaptării acestora la evoluțiile actuale, orientările tehnice elaborate de administratorul registrului elvețian și de administratorul central al Uniunii ar trebui să fie transmise comitetului mixt pentru informare sau, după caz, pentru aprobare,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               În partea B punctul 17 din anexa I la acord, al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:

               „Operatorii de aeronave atribuiți Elveției pentru prima dată după intrarea în vigoare a prezentului acord sunt administrați de Elveția după data de 30 aprilie a anului atribuirii și după ce legătura provizorie dintre registre devine funcțională.”

               Articolul 2

               Al patrulea paragraf din anexa II la acord se înlocuiește cu următorul text:

               „În standardele tehnice de creare a legăturii se stabilește că toate comunicările dintre SSTL și EUTL constau în schimburi securizate de mesaje prin servicii web, pe baza următoarelor tehnologii
                  3
                sau a unor tehnologii echivalente:

               ·servicii web care utilizează protocolul Simple Object Access Protocol (SOAP)

               ·rețea virtuală privată (VPN) pe bază de hardware

               ·XML (limbaj de marcare extensibil)

               ·semnătură digitală și

               ·protocoale de sincronizare a ceasului în rețea.”

               Articolul 3

               Se adoptă standardele tehnice de creare a legăturii (LTS), astfel cum sunt anexate la prezenta decizie.

               Articolul 4

               Se instituie, prin prezenta decizie, un grup de lucru în temeiul articolului 12 alineatul (5) din acord. Acesta sprijină comitetul mixt pentru asigurarea punerii în aplicare corespunzătoare a acordului, inclusiv la elaborarea orientărilor tehnice pentru punerea în aplicare a standardelor tehnice de creare a legăturii.

               Grupul de lucru îi are în componența sa cel puțin pe administratorul registrului elvețian și pe administratorul central al registrului Uniunii.

               Articolul 5

               Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării sale.

               Redactată în limba engleză la Bruxelles, la XX 2020.

               Pentru comitetul mixt,

                        Secretarul pentru Uniunea Europeană

                        Președintele

                        Secretarul pentru Elveția

               ANEXĂ

               STANDARDE TEHNICE DE CREARE A LEGĂTURII (LTS)

               în temeiul articolului 3 alineatul (7) din Acordul dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană pentru crearea unei legături între respectivele lor scheme de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră

               Standard pentru o soluție provizorie

               1.Glosar

               Tabelul 1-1 Acronime și definiții comerciale

                        Acronim/termen

                        Definiție

                        Certificat

                        Dreptul de a emite o tonă de dioxid de carbon echivalent pe parcursul unei perioade specificate, care va fi valabil exclusiv în scopul respectării cerințelor în cadrul EU ETS sau al ETS-ului Elveției.

                        CH

                        Confederația Elvețiană

                        CHU

                        Certificate generale elvețiene (termenul „CHU2” este utilizat ca abreviere pentru certificatele CHU valabile pentru cea de a doua perioadă de angajament)

                        CHUA

                        Certificat elvețian pentru aviație

                        COP

                        Procedeele comune de funcționare elaborate în comun de părțile la acord pentru activarea legăturii dintre EU ETS și ETS-ul Elveției.

                        ETR

                        Registru de comercializare a certificatelor de emisii

                        ETS

                        Sistemul de comercializare a certificatelor de emisii

                        UE

                        Uniunea Europeană

                        EUA

                        Certificat general al UE

                        EUAA

                        Certificat pentru aviație al UE

                        EUCR

                        Registrul consolidat al Uniunii Europene

                        EUTL

                        Registrul de tranzacții al Uniunii Europene

                        Registru

                        Un sistem de contabilizare a certificatelor emise în cadrul ETS, care ține evidența drepturilor de proprietate asupra certificatelor deținute în conturile electronice.

                        SSTL

                        Registrul suplimentar de tranzacții al Elveției

                        Tranzacție

                        Un proces în cadrul unui registru care include transferul unui certificat dintr-un cont în alt cont.

                        Sistem al unui registru de tranzacții

                        Registrul de tranzacții include o evidență a fiecărei tranzacții propuse trimise de la un registru la celălalt.

               Tabelul 1-2 Acronime și definiții tehnice

                        Acronim

                        Definiție

                        Criptografie asimetrică

                        Utilizează chei publice și private pentru criptarea și decriptarea datelor.

                        Autoritate de certificare (CA)

                        Entitate care emite certificate digitale.

                        Cheie criptografică

                        O informație care determină rezultatul funcțional al unui algoritm criptografic.

                        Decriptare

                        Proces opus criptării.

                        Semnătură digitală

                        O tehnică matematică utilizată pentru validarea autenticității și integrității unui mesaj, software sau document digital.

                        Criptare

                        Procesul de conversie a informațiilor sau a datelor într-un cod, în special pentru a împiedica accesul neautorizat.

                        Ingerare de fișiere

                        Procesul de citire a unui fișier.

                        Firewall

                        Aparat sau software de securitate în rețea care monitorizează și controlează traficul de rețea de intrare și de ieșire pe baza unor reguli prestabilite.

                        Monitorizarea ritmicității (heartbeat)

                        Semnal periodic generat și monitorizat de hardware sau software pentru a indica funcționarea normală sau pentru a sincroniza alte componente ale unui sistem informatic.

                        IPSec

                        IP SECurity. Suită de protocoale de rețea care autentifică și criptează pachetele de date pentru a asigura o comunicare criptată securizată între două computere printr-o rețea de protocoale internet.

                        Test de rezistență la intruziuni

                        Practică de testare a unui sistem informatic, a unei rețele sau a unei aplicații web pentru a descoperi vulnerabilități de securitate pe care un atacator le-ar putea exploata.

                        Proces de reconciliere

                        Proces de asigurare a faptului că două seturi de înregistrări concordă.

                        VPN

                        Rețea virtuală privată.

                        XML

                        Limbaj de marcare extensibil. Permite proiectanților să își creeze propriile etichete personalizate, care să permită definirea, transmiterea, validarea și interpretarea datelor între aplicații și între organizații.

               2.Introducere

               Acordul dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană pentru crearea unei legături între respectivele lor scheme de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră din 23 noiembrie 2017 (denumit în continuare „acordul”) prevede recunoașterea reciprocă a certificatelor de emisii care pot fi utilizate pentru asigurarea conformității în cadrul sistemului de comercializare a certificatelor de emisii (denumit în continuare „EU ETS”) sau în cadrul sistemului Elveției de comercializare a certificatelor de emisii (denumit în continuare „ETS-ul Elveției). În vederea activării legăturii dintre EU ETS și ETS-ul Elveției, se creează o legătură directă între Registrul de tranzacții al Uniunii Europene (EUTL) din cadrul registrului Uniunii și Registrul suplimentar de tranzacții al Elveției (SSTL) din cadrul registrului elvețian, ceea ce va permite transferul dintr-un registru în altul al certificatelor de emisii emise în cadrul oricăruia dintre ETS-uri [articolul 3 alineatul (2) din acord]. Pentru activarea legăturii dintre EU ETS și ETS-ul Elveției, este instituită, înainte de mai 2020 sau cât mai curând posibil după această dată, o soluție provizorie. Părțile cooperează pentru a înlocui în cel mai scurt timp posibil soluția provizorie cu o legătură permanentă între registre (anexa II la acord).

               În conformitate cu articolul 3 alineatul (7) din acord, administratorul registrului elvețian și administratorul central al registrului Uniunii stabilesc standardele tehnice de creare a legăturii (LTS) pe baza principiilor prevăzute în anexa II la acord, în care sunt descrise în detaliu cerințele pentru stabilirea unei legături robuste și securizate între SSTL și EUTL. Standardele tehnice de creare a legăturii elaborate de administratori produc efecte după ce sunt adoptate printr-o decizie a comitetului mixt.

               Standardele tehnice de creare a legăturii, astfel cum sunt specificate în prezentul document, urmează să fie adoptate prin Decizia nr. 2/2020 a comitetului mixt. În conformitate cu prezenta decizie, comitetul mixt solicită administratorului registrului elvețian și administratorului central al Uniunii să elaboreze orientări tehnice suplimentare pentru activarea legăturii și să se asigure că acestea sunt adaptate permanent la progresul tehnic și la noile cerințe privind siguranța și securitatea legăturii și funcționarea efectivă și eficientă a acesteia.

               2.1.Domeniul de aplicare

               Prezentul document reprezintă înțelegerea comună între părțile la acord cu privire la stabilirea fundamentelor tehnice ale legăturii dintre registrele EU ETS și ETS-ul Elveției. Deși documentul pune bazele specificațiilor tehnice în ceea ce privește cerințele privind arhitectura, serviciile și securitatea, vor fi necesare unele orientări suplimentare detaliate pentru activarea legăturii.

               Pentru o funcționare corespunzătoare, legătura va necesita procese și procedee pentru operaționalizarea în continuare a acesteia. În conformitate cu articolul 3 alineatul (6) din acord, aceste aspecte sunt prezentate în detaliu într-un document separat privind procedeele comune de funcționare (COP), care urmează să fie adoptat separat prin decizia comitetului mixt.

               2.2.Destinatari

               Prezentul document se adresează administratorului registrului elvețian și administratorului central al registrului Uniunii.

               3.Dispoziții generale

               3.1.Arhitectura legăturii de comunicare

               Scopul acestei secțiuni este de a oferi o descriere a arhitecturii generale a activării legăturii dintre EU ETS și ETS-ul Elveției și a diferitelor componente implicate în aceasta.

               Având în vedere faptul că securitatea reprezintă un element-cheie pentru definirea arhitecturii, au fost luate toate măsurile pentru crearea unei arhitecturi robuste. Cu toate că legătura permanentă prevăzută între registre se va baza pe servicii web, soluția provizorie va utiliza, în schimb, un mecanism de schimb de fișiere.

               Soluția tehnică utilizează:

               ·Un protocol de transfer securizat pentru schimburile de mesaje.

               ·Mesaje XML.

               ·Semnătură digitală și criptare bazate pe XML.

               ·Aparat VPN sau o rețea echivalentă de transport de date securizată.

               3.1.1.Schimbul de mesaje

               Comunicarea dintre registrul Uniunii și registrul elvețian se va baza pe un mecanism de schimb de mesaje prin intermediul unor canale securizate. Fiecare parte se va baza pe propriul sistem de colectare a mesajelor primite.

               Ambele părți vor ține o evidență a mesajelor primite, împreună cu detaliile procesărilor.

               Erorile sau situațiile neașteptate trebuie raportate, sub formă de alerte, și ar trebui să aibă loc contactul uman între echipele de asistență.

                  Erorile și evenimentele neașteptate vor fi gestionate conform procedeelor de funcționare prevăzute în secțiunea privind procesul de gestionare a incidentelor din procedeele comune de funcționare.

               3.1.2.Mesaj XML - Descriere de nivel înalt

               Un mesaj XML conține unul dintre următoarele elemente:

               ·Una sau mai multe cereri de tranzacții și/sau unul sau mai multe răspunsuri la tranzacții;

               ·O operațiune/un răspuns legat de reconciliere;

               ·Un mesaj de test.

               Fiecare mesaj conține un antet care include:

               ·Sistemul ETS de origine;

               ·Numărul de secvență.

               3.1.3.Ferestre de ingerare (Ingestion Windows)

               Soluția provizorie se bazează pe ferestre de ingerare predefinite care sunt urmate de un set de evenimente cu nume. Cererile de tranzacții primite prin intermediul legăturii vor fi ingerate numai la intervale predefinite și includ o validare tehnică pentru tranzacțiile efectuate și primite. În plus, reconcilierile pot fi derulate zilnic și declanșate manual.

                  Modificările de frecvență și/sau ale momentelor de desfășurare ale oricăruia dintre aceste evenimente vor fi gestionate conform procedeelor de funcționare prevăzute în secțiunea privind procesul de soluționare a cererilor din procedeele comune de funcționare.

               3.1.4.Fluxurile de mesaje privind tranzacțiile

               Tranzacțiile efectuate

               Reflectă punctul de vedere al ETS-ului care efectuează transferul. Diagrama de secvență de mai sus prezintă toate fluxurile specifice ale tranzacțiilor efectuate.

               Fluxul principal „Tranzacție normală” (cu etapele indicate în imaginea de mai sus):

               (a)În cadrul ETS-ului care efectuează transferul, cererea de tranzacție este trimisă de la registru către registrul de tranzacții, după încheierea tuturor întârzierilor comerciale (întârziere de 24 de ore, după caz).

               (b)Registrul de tranzacții validează cererea de tranzacție.

               (c)Cererea de tranzacție este trimisă către ETS-ul de destinație.

               (d)Răspunsul de acceptare este trimis către registrul din cadrul ETS-ului de origine.

               (e)ETS-ul de destinație validează cererea de tranzacție.

               (f)ETS-ul de destinație retrimite răspunsul de acceptare către registrul de tranzacții din cadrul ETS-ului de origine.

               (g)Registrul de tranzacții trimite răspunsul de acceptare către registru.

               Fluxul alternativ „Respingere de către registrul de tranzacții” [cu etapele indicate în imaginea de mai sus, începând, de asemenea, cu etapa de la litera (a)]:

               (a)În cadrul sistemului de origine, cererea de tranzacție este trimisă de la registru către registrul de tranzacții, după încheierea tuturor întârzierilor comerciale (întârziere de 24 de ore, după caz).

               Urmată de:

               (b)Registrul de tranzacții nu validează cererea

               (c)Mesajul de respingere este trimis către registrul de origine.

               Fluxul alternativ „Respingere de către ETS” [cu etapele indicate în imaginea de mai sus, începând cu etapa descrisă la litera (a)]:

               (a)În cadrul ETS-ului de origine, cererea de tranzacție este trimisă de la registru către registrul de tranzacții, după încheierea tuturor întârzierilor comerciale (întârziere de 24 de ore, după caz).

               (b)Registrul de tranzacții validează tranzacția.

               (c)Cererea de tranzacție este trimisă către ETS-ul de destinație.

               (d)Mesajul de acceptare este trimis către registrul din cadrul ETS-ului de origine.

               Urmată de:

               (e)Registrul de tranzacții din cadrul ETS-ului de destinație nu validează tranzacția.

               (f)ETS-ul de destinație trimite răspunsul de refuz către registrul de tranzacții din cadrul ETS-ului care a efectuat transferul.

               (g)Registrul de tranzacții trimite refuzul către registru.

               Tranzacțiile primite

                  Reflectă punctul de vedere al ETS-ului de destinație. Fluxul specific este prezentat în următoarea diagramă de secvență:

               În diagramă se indică următoarele:

               1.Atunci când registrul de tranzacții din cadrul ETS-ului de destinație validează cererea, acesta trimite mesajul de acceptare către ETS-ul care efectuează transferul și mesajul „tranzacție finalizată” către registrul din cadrul ETS-ului de destinație.

               2.Atunci când o cerere primită este refuzată în registrul de tranzacții de destinație și este refuzată, cererea de tranzacție nu este trimisă către registrul din cadrul ETS-ului de destinație.

               Protocol

               Ciclul mesajelor privind tranzacțiile implică doar două mesaje:

               ·ETS-ul care efectuează transferul → Propunerea de tranzacție pentru ETS-ul de destinație.

               ·ETS-ul de destinație → Răspunsul la tranzacție pentru ETS-ul care efectuează transferul: Fie „Acceptată”, fie „Respinsă” (inclusiv motivul respingerii).

               –Acceptată: Tranzacția este finalizată.

               –Respinsă: Tranzacția este încheiată.

               Stadiul tranzacției

               ·În momentul trimiterii cererii, stadiul tranzacției va fi setat la „propusă” în cadrul ETS-ului care efectuează transferul.

               ·În momentul primirii cererii și pe parcursul procesării acesteia, stadiul tranzacției va fi setat la „propusă” în cadrul ETS-ului de destinație.

               ·După procesarea cererii, stadiul tranzacției va fi setat la „finalizată”/„încheiată” în cadrul ETS-ului de destinație. ETS-ul de destinație va trimite apoi mesajul de acceptare/respingere corespunzător.

               ·După primirea și procesarea mesajului de acceptare/respingere, stadiul tranzacției va fi setat la „finalizată”/„încheiată” în cadrul ETS-ului care efectuează transferul.

               ·În cazul în care nu se primește niciun răspuns, stadiul tranzacției va rămâne „propusă” în cadrul ETS-ului care efectuează transferul.

               ·ETS-ul de destinație va seta ca „încheiată” orice tranzacție rămasă în stadiul de „propusă” mai mult de 30 de minute.

                        Incidentele legate de tranzacții vor fi gestionate cu respectarea procedeelor de funcționare prevăzute în cadrul procesului de gestionare a incidentelor din procedeele comune de funcționare.

               3.2.Securitatea transferurilor de date

               Datele aflate în tranzit vor face obiectul a patru niveluri de securitate:

               (1)Controlul accesului la rețea: firewall și nivelul de interconectare între rețele.

               (2)Criptarea la nivelul de transport: VPN sau o rețea echivalentă de transport de date securizată.

               (3)Criptarea la nivelul sesiunilor: protocol de transfer securizat pentru schimburile de mesaje.

               (4)Criptarea la nivelul aplicațiilor: semnătură și criptare a conținutului bazate pe XML.

               3.2.1.Firewall și interconectarea între rețele

               Legătura este stabilită prin intermediul unei rețele protejate de un firewall pe bază de hardware. Firewall-ul este configurat cu reguli potrivit cărora doar clienții „înregistrați” să se poată conecta la serverul VPN.

               3.2.2.Rețea virtuală privată (VPN)

               Toate comunicările dintre părți sunt protejate cu ajutorul unei tehnologii de transport de date securizate. În cazul unei rețele virtuale private (VPN), infrastructura ar trebui să se bazeze pe hardware sau pe aparate virtuale. Tehnologiile VPN oferă posibilitatea „transportului” dintr-un punct în altul printr-o rețea precum internetul, protejând toate comunicațiile. Înainte de crearea tunelului VPN, un certificat digital este transmis către punctul final al unui potențial client, permițând clientului să furnizeze dovada identității pe parcursul negocierii legăturii. Fiecare parte este responsabilă pentru instalarea certificatului în propriul punct final VPN. Utilizând certificate digitale, fiecare server VPN final va accesa o autoritate centrală pentru a negocia acreditările de autentificare. Pe parcursul procesului de creare a tunelului, se negociază criptarea, asigurând protejarea tuturor comunicațiilor efectuate prin intermediul tunelului.

               Punctele finale VPN ale clienților sunt configurate pentru a menține în permanență tunelul VPN, pentru a permite în orice moment o comunicare fiabilă, bidirecțională și în timp real între părți.

               Orice altă soluție echivalentă trebuie să respecte principiile menționate mai sus.

               3.2.3.Implementarea IPSec

               În cazul utilizării unei soluții VPN, utilizarea protocolului IPSec pentru formarea infrastructurii VPN site-to-site va asigura autentificarea site-to-site, integritatea datelor și criptarea acestora. Configurațiile VPN care includ protocoale IPSec asigură o autentificare corectă între două puncte finale în cazul unei conexiuni VPN. Părțile vor identifica și autentifica clientul de la distanță prin conexiunea IPSec utilizând un certificat digital emis de o autoritate de certificare recunoscută de cealaltă parte.

               Protocolul IPSec asigură, de asemenea, integritatea datelor pentru toate comunicațiile efectuate prin intermediul tunelului VPN. Pachetele de date sunt trunchiate și semnate utilizând informațiile de autentificare stabilite prin VPN. Confidențialitatea datelor este asigurată și prin activarea criptării IPSec.

               3.2.4.Protocol de transfer securizat pentru schimburile de mesaje

               Soluția provizorie se bazează pe mai multe niveluri de criptare pentru schimbul securizat de date între părți. Ambele sisteme și mediile lor diferite sunt interconectate la nivelul rețelei prin intermediul unor tuneluri VPN sau al unor rețele echivalente de transport securizat de date. La nivel de aplicație, fișierele sunt transferate cu ajutorul unui protocol de transfer securizat pentru schimburile de mesaje la nivel de sesiune.

               3.2.5.Criptare și semnătură bazate pe XML

               În fișierele XML, semnarea și criptarea se realizează la două niveluri. Fiecare cerere de tranzacție, răspuns la o tranzacție și mesaj de reconciliere se semnează digital, în mod individual.

               Într-o a doua etapă, fiecare subelement al elementului „mesaj” este criptat individual.

               În plus, ca o a treia etapă și pentru a asigura integritatea și non-repudierea întregului mesaj, mesajul elementului rădăcină este semnat digital. Acesta conduce la un nivel ridicat de protecție pentru datele încorporate în format XML. Implementarea tehnică respectă standardele consorțiului World Wide Web.

               Pentru a decripta și a verifica mesajul, procesul este efectuat în ordine inversă.

               3.2.6.Chei criptografice

               Criptografia cu chei publice va fi utilizată pentru criptare și semnare.

               Pentru cazul specific al IPSec, se va utiliza un certificat digital emis de o autoritate de certificare (CA) acceptată de ambele părți. Respectiva autoritate de certificare verifică identitatea și emite certificate care sunt utilizate pentru a identifica pozitiv o organizație și a configura canale de comunicații de date securizate între părți.

                        Cheile criptografice sunt utilizate pentru semnarea și criptarea canalelor de comunicare și a fișierelor de date. Certificatele publice sunt schimbate digital de către părți prin intermediul unor canale securizate și sunt verificate pe un canal de comunicare diferit de cel principal. Această procedură este o parte integrantă a procesului de management al securității informațiilor prevăzut în procedeele comune de funcționare.

               3.3.Lista funcțiilor în cadrul legăturii

               Legătura specifică sistemul de transmisie pentru o serie de funcții care implementează procesele comerciale prevăzute în acord. Legătura include, de asemenea, specificația pentru procesul de reconciliere și pentru mesajele de test care vor permite implementarea unei monitorizări a ritmicității.

               3.3.1.Tranzacțiile comerciale

               Din perspectivă comercială, legătura include patru (4) tipuri de cereri de tranzacții:

               ·Transfer extern:

               ·După activarea legăturii între ETS-uri, certificatele UE și CH sunt fungibile și, prin urmare, complet transferabile, între părți.

               ·Un transfer efectuat prin intermediul legăturii va implica un cont de transfer pe un ETS și un cont de achiziție pe celălalt ETS.

               ·Transferul poate include orice cantitate din cele patru (4) tipuri de certificate:

               ·Certificate generale elvețiene (CHU)

               ·Certificate pentru aviație elvețiene (CHUA)

               ·Certificate generale ale UE (EUA)

               ·Certificate pentru aviație al UE (EUAA)

               ·Alocare internațională:

               Operatorii de aeronave administrați de un ETS cu obligații în celălalt ETS și îndreptățiți să primească certificate gratuite de la cel de-al doilea ETS, vor primi certificate pentru aviație gratuite de la cel de-al doilea ETS prin intermediul tranzacției de certificate internaționale.

               ·Revocarea unei alocări internaționale:

               Această tranzacție se va realiza în cazul în care certificatele gratuite alocate unui operator de aeronave deținut de celălalt ETS trebuie revocate în totalitate.

               ·Returnarea unei alocări în exces:

               Similar cu revocarea, dar în cazul în care alocarea nu trebuie să fie revocată în totalitate și numai certificatele supraalocate trebuie returnate ETS-ului care le-a alocat.

               3.3.2.Protocolul reconcilierilor

               Reconcilierile vor avea loc numai după închiderea ferestrei pentru ingerarea, validarea și procesarea mesajelor.

               Reconcilierile sunt o parte integrantă a măsurilor privind securitatea și coerența legăturii. Ambele părți vor conveni asupra momentului exact al reconcilierii înainte de elaborarea oricărui calendar. O reconciliere zilnică programată se poate realiza doar cu acordul ambelor părți. Cel puțin o reconciliere programată va fi executată în orice caz după efectuarea operațiunii de ingerare.

               Cu toate acestea, oricare dintre părți poate să inițieze în orice moment reconcilieri manuale.

                        Modificările momentelor de desfășurare și ale frecvenței reconcilierii programate vor fi gestionate conform procedeelor de funcționare prevăzute în secțiunea privind procesul de soluționare a cererilor din procedeele comune de funcționare.

               3.3.3.Mesaj de test

               Un mesaj de test este prevăzut pentru a testa comunicarea de la un capăt la celălalt capăt. Mesajul va conține date care îl vor identifica drept test și va primi un răspuns după primirea sa la celălalt capăt.

               3.4.Standarde pentru serviciile web

               Serviciile web nu vor fi utilizate în cadrul soluției provizorii. Se poate remarca însă faptul că forma și formatul mesajelor XML vor rămâne în mare măsură neschimbate. Odată cu introducerea în viitor a legăturii permanente între registre, serviciile web ar trebui să permită schimbul de mesaje XML în timp real.

               3.5.Definiția specifică serviciilor web

               Această secțiune nu se aplică pentru soluția provizorie. Astfel cum s-a menționat în secțiunea anterioară, serviciile web vor fi utilizate doar în cadrul viitoarei legături permanente între registre.

               3.6.Cerințe privind înregistrarea datelor

               Pentru a răspunde nevoii ambelor părți de a păstra informații corecte și coerente și de a furniza instrumente care să fie utilizate în cadrul procesului de reconciliere pentru remedierea neconcordanțelor, sunt păstrate patru (4) tipuri de evidențe de date de către ambele părți:

               ·Registrele de tranzacții;

               ·Registrele de reconcilieri;

               ·Arhiva de mesaje;

               ·Registrele de evidență a auditurilor interne.

               Toate datele din aceste registre sunt păstrate pentru o perioadă de cel puțin trei (3) luni în scopul efectuării operațiunilor de depanare, iar păstrarea lor ulterioară va depinde de legislația privind efectuarea auditurilor, aplicabilă la fiecare capăt. Fișierele-jurnal mai vechi de trei (3) luni pot fi arhivate într-o locație securizată într-un sistem IT independent atât timp cât pot fi preluate sau accesate într-o perioadă rezonabilă.

               Registrele de tranzacții

               Subsistemele EUTL și SSTL conțin implementări ale registrelor de tranzacții.

               Mai exact, registrele de tranzacții vor ține o evidență a fiecărei tranzacții propuse trimise celuilalt ETS. Fiecare evidență include toate câmpurile conținutului tranzacției și rezultatul ulterior al tranzacției (răspunsul ETS-ului de destinație). Registrele de tranzacții vor ține și o evidență a tranzacțiilor efectuate, precum și răspunsul trimis ETS-ului de origine.

               Registrele de reconcilieri

               Registrul de reconcilieri include o evidență a fiecărui mesaj de reconciliere transmis între cele două părți, inclusiv ID-ul reconcilierii, marcajul temporal și rezultatul reconcilierii: Stadiul reconcilierii „Reușită” sau „Discrepanțe”. În cadrul soluției provizorii, mesajele de reconciliere constituie o parte integrantă a mesajelor transmise.

               Ambele părți înregistrează fiecare cerere și răspunsul aferent în Registrul de reconcilieri. Cu toate că informațiile din Registrul de reconcilieri nu sunt partajate în mod direct ca parte a reconcilierii în sine, poate fi necesar accesul la respectivele informații pentru a remedia neconcordanțele.

               Arhivarea mesajelor

               Ambele părți au obligația de a arhiva o copie a datelor partajate (fișierele XML), trimise și primite, indiferent dacă respectivele date sau mesajele XML au fost corecte în formatul lor sau nu.

               Scopul principal al arhivării este de a avea o dovadă a mesajelor trimise celeilalte părți și primite de la cealaltă parte, pe care să o prezinte în cursul unui audit. În acest scop, împreună cu fișierele, trebuie arhivate și certificatele aferente.

               Aceste fișiere vor oferi, de asemenea, informații suplimentare pentru operațiunile de depanare.

               Registrele de evidență a auditurilor interne

               Aceste registre sunt definite și utilizate individual de către fiecare parte.

               3.7.Cerințele operaționale

               Schimbul de date între cele două sisteme nu este complet autonom în cadrul soluției provizorii, ceea ce înseamnă că este nevoie de operatori și de proceduri pentru activarea legăturii.

               4.Dispoziții privind disponibilitatea

               4.1.Proiectarea disponibilității comunicațiilor

               Arhitectura soluției provizorii este în esență o infrastructură și un software TIC care permite comunicarea între ETS-ul Elveției și EU ETS. Asigurarea unor niveluri ridicate de disponibilitate, integritate și confidențialitate a acestui flux de date devine astfel un aspect esențial de luat în considerare pentru proiectarea soluției provizorii și a legăturii permanente între registre. Fiind un proiect în care infrastructura TIC, software-ul personalizat și procesele joacă un rol fundamental, toate cele trei elemente trebuie luate în considerare pentru proiectarea unui sistem rezilient.

               Reziliența infrastructurii TIC

               În capitolul privind dispozițiile generale din prezentul document sunt descrise în detaliu elementele constitutive ale arhitecturii. În ceea ce privește infrastructura TIC, legătura provizorie instituie o rețea VPN rezilientă (sau o rețea echivalentă) care creează tuneluri de comunicare securizate prin intermediul cărora se pot realiza schimburi de mesaje securizate. Alte elemente de infrastructură sunt configurate cu un grad ridicat de disponibilitate și/sau se bazează pe mecanisme de rezervă.

               Reziliența software-ului personalizat

               Modulele software personalizate dezvoltate îmbunătățesc reziliența prin reluarea comunicării cu celălalt capăt pentru o anumită perioadă, în cazul în care aceasta nu este disponibilă din anumite motive.

               Reziliența serviciilor

               În cadrul soluției provizorii, schimburile de date între părți se realizează la intervale de timp predefinite pe tot parcursul anului. Unele dintre etapele necesare pentru schimburile de date programate în prealabil necesită intervenția manuală a operatorilor sistemului și/sau a administratorilor registrelor. Luând în considerare acest aspect și pentru a spori gradul de disponibilitate și de reușită a schimburilor:

               ·Procedeele de funcționare prevăd intervale orare semnificative pentru efectuarea fiecărei etape.

               ·Modulele software pentru soluția provizorie implementează o comunicare asincronă.

               ·Procesul de reconciliere automată va detecta dacă au existat probleme în ingerarea fișierelor de date la fiecare dintre capete.

               ·Procesele de monitorizare (infrastructura TIC și modulele software personalizate) sunt luate în considerare și declanșează procedeele de gestionare a incidentelor (astfel cum sunt definite în documentul referitor la procedeele comune de funcționare). Procedeele care vizează reducerea timpului pentru restabilirea funcționării normale în urma unor incidente sunt esențiale pentru asigurarea unor niveluri ridicate de disponibilitate.

               4.2.Planul de inițializare, comunicare, reactivare și testare

               Toate elementele diferite implicate în arhitectura soluției provizorii fac obiectul unei serii de teste individuale și colective în vederea confirmării faptului că platforma este pregătită la nivelul infrastructurii TIC și a sistemului de informații. Aceste teste de funcționare reprezintă o condiție obligatorie de fiecare dată când platforma tranzitează soluția provizorie de la stadiul de „suspendată” la stadiul de „funcțională”.

               Activarea stadiului funcțional al legăturii necesită apoi executarea cu succes a unui plan de testare predefinit. Acesta confirmă faptul că fiecare registru a efectuat mai întâi un set de teste interne, urmat de validarea conectivității între utilizatorii finali înainte de a începe tranzacțiile de producție între cele două părți.

               În planul de testare ar trebui să se menționeze strategia generală de testare și detalii privind infrastructura de testare. Planul de testare ar trebui să includă, în special, pentru fiecare element al fiecărui bloc de testare:

               ·Criteriile și instrumentele de testare;

               ·Rolurile atribuite pentru efectuarea testului;

               ·Rezultatele scontate (pozitive și negative);

               ·Calendarul testelor;

               ·Înregistrarea cerințelor privind rezultatele testelor;

               ·Documentația referitoare la operațiunile de depanare;

               ·Dispoziții privind escaladările.

               Ca proces, testele de activare a stadiului funcțional pot fi împărțite în patru (4) blocuri sau faze conceptuale:

               4.2.1.Testele interne pentru infrastructura TIC

               Aceste teste trebuie efectuate și/sau verificate individual de către ambele părți la fiecare capăt.

               Fiecare element al infrastructurii TIC de la fiecare capăt este testat individual. Acestea includ fiecare componentă a infrastructurii. Aceste teste pot fi executate automat sau manual, însă trebuie să verifice funcționalitatea fiecărui element al infrastructurii.

               4.2.2.Testele de comunicare

               Aceste teste încep individual de către fiecare parte și se încheie în cooperare cu celălalt capăt.

               Atunci când fiecare elemente în parte este funcțional, trebuie testate canalele de comunicare între cele două registre. În acest scop, fiecare parte verifică dacă accesul la internet funcționează, dacă tunelurile VPN (sau rețeaua de transport securizată echivalentă) sunt stabilite și dacă există conectivitate IP site-to-site. Accesibilitatea elementelor de infrastructură locale și la distanță și conectivitatea IP ar trebui apoi confirmate la celălalt capăt.

               4.2.3.Teste pentru întregul sistem (de la un capăt la celălalt capăt)

               Aceste teste trebuie executate la fiecare capăt, iar rezultatele sunt partajate cu cealaltă parte.

               După ce au fost testate canalele de comunicare și fiecare componentă a ambelor registre, fiecare capăt va pregăti o serie de simulări de tranzacții și de reconcilieri, reprezentative pentru toate funcțiile care urmează să fie implementate în cadrul legăturii.

               4.2.4.Testele de securitate

               Aceste teste trebuie efectuate și/sau declanșate de ambele părți la fiecare capăt și conform specificațiilor prevăzute în secțiunile „Orientări privind testarea securității” și „Dispoziții privind evaluarea riscurilor”.

               Numai după ce fiecare dintre cele patru faze/blocuri s-a încheiat cu rezultatele scontate, legătura provizorie poate fi considerată funcțională.

               Resurse de testare

               Fiecare parte se bazează pe resurse de testare specifice (software și hardware specifice infrastructurii TIC) și dezvoltă funcții de testare în sistemele lor corespunzătoare pentru a susține validarea manuală și continuă a platformei. Procedurile de testare manuale individuale sau cooperative pot fi executate în orice moment de către administratorii registrelor. Activarea stadiului de funcționare este un proces manual în sine.

               Se prevede, de asemenea, ca platforma să efectueze verificări automate la intervale regulate. Aceste verificări vizează creșterea disponibilității platformei prin detectarea din timp a potențialelor probleme legate de infrastructură sau de software. Acest plan de monitorizare a platformei este alcătuit din două elemente:

               ·Monitorizarea infrastructurilor TIC: la ambele capete, infrastructura va fi monitorizată de furnizorii de servicii de infrastructură TIC. Testele automate vor acoperi diferitele elemente de infrastructură și disponibilitatea canalelor de comunicare.

               ·Monitorizarea aplicațiilor: modulele software pentru crearea legăturii provizorii vor implementa monitorizarea comunicării în cadrul sistemului la nivel de aplicație (manual și/sau la intervale regulate), care va testa disponibilitatea de la un capăt la altul a legăturii prin simularea unora dintre tranzacțiile efectuate în cadrul legăturii.

               4.3.Mediile de acceptare/de testare

               Arhitectura registrului Uniunii și a registrului Elveției constă din următoarele trei medii:

               ·Producție (PROD): Acest mediu deține datele reale și procesează tranzacții reale.

               ·Acceptare (ACC): Acest mediu conține date reprezentative nereale sau anonimizate. Este mediul în care operatorii de sistem ale ambelor părți validează noile versiuni.

               ·Test (TEST): Acest mediu conține date reprezentative nereale sau anonimizate. Acest mediu este limitat la administratorii registrelor și menit să fie utilizat pentru a efectua teste de integrare de către ambele părți.

               Cu excepția VPN (sau a unei rețele echivalente), cele trei medii sunt complet independente unele de altele; cu alte cuvinte, hardware-ul, software-ul, bazele de date, mediile virtuale, adresele IP, porturile sunt configurate și funcționează independent unele de altele.

               În ceea ce privește prezentarea VPN, acesta este configurat în două medii diferite, unul pentru PROD și altul independent pentru ACC și TEST.

               5.Dispoziții privind confidențialitatea și integritatea

               Mecanismele și procedurile de securitate prevăd un rol pentru două persoane (principiul „celor patru ochi”) pentru operațiunile desfășurate în cadrul legăturii dintre registrul Uniunii și registrul elvețian. Rolul pentru două persoane se aplică ori de câte ori este necesar, însă nu se poate aplica tuturor etapelor parcurse de administratorii registrelor.

               Cerințele de securitate sunt luate în considerare și abordate în planul de gestionare a securității, care include, de asemenea, procese legate de gestionarea incidentelor de securitate ca urmare a unei eventuale încălcări a securității. Partea operațională a acestor procese este descrisă în procedeele comune de funcționare.

               5.1.Infrastructura de testare a securității

               Fiecare parte se angajează să creeze o infrastructură de testare a securității (prin utilizarea software-ului și hardware-ului comune utilizate pentru detectarea vulnerabilităților în fazele de dezvoltare și de funcționare):

               ·Separat de mediul de producție;

               ·În cazul în care securitatea este analizată de o echipă independentă de echipa de dezvoltare și operare a sistemului.

               Fiecare parte se angajează să efectueze atât analize statice, cât și analize dinamice.

               În cazul unei analize dinamice (cum ar fi testul de rezistență la intruziuni), ambele părți se angajează să restricționeze evaluările în mod obișnuit la mediile de testare și de acceptare (astfel cum sunt definite în secțiunea „Medii de acceptare/de testare”). Excepțiile de la această politică fac obiectul aprobării de către ambele părți.

               Înainte de implementarea în mediul de producție, se testează securitatea fiecărui modul software al legăturii (astfel cum este definit în secțiunea „Arhitectura legăturii de comunicare”).

               Infrastructura de testare trebuie separată de cea de producție, atât la nivel de rețea, cât și la nivel de infrastructură, și să permită efectuarea testelor de securitate necesare pentru a verifica respectarea cerințelor de securitate.

               5.2.Dispoziții privind suspendarea și reactivarea legăturii

               În cazul în care există suspiciunea că securitatea registrului elvețian, a SSTL, a registrului Uniunii sau a EUTL a fost compromisă, părțile se informează reciproc imediat și suspendă legătura dintre SSTL și EUTL.

                        Procedurile privind schimbul de informații, decizia de suspendare și decizia de reactivare fac parte din procesul de soluționare a cererilor prevăzut în procedeele comune de funcționare.

               Suspendări

               Suspendarea legăturii între registre în conformitate cu anexa II la acord se poate produce în următoarele situații:

               ·Din motive administrative (întreținere etc.) și, prin urmare, planificate;

               ·Din motive de securitate (sau defecțiuni ale infrastructurii IT) și, prin urmare, neplanificate.

               În caz de urgență, oricare dintre părți va informa cealaltă parte și va suspenda unilateral legătura între registre.

               Dacă se ia decizia de a suspenda legătura între registre, atunci fiecare parte se va asigura că legătura este întreruptă la nivel de rețea (prin blocarea părților sau a tuturor conexiunilor de intrare și de ieșire).

                        Decizia de suspendare a legăturii între registre, indiferent dacă este planificată sau neplanificată, se va lua conform procedurii de gestionare a modificărilor sau de gestionare a incidentelor de securitate prevăzută în procedeele comune de funcționare.

               Reactivarea comunicării

               Decizia de reactivare va fi luată astfel cum este prezentată în detaliu în procedeele comune de funcționare și, în orice caz, înainte de finalizarea cu succes a procedurilor de testare a securității, astfel cum sunt prezentate în detaliu în secțiunile „Orientări privind testările de securitate” și „Planul de inițializare, comunicare, reactivare și testare”.

               5.3.Dispoziții privind încălcarea securității

               O încălcare a securității este considerată un incident de securitate care afectează confidențialitatea și integritatea oricăror informații sensibile și /sau disponibilitatea sistemului care le gestionează.

               Informațiile sensibile sunt menționate în Evidența informațiilor sensibile și pot fi gestionate în cadrul sistemului sau în cadrul oricărei componente conexe.

               Informațiile legate direct de încălcarea securității vor fi considerate sensibile, marcate ca „ETS Critical” (informații ETS deosebit de sensibile) și gestionate conform instrucțiunilor de gestionare, cu excepția cazului în care se specifică altfel.

                        Fiecare încălcare a securității va fi gestionată conform secțiunii „Gestionarea incidentelor de securitate” din procedeele comune de funcționare.

               5.4.Orientări privind testarea securității

               5.4.1.Software

               Testarea securității, inclusiv testul de rezistență la intruziuni, dacă este cazul, se efectuează cel puțin pe toate noile versiuni importante ale software-ului, în conformitate cu cerințele de securitate prevăzute în standardele tehnice de creare a legăturii, pentru a evalua securitatea legăturii și riscurile aferente.

               Dacă în ultimele 12 luni nu s-a produs nicio versiune importantă, se efectuează un test de securitate în sistemul curent, luând în considerare evoluția amenințărilor cibernetice din cursul ultimelor 12 luni.

               Testarea securității legăturii între registre se efectuează în mediul de acceptare și, dacă este necesar, în mediul de producție și cu coordonarea și acordul reciproc ale ambelor părți.

               Testarea aplicațiilor web va respecta standardele internaționale deschise, cum ar fi cele elaborare de fundația Open Web Application Security Project (OWASP).

               5.4.2.Infrastructură

               Infrastructura care susține sistemul de producție este scanată în mod regulat împotriva vulnerabilităților (cel puțin o dată pe lună), iar vulnerabilitățile detectate sunt remediate pe baza aceluiași principiu definit în secțiunea precedentă, utilizând baza de date actualizată a vulnerabilităților.

               5.5.Dispoziții privind evaluarea riscurilor

               Dacă testul de rezistență la intruziuni este aplicabil, acesta trebuie inclus în testarea securității.

               Fiecare parte poate contracta o societate specializată pentru efectuarea testelor de securitate, cu condiția ca respectiva societate:

               ·Să aibă competențele și experiența necesare pentru efectuarea unor astfel de teste de securitate;

               ·Să nu raporteze direct dezvoltatorului și/sau contractantului său, să nu fie implicată în dezvoltarea software-ului legăturii și nici să nu fie subcontractant al dezvoltatorului;

               ·Să fi semnat un acord de confidențialitate pentru păstrarea confidențialității rezultatelor și pentru gestionarea acestora la nivelul „ETS Critical”, în conformitate cu instrucțiunile de gestionare.

                     (1)

                        JO L 322, 7.12.2017, p. 3.

                     (2)

                        JO [XXXX]

                     (3)

                        Aceste tehnologii sunt utilizate în prezent pentru stabilirea unei legături între registrul Uniunii și Registrul internațional al tranzacțiilor, precum și între registrul elvețian și Registrul internațional al tranzacțiilor.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 1.7.2020
            COM(2020) 273 final
            2020/0131(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului pentru comerț instituit prin Acordul interimar de parteneriat dintre Comunitatea Europeană, pe de o parte, și statele din Pacific, pe de altă parte, în ceea ce privește modificarea care trebuie adusă acordului pentru a se ține seama de aderarea Statului Independent Samoa

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la decizia de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Comitetului pentru comerț instituit în temeiul Acordului interimar de parteneriat dintre Comunitatea Europeană, pe de o parte, și statele din Pacific, pe de altă parte, cu privire la modificarea acordului, pentru a ține seama de aderarea la acord a Statului Independent Samoa.

               2.Contextul propunerii

               2.1.Motivele și obiectivele propunerii

               La 12 iunie 2002, Consiliul a autorizat Comisia să deschidă negocieri în vederea încheierii unor acorduri de parteneriat economic (APE) cu statele ACP.

               La 30 iulie 2009, Uniunea a semnat Acordul interimar de parteneriat dintre Comunitatea Europeană, pe de o parte, și statele din Pacific, pe de altă parte (denumit în continuare „acordul”), care stabilește un cadru pentru un acord de parteneriat economic
                  1
               . Acordul vizează:

               (a)să permită statelor din Pacific să beneficieze de un acces îmbunătățit pe piață oferit de UE;

               (b)să promoveze dezvoltarea durabilă și integrarea progresivă a statelor din Pacific în economia mondială;

               (c)să stabilească o zonă de liber schimb între părți pe baza interesului comun și să îndeplinească acest obiectiv prin liberalizarea progresivă a comerțului într-o manieră conformă cu normele OMC aplicabile și cu principiul asimetriei, luând în considerare necesitățile specifice și limitările de capacitate ale statelor din Pacific în ce privește nivelul și calendarul angajamentelor asumate;

               (d)să instituie mecanismele adecvate de soluționare a litigiilor și

               (e)să instituie proceduri instituționale adecvate.

               Papua-Noua Guinee și Republica Fiji aplică acordul în mod provizoriu de la 20 decembrie 2009 și, respectiv, de la 28 iulie 2014.

               Articolul 80 din acord prevede posibilitatea aderării la acord a altor insule din Pacific, pe baza transmiterii unei oferte de acces la piață care să respecte dispozițiile articolului XXIV din Acordul GATT 1994. În consecință, Statul Independent Samoa a aderat la acord la 21 decembrie 2018
                  2
                și l-a aplicat cu titlu provizoriu de la 31 decembrie 2018. Părțile desfășoară proceduri pentru aderarea la acord a Insulelor Solomon și a Regatului Tonga care și-au manifestat interesul în acest sens.

               În urma aderării la acord a Statului Independent Samoa, este necesar să se introducă modificări tehnice la acord pentru adăugarea ofertei sale de acces la piață la anexa II la acord.

               2.2.Comitetul pentru comerț al APE

               Articolul 68 din APE instituie un Comitet pentru comerț compus din reprezentanți ai părților (UE și statele din Pacific).

               Comitetul pentru comerț gestionează toate aspectele necesare pentru punerea în aplicare a acordului. În executarea atribuțiilor sale, Comitetul pentru comerț poate:

               (f)să instituie și să supervizeze orice comitet sau organism special necesar pentru punerea în aplicare a acordului;

               (g)să se reunească în orice moment convenit de părți;

               (h)să analizeze orice aspecte din prezentul acord și să întreprindă acțiuni corespunzătoare în exercitarea atribuțiilor sale; și

               (i)să ia decizii sau să formuleze recomandări în cazurile prevăzute în acord.

               2.3.Decizia preconizată a Comitetului pentru comerț al APE

               La 3-4 octombrie 2019, în cadrul celei de a șaptea reuniuni, Comitetul pentru comerț al APE a adoptat, printre altele, o recomandare adresată părților de modificare a acordului pentru a se ține seama de aderarea Statului Independent Samoa. Modificările solicitate includ adăugarea ofertei de acces la piață a Samoa la anexa II la acord.

               Articolul 13 din acord prevede că, prin acord comun, Comitetul pentru comerț poate modifica anexa II la acord în orice mod considerat adecvat.

               În consecință, la data de XX XX XX, în cadrul celei de a opta reuniuni, Comitetul pentru comerț al APE trebuie să adopte decizia de a efectua modificarea tehnică necesară a acordului, pentru a ține seama de aderarea Statului Independent Samoa.

               3.Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii

               Propunerea de decizie a Consiliului stabilește poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii cu privire la adoptarea modificării sugerate a acordului, pentru a se ține seama de recenta aderare a Statului Independent Samoa.

               Această poziție se bazează pe proiectul de decizie a Comitetului pentru comerț cu privire la modificarea acordului, anexat la proiectul de decizie a Consiliului.

               Obiectul recomandării preconizate se referă la politica comercială, domeniu în care Uniunea are o competență externă exclusivă în temeiul articolului 3 alineatul (2) din TFUE.

               4.Temei juridic

               4.1.Temeiul juridic procedural

               4.1.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului”.

               Conceptul de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. Sunt, de asemenea, incluse instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”.

               4.1.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Comitetul pentru comerț este un organism instituit prin Acordul de parteneriat economic.

               Modificarea care urmează să fie adoptată de Comitetul pentru comerț produce efecte juridice. Odată adoptată, modificarea preconizată va fi obligatorie în temeiul dreptului internațional, în conformitate cu articolul 13 din acord.

               Modificarea preconizată nu completează și nu modifică cadrul instituțional al acordului.

               Prin urmare, temeiul juridic procedural al deciziei propuse este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2.Temeiul juridic material

               4.2.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul recomandării preconizate cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care recomandarea preconizată urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               4.2.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Obiectivul și conținutul recomandării preconizate se referă la politica comercială comună.

               Prin urmare, temeiul juridic material al deciziei propuse este articolul 207 alineatul (4) primul paragraf din TFUE.

               4.3.Concluzie

               Temeiul juridic al deciziei propuse ar trebui să fie articolul 207 alineatul (4) primul paragraf, coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               5.Publicarea recomandării preconizate

               Întrucât decizia Comitetului pentru comerț va modifica Acordul de parteneriat economic, este necesar ca aceasta să fie publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene după adoptarea sa.

               2020/0131 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului pentru comerț instituit prin Acordul interimar de parteneriat dintre Comunitatea Europeană, pe de o parte, și statele din Pacific, pe de altă parte, în ceea ce privește modificarea care trebuie adusă acordului pentru a se ține seama de aderarea Statului Independent Samoa

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 alineatul (4) primul paragraf coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)La 30 iulie 2009, Uniunea a semnat Acordul interimar de parteneriat dintre Comunitatea Europeană, pe de o parte, și statele din Pacific, pe de altă parte
                  3
                (denumit în continuare „acordul”), care stabilește un cadru pentru un acord de parteneriat economic. Acordul a fost aplicat cu titlu provizoriu de Papua-Noua Guinee și de Republica Insulelor Fiji de la 20 decembrie 2009 și, respectiv, de la 28 iulie 2014.

               (2)Articolul 80 din acord prevede posibilitatea aderării la acord a altor insule din Pacific, pe baza transmiterii unei oferte de acces la piață care să respecte dispozițiile articolului XXIV din Acordul GATT 1994. În consecință, Statul Independent Samoa a aderat la acord la 21 decembrie 2018
                  4
                și l-a aplicat cu titlu provizoriu de la 31 decembrie 2018.

               (3)Articolul 68 din acord prevede că Comitetul pentru comerț trebuie să gestioneze toate aspectele necesare pentru punerea în aplicare a acordului.

               (4)La 3-4 octombrie 2019, în cadrul celei de a șaptea reuniuni, Comitetul pentru comerț al APE a adoptat, printre altele, recomandarea adresată părților de modificare a acordului pentru a se ține seama de aderarea Statului Independent Samoa. Modificările solicitate includ adăugarea ofertei de acces la piață a statului Samoa la anexa II la acord.

               (5)Articolul 13 din acord prevede că, prin acord, Comitetul pentru comerț poate modifica anexa II la acord în orice mod consideră adecvat.

               (6)Cea de a opta reuniune a Comitetului pentru comerț va avea loc la data de XX XX 2020, reuniune în cadrul căreia Comitetul pentru comerț va fi în măsură, în conformitate cu articolul 13 din acord, să introducă modificarea tehnică a acordului pentru a se ține seama de aderarea Statului Independent Samoa.

               (7)Uniunea ar trebui să stabilească poziția care urmează să fie adoptată în cadrul celei de a opta reuniuni a Comitetului pentru comerț în ceea ce privește decizia preconizată.

               (8)Prin urmare, poziția Uniunii în cadrul celei de a opta reuniuni a Comitetului pentru comerț ar trebui să se bazeze pe proiectul de decizie atașat,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul Comitetului pentru comerț, în cadrul celei de a opta reuniuni a acestuia, în ceea ce privește modificarea Acordului interimar de parteneriat dintre Comunitatea Europeană, pe de o parte, și statele din Pacific, pe de altă parte, pentru a se ține seama de aderarea Statului Independent Samoa se bazează pe proiectul de decizie a Comitetului pentru comerț atașat la prezenta decizie.

               Articolul 2

               După adoptarea sa, decizia Comitetului pentru comerț se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               Articolul 3

               Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        Decizia Consiliului din 13 iulie 2009 privind semnarea și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului interimar de parteneriat între Comunitatea Europeană, pe de o parte, și statele din Pacific, pe de altă parte (JO L 272, 16.10.2009, p. 1).

                     (2)

                        JOUE L 333, 28.12.2018, p. 1.

                     (3)

                        Decizia 2009/729/CE a Consiliului din 13 iulie 2009 privind semnarea și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului interimar de parteneriat între Comunitatea Europeană, pe de o parte, și statele din Pacific, pe de altă parte (JO L 272, 16.10.2009, p. 1).

                     (4)

                        JO L 333, 28.12.2018, p. 1.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 1.7.2020
            COM(2020) 273 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea de Decizie a Consiliului
            privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului pentru comerț instituit prin Acordul interimar de parteneriat dintre Comunitatea Europeană, pe de o parte, și statele din Pacific, pe de altă parte, în ceea ce privește modificarea care trebuie adusă acordului pentru a se ține seama de aderarea Statului Independent Samoa

               ANEXĂ

               PROIECT DE

               DECIZIE NR. XX/2020 A COMITETULUI PENTRU COMERȚ INSTITUIT PRIN ACORDUL INTERIMAR DE PARTENERIAT DINTRE COMUNITATEA EUROPEANĂ, PE DE O PARTE, ȘI STATELE DIN PACIFIC, PE DE ALTĂ PARTE

               din ...

               în ceea ce privește modificarea care trebuie adusă acordului pentru a se ține seama de aderarea Statului Independent Samoa

               COMITETUL PENTRU COMERȚ,

               Având în vedere Acordul interimar de parteneriat dintre Comunitatea Europeană, pe de o parte, și statele din Pacific, pe de altă parte
                  1
                (denumit în continuare „acordul”), care stabilește un cadru pentru un acord de parteneriat economic, semnat la Londra la 30 iulie 2009, în special articolele 13 și 68,

               întrucât:

               (1)La 5 februarie 2018, Statul Independent Samoa a transmis părților contractante o cerere de aderare însoțită de o ofertă de acces la piață compatibilă cu dispozițiile articolului XXIV din Acordul GATT 1994. Samoa a aderat la acord la 21 decembrie 2018 și îl aplică cu titlu provizoriu de la 31 decembrie 2018.

               (2)Articolul 68 din acord prevede că Comitetul pentru comerț trebuie să gestioneze toate aspectele necesare pentru punerea în aplicare a acordului.

               (3)La 3-4 octombrie 2019, în cadrul celei de a șaptea reuniuni, Comitetul pentru comerț al APE a adoptat, printre altele, recomandarea adresată părților de modificare a acordului pentru a se ține seama de aderarea Statului Independent Samoa. Modificările solicitate includ adăugarea ofertei de acces la piață a statului Samoa la anexa II la acord.

               (4)Articolul 13 din acord prevede că, prin acord comun, Comitetul pentru comerț poate modifica anexa II la acord în orice mod considerat adecvat,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Textul ofertei acceptate de acces la piață a Statului Independent Samoa, care figurează în anexa la prezenta decizie, se adaugă în anexa II la acord.

               Adoptată la...,

                           Pentru Comitetul pentru comerț

                        În numele Uniunii

                        În numele statelor din Pacific

               ANEXĂ

               TAXELE VAMALE APLICABILE IMPORTURILOR ÎN STATUL INDEPENDENT SAMOA (JO L 333, 28.12.2018, p. 1)

                  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/RO/TXT/?uri=OJ:L:2018:333:TOC

                     (1)

                        Decizia 2009/729/CE a Consiliului din 13 iulie 2009 privind semnarea și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului interimar de parteneriat între Comunitatea Europeană, pe de o parte, și statele din Pacific, pe de altă parte (JO L 272, 16.10.2009, p. 1).