               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 11.3.2021
            COM(2021) 114 final
            2021/0059(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în ceea ce privește decizia avută în vedere a participanților la Acordul privind creditele la export care beneficiază de susținere oficială

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la o decizie de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene de către Comisie în contextul Acordului privind creditele la export care beneficiază de susținere oficială (denumit în continuare „acordul”) în ceea ce privește o decizie avută în vedere de modificare a dispozițiilor acordului privind costurile locale. Acestea stabilesc procentajul maxim din valoarea unui contract de export care beneficiază de susținere și care poate consta în produse și servicii de proveniență locală, adică din țara de destinație, spre deosebire de cele din țara exportatoare sau dintr-o țară terță. Decizia avută în vedere ar crește acest procentaj maxim, oferind o mai mare flexibilitate în conformitate cu realitățile pieței.

               2.Contextul propunerii

               2.1.Acordul privind creditele la export care beneficiază de susținere oficială

               Acordul este unul tacit, realizat între UE, SUA, Canada, Japonia, Coreea, Norvegia, Elveția, Australia, Noua Zeelandă și Turcia, având ca scop punerea la dispoziție a unui cadru pentru utilizarea ordonată a creditelor la export care beneficiază de susținere oficială. În practică, aceasta înseamnă stabilirea unor condiții echitabile (în baza cărora concurența să fie bazată pe prețul și pe calitatea produselor și serviciilor exportate, ci nu pe condițiile financiare oferite) și acționarea în sensul eliminării subvențiilor și a denaturărilor comerțului asociate creditelor la export care beneficiază de susținere oficială. Acordul a intrat în vigoare în aprilie 1978, are o durată nedeterminată și, cu toate că se bucură de sprijinul administrativ al Secretariatului OCDE, nu este un act al OCDE
                  1
               .

               Acordul face obiectul unor actualizări periodice, care țin seama de evoluțiile pieței financiare și ale politicilor care afectează acordarea de credite la export care beneficiază de susținere oficială. Regulamentul (UE) nr. 1233/2011 al Parlamentului European și al Consiliului
                  2
                prevede că orientările stabilite în acord se aplică în Uniune și, prin urmare, au devenit obligatorii din punct de vedere juridic în UE
                  3
               . Revizuirile clauzelor și condițiilor acordului sunt încorporate în legislația UE prin acte delegate în conformitate cu articolul 2 din prezentul regulament.

               2.2.Participanții la Acordul privind creditele la export care beneficiază de susținere oficială

               Comisia Europeană reprezintă Uniunea în cadrul reuniunilor participanților (denumiți în continuare „participanții”) la acord, precum și în cadrul procedurilor scrise de luare a deciziilor de către participanții la acord. Deciziile privind toate modificările acordului se iau prin consens. Poziția Uniunii este adoptată de Consiliu și este discutată de statele membre în cadrul Grupului de lucru al Consiliului privind creditele la export
                  4
               .

               Articolul 62 din acord prevede că „Participanții revizuiesc în mod regulat funcționarea acordului. În cadrul revizuirii, participanții examinează, printre altele, procedurile de notificare, punerea în aplicare și funcționarea sistemului RAD (rata de actualizare diferențiată), normele și procedurile în materie de ajutor condiționat, problemele de aliniere, angajamentele anterioare și posibilitățile de extindere a participării la acord”.

               2.3.Actul avut în vedere al participanților la Acordul privind creditele la export care beneficiază de susținere oficială

               Cu ocazia celei de a 141-a reuniuni a participanților la acord, care a avut loc în iunie 2019, participanții au discutat un proiect de propunere al UE de creștere a susținerii oficiale pentru costurile locale. Proiectul de propunere a fost bine primit, cu răspunsuri pozitive din partea altor participanți, însă o delegație și-a exprimat rezerve și a solicitat UE să furnizeze informații generale și clarificări suplimentare.

               În cadrul următoarei reuniuni a participanților la acord din noiembrie 2019, a fost discutată din nou creșterea susținerii oficiale pentru costurile locale. Discuția a vizat posibile modificări ale proiectului de propunere, printre altele, delimitarea acoperirii costurilor locale la anumite sectoare sau țări. Cu toate acestea, participanții nu au ajuns la o poziție comună, iar discuțiile au fost amânate pentru întâlnirile viitoare. Cu ocazia celei de a 144-a reuniuni a participanților la acord din iunie 2020, delegația care nu a sprijinit proiectul de propunere al UE a prezentat o contrapropunere privind susținerea acordată pentru costurile locale. Această propunere nu a obținut sprijin din partea altor participanți, dar au fost oferite și discutate soluții de compromis și modificări pentru rezolvarea chestiunilor nesoluționate.

               UE și-a revizuit proiectul de propunere, ținând cont de opiniile exprimate în cadrul reuniunilor anterioare ale participanților la acord și a prezentat un proiect de propunere de compromis cu ocazia celei de a 145-a reuniuni a participanților care a avut loc la 17 noiembrie 2020. Unii participanți au propus modificări minore la proiectul de propunere de compromis. După o serie de discuții, toți participanții și-au exprimat sprijinul pentru proiectul de propunere de compromis combinat cu modificările propuse. Participanții la acord urmează să adopte prin procedură scrisă o decizie privind proiectul de propunere de compromis al Uniunii.

               3.Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii

               Principiile de bază ale susținerii oficiale acordate pentru costurile locale sunt prevăzute la articolul 10 din acord. Acesta prevede că susținerea oficială pentru costurile locale nu poate depăși 30 % din valoarea contractului de export (conținut național și bunurile și serviciile din țări terțe). Aceste dispoziții au fost introduse în 2006, când nivelul maxim al susținerii oficiale crescuse de la 15 % la 30 % din valoarea contractului de export. În ultimele decenii, comerțul mondial și modelele de producție au evoluat semnificativ. Apariția lanțurilor valorice globale a schimbat modul în care exportatorii își procură oferta: întreprinderile care obișnuiau să-și aibă producția principală într-o țară își optimizează acum aprovizionarea în funcție de rentabilitate și de disponibilitatea geografică, iar un singur produs finit este adesea rezultatul unor linii de producție și asamblare din mai multe țări. Industria exportatoare a UE a solicitat de mult timp o mai mare flexibilitate a costurilor locale. Limitarea actuală a susținerii acordate pentru costurile locale impune un dezavantaj concurențial exportatorilor din UE în raport cu exportatorii din țările care pentru care acordul nu este obligatoriu.

               Decizia avută în vedere privind majorarea susținerii oficiale pentru costurile locale ar însemna că nivelul maxim al costurilor locale este ridicat la 40 % din valoarea contractului de export în țările cu venituri ridicate
                  5
                (categoria de țări I din acord) și la 50 % în țările cu venituri medii și scăzute (categoria de țări II din acord). Dispozițiile privind costurile locale din înțelegerea sectorială privind creditele la export pentru energia din surse regenerabile, atenuarea schimbărilor climatice și adaptarea la acestea, precum și proiectele privind apa ar fi aliniate la dispozițiile privind costurile locale din corpul principal al acordului. În plus, o clauză de revizuire, care prevede efectuarea unei revizuiri la trei ani de la intrarea în vigoare a noilor dispoziții privind costurile locale, ar fi adăugată la acord.

               Prin urmare, se recomandă ca poziția Uniunii să fie pentru aprobarea prin procedură scrisă a deciziei avute în vedere a participanților la acord de majorare a susținerii oficiale pentru costurile locale.

               4.Temei juridic

               4.1.Temeiul juridic procedural

               4.1.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului.”

               Conceptul de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. Acesta include, de asemenea, instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  6
               .

               4.1.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Actul avut în vedere are vocația de a influența în mod decisiv conținutul legislației UE, și anume Regulamentul (UE) nr. 1233/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind aplicarea anumitor orientări în domeniul creditelor la export care beneficiază de susținere oficială și de abrogare a Deciziilor 2001/76/CE și 2001/77/CE ale Consiliului. Acest lucru se întâmplă deoarece articolul 2 din regulamentul menționat prevede că „Comisia este împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul 3, pentru a modifica anexa II ca urmare a modificării orientărilor convenite între participanții la acord”.

               În consecință, temeiul juridic procedural al propunerii de decizie este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2.Temeiul juridic material

               4.2.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în principal de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere care face obiectul adoptării unei poziții în numele Uniunii. În cazul în care actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv pe cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               4.2.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere se referă la politica comercială comună. Prin urmare, temeiul juridic material al deciziei propuse este articolul 207 din TFUE.

               4.3.Concluzie

               Temeiul juridic al deciziei propuse trebuie să fie articolul 207 alineatul (4) primul paragraf din TFUE coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               5.Publicarea actului avut în vedere

               Întrucât decizia avută în vedere a participanților va modifica acordul, este necesar să fie publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, după adoptarea sa.

               2021/0059 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în ceea ce privește decizia avută în vedere a participanților la Acordul privind creditele la export care beneficiază de susținere oficială

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 alineatul (4) primul paragraf, coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Acordul privind creditele la export care beneficiază de susținere oficială (denumit în continuare „acordul”) este obligatoriu din punct de vedere juridic în UE în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1233/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind aplicarea anumitor orientări în domeniul creditelor la export care beneficiază de susținere oficială și de abrogare a Deciziilor 2001/76/CE și 2001/77/CE ale Consiliului.
                  7
               .

               (2)Participanții (denumiți în continuare „participanții”) la acord, cu ocazia celei de a 145-a reuniuni a lor din 17 noiembrie 2020, au convenit să adopte, printr-o procedură scrisă, o decizie de modificare a acordului în vederea majorării susținerii oficiale pentru creditele la export sub formă de costuri locale.

               (3)Este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii cu privire la decizia care va fi adoptată de către participanții la acord prin procedură scrisă, având în vedere că decizia avută în vedere va fi de natură să influențeze în mod decisiv conținutul legislației Uniunii, în temeiul articolului 2 din Regulamentul (UE) nr. 1233/2011.

               (4)Decizia avută în vedere de a crește susținerea oficială pentru costurile locale trebuie să adapteze dispozițiile din acord privind susținerea acordată pentru costurile locale la modelele comerciale și de producție predominante. Lanțurile valorice globale au modificat deciziile de aprovizionare ale exportatorilor și majoritatea exportatorilor se aprovizionează în prezent din mai multe țări și, într-o măsură din ce în ce mai mare, din locul în care se află cumpărătorul. Pentru a oferi exportatorilor din UE o mai mare flexibilitate și pentru a permite strategii optime de aprovizionare, plafonul susținerii oficiale pentru costurile locale trebuie majorat de la 30 % la 40 % din valoarea contractului de export în țările cu venituri ridicate și de la 30 % la 50 % din valoarea contractului de export în țările cu venituri medii și scăzute,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul unei proceduri scrise a participanților la Acordul privind creditele la export care beneficiază de susținere oficială cu privire la decizia avută în vedere de a majora susținerea oficială pentru costurile locale este stabilită în anexa la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        Astfel cum este definit la articolul 5 din Convenția OCDE.

                     (2)

                        Regulamentul (UE) nr. 1233/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind aplicarea anumitor orientări în domeniul creditelor la export care beneficiază de susținere oficială și de abrogare a Deciziilor 2001/76/CE și 2001/77/CE ale Consiliului (JO L 326, 8.12.2011, p. 45).

                     (3)

                        În trecut, versiunile precedente ale Acordului OCDE au fost deja transpuse în legislația UE prin decizii ale Consiliului.

                     (4)

                        Decizia Consiliului de instituire a Grupului de coordonare a politicilor în domeniul asigurării creditelor, al garanțiilor și creditelor financiare (JO 66, 27.10.1960, p. 1339).

                     (5)

                        Conform definiției stabilite anual de către Banca Mondială în funcție de VNB pe cap de locuitor.

                     (6)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, Germania/Consiliu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61 – 64.

                     (7)

                        Regulamentul (UE) nr. 1233/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind aplicarea anumitor orientări în domeniul creditelor la export care beneficiază de susținere oficială și de abrogare a Deciziilor 2001/76/CE și 2001/77/CE ale Consiliului (JO L 326, 8.12.2011, p. 45) [„Regulamentul (UE) nr. 1233/2011”].

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 11.3.2021
            COM(2021) 114 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea de decizie a Consiliului
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în ceea ce privește decizia avută în vedere a participanților la Acordul privind creditele la export care beneficiază de susținere oficială

               ANEXĂ

               PROPUNERE

               CAPITOLUL II: CLAUZE ȘI CONDIȚII FINANCIARE PENTRU CREDITELE LA EXPORT

               11.ACONT, SUSȚINERE OFICIALĂ MAXIMĂ DE CĂTRE STAT ȘI COSTURI LOCALE

               d)Participanții pot acorda susținere oficială pentru costurile locale în următoarele condiții:

               1)Valoarea maximă a susținerii oficiale pentru costurile locale nu trebuie să depășească:

               –Pentru țările din categoria I, 40 % din valoarea contractului de export.

               –Pentru țările din categoria II, 50 % din valoarea contractului de export.

               2)Susținerea oficială pentru costurile locale nu se acordă în condiții mai favorabile/mai puțin restrictive decât cele convenite pentru exporturile aferente.

               3)În cazul în care susținerea oficială pentru costurile locale depășește 15 % din valoarea contractului de export, susținerea oficială respectivă trebuie să facă obiectul unei notificări prealabile, în conformitate cu articolul 48, specificând natura costurilor locale care beneficiază de susținere.

               65.REVIZUIREA SUSȚINERII OFICIALE PENTRU COSTURILE LOCALE

               Participanții trebuie să revizuiască dispozițiile privind susținerea pentru costurile locale în termen de cel mult 3 ani de la aprobarea oficială.

               ANEXA IV la acord

               ÎNȚELEGERE SECTORIALĂ PRIVIND CREDITELE LA EXPORT PENTRU PROIECTELE ÎN DOMENIUL ENERGIILOR REGENERABILE, AL ATENUĂRII SCHIMBĂRILOR CLIMATICE ȘI ADAPTĂRII LA ACESTEA ȘI ÎN DOMENIUL APEI

               7. COSTURI LOCALE

               a)Pentru creditele la export care beneficiază de susținere oficială de către stat referitoare la contracte cu o valoare de cel puțin 10 milioane DST, susținerea oficială oferită pentru costurile locale nu trebuie să depășească 30 % din valoarea contractului de export.

               b)Pentru creditele la export care beneficiază de susținere oficială de către stat referitoare la contracte cu o valoare mai mică de 10 milioane DST:

               1)Pentru sectoarele enumerate în apendicele I la prezenta înțelegere sectorială, susținerea oficială acordată pentru costurile locale nu trebuie să depășească 45 % din valoarea contractului de export.

               2)Pentru sectoarele enumerate în apendicele II și pentru proiectele în domeniul apei definite la articolul 4 din prezenta înțelegere sectorială, susținerea oficială acordată pentru costurile locale nu trebuie să depășească 30 % din valoarea contractului de export.

               c)În cazul în care susținerea oficială acordată pentru costurile locale depășește 15 % din valoarea contractului de export, susținerea oficială respectivă trebuie să facă obiectul unei notificări prealabile, în conformitate cu articolul 8 din prezenta înțelegere sectorială, specificând natura costurilor locale care beneficiază de susținere.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 18.3.2021
            COM(2021) 127 final
            2021/0066(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care trebuie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Organizației Maritime Internaționale cu ocazia celei de a 103-a sesiuni a Comitetului pentru siguranță maritimă și a celei de a 76-a sesiuni a Comitetului pentru protecția mediului marin în ceea ce privește adoptarea unor amendamente la Convenția internațională privind standardele de pregătire a navigatorilor, brevetare/atestare și efectuare a serviciului de cart, la Codul internațional privind programul de inspecții intensificate efectuate cu ocazia inspecțiilor la vrachiere și petroliere, la Codul internațional pentru instalațiile de protecție contra incendiului și la Convenția internațională privind controlul sistemelor antivegetative dăunătoare utilizate pe nave

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la decizia de stabilire a poziției care trebuie adoptată în numele Uniunii cu ocazia celei de a 103-a sesiuni a Comitetului pentru siguranță maritimă al Organizației Maritime Internaționale (MSC 103), care se va desfășura virtual între 5 și 14 mai 2021, și a celei de a 76-a sesiuni a Comitetului pentru protecția mediului marin al Organizației Maritime Internaționale (MEPC 76), care se va desfășura virtual în perioada 7-17 iunie 2021. Cu ocazia MSC 103, se are în vedere adoptarea unor amendamente la:

               –Convenția internațională privind standardele de pregătire a navigatorilor, brevetare/atestare și efectuare a serviciului de cart (Convenția STCW);

               –Codul internațional privind programul de inspecții intensificate efectuate cu ocazia inspecțiilor la vrachiere și petroliere (Codul ESP);

               –Codul internațional pentru instalațiile de protecție contra incendiului (Codul FSS).

               Cu ocazia MEPC 76, se are în vedere adoptarea unor amendamente la:

               –Convenția privind sistemele antivegetative (Convenția AFS).

               2.Contextul propunerii

               2.1.Convenția privind Organizația Maritimă Internațională

               Convenția privind Organizația Maritimă Internațională (OMI) instituie OMI. Scopul OMI este de a oferi un forum de cooperare în domeniul reglementărilor și al practicilor referitoare la aspectele tehnice de toate tipurile care afectează transportul maritim în cadrul comerțului internațional. De asemenea, OMI urmărește să încurajeze adoptarea generală a celor mai înalte standarde posibile în materie de siguranță maritimă, de eficiență a navigației și de prevenire și control al poluării marine cauzate de nave, promovând condiții de concurență echitabile. Totodată, ea își propune să abordeze și aspectele administrative și juridice conexe.

               Convenția a intrat în vigoare la 17 martie 1958.

               Toate statele membre sunt părți la Convenție.

               Toate statele membre sunt părți la Convenția internațională din 1973 pentru prevenirea poluării de către nave („MARPOL”), care a intrat în vigoare la 2 octombrie 1983, și la anexa VI, care a intrat în vigoare la 18 mai 2005. Uniunea nu este parte la MARPOL.

               Toate statele membre sunt părți la Convenția internațională pentru ocrotirea vieții omenești pe mare („SOLAS”), din 1974, care a intrat în vigoare la 25 mai 1980. Uniunea nu este parte la SOLAS.

               Codul internațional privind siguranța navelor care utilizează gaze sau alți combustibili cu punct de aprindere scăzut (Codul IGF) a devenit obligatoriu în temeiul Convenției SOLAS. Scopul său este de a furniza un standard internațional pentru navele care utilizează gaze sau lichide cu punct de aprindere scăzut drept combustibil. Codul abordează toate domeniile care necesită o atenție deosebită pentru utilizarea gazelor sau a lichidelor cu punct de aprindere scăzut drept combustibil. El prevede criterii pentru aranjarea și instalarea mașinilor pentru propulsare și scopuri auxiliare care utilizează gaze naturale drept combustibil, care vor avea un nivel de integritate echivalent – în ceea ce privește securitatea, fiabilitatea și încrederea – cu cel care poate fi obținut cu o mașină principală și auxiliară nouă și comparabilă convențională, alimentată cu combustibil lichid.

               2.2.Organizația Maritimă Internațională

               Organizația Maritimă Internațională (OMI) este agenția specializată a Organizației Națiunilor Unite, responsabilă cu siguranța și securitatea transportului maritim și cu prevenirea poluării marine de către nave. Aceasta este autoritatea mondială responsabilă cu stabilirea standardelor în ceea ce privește siguranța, securitatea și performanța de mediu a transportului maritim internațional. Rolul său principal constă în crearea unui cadru de reglementare echitabil și eficace pentru industria transportului maritim, care să fie adoptat și pus în aplicare la nivel mondial.

               OMI este deschisă tuturor statelor și toate statele membre ale UE sunt membre ale OMI. Relațiile dintre UE și OMI se bazează, în special, pe Acordul din 1974 de cooperare și colaborare între Organizația Interguvernamentală Consultativă pentru Navigație Maritimă (Inter-Governmental Maritime Consultative Organisation, IMCO) și Comisia Comunităților Europene cu privire la chestiuni de interes comun pentru părți.

               Comitetul pentru siguranță maritimă al OMI este alcătuit din toți membrii OMI și se întrunește cel puțin o dată pe an. Acesta examinează toate chestiunile care intră în sfera de competență a organizației cu privire la mijloacele de asigurare a navigației, construirea și echiparea navelor, dotarea cu echipaj, în măsura în care aceasta are un impact asupra siguranței, normele pentru prevenirea coliziunilor, manipularea încărcăturilor periculoase, procedurile și cerințele referitoare la siguranța maritimă, informațiile hidrografice, jurnalele de bord și registrele de navigație, anchetele privind accidentele maritime, salvarea de bunuri și de persoane, precum și orice alte chestiuni care afectează în mod direct siguranța maritimă.

               Comitetul pentru protecția mediului marin al OMI este de asemenea alcătuit din toți membrii OMI și se întrunește cel puțin o dată pe an. Acesta abordează chestiunile de mediu care intră în sfera de competență a organizației cu privire la controlul și prevenirea poluării de către nave reglementate de tratatul MARPOL, inclusiv petrolul, produsele chimice transportate în vrac, apele uzate, deșeurile și emisiile generate de nave în aer, inclusiv poluanții aerului și emisiile de gaze cu efect de seră. Alte chestiuni acoperite includ gestionarea apei de balast, sistemele antivegetative, reciclarea navelor, pregătirea și acțiunile de intervenție în situații de poluare și identificarea zonelor speciale și a zonelor maritime extrem de sensibile.

               Atât Comitetul pentru siguranță maritimă, cât și Comitetul pentru protecția mediului marin ale OMI asigură echipamentele tehnice pentru îndeplinirea oricăror sarcini care le-au fost atribuite de Convenția OMI, de Adunarea OMI sau de Consiliul OMI ori a oricărei sarcini din domeniul sus-menționat care ar putea să le fie atribuită de către orice alt instrument internațional sau în cadrul unui astfel de instrument și care a fost acceptată de OMI. Deciziile Comitetului pentru siguranță maritimă și ale Comitetului pentru protecția mediului marin, precum și ale organismelor lor subsidiare sunt adoptate cu majoritatea membrilor acestora.

               2.3.Actele avute în vedere de Comitetul pentru siguranță maritimă al OMI

               În perioada 5-14 mai 2021, MSC 103 urmează să adopte amendamente la: Convenția și Codul STCW, Codul ESP, Codul FSS, la capitolul III al SOLAS și la Codul LSA.

               Scopul amendamentelor avute în vedere în privința regulii 1/1 din Convenția STCW este de a introduce o definiție pentru „înaltă tensiune”, iar în privința secțiunii A-1/1 din Codul STCW, de a modifica definiția termenului „nivel operațional”, astfel încât să includă funcția de „ofițer electrotehnist”.

               Scopul amendamentelor avute în vedere în privința anexei 2 din partea A a anexei B la Codul ESP 2011 este de a limita exclusiv la zonele suspectate măsurătorile grosimii tablei petrolierelor cu cocă dublă, efectuate cu ocazia primei inspecții de reînnoire.

               Scopul amendamentelor avute în vedere în privința capitolului 9 din Codul pentru instalațiile de protecție contra incendiului (Codul FSS) este de a clarifica acceptabilitatea unei izolări mai puțin complexe și mai puțin costisitoare a defectelor identificabile în secțiune în cazul sistemelor de detectare a incendiilor identificabile individual care sunt montate pe navele cargo și pe balcoanele cabinelor de pe navele de pasageri.

               2.4.Actul avut în vedere de Comitetul pentru protecția mediului marin al OMI

               În perioada 10-17 iunie 2021, MEPC 76 urmează să adopte amendamente la Convenția AFS. Scopul amendamentelor avute în vedere este de a introduce cibutrina pe lista substanțelor antivegetative interzise. Acesta este rezultatul unei inițiative a UE.

               3.Poziția care trebuie adoptată în numele Uniunii

               3.1.Amendamentele la Convenția internațională privind standardele de pregătire a navigatorilor, brevetare/atestare și efectuare a serviciului de cart

               Cu ocazia cele de a 6-a sesiuni a Subcomitetului privind elementul uman, formarea și cartul (HTW 6), care a avut loc la Londra în perioada 29 aprilie-3 mai 2019, subcomitetul a acceptat solicitarea ITF, prin care se propunea clarificarea nivelului operațional al funcțiilor de „ofițer electrotehnist” în cuprinsul definiției termenului „nivel operațional” din secțiunea A-I/1 din Codul STCW (Definiții și clarificări) și introducerea, în această secțiune, a unei noi definiții pentru termenul „înaltă tensiune”.

               Ulterior, subcomitetul a fost de acord să se includă în regula I/1 din STCW definiția propusă pentru „înaltă tensiune”, astfel cum este prevăzută în anexa 7 la HTW 6/13, în vederea transmiterii spre aprobare către MSC 102 și în vederea adoptării. Subcomitetul a fost de acord și cu proiectul de amendament la secțiunea A-I/1 din Codul STCW referitor la introducerea funcției de „ofițer electrotehnist” în definiția termenului „nivel operațional”, astfel cum este prevăzută în anexa 8 la HTW 6/13, drept modificare firească la introducerea acestei funcții în cadrul Amendamentelor de la Manila din 2010, în vederea transmiterii spre aprobare către MSC 102 și în vederea adoptării.

               MSC 102 a aprobat amendamentele, iar la punctele 13.9 și 13.10 din raportul MSC 102 (MSC 102/24) se precizează că adoptarea acestor amendamente este prevăzută pentru MSC 103.

               Uniunea ar trebuie să sprijine aceste amendamente, întrucât ele clarifică nivelul operațional al funcțiilor de „ofițer electrotehnist” și introduc o definiție comună pentru termenul „înaltă tensiune”.

               3.2.Amendamentele la Codul internațional privind programul de inspecții intensificate efectuate cu ocazia inspecțiilor la vrachiere și petroliere (Codul ESP)

               Cu ocazia celei de a 7-a sesiuni, Subcomitetul pentru proiectarea și construirea navelor a luat în considerare o propunere, înaintată de IACS și sprijinită de un studiu, de amendare a anexei 2 la partea A din anexa B la Codul ESP 2011, astfel cum a fost modificat prin rezoluția MSC.461(101), conform căreia, la măsurătorile grosimii tablei petrolierelor cu cocă dublă efectuate cu ocazia primei inspecții de reînnoire, ar fi suficient să se aibă în vedere numai zonele suspectate. După o scurtă discuție, subcomitetul a acceptat propunerile de amendament la Codul ESP 2011, astfel cum sunt prevăzute în anexa 7, în vederea transmiterii spre aprobare către MSC 102 și în vederea adoptării.

               MSC 102 a aprobat amendamentele, iar la punctul 17.24 din raportul MSC (MSC 102/24) se precizează că adoptarea acestora este prevăzută pentru MSC 103. Chestiunea a fost deja inclusă în documentul oficios al UE pentru MSC 102.

               Uniunea trebuie să sprijine aceste amendamente, întrucât ele permit IACS să se concentreze pe zonele suspectate cu ocazia măsurătorilor grosimii tablei petrolierelor cu cocă dublă.

               3.3.Amendamentele la Codul internațional pentru instalațiile de protecție contra incendiului (Codul FSS)

               MSC 98 a introdus pe agenda bienală 2018-2019 a subcomitetului și pe agenda provizorie pentru SSE 6 un nou document referitor la „Amendamente la capitolul 9 din Codul FSS referitoare la cerințele privind izolarea defectelor pentru navele cargo și balcoanele cabinelor navelor de pasageri prevăzute cu sisteme de detectare a incendiilor identificabile individual”, anul-țintă pentru finalizare fiind 2020 (MSC 98/23, punctul 20.34).

               Cu ocazia celei de a 7-a sesiuni, Subcomitetul pentru sisteme și echipamente navale (SSE) a acceptat propunerea de amendamente la capitolul 9 din Codul internațional pentru instalațiile de protecție contra incendiului (Codul FSS), precum și proiectul de rezoluție a MSC asociat, astfel cum este prevăzut în anexa 3 din raportul său SEE 7/21, în vederea aprobării de către MSC 102.

               MSC 102 a aprobat propunerile de amendamente la capitolului 9 din Codul FSS, iar la punctul 19.8 din raportul MSC (MSC 102/24) se precizează că adoptarea acestor amendamente este prevăzută pentru MSC 103.

               Uniunea trebuie să sprijine aceste amendamente, întrucât ele permit folosirea de sisteme care combină siguranța sporită a detectoarelor de incendiu identificabile individual, necesare pentru navele de pasageri, cu izolarea mai puțin complexă și mai puțin costisitoare a defectelor identificabile în secțiune, acceptabilă doar pentru navele cargo și balcoanele cabinelor de pe navele de pasageri.

               3.4.Amendamentele la Convenția privind sistemele antivegetative

               MEPC 71 a acceptat solicitarea UE, prin care aceasta propunea un nou document pentru amendarea anexei 1 la Convenția internațională din 2001 privind controlul sistemelor antivegetative dăunătoare utilizate pe nave (Convenția AFS) în vederea includerii controalelor pentru cibutrină, și a supus-o atenției Subcomitetului pentru prevenirea și controlul poluării (PPR 5) în cadrul celei de a 5-a sesiuni a acestuia.

               MEPC 73 a luat act de faptul că – după ce a fost de acord că propunerea inițială de amendare a anexei 1 la Convenția AFS în sensul includerii controalelor pentru cibutrină, astfel cum a fost formulată în numele Uniunii Europene prin documentul PPR 5/19 la care se adaugă informațiile cuprinse în documentul PPR 5/INF.9, întrunește cerințele prevăzute în anexa 2 la Convenția AFS – PPR 5 a convenit că se impune o revizuire mai detaliată a cibutrinei.

               În urma discuțiilor din cadrul PPR 7, subcomitetul a fost de acord ca (1) proiectul de amendament la anexa 1 (Controale privind sistemele antivegetative) la Convenția AFS, în sensul introducerii controalelor pentru cibutrină, astfel cum sunt prevăzute în anexa 1 la anexa 6, să fie supuse MEPC 75 spre examinare, în vederea stabilirii datelor efective aflate în prezent între paranteze pătrate și a aprobării ulterioare și ca (2) proiectele de amendamente la anexa 4 (Cerințe privind inspecțiile și certificarea pentru sistemele antivegetative) la Convenția AFS, inclusiv proiectele de amendamente la modelul de formular pentru Certificatul internațional privind sistemul antivegetativ, să fie supuse MEPC 75 spre examinare, în vederea aprobării.

               MEPC 75 a finalizat textul amendamentelor la Convenția AFS, iar la punctul 10.17 din raportul MEPC (MEPC 75/18) se precizează că adoptarea amendamentelor este prevăzută să aibă loc în cadrul MEPC 76. Poziția de sprijinire a acestor amendamente a fost inclusă în documentul oficios al UE pentru MEPC 75.

               Uniunea a lansat apelul la o interdicție mondială cu privire la această substanță antivegetativă, a cărei vânzare este interzisă acum în UE. Uniunea trebuie, așadar, să sprijine aceste amendamente, întrucât ele vor introduce o interdicție mondială cu privire la această substanță, îndeplinind astfel obiectivul UE.

               3.5.Legislația și competența UE în materie

               3.5.1.Amendamentele la Convenția internațională privind standardele de pregătire a navigatorilor, brevetare/atestare și efectuare a serviciului de cart

               Directiva 2008/106/CE
                  1
                prevede obligația statelor membre de a garanta faptul că navigatorii primesc o formare minimă în conformitate cu cerințele Convenției STCW și de a aplica prevederile obligatorii cuprinse în partea A din Codul STCW. Articolul 1 punctele 6 și 7 din directivă, care indică responsabilitățile în materie de instalații electrice ale anumitor ofițeri de nave, și regula III/5 din capitolul I al anexei I, referitoare la funcția specifică a instalațiilor electrice, electronice și de control, căreia îi corespund aptitudinile specificate în standardele de competență, sunt deosebit de relevante în cazul de față. Amendamentele, care urmează să fie adoptate în cadrul MSC 103 și care introduc modificări ale părții A din Codul STCW, vor afecta cerințele directivei.

               3.5.2.Amendamentele la Codul internațional privind programul de inspecții intensificate efectuate cu ocazia inspecțiilor la vrachiere și petroliere

               Articolele 5 și 6 din Regulamentul (UE) nr. 530/2012 al Parlamentului European și al Consiliului
                  2
                prevăd obligația de a aplica schema de evaluare a stării (CAS) elaborată de OMI în privința petrolierelor cu cocă simplă mai vechi de 15 ani. Programul de inspecții intensificate efectuate cu ocazia inspecțiilor la vrachiere și petroliere, denumit pe scurt Programul de inspecții intensificate (ESP), specifică modul în care trebuie realizată această evaluare intensificată. Întrucât CAS folosește ESP drept instrument pentru atingerea obiectivului său, orice modificare adusă inspecțiilor ESP, cum sunt amendamentele actuale în sensul concentrării inspecțiilor în mod exclusiv asupra zonelor suspectate în contextul măsurătorilor grosimii tablei în cadrul primei inspecții de reînnoire a petrolierelor cu cocă dublă, va fi aplicabilă automat prin intermediul Regulamentului (UE) nr. 530/2012.

               3.5.3.Amendamente la Codul internațional pentru instalațiile de protecție contra incendiului (Codul FSS)

               Articolul 6 alineatul (2) litera (a) punctul (i) din Directiva 2009/45/CE privind normele și standardele de siguranță pentru navele de pasageri
                  3
                prevede aplicarea Convenției SOLAS, astfel cum a fost modificată, navelor de pasageri din clasa A. Codul FSS se aplică imperativ navelor de pasageri în virtutea SOLAS.

               Prin urmare, amendamentele la Codul FSS, care urmează să fie adoptate în cadrul MSC 103, ar afecta cerințele aplicabile în temeiul Directivei 2009/45/CE.

               3.5.4.Amendamentele la Convenția privind sistemele antivegetative

               Regulamentul (UE) nr. 528/2012
                  4
                privind produsele biocide reglementează punerea la dispoziție pe piață și utilizarea, printre altele, a produselor antivegetative. Potrivit rezultatelor mai multor studii științifice și în urma evaluării inter pares realizate la nivelul UE, Comisia a adoptat Decizia de punere în aplicare (UE) 2016/107 din 27 ianuarie 2016
                  5
                care interzice efectiv punerea la dispoziție pe piață, precum și utilizarea vopselelor care conțin cibutrină în toate statele membre ale UE și în toate statele SEE. Prin urmare, amendamentele la Convenția privind sistemele antivegetative vor afecta Regulamentul (UE) nr. 528/2012.

               3.5.5.Competența UE

               Amendamentele la partea A din Codul STCW ar afecta legislația UE prin aplicarea Directivei 2008/106/CE.

               Prin urmare, amendamentele la Codul ESP ar afecta legislația UE prin aplicarea Regulamentului (UE) nr. 530/2012.

               Amendamentele la Codul internațional pentru instalațiile de protecție contra incendiului (Codul FSS) ar afecta legislația UE prin aplicarea articolului 6 alineatul (2) litera (a) punctul (i) din Directiva 2009/45/CE.

               Amendamentele la Convenția internațională privind controlul sistemelor antivegetative dăunătoare utilizate pe nave ar afecta legislația UE prin aplicarea Regulamentului (UE) nr. 528/2012.

               Prin urmare, Uniunea are competență exclusivă în temeiul articolului 3 alineatul (2) ultima teză din TFUE și, astfel, este necesar să se stabilească poziția Uniunii privind actele de adoptare a amendamentelor menționate mai sus.

               4.Temei juridic

               4.1.Temei juridic procedural

               4.1.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului.”

               Articolul 218 alineatul (9) din TFUE se aplică indiferent dacă Uniunea este sau nu membră a organismului în cauză sau parte la acordul respectiv
                  6
               .

               Conceptul de „acte cu efecte juridice” include actele care produc efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. Sunt, de asemenea, incluse instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  7
               .

               4.1.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Comitetul pentru siguranță maritimă și Comitetul pentru protecția mediului marin ale OMI sunt organisme create printr-un acord, și anume prin Convenția privind Organizația Maritimă Internațională.

               Actele pe care sunt chemate să le adopte aceste comitete ale OMI constituie acte cu efecte juridice. Actele avute în vedere au vocația de a influența în mod decisiv conținutul următoarelor acte legislative ale UE:

               –Directiva 2008/106/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008 privind nivelul minim de formare a navigatorilor. Acest lucru se datorează faptului că directiva aplică partea A din Codul STCW;

               –Regulamentul (UE) nr. 530/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iunie 2012 privind accelerarea introducerii cerințelor referitoare la coca dublă sau a unor standarde de proiectare echivalente pentru petrolierele cu cocă simplă. Acest regulament impune aplicarea schemei OMI de evaluare a stării (CAS) la petrolierele cu cocă simplă mai vechi de 15 ani. Programul de inspecții intensificate efectuate cu ocazia inspecțiilor la vrachiere și petroliere, denumit pe scurt Programul de inspecții intensificate (ESP), specifică modul în care trebuie realizată această evaluare intensificată. Deoarece CAS utilizează ESP ca instrument pentru a-și atinge scopul, orice modificare a inspecțiilor ESP va fi aplicabilă automat în temeiul Regulamentului (UE) nr. 530/2012;

               –Directiva 2009/45/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind regulile și standardele de siguranță pentru navele de pasageri. Aceasta se datorează faptului că Directiva 2009/45 stabilește că navele de pasageri din clasa A trebuie să respecte integral cerințele Convenției SOLAS, cu modificările ulterioare. Codul FSS se aplică imperativ în virtutea Convenției SOLAS;

               –Regulamentul (UE) nr. 528/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 mai 2012 privind punerea la dispoziție pe piață și utilizarea produselor biocide. Acest lucru se datorează faptului că regulamentul interzice punerea la dispoziție pe piață și utilizarea, în toate statele membre ale UE și în toate statele SEE, a vopselelor antivegetative care conțin cibutrină.

               Prin urmare, amendamentele la:

               –Convenția internațională privind standardele de pregătire a navigatorilor, brevetare/atestare și efectuare a serviciului de cart,

               –Codul internațional privind programul de inspecții intensificate efectuate cu ocazia inspecțiilor la vrachiere și petroliere,

               –Codul internațional pentru instalațiile de protecție contra incendiului (Codul FSS),

               –Convenția internațională privind controlul sistemelor antivegetative dăunătoare utilizate pe nave,

               ar afecta legislația UE prin aplicarea Directivei 2008/106/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008 privind nivelul minim de formare a navigatorilor, a Regulamentului (UE) nr. 530/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iunie 2012 privind accelerarea introducerii cerințelor referitoare la coca dublă sau a unor standarde de proiectare echivalente pentru petrolierele cu cocă simplă, a Directivei 2009/45/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 mai 2009 privind normele și standardele de siguranță pentru navele de pasageri și a Regulamentului (UE) nr. 528/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 mai 2012 privind punerea la dispoziție pe piață și utilizarea produselor biocide.

               Actele avute în vedere nu completează și nu modifică cadrul instituțional al acordului.

               Prin urmare, temeiul juridic procedural al deciziei propuse este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2.Temei juridic material

               4.2.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere, cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               4.2.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere se referă la transportul maritim. Prin urmare, temeiul juridic material al propunerii de decizie este articolul 100 alineatul (2) din TFUE.

               4.3.Concluzie

               Temeiul juridic al deciziei propuse trebuie să fie articolul 100 alineatul (2) din TFUE coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               2021/0066 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care trebuie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Organizației Maritime Internaționale cu ocazia celei de a 103-a sesiuni a Comitetului pentru siguranță maritimă și a celei de a 76-a sesiuni a Comitetului pentru protecția mediului marin în ceea ce privește adoptarea unor amendamente la Convenția internațională privind standardele de pregătire a navigatorilor, brevetare/atestare și efectuare a serviciului de cart, la Codul internațional privind programul de inspecții intensificate efectuate cu ocazia inspecțiilor la vrachiere și petroliere, la Codul internațional pentru instalațiile de protecție contra incendiului și la Convenția internațională privind controlul sistemelor antivegetative dăunătoare utilizate pe nave

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 100 alineatul (2), coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Convenția privind Organizația Maritimă Internațională („OMI”) a intrat în vigoare la 17 martie 1958.

               (2)OMI este o agenție specializată a Organizației Națiunilor Unite, responsabilă cu siguranța și securitatea transportului maritim și cu prevenirea poluării maritime și atmosferice de către nave. Toate statele membre ale Uniunii sunt membre ale OMI. Uniunea nu este membră a OMI.

               (3)În temeiul articolului 28 litera (b) din Convenția privind OMI, Comitetul pentru siguranță maritimă poate adopta amendamente la Convenția internațională privind standardele de pregătire a navigatorilor, brevetare/atestare și efectuare a serviciului de cart (denumită în continuare „Convenția STCW”)
                  8
                și la Convenția internațională pentru ocrotirea vieții omenești pe mare (denumită în continuare „Convenția SOLAS”)
                  9
               .

               (4)În temeiul articolului 38 litera (a) din Convenția privind OMI, Comitetul pentru protecția mediului marin poate adopta amendamente la Convenția internațională privind controlul sistemelor antivegetative dăunătoare utilizate pe nave (denumită în continuare „Convenția AFS”)
                  10
               .

               (5)Cu ocazia celei de a 103-a sesiuni ale sale, care va avea loc în perioada 5-14 mai 2021, Comitetul pentru siguranță maritimă urmează să adopte amendamente la Convenția STCW, la Codul internațional privind programul de inspecții intensificate efectuate cu ocazia inspecțiilor la vrachiere și petroliere (Codul ESP) și la Codul internațional pentru instalațiile de protecție contra incendiului (Codul FSS).

               (6)Cu ocazia celei de a 76-a sesiuni ale sale, care va avea loc în perioada 10-17 iunie 2021, Comitetul pentru protecția mediului marin urmează să adopte amendamente la Convenția AFS.

               (7)Este oportun să se stabilească poziția care trebuie adoptată în numele Uniunii în cadrul celei de a 103-a sesiuni a Comitetului pentru siguranță maritimă, dat fiind că amendamentele la STCW, la Codul ESP și la Codul FSS vor avea vocația de a influența în mod decisiv conținutul legislației Uniunii, mai exact al Directivei 2008/106/CE a Parlamentului European și a Consiliului
                  11
               , al Regulamentului (UE) nr. 530/2012 al Parlamentului European și al Consiliului
                  12
                și al Directivei 2009/45/CE a Parlamentului European și a Consiliului
                  13
               .

               (8)Amendamentele la partea A din Codul STCW al Convenției STCW ar clarifica nivelul operațional al funcțiilor de „ofițer electrotehnist” și ar introduce o definiție comună pentru termenul „înaltă tensiune” Uniunea trebuie, așadar, să sprijine respectivele amendamente, deoarece ele clarifică funcțiile persoanelor care lucrează la bord, oferind astfel o mai mare claritate privind diferitele responsabilități și sarcini.

               (9)Amendamentele la anexa 2 din partea A a anexei B la Codul ESP ar permite inspectorilor să se concentreze pe zonele suspectate în cadrul măsurătorilor grosimii tablei petrolierelor cu cocă dublă. Uniunea trebuie, așadar, să sprijine respectivele amendamente, deoarece ele vor mări siguranța pe mare și vor reduce riscul de deversări în caz de accidente.

               (10)Amendamentele la capitolul 9 din Codul FSS ar permite folosirea de sisteme care combină siguranța sporită a detectoarelor de incendiu identificabile individual, necesare pentru navele de pasageri, cu izolarea mai puțin complexă și mai puțin costisitoare a defectelor identificabile în secțiune, acceptabilă doar pentru navele cargo și balcoanele cabinelor de pe navele de pasageri. Uniunea trebuie, așadar, să sprijine respectivele amendamente, deoarece ele vor avea ca efect o mai bună protecție a persoanelor aflate la bord în caz de incendiu.

               (11)Este oportun să se stabilească poziția care trebuie adoptată în numele Uniunii cu ocazia celei de a 76-a sesiuni a Comitetului pentru protecția mediului marin, dat fiind că amendamentele la anexele 1 și 4 din Convenția AFS vor avea vocația de a influența în mod decisiv conținutul legislației Uniunii, mai exact al Regulamentului (UE) nr. 528/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 mai 2012 privind punerea la dispoziție pe piață și utilizarea produselor biocide.

               (12)Amendamentele la anexele 1 și 4 din Convenția AFS ar asigura o interdicție mondială cu privire la substanța antivegetativă cibutrină, a cărei vânzare este deja interzisă în UE.

               (13)Poziția Uniunii trebuie să fie exprimată de statele membre ale Uniunii care sunt membre ale Comitetului pentru siguranță maritimă și ale Comitetului pentru protecția mediului marin ale OMI, acționând împreună,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Pozițiile care trebuie adoptate în numele Uniunii cu ocazia celei de a 103-a sesiuni a Comitetului pentru siguranță maritimă al Organizației Maritime Internaționale („OMI”) sunt de exprimare a acordului cu privire la:

               (a)adoptarea amendamentelor la Convenția internațională privind standardele de pregătire a navigatorilor, brevetare/atestare și efectuare a serviciului de cart, astfel cum sunt prevăzute în anexele 7 și 8 la documentul MSC 102/24 al OMI;

               (b)adoptarea amendamentelor la Codul internațional privind programul de inspecții intensificate efectuate cu ocazia inspecțiilor la vrachiere și petroliere, astfel cum sunt prevăzute în anexa 15 la documentul MSC 102/24 al OMI și

               (c)adoptarea amendamentelor la Codul internațional pentru instalațiile de protecție contra incendiului, astfel cum sunt prevăzute în anexa 20 la documentul MSC 102/24 al OMI.

               Articolul 2

               Poziția care trebuie adoptată în numele Uniunii cu ocazia celei de a 76-a sesiuni a Comitetului pentru protecția mediului marin al OMI este de exprimare a acordului cu privire la adoptarea amendamentelor la Convenția internațională privind controlul sistemelor antivegetative dăunătoare utilizate pe nave, astfel cum sunt prevăzute în anexa 7 la documentul MEPC 75/18 al OMI.

               Articolul 3

               1.Poziția menționată la articolul 1 se exprimă de statele membre ale Uniunii care sunt membre ale Comitetului pentru siguranță maritimă al OMI, acționând împreună.

               2.Poziția menționată la articolul 2 se exprimă de statele membre ale Uniunii care sunt membre ale Comitetului pentru protecția mediului marin al OMI, acționând împreună.

               Articolul 4

               Prezenta decizie se adresează statelor membre.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 323, 3.12.2008, p. 33-61.

                     (2)

                        JO L 172, 30.6.2012, p. 3-9.

                     (3)

                        JO L 163, 25.6.2009, p. 1-140.

                     (4)

                        JO L 167, 27.6.2012, p. 1-123.

                     (5)

                        JO L 21, 28.1.2016, p. 81-82.

                     (6)

                        Cauza C-399/12, Germania/Consiliul (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, punctul 64.

                     (7)

                        Cauza C-399/12, Germania/Consiliul (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64.

                     (8)

                        Convenția STCW a intrat în vigoare la 28 aprilie 1984.

                     (9)

                        Convenția SOLAS a intrat în vigoare la 25 mai 1980.

                     (10)

                        Convenția AFS a intrat în vigoare la 17 septembrie 2008.

                     (11)

                        Directiva 2008/106/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008 privind nivelul minim de formare a navigatorilor (JO L 323, 3.12.2008, p. 33).

                     (12)

                        Regulamentul (UE) nr. 530/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iunie 2012 privind accelerarea introducerii cerințelor referitoare la coca dublă sau a unor standarde de proiectare echivalente pentru petrolierele cu cocă simplă (JO L 172, 30.6.2012, p. 3).

                     (13)

                        Directiva 2009/45/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 mai 2009 privind normele și standardele de siguranță pentru navele de pasageri (JO L 163, 25.6.2009, p. 1).


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 21.6.2021
            COM(2021) 314 final
            2021/0147(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului pentru comerț instituit prin Acordul de liber schimb între Uniunea Europeană și Republica Socialistă Vietnam în ceea ce privește adoptarea regulamentului de procedură al Comitetului pentru comerț

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la decizia de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul Comitetului pentru comerț instituit prin Acordul de liber schimb între Uniunea Europeană și Republica Socialistă Vietnam (denumit în continuare „acordul”), cu privire la adoptarea preconizată a regulamentului de procedură al Comitetului pentru comerț.

               2.Contextul propunerii

               2.1.Acordul de liber schimb între Uniunea Europeană și Republica Socialistă Vietnam

               Acordul instituie o zonă de liber schimb între Uniune și Vietnam. Obiectivele sale sunt liberalizarea și facilitarea comerțului și a investițiilor între părți. Aceste obiective fac parte din hotărârea mai amplă a părților de a-și consolida economia, comerțul și investițiile, în conformitate cu obiectivul dezvoltării durabile și de a promova comerțul și investițiile în temeiul acordului într-un mod care să țină seama de nivelurile ridicate de protecție a mediului și a muncii și de standardele și acordurile relevante recunoscute la nivel internațional. Acordul a intrat în vigoare la 1 august 2020.

               2.2.Comitetul pentru comerț

               Articolul 17.1 din acord instituie Comitetul pentru comerț. Articolul 17.2 din acord instituie cinci comitete specializate: Comitetul pentru comerțul cu mărfuri, Comitetul pentru vămi, Comitetul pentru măsuri sanitare și fitosanitare, Comitetul pentru investiții, comerț cu servicii, comerț electronic și achiziții publice și Comitetul pentru comerț și dezvoltare durabilă. Articolul 17.3 instituie, de asemenea, două grupuri de lucru: privind drepturile de proprietate intelectuală, inclusiv indicațiile geografice, și privind autovehiculele și piesele de schimb.

                  Comitetul pentru comerț este alcătuit din reprezentanți ai părților și se reunește o dată pe an, cu excepția cazului în care comitetul decide altfel, sau, în cazuri urgente, la cererea uneia dintre părți. Comitetul pentru comerț este coprezidat de ministrul industriei și comerțului din Vietnam și de membrul Comisiei Europene responsabil pentru comerț.

                  Comitetul pentru comerț, comitetele specializate și grupurile de lucru sunt responsabile pentru punerea în aplicare și aplicarea acordului în domeniile respective de competență care le revin.

               2.3.Actul avut în vedere al Comitetului pentru comerț

               Comitetul pentru comerț își poate adopta propriul regulament de procedură („actul avut în vedere”), în conformitate cu articolul 17.1 alineatul (4) litera (f) din acord.

               3.Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii trebuie să aibă drept obiectiv adoptarea regulamentului de procedură al Comitetului pentru comerț, astfel cum se prevede în acord.

               4.Temei juridic

               4.1.Temeiul juridic procedural

               4.1.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire a „pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului.”

               Conceptul de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. Sunt incluse, de asemenea, instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  1
               .

               4.1.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Comitetul pentru comerț este un organism instituit printr-un acord, și anume Acordul de liber schimb dintre Uniunea Europeană și Republica Socialistă Vietnam.

               Decizia pe care Comitetul pentru comerț este invitat să o adopte este un act cu efecte juridice.

               Actul avut în vedere are caracter obligatoriu și nu completează sau modifică cadrul instituțional al acordului.

               Prin urmare, temeiul juridic procedural al propunerii de decizie este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2.Temeiul juridic material

               4.2.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               4.2.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere se referă la politica comercială comună și la transportul internațional.

                  Prin urmare, temeiul juridic material al deciziei propuse este Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 91 alineatul (1), articolul 100 alineatul (2) și articolul 207 alineatul (4) primul paragraf.

               4.3.Concluzie

                  Temeiul juridic al deciziei propuse trebui să fie articolul 91 alineatul (1), articolul 100 alineatul (2) și articolul 207 alineatul (4) primul paragraf din TFUE, coroborate cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               5.Publicarea actului avut în vedere

               Se preconizează publicarea deciziei Comitetului pentru comerț, odată ce va fi adoptată.

               2021/0147 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului pentru comerț instituit prin Acordul de liber schimb între Uniunea Europeană și Republica Socialistă Vietnam în ceea ce privește adoptarea regulamentului de procedură al Comitetului pentru comerț

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 91 alineatul (1), articolul 100 alineatul (2) și articolul 207 alineatul (4) primul paragraf, coroborate cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Acordul de liber schimb dintre Uniunea Europeană și Republica Socialistă Vietnam (denumit în continuare „acordul”) a fost încheiat de Uniune prin Decizia (UE) 2020/753 a Consiliului
                  2
                și a intrat în vigoare la 1 august 2020.

               (2)În temeiul articolului 17.1 alineatul (4) litera (f) din acord, Comitetul pentru comerț își poate adopta propriul regulament de procedură.

               (3)Comitetul pentru comerț, în cursul primei sale reuniuni, urmează să își adopte propriul regulament de procedură, astfel cum se prevede în acord.

               (4)Prin urmare, este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul Comitetului pentru comerț pe baza proiectului anexat de decizie a Comitetului pentru comerț privind regulamentul său de procedură pentru a asigura eficacitatea punerii în aplicare a acordului,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul primei reuniuni a Comitetului pentru comerț instituit prin Acordul de liber schimb între Uniunea Europeană și Republica Socialistă Vietnam în ceea ce privește adoptarea regulamentului de procedură al Comitetului pentru comerț trebuie să se bazeze pe proiectul de decizie a Comitetului pentru comerț anexat la prezenta decizie.

               Articolul 2

               După adoptarea sa, decizia Comitetului pentru comerț se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               Articolul 3

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, Germania/Consiliu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61 – 64.

                     (2)

                        JO L 186, 12.6.2020, p. 1.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 21.6.2021
            COM(2021) 314 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea de decizie a Consiliului
            privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului pentru comerț instituit prin Acordul de liber schimb între Uniunea Europeană și Republica Socialistă Vietnam în ceea ce privește adoptarea regulamentului de procedură al Comitetului pentru comerț

               ANEXĂ

               DECIZIA nr. […/2021]
               A COMITETULUI PENTRU COMERȚ

               din ...

               de adoptare a regulamentului său de procedură

               COMITETUL PENTRU COMERȚ,

               având în vedere Acordul de liber schimb între Uniunea Europeană și Republica Socialistă Vietnam, în special articolul 17.1 alineatul (4) litera (f),

               întrucât:

               (1)În temeiul articolului 17.1 alineatul (4) litera (f) din acord, Comitetul pentru comerț își poate adopta propriul regulament de procedură.

               DECIDE:

               1.Se adoptă regulamentul de procedură al Comitetului pentru comerț, astfel cum este prevăzut în anexă.

               2.Prezenta decizie intră în vigoare la [dată care urmează să fie convenită].

               Adoptată la …, ….

                        Pentru Comitetul pentru comerț

                        Copreședinții

               ANEXĂ

               REGULAMENTUL DE PROCEDURĂ AL COMITETULUI PENTRU COMERȚ

               instituit prin articolul 17.1 din Acordul de liber schimb între Uniunea Europeană, pe de o parte, și Republica Socialistă Vietnam, pe de altă parte

               ARTICOLUL 1

               Rolul și denumirea Comitetului pentru comerț

               1.
                     Comitetul înființat în temeiul articolului 17.1 din Acordul de liber schimb între Uniunea Europeană, pe de o parte, și Republica Socialistă Vietnam, pe de altă parte (denumit în continuare „acordul”), este responsabil de toate aspectele menționate la articolul 17.1 din acord.

               2.
                     Comitetul de mai sus este menționat în documentele comitetului, inclusiv în decizii și recomandări, sub denumirea de Comitetul pentru comerț.

               ARTICOLUL 2

               Componență și președinție

               1.
                     În conformitate cu articolul 17.1 alineatul (1) din acord, Comitetul pentru comerț este compus din reprezentanți ai Uniunii Europene și ai Republicii Socialiste Vietnam.

               2.
                     Comitetul pentru comerț este coprezidat de membrul Comisiei Europene responsabil cu comerțul și de ministrul industriei și comerțului din Vietnam sau de delegații acestora.

               3.
                     În cazul în care Comitetul pentru comerț este coprezidat de delegați, fiecare parte notifică celeilalte părți numele, funcția și datele de contact ale funcționarului delegat care este responsabil cu copreședinția Comitetului pentru comerț pentru partea respectivă. Se consideră că acest funcționar delegat este autorizat să reprezinte partea până la data la care partea a notificat celeilalte părți un nou copreședinte.

               ARTICOLUL 3

               Secretariatul

               1.
                     Funcționarii din cadrul serviciilor responsabile cu comerțul din fiecare parte asigură împreună secretariatul Comitetului pentru comerț.

               2.
                     Secretariatul va acționa ca punct de contact și facilitator pentru organizarea Comitetului pentru comerț, astfel cum se specifică în prezentul regulament de procedură.

               3.
                     Fiecare parte notifică celeilalte părți numele, funcția și datele de contact ale funcționarului care îndeplinește funcția de membru al secretariatului al Comitetului pentru comerț pentru partea respectivă. Se consideră că acest funcționar continuă să acționeze în calitate de membru al secretariatului pentru partea în cauză până la data la care partea a notificat celeilalte părți un nou membru.

               ARTICOLUL 4

               Reuniunile

               1.
                     Comitetul pentru comerț se reunește în conformitate cu articolul 17.1 alineatul (2) din acord. Mai exact, Comitetul pentru comerț se reunește o dată pe an, cu excepția cazului în care Comitetul pentru comerț decide altfel sau, în cazuri urgente, la cererea unei părți.

               2.
                     Reuniunile sunt convocate de copreședintele părții care găzduiește reuniunea.

               3.
                     O reuniune poate avea loc în prezența participanților, prin videoconferință sau prin orice alt mijloc.

               ARTICOLUL 5

               Delegațiile

               Membrul secretariatului Comitetului pentru comerț pentru fiecare parte îl informează pe membrul secretariatului celeilalte părți cu privire la componența prevăzută a delegațiilor Uniunii Europene și, respectiv, Vietnamului, cu cel puțin 14 zile înainte de reuniune, dacă este posibil. Listele specifică numele și funcția fiecărui membru al delegației.

               ARTICOLUL 6

               Ordinea de zi a reuniunilor

               1.
                     Secretariatul Comitetului pentru comerț întocmește o ordine de zi provizorie pentru fiecare reuniune, pe baza unei propuneri prezentate de membrul secretariatului părții care găzduiește reuniunea însoțită de un termen limită pentru ca cealaltă parte să formuleze observații. Ordinea de zi provizorie se stabilește, dacă este posibil, cu 30 de zile înainte de reuniune și cel târziu cu 14 zile înainte de reuniune.

               2.
                     Ordinea de zi se adoptă de către Comitetul pentru comerț la începutul fiecărei reuniuni. Rubricile care nu apar pe ordinea de zi provizorie pot fi înscrise pe ordinea de zi prin consens.

               ARTICOLUL 7

               Procese-verbale

               1.
                     Proiectul de proces-verbal al fiecărei reuniuni este redactat de către membrul secretariatului părții care găzduiește reuniunea, în termen de 15 zile de la încheierea reuniunii, cu excepția cazului în care copreședinții decid altfel. Procesul-verbal se transmite membrului secretariatului celeilalte părți pentru observații.

               2.
                     Procesul-verbal rezumă, ca regulă generală, fiecare punct de pe ordinea de zi, specificând, unde este cazul:

               (a)
                     toate documentele prezentate Comitetului pentru comerț;

               (b)
                     orice declarație a cărei înscriere în procesul-verbal a fost solicitată de către un copreședinte al Comitetului pentru comerț și

               (c)
                     deciziile luate, recomandările făcute, declarațiile convenite și concluziile adoptate cu privire la puncte specifice.

               3.
                     Procesul-verbal include o listă a tuturor deciziilor Comitetului pentru comerț adoptate prin procedură scrisă în temeiul articolului 8 alineatul (2) de la ultima reuniune a Comitetului.

               4.
                     O anexă la procesul-verbal include, de asemenea, o listă cu numele și funcțiile tuturor persoanelor care au participat la reuniunea Comitetului pentru comerț.

               5.
                     Membrul secretariatului parții care găzduiește reuniunea modifică proiectul de proces-verbal pe baza observațiilor primite, iar proiectul de proces-verbal astfel revizuit este aprobat de părți în termen de 30 de zile de la data reuniunii, sau până la orice altă dată convenită de către copreședinți. După ce a fost aprobat, secretariatul redactează două exemplare originale ale procesului-verbal și fiecare dintre părți primește un exemplar al acestuia.

               6.
                     În cazul în care prezentele norme se aplică reuniunilor comitetelor specializate, procesul-verbal al reuniunii comitetului specializat se pune la dispoziție pentru orice reuniuni ulterioare ale Comitetului pentru comerț.

               ARTICOLUL 8

               Decizii și recomandări

               1.
                     Comitetul pentru comerț poate adopta decizii și recomandări cu privire la toate domeniile în care acordul prevede acest lucru. Comitetul pentru comerț adoptă decizii și recomandări de comun acord, astfel cum se prevede la articolul 17.4 din acord.

               2.
                     Între reuniuni, Comitetul pentru comerț poate adopta decizii sau recomandări prin procedură scrisă.

               3.
                     Textul unui proiect de decizie sau de recomandare se prezintă în scris de către un copreședinte celuilalt copreședinte în limba de lucru a Comitetului pentru comerț. Cealaltă parte are la dispoziție o lună sau orice perioadă mai lungă de timp specificată de partea care înaintează propunerea, pentru a-și exprima acordul în ceea ce privește proiectul de decizie sau de recomandare. În cazul în care cealaltă parte nu își exprimă acordul, propunerea de decizie sau de recomandare este discutată și poate fi adoptată la următoare reuniune a Comitetului pentru comerț. Propunerile de decizii sau de recomandări se consideră adoptate de îndată ce cealaltă parte își exprimă acordul, iar adoptarea lor se înregistrează în procesul-verbal al reuniunii Comitetului pentru comerț în conformitate cu articolul 7 alineatul (2).

               4.
                     În cazul în care Comitetul pentru comerț este împuternicit în temeiul acordului să adopte decizii sau recomandări, astfel de acte poartă titlul de „decizie” sau, respectiv, „recomandare”. Secretariatul Comitetului pentru comerț atribuie unor astfel de decizii sau recomandări un număr de ordine progresiv, menționează data adoptării și oferă o descriere a obiectului lor. Fiecare decizie și recomandare prevede data intrării sale în vigoare.

               5.
                     Deciziile și recomandările adoptate de Comitetul pentru comerț se întocmesc în două exemplare, sunt autentificate de către copreședinți și un exemplar din fiecare este transmis fiecărei părți.

               ARTICOLUL 9

               Transparență

               1.
                     Părțile pot decide, pe bază de consens, să se reunească în public.

               2.
                     Fiecare dintre părți poate decide cu privire la publicarea deciziilor și recomandărilor Comitetului pentru comerț în propriul jurnal oficial sau online.

               3.
                     Toate documentele transmise de o parte trebuie să fie considerate confidențiale, cu excepția cazului în care partea respectivă decide altfel.

               4.
                     Ordinile de zi provizorii ale reuniunilor sunt făcute publice înainte de reuniunea Comitetului pentru comerț. Procesele-verbale ale reuniunilor cu privire la care s-a căzut de acord în conformitate cu articolul 7 sunt făcute publice.

               5.
                     Publicarea și divulgarea documentelor menționate la alineatele (2)-(4) se efectuează în conformitate cu normele aplicabile în materie de protecție a datelor ale fiecărei părți și în conformitate cu articolul 17.15 din acord.

               ARTICOLUL 10

               Regimul lingvistic

               1.
                     Limba de lucru a Comitetului pentru comerț este limba engleză.

               2.
                     Comitetul pentru comerț adoptă decizii privind modificarea sau interpretarea acordului în limbile textelor autentice ale acordului. Toate celelalte decizii ale Comitetului pentru comerț, inclusiv cea prin care este adoptat prezentul regulament de procedură, sunt adoptate în limba de lucru menționată la alineatul (1).

               3.
                     Fiecare parte răspunde de traducerea deciziilor și a altor documente în limba (limbile) sa (sale) oficială (oficiale), dacă acest lucru este necesar în temeiul prezentului articol, și acoperă cheltuielile aferente unor astfel de traduceri.

               ARTICOLUL 11

               Cheltuieli

               1.
                     Fiecare parte suportă toate cheltuielile rezultate în urma participării sale la reuniunile Comitetului pentru comerț, în special în ceea ce privește cheltuielile cu personalul, cheltuielile de deplasare și diurnele, cât și cheltuielile legate de videoconferințe sau teleconferințe, cheltuielile poștale și de telecomunicații.

               2.
                     Cheltuielile legate de organizarea reuniunilor și reproducerea documentelor sunt suportate de partea care organizează reuniunea.

               3.
                     Cheltuielile legate de furnizarea de servicii de interpretariat din și în limbile de lucru ale Comitetului pentru comerț în cadrul reuniunilor sunt suportate de partea care găzduiește reuniunea.

               ARTICOLUL 12

               Comitete specializate și grupuri de lucru

               1.
                     Comitetul pentru comerț este informat în scris despre punctele de contact desemnate de comitetele specializate sau de grupurile de lucru instituite în temeiul acordului. Întreaga corespondență, toate documentele și comunicările relevante între punctele de contact ale fiecărui comitet specializat sau grup de lucru privind punerea în aplicare a acordului se transmit simultan secretariatului Comitetului pentru comerț.

               2.
                     În temeiul articolului 17.2 alineatul (6) din acord, un comitet specializat raportează Comitetului pentru comerț rezultatele și concluziile fiecărei reuniuni pe care a organizat-o.

               ARTICOLUL 13

               Modificări ale regulamentului de procedură

               Prezentul regulament de procedură poate fi modificat în scris printr-o decizie a Comitetului pentru comerț, în conformitate cu articolul 8.

               ARTICOLUL 14

               Informarea Comitetului mixt

               În temeiul articolului 17.1 alineatul (5) din acord, Comitetul pentru comerț informează comitetul mixt instituit în temeiul Acordului de parteneriat și cooperare ca parte a cadrului instituțional comun cu privire la activitățile sale și ale comitetelor sale specializate, după caz, în cadrul reuniunilor periodice ale comitetului mixt.