|

52010PC0350

 Propunere de Regulament (UE) al Consiliului privind dispozițiile referitoare la traducere pentru brevetul Uniunii Europene {SEC(2010) 796} {SEC(2010) 797}  /* COM/2010/0350 final - CNS 2010/0198 */

	[pic] | COMISIA EUROPEANĂ |Bruxelles, 30.6.2010COM(2010) 350 final2010/0198 (CNS)Propunere deREGULAMENT (UE) AL CONSILIULUIprivind dispozițiile referitoare la traducere pentru brevetul Uniunii Europene{SEC(2010) 796}{SEC(2010) 797}EXPUNERE DE MOTIVE1. Contextul PROPUNERIIÎN UNIUNEA EUROPEANă (UE), PROTECțIA PRIN BREVET ESTE ASIGURATă ÎN PREZENT DE BREVETELE NAțIONALE ACORDATE DE STATELE MEMBRE SAU DE BREVETELE EUROPENE ACORDATE DE OFICIUL EUROPEAN DE BREVETE (OEB) ÎN TEMEIUL CONVENțIEI BREVETULUI EUROPEAN (CBE). CÂND SE ACORDă UN BREVET EUROPEAN, ACESTA TREBUIE VALIDAT ÎN STATUL MEMBRU UNDE SE DOREșTE OBțINEREA PROTECțIEI.Pentru ca un brevet european să fie validat pe teritoriul unui stat membru, legea națională poate solicita titularului brevetului, printre altele, să furnizeze o traducere a brevetului european în limba oficială a statului membru respectiv. Pentru a reduce costurile ce derivă din cerințele de validare, în 2000 statele semnatare ale CBE au adoptat așa-numitul „Acord de la Londra”[1], în prezent în vigoare în zece state membre ale UE. Acordul de la Londra este opțional, prin urmare dă naștere la diferențe în ceea ce privește regimul traducerilor în statele membre ale UE. Șaptesprezece state membre nu sunt semnatare ale Acordului de la Londra și solicită încă traducerea întregului brevet în limbile lor oficiale. Numai Franța, Germania, Luxemburg și Regatul Unit (care au o limbă oficială în comun cu una dintre limbile oficiale ale OEB) au convenit să elimine integral obligația de traducere. Alte șase state membre UE care au ratificat Acordul de la Londra (însă nu au o limbă în comun cu limbile oficiale ale OEB) au convenit să elimine doar parțial obligația de traducere. Acestea încă impun traducerea revendicărilor în limbile lor oficiale, iar unele state membre impun, de asemenea, traducerea descrierii în limba engleză, în cazul în care brevetul european a fost acordat în limba franceză sau germană.Prin urmare, sistemul de brevetare actual din UE, în special în ceea ce privește cerințele de traducere, este foarte complex și costisitor. Costul unui brevet european validat în 13 țări se ridică la 20 000 EUR, din care aproximativ 14 000 EUR reprezintă numai costurile de traducere. Acest lucru face ca un brevet european să coste de peste 10 ori mai mult decât un brevet în SUA, care ajunge la 1 850 EUR[2]. Costurile ridicate din Europa ar putea fi reduse considerabil cu un brevet UE care să dispună de un sistem de traducere simplificat, rentabil și sigur din punct de vedere juridic. Conform prezentei propuneri, taxele de procesare pentru un brevet UE care să fie valabil în toate cele 27 de state membre s-ar ridica la mai puțin 6 200 EUR, din care numai 10 % aferente traducerii. Prin facilitarea accesului la protecția conferită de brevet, mai ales pentru întreprinderile mici și mijlocii (IMM) și organizațiile publice de cercetare, un brevet UE accesibil ar putea contribui semnificativ la stimularea inovării și a competitivității în Uniunea Europeană.În august 2000, Comisia a adoptat o propunere de Regulament al Consiliului privind brevetul comunitar în temeiul articolului 308 CE[3]. Aceasta avea ca scop crearea unui titlu unic de brevet comunitar, accesibil din punctul de vedere al costurilor de traducere. După acordarea unui brevet de către OEB în una din limbile sale oficiale (engleză, franceză sau germană) și publicarea sa în limba respectivă, însoțit de o traducere a revendicărilor în celelalte două limbi oficiale ale OEB, brevetul comunitar ar fi intrat în vigoare în întreaga UE. În 2002, Parlamentul European a adoptat o rezoluție legislativă[4]. În 2003, pe baza unei abordări politice comune[5], Consiliul a lansat discuții pe tema unei alte soluții care presupunea traducerea revendicărilor în toate limbile oficiale ale UE. Nu s-a ajuns însă la niciun acord final, dat fiind că această abordare a fost respinsă de utilizatorii sistemului de brevetare ca fiind prea complexă și prea costisitoare.Discuțiile pe tema propunerii au fost relansate în cadrul Consiliului după adoptarea de către Comisie a comunicării intitulate „Îmbunătățirea sistemului de brevetare în Europa” în aprilie 2007[6]. Comunicarea a confirmat angajamentul în direcția creării unui brevet unic comunitar. De asemenea, documentul propunea explorarea, împreună cu statele membre, a câtorva opțiuni în materie de traducere în vederea reducerii costurilor, care să faciliteze în același timp diseminarea informațiilor conținute în brevete în toate limbile oficiale ale UE.În decembrie 2009, Consiliul a adoptat concluziile privind „Îmbunătățirea sistemului de brevetare în Europa”[7] și o abordare generală referitoare la propunerea de Regulament privind brevetul UE[8]. Datorită modificării temeiului juridic pentru crearea unui brevet UE ca urmare a intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona, dispozițiile referitoare la traducere pentru brevetul UE prezente inițial în propunerea Comisiei din 2000 trebuie să facă acum obiectul unei propuneri separate. Prezenta propunere reflectă în general sistemul de traducere din propunerea inițială a Comisiei, însă se sprijină în egală măsură pe progresele înregistrate la nivelul Consiliului de la relansarea discuțiilor, în 2007.În concluziile Consiliului se afirmă necesitatea unui regulament care să abordeze aspectele referitoare la traducere, care ar putea intra în vigoare împreună cu regulamentul privind brevetul UE. Concluziile Consiliului confirmă că ar trebui operate modificări ale CBE, în măsura în care sunt necesare, pentru ca brevetul UE să devină operațional. De asemenea, Consiliul a ajuns la un acord asupra principalelor caracteristici ale instanței unice pentru brevete, care constituie un alt element principal în îmbunătățirea sistemului de brevetare în Europa. Totuși, concluziile Consiliului nu aduc atingere viitorului aviz al Curții de Justiție a Uniunii Europene cu privire la compatibilitatea cu tratatele UE a proiectului de acord de instituire a instanței unice pentru brevete.Mai mult, în cadrul strategiei Europa 2020[9] Comisia, ca parte a inițiativei emblematice „O Uniune a inovării”, își reafirmă angajamentul de a crea un brevet unic al UE și o instanță specializată în domeniul brevetelor pentru îmbunătățirea condițiilor-cadru ale inovării, motor al creșterii economice viitoare. În perioada 25-26 martie 2010 Consiliul European a ajuns la un acord cu privire la elementele principale ale acestei strategii[10]. În raportul adresat președintelui Comisiei, Mario Monti[11] a subliniat necesitatea întreprinderilor și a inovatorilor, în special a IMM-urilor, de a avea acces la un sistem de brevetare și jurisdicțional unic, atractiv și rentabil. Raportul menționat a recomandat adoptarea de urgență atât a brevetului unic, cât și a instanței unice pentru brevete, precizând că brevetul constituie un teren de testare care permite evaluarea seriozității angajamentului de a relansa piața unică și a solicitat Comisiei să își mențină intențiile în această direcție. Comunicarea Comisiei intitulată „Relansarea pieței unice” planificată pentru toamna anului 2010 trebuie să reafirme reforma în domeniul brevetării ca una dintre prioritățile acestei relansări. Prezenta propunere care are ca obiect dispozițiile privind traducerea pentru brevetul UE joacă un rol esențial în atingerea acestui obiectiv.2. Consultarea părților interesateÎn ianuarie 2006, Comisia a lansat o amplă consultare pe tema viitoarei politici în domeniul brevetării în Europa[12]. S-au primit peste 2 500 de răspunsuri de la diverse părți interesate, inclusiv întreprinderi din toate sectoarele economice, asociații din domeniu, asociații de IMM-uri, specialiști în domeniul brevetelor, autorități publice și cadre universitare. Răspunsurile au demonstrat clar dezamăgirea ce derivă din lipsa progreselor în direcția brevetului comunitar. În speță, s-au formulat critici severe la adresa dispozițiilor referitoare la traducere din abordarea politică comună a Consiliului din 3 martie 2003[13]. Aproape toate părțile interesate au respins această soluție, considerând-o nesatisfăcătoare din cauza costurilor ridicate și a dificultăților practice cu care se confruntă titularii de brevete, precum și din cauza incertitudinii juridice la care sunt expuși toți utilizatorii sistemului de brevetare, ca urmare a efectului juridic conferit traducerilor. Sprijinul oferit altor opțiuni a fost foarte diferit, de la caz la caz; unele părți interesate au solicitat un regim de utilizare în exclusivitate a limbii engleze, în tip ce alte părți interesate au preferat diverse alte combinații multilingve. În pofida acestor critici, părțile interesate s-au declarat în favoarea unui brevet comunitar unitar, accesibil și competitiv. Mesajele menționate au fost enunțate în cadrul unei audieri publice care a avut loc la 12 iulie 2006.Discuțiile cu părțile interesate au continuat după adoptarea comunicării din aprilie 2007. În perioada 16-17 octombrie 2008, Comisia a organizat o conferință pe tema drepturilor de proprietate industrială în Europa, împreună cu președinția franceză[14]. Participanții au reiterat faptul că brevetul UE „trebuie să fie rentabil, sigur din punct de vedere juridic și să diminueze complexitatea”, și s-au declarat pe deplin în favoarea noilor inițiative de elaborare a unor traduceri automate specializate ale documentației brevetelor, în scop informativ[15].Dispozițiile referitoare la traducere pentru brevetul UE au fost, de asemenea, abordate pe larg în cadrul consultării pe tema legii micilor întreprinderi din 2008. Încă o dată, părțile interesate au identificat costurile ridicate de brevetare ca fiind principalul obstacol în calea protecției prin brevet în UE și au solicitat crearea unui brevet unitar la nivelul Uniunii Europene cât mai curând posibil[16]. În contribuțiile separate ale acestora la consultare, întreprinderile în general și reprezentanții IMM-urilor în particular, au solicitat în mod clar reducerea semnificativă a costurilor de brevetare (inclusiv a costurilor de traducere) pentru viitorul brevet UE[17]. Alte documente recente conținând luări de poziție ale părților interesate abordează, de asemenea, problematica traducerii pentru brevetul UE. Noua abordare bazată pe traduceri automate specializate beneficiază de sprijinul general, însă se subliniază faptul că aceste traduceri nu trebuie să aibă niciun efect juridic și trebuie să fie utilizate numai în scop informativ.3. Evaluarea IMPACTULUIPREZENTA PROPUNERE ESTE ÎNSOțITă DE O EVALUARE A IMPACTULUI CARE COMPARă EFECTUL ECONOMIC AL URMăTOARELOR PATRU OPțIUNI:1) un sistem de brevetare la nivelul UE numai în limba engleză;2) un brevet UE procesat, acordat și publicat în una din cele trei limbi oficiale ale Oficiului European de Brevete, cu revendicările traduse în celelalte două limbi oficiale;3) un brevet UE procesat, acordat și publicat conform opțiunii 2, însă cu revendicările traduse în celelalte patru limbi oficiale cel mai frecvent utilizate ale Uniunii Europene și4) un brevet UE procesat, acordat și publicat conform opțiunilor 2 și 3, însă cu revendicările traduse în toate limbile oficiale ale Uniunii Europene.Analiza efectuată în cadrul evaluării impactului a demonstrat că trebuie preferată opțiunea 2, deoarece aceasta menține regimul lingvistic bine rodat al sistemului OEB și implică doar costuri minime de traducere.4. Elementele juridice ale propuneriiTratatul de la Lisabona a instituit o nouă bază juridică – articolul 118 din Tratatul de funcționare a Uniunii Europene – pentru crearea de titluri europene de proprietate intelectuală care să asigure o protecție uniformă în întreaga Uniune. Primul alineat al articolului menționat precizează că măsurile de creare a acestor titluri se stabilesc în conformitate cu procedura legislativă ordinară. În temeiul articolului menționat, brevetul UE va fi creat prin Regulamentul xx/xx privind brevetul Uniunii Europene. Conform Regulamentului xx/xx, brevetul UE va fi un brevet european acordat de OEB.Al doilea alineat al articolului 118 constituie baza de stabilire a regimului lingvistic al titlurilor europene de proprietate intelectuală care să asigure o protecție uniformă, prin regulamente adoptate într-o procedură legislativă specială în care Consiliul hotărăște în unanimitate după consultarea Parlamentului European.Problema costurilor ridicate și a complexității care rezultă din actualul sistem de brevetare fragmentat, și anume din obligațiile de traducerea impuse de statele membre, poate fi soluționată numai printr-un brevet unitar creat la nivelul UE.5. Implicațiile BUGETAREPROPUNEREA SEMNALEAZă PRINTRE ALTELE NECESITATEA UNOR DISPOZIțII PRIVIND IMPLEMENTAREA UNUI PROGRAM DE TRADUCERE AUTOMATă PENTRU OEB. PROPUNEREA NU ARE IMPLICAțII ASUPRA BUGETULUI UE.6. Descriere detaliată6.1. Observații pe marginea articolelorArticolul 1 – ObiectAcest articol definește obiectul prezentului regulament.Articolul 2 – DefinițiiAcest articol conține definițiile principalilor termeni utilizați în prezentul regulament.Articolul 3 – Publicarea fasciculului brevetului UEAcest articol prevede că după publicarea fasciculului unui brevet UE în conformitate cu articolul 14 alineatul (6) din CBE nu mai este necesară nicio altă traducere. Articolul 14 alineatul (6) din CBE prevede că fasciculele brevetelor europene se publică în limba de procedură (una din cele trei limbi oficiale ale OEB în care a fost depusă cererea de brevet – engleză, franceză sau germană) și include traducerea revendicărilor în celelalte două limbi oficiale ale OEB. Această cerință minimă prevăzută în CBE se va aplica și brevetelor UE, iar după acordarea brevetului UE nu vor mai fi necesare traduceri suplimentare. Acest articol specifică de asemenea că, în conformitate cu CBE, fasciculul brevetului UE în limba procedurală va reprezenta textul autentic.Această cerință corespunde propunerii inițiale de regulament privind brevetul comunitar a Comisiei din august 2000, și se întemeiază pe sistemul existent de limbi oficiale ale OEB și pe limbile utilizate de majoritatea solicitanților[18]. Această soluție va avea probabil un impact pozitiv asupra tuturor utilizatorilor sistemului de brevetare din Europa prin reducerea considerabilă a costurilor de traducere.Articolul4 - Traducerea în caz de litigiuAcest articol prevede ca, în caz de litigiu, titularul brevetului să furnizeze la cererea și la alegerea presupusului contravenient o traducere completă a brevetului UE într-o limbă oficială a statului membru în care a avut loc presupusa contravenție sau în care este domiciliat presupusul contravenient. Titularul brevetului furnizează de asemenea o traducere completă a brevetului UE în limba procedurală a instanței competente din Uniunea Europeană la cererea respectivei instanțe. Costul unor astfel de traduceri revine titularului brevetului.Articolul 5 – Raportul privind punerea în aplicare a prezentului regulamentAcest articol prevede un exercițiu de evaluare care include un raport cu privire la implementarea regulamentului. La cel mult cinci ani de la data intrării în vigoare a prezentului regulament, Comisia prezintă Consiliului un raport privind funcționarea dispozițiilor referitoare la traducere pentru brevetul UE și, dacă este necesar, face propuneri de modificare a regulamentului.Articolul 6 - Intrarea în vigoareAcest articol prevede că prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la publicarea în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, însă se aplică de la data intrării în vigoare a Regulamentului privind brevetul Uniunii Europene. Deoarece dispozițiile juridice de fond aplicabile brevetului UE ca titlu european de proprietate intelectuală vor fi cuprinse în Regulamentul privind brevetul UE, însă dispozițiile referitoare la traducere aplicabile acestor brevete vor fi reglementate de prezenta propunere, cele două instrumente legislative trebuie aplicate împreună.6.2. Măsuri însoțitoare care trebuie instituite la crearea brevetului UETraduceri în scopul furnizării de informații privind brevetulStatele membre și OEB trebuie să convină asupra modalităților de asigurare a disponibilității traducerilor automate ale cererilor de brevet și ale fasciculelor brevetelor în toate limbile oficiale ale Uniunii Europene fără costuri suplimentare pentru solicitanți. La cerere, aceste traduceri trebuie puse la dispoziție online și gratuit, la publicarea cererii de brevet. Traducerile sunt furnizate numai cu scop informativ și nu produc niciun efect juridic. Utilizatorii vor fi informați în mod clar cu privire la acest aspect prin intermediul unei declarații de declinare a răspunderii. Contrar practicii curente de furnizare a traducerilor la câteva luni de la acordarea brevetului – atunci când acestea sunt mai puțin necesare și rar consultate – disponibilitatea timpurie a traducerilor ar putea îmbunătăți semnificativ diseminarea informațiilor privind brevetul, în special pentru inventatorii individuali, cercetători și IMM-urile inovatoare. Programul de traducere automată va avea ca obiectiv furnizarea de traduceri de bună calitate bazate pe standarde tehnice, inclusiv dicționare electronice cu vocabular legat de sistemul de clasificare internațională a brevetelor.OEB a elaborat deja traduceri automate de înaltă calitate într-un număr limitat de limbi. Comisia sprijină, de asemenea, un proiect de traducere automată (Patent Language Translations Online, PLuTO)[19], care implică elaborarea unui program de traducere pe baza documentației din domeniul brevetelor în toate limbile oficiale ale statelor membre ale UE în următorii cinci ani. Crearea unui brevet UE va necesita accelerarea lucrărilor și implementarea unui astfel de program care să acopere toate limbile oficiale ale UE. Dispozițiile de implementare a sistemului de traducere automată vor fi elaborate de comitetul restrâns al consiliului de administrație al OEB compus din reprezentanți ai Uniunii Europene și ai tuturor statelor membre.Rambursarea cheltuielilorCererile de brevet european pot fi depuse în orice limbă în conformitate cu articolul 14 alineatul (2) din CBE. În cazul în care limba în care a fost depusă cererea nu este una dintre limbile oficiale ale OEB, trebuie furnizată o traducere a cererii în una dintre limbile oficiale ale OEB, într-un termen limită prestabilit, astfel încât cererea să poată fi prelucrată de OEB. Conform Regulamentului actual de implementare a CBE[20], solicitanții care depun cererea într-o altă limbă în afară de limbile oficiale ale OEB sunt eligibili pentru rambursarea parțială a cheltuielilor de traducere în diferite stadii ale procedurii din cadrul OEB sub forma unei reduceri a taxei de procesare. Acest lucru se va aplica și brevetelor UE. Totuși, în ceea ce privește solicitanții de brevete UE de pe teritoriul statelor membre UE, se vor lua măsurile necesare pentru a se asigura rambursarea, nu doar parțială, ci totală a cheltuielilor de traducere în limita anumitor plafoane. Aceste rambursări suplimentare vor fi finanțate din taxele aferente brevetelor UE colectate de OEB. Aceste măsuri trebuie elaborate de comitetul restrâns al consiliului de administrație al OEB compus din reprezentanți ai Uniunii Europene și ai tuturor statelor membre.2010/0198 (CNS)Propunere deREGULAMENT (UE) AL CONSILIULUIprivind dispozițiile referitoare la traducere pentru brevetul Uniunii EuropeneCONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 118 al doilea paragraf,având în vedere propunerea Comisiei Europene,după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,având în vedere avizul Parlamentului European[21],hotărând în conformitate cu o procedură legislativă specială,întrucât:(1) Brevetul Uniunii Europene (denumit în continuare „brevetul UE”) a fost instituit prin Regulamentul xx/xx privind brevetul Uniunii Europene[22]. În conformitate cu articolul 118 primul paragraf din tratat, regulamentul menționat asigură protecția uniformă prin brevet în întreaga Uniune Europeană și introducerea unor sisteme de autorizare, coordonare și supraveghere la nivelul întregii Uniuni.(2) Dispozițiile referitoare la traducere pentru brevetul UE, rentabile, simplificate și sigure din punct de vedere juridic, ar trebuie să stimuleze inovația și să sprijine în primul rând întreprinderile mici și mijlocii (IMM), venind în completarea Comunicării Comisiei către Consiliul, Parlamentul European, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor intitulată „Gândiți mai întâi la scară mică”: Prioritate pentru IMM-uri - Un „Small Business Act” pentru Europa[23]. Aceste dispoziții referitoare la traducere ar trebui să facă accesul la brevetul UE și la sistemul de brevetare în general mai simplu, mai puțin costisitor și mai puțin riscant.(3) Deoarece Oficiul European de Brevete (denumit în continuare „OEB”) este responsabil cu acordarea brevetelor europene, inclusiv a brevetelor UE, dispozițiile referitoare la traducere pentru brevetul UE trebuie să se întemeieze pe procedura actuală aplicată de OEB. Aceste dispoziții trebuie să aibă ca scop atingerea echilibrului necesar între interesele operatorilor economici și interesele publice în ceea ce privește costul procedurilor și disponibilitatea informațiilor tehnice.(4) În cazul unui litigiu care implică un brevet UE, este o cerință legitimă ca titularul brevetului să furnizeze o traducere integrală a brevetului UE în limba oficială a statului membru în care a avut loc presupusa contravenție sau în care este domiciliat presupusul contravenient. Titularul brevetului are de asemenea obligația de a furniza o traducere completă a brevetului UE în limba procedurală a instanței competente din Uniunea Europeană la cererea respectivei instanțe. Costul acestor traduceri este suportat de titularul brevetului.(5) În vederea facilitării accesului la brevetul UE, în special pentru IMM-uri, solicitanții care nu au o limbă în comun cu una dintre limbile oficiale ale OEB trebuie să poată depune cererile în orice altă limbă oficială a Uniunii Europene. Ca măsură suplimentară, până la data aplicării prezentului regulament, trebuie instituit un sistem suplimentar de rambursare a costurilor aferente traducerii din acea limbă în limba de procedură a OEB, în plus față de cel deja existent pentru brevetele europene, în cazul solicitanților care obțin brevete UE și au rezidența sau sediul principal în unul din statele membre a cărui limbă oficială este diferită de limbile oficiale ale OEB.(6) Pentru a promova disponibilitatea informațiilor legate de brevet și diseminarea cunoștințelor tehnologice, până la data aplicării prezentului regulament, trebuie să fie instituit un sistem de traducere automată a fasciculelor brevetelor UE în toate limbile oficiale ale UE. Aceste traduceri automate trebuie să servească numai în scop informativ și să nu producă niciun efect juridic.(7) Deoarece dispozițiile juridice de fond aplicabile brevetului UE ca titlu european de proprietate intelectuală sunt cuprinse în Regulamentul xx/xx privind brevetul Uniunii Europene și sunt completate prin dispozițiile referitoare la traducere prevăzute de prezentul regulament, acesta din urmă trebuie să se aplice de la data intrării în vigoare a Regulamentului xx/xx.(8) Conform principiului subsidiarității prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, obiectivul acțiunii de întreprins, și anume crearea unui regim de traducere uniform și simplificat pentru brevetul UE, nu poate fi atins decât la nivel european. În conformitate cu principiul proporționalității, prevăzut la respectivul articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv.(9) Prezentul regulament nu aduce atingere normelor care guvernează limbile instituțiilor Uniunii stabilite în conformitate cu articolul 342 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și cu Regulamentul 1/1958 de stabilire a regimului lingvistic al Comunității Economice Europene,ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:Articolul 1 ObiectPrezentul regulament stabilește dispozițiile referitoare la traducere aplicabile brevetului Uniunii Europene.Articolul 2DefinițiiÎn sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:(a) „Brevetul Uniunii Europene”, denumit în continuare „brevetul UE”, înseamnă un brevet definit conform Regulamentului xx/xx privind brevetul Uniunii Europene.(b) „Fasciculul brevetului UE” include descrierea, revendicările și eventualele desene.Articolul 3 Publicarea fasciculului brevetului UE1. După publicarea fasciculului brevetului UE în conformitate cu articolul 14 alineatul (6) din Convenția privind eliberarea brevetelor europene din 5 octombrie 1973 modificată, (denumită în continuare „CBE”), nu mai sunt necesare traduceri suplimentare.2. Textul brevetului UE în limba oficială a Oficiului European de Brevete, denumită limba de procedură la articolul14 alineatul 3 din CBE, constituie textul autentic.Articolul 4Traducerea în caz de litigiu1. În caz de litigiu cu privire la un brevet UE, titularul brevetului furnizează la cererea și la alegerea presupusului contravenient, o traducere completă a brevetului într-una din limbile oficiale ale statului membru în care a avut loc presupusa contravenție sau în care domiciliază presupusul contravenient.2. În caz de litigiu cu privire la un brevet UE, titularul brevetului furnizează la cererea instanței competente din Uniunea Europeană, pe parcursul derulării acțiunii în justiție, o traducere completă a brevetului în limba de procedură a instanței respective.3. Costul traducerii menționate la alineatele (1) și (2) revine titularului brevetului.Articolul 5Raportul privind implementarea prezentului regulamentLa cel mult cinci ani de la data intrării în vigoare a prezentului regulament, Comisia prezintă Consiliului un raport privind funcționarea dispozițiilor referitoare la traducere pentru brevetul UE și, dacă este necesar, face propuneri de modificare a prezentului regulament.Articolul 6Intrarea în vigoarePrezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .Se aplică de la [ data intrării în vigoare a Regulamentului xx/xx privind brevetul Uniunii Europene ].Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre, în conformitate cu tratatele.Adoptat la Bruxelles,Pentru ConsiliuPreședintele [1] Acord privind aplicarea articolului 65 din CBE, JO al OEB 2001, 550.[2] Bruno Van Pottelsberghe de la Potterie și Didier François, The Cost Factor in Patent Systems , document de lucru al Université Libre de Bruxelles WP-CEB 06-002, Bruxelles 2006, a se vedea p. 17 și următoarele.[3] Propunere de Regulament al Consiliului privind brevetul comunitar - COM(2000) 412.[4] Rezoluția legislativă a Parlamentului European referitoare la propunerea de Regulament al Consiliului privind brevetul comunitar - COM(2000) 412 - C5-0461/2000 - 2000/0177(CNS) (JO C 127E, 29.5.2003, p. 519–526).[5] Documentul 7159/03 al Consiliului.[6] Comunicarea Comisiei adresată Parlamentului European și Consiliului - COM(2007) 165.[7] Documentul 17229/09 al Consiliului.[8] Documentul 16113/09 Add 1 al Consiliului.[9] Europa 2020 „O strategie europeană pentru o creștere inteligentă, ecologică și favorabilă incluziunii” - COM(2010) 2020.[10] Concluziile Consiliului European, 25/26 martie 2010, EUCO 7/10.[11] „O nouă strategie pentru piața unică – în beneficiul economiei și al societății europene” - Raport adresat președintelui Comisiei Europene, José Manuel Barroso, de către Mario Monti, 9 mai 2010.[12] Documentul privind consultarea, răspunsurile părților interesate și raportul concluziilor preliminare ale consultării sunt disponibile la adresa http://ec.europa.eu/internal_market/indprop/patent/consultation_en.htm.[13] Documentul 6874/03 al Consiliului, a 2490-a reuniune a Consiliului „Competitivitate” (Piața internă, industrie și cercetare), Bruxelles, 3 martie 2003.[14] Documentele și concluziile conferinței sunt disponibile la adresahttp://ec.europa.eu/internal_market/indprop/rights/index_en.htm.[15] A se vedea documentul 6985/08 al Consiliului din 28 februarie 2008 și documentul 8928/08 al Consiliului din 28 aprilie 2008.[16] O lege a micilor întreprinderi pentru Europa, Raport privind rezultatele consultării deschise, 22 aprilie 2008, disponibil la adresa www.ec.europa.eu/enterprise/newsroom.[17] UEAPME Expectations on the Proposal for a European Small Business Act , 14 decembrie 2007, disponibil la adresa www.ueapme.com. Răspuns la consultarea pe tema „O lege a micilor întreprinderi pentru Europa”, 2 aprilie 2008, disponibil la adresa http://www.eurochambres.eu.[18] În prezent, 88,9 % dintre solicitanții de brevete europene își depun cererile de brevet în limba engleză, franceză sau germană. Solicitanții din Europa folosesc aceste limbi la depunerea cererii în 93 % dintre cazuri.[19] Mai multe informații sunt disponibile la adresa http://cordis.europa.eu/home_en.html[20] Articolul 14 alineatul (4) din CBE; Regula 6(1) din Regulamentul de implementare.[21] JO C , , p. .[22] JO C , , p. .[23] COM (2008) 394.


|

52010PC0635

Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI de stabilire a unui sistem de identificare şi de înregistrare a animalelor din speciile ovină şi caprină  /* COM/2010/0635 final - COD 2010/0309 */

	[pic] | COMISIA EUROPEANĂ |Bruxelles, 8.11.2010COM(2010) 635 final2010/0309 (COD)2010/0309 (COD)Propunere deREGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUIde stabilire a unui sistem de identificare şi de înregistrare a animalelor din speciile ovină şi caprină(Text codificat)EXPUNERE DE MOTIVE1. În contextul unei Europe a cetăţenilor, Comisia acordă o mare importanţă simplificării şi clarităţii dreptului Uniunii în scopul de a-l face mai lizibil şi mai accesibil cetăţeanului, oferindu-i astfel posibilităţi sporite de a face uz de drepturile specifice care îi sunt conferite.Dar acest obiectiv nu va putea fi atins atât timp cât va persista un număr mult prea mare de dispoziţii care, fiind modificate de nenumărate ori şi adeseori în mod substanţial, se găsesc dispersate parte în actul originar, parte în actele modificatoare ulterioare. Astfel, pentru a identifica dispoziţiile în vigoare, este necesară o muncă de cercetare şi de comparare a unui număr mare de acte.Prin urmare, claritatea şi transparenţa dreptului depind şi de codificarea legislaţiei adeseori modificată.2. La 1 aprilie 1987, Comisia a dat instrucţiuni[1] serviciilor sale de a realiza codificarea tuturor actelor cel mai târziu după a zecea lor modificare, menţionând că este vorba despre o cerinţă minimală şi că, în vederea clarităţii şi a bunei înţelegeri a dispoziţiilor acestora, serviciile responsabile ar trebui să codifice textele la intervale şi mai scurte.3. Concluziile preşedinţiei Consiliului European de la Edimbourg, din decembrie 1992, au confirmat aceste imperative[2], subliniind importanţa codificării care asigură o securitate juridică în ceea ce priveşte dreptul aplicabil la un moment dat în legătură cu o problemă specifică.Codificarea trebuie realizată respectând cu stricteţe procesul normal de adoptare a actelor Uniunii.Întrucât nici o modificare de substanţă nu poate fi introdusă în actele care fac obiectul codificării , Parlamentul European, Consiliul şi Comisia au convenit, prin acordul interinstituţional din 20 decembrie 1994, că, în vederea adoptării rapide a actelor codificate, ar putea fi utilizată o procedură accelerată.4. Obiectul prezentei propuneri este codificarea regulamentului 21/2004 al Consiliului, din 17 decembrie 2003 de stabilire a unui sistem de identificare şi de înregistrare a animalelor din speciile ovină şi caprină şi de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1782/2003 şi a Directivelor 92/102/CEE şi 64/432/CEE[3]. Noul regulament se substituie diverselor acte care îi sunt încorporate[4], prezenta propunere păstrează în totalitate conţinutul actelor astfel codificate şi se limitează la a le regrupa, aducând numai modificările de formă cerute de însăşi operaţia de codificare.5. Prezenta propunere de codificare a fost elaborată pe baza unei consolidări prealabile a textului, în toate limbile oficiale, a regulamentului (CE) nr. 21/2004 şi a actelor care îl modifică, efectuată prin intermediul unui sistem informatic , de către Oficiul pentru Publicaţii al Uniunii Europene. În cazul articolelor renumerotate, corelaţia între vechea numerotare şi cea nouă este prezentată în tabelul de corespondenţă din anexa III la regulamentul codificat.ê 21/2004 (adaptat)Propunere deREGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUIde stabilire a unui sistem de identificare şi de înregistrare a animalelor din speciile ovină şi caprină(text codificat)(Text cu relevanţă pentru SEE)PARLAMENTUL EUROPEAN ŞI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene, în special articolul Ö 43 alineatul (2) Õ ,având în vedere propunerea Comisiei Europene,după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naţionale,având în vedere avizul Comitetului Economic şi Social European[5],hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară,întrucât:ê1.  Regulamentul (CE) nr. 21/2004 al Consiliului, din 17 decembrie 2003 de stabilire a unui sistem de identificare şi de înregistrare a animalelor din speciile ovină şi caprină şi de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1782/2003 şi a Directivelor 92/102/CEE şi 64/432/CEE[6] a fost modificat de mai multe ori şi în mod substanţial[7]. Este necesar, din motive de claritate şi de raţionalizare, să se codifice regulamentul menţionat.ê 21/2004 Considerentul 1 (adaptat)2.  În temeiul articolului 3 alineatul (1) litera (c) din Directiva 90/425/CEE a Consiliului din 26 iunie 1990 privind controalele veterinare şi zootehnice aplicabile în schimburile intracomunitare cu anumite animale vii şi produse în vederea realizării pieţei interne[8], este necesar ca animalele destinate comerţului Ö în cadrul Uniunii Õ să fie identificate în conformitate cu cerinţele reglementărilor Ö Uniunii Õ şi să fie înregistrate astfel încât să poată fi identificate exploataţia, centrul sau organismul de origine sau de tranzit. Aceste sisteme de identificare şi de înregistrare Ö trebuia Õ să fie extinse la circulaţia animalelor în interiorul fiecărui stat membru Ö până Õ la 1 ianuarie 1993.ê 21/2004 Considerentul 2 (adaptat)3.  [Articolul 14] din Directiva [91/496/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 de stabilire a principiilor privind organizarea controalelor sanitar-veterinare ale animalelor provenite din ţări terţe introduse în Comunitate şi de modificare a Directivelor 89/662/CEE, 90/425/CEE şi 90/675/CEE[9]] prevede că identificarea şi înregistrarea prevăzute de articolul 3 alineatul (1) litera (c) din Directiva 90/425/CEE trebuie să fie realizate, cu excepţia animalelor destinate sacrificării şi a ecvideelor înregistrate, după efectuarea controalelor veterinare.ê 21/2004 Considerentul 4 (adaptat)4.  Rezultă din economia legislaţiei Ö Uniunii Õ , în special din Regulamentul (CE) nr. 1760/2000 al Parlamentului European şi al Consiliului din 17 iulie 2000 de stabilire a unui sistem de identificare și înregistrare a bovinelor și privind etichetarea cărnii de vită și mânzat și a produselor din carne de vită și mânzat și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 820/97 al Consiliului[10], că noţiunile de deţinător de animale şi exploataţie utilizate în general nu se referă la cabinetele sau clinicile veterinare. Este necesar, din grijă pentru claritatea legislaţiei, ca domeniul de aplicare a acestor noţiuni să fie mai bine definit.ê 21/2004 Considerentul 8 (adaptat)5.  Tehnologia identificării electronice a animalelor din speciile ovină şi caprină este dezvoltată suficient pentru a putea fi aplicată. Normele de punere în aplicare Ö edictate Õ pentru Ö funcţionarea Õ corespunzătoare a sistemului electronic de identificare la Ö nivelul Uniunii Õ , Ö ar trebui să permită identificarea individuală Õ a animalelor şi a exploataţiei în care s-au născut aceste animale.ê 933/2008 Considerentul 7 (adaptat)6.  Prezentul regulament prevede, de la 31 decembrie 2009, obligativitatea identificării electronice pentru toate animalele născute ulterior acestei date. Totuşi, în primul an după 31 decembrie 2009, majoritatea animalelor Ö ar trebui Õ identificate numai prin dispozitive de identificare convenţionale neelectronice, având în vedere că animalele respective se vor fi născut înaintea datei menţionate. În timpul anului respectiv, animalele cu dispozitive de identificare electronice şi neelectronice Ö ar trebui Õ deplasate şi îngrijite şi exploatate împreună.ê 1560/2007 Considerentul 5 (adaptat)7.  Unele state membre au dezvoltat tehnologia necesară introducerii identificării electronice şi au acumulat o experienţă importantă în punerea ei în aplicare Ö înainte de 31 decembrie 2009 Õ . Ö Această Õ experienţă a oferit Comisiei şi celorlalte state membre informaţii preţioase cu privire la implicaţiile tehnice ale identificării electronice şi la impactul acesteia.ê 21/2004 Considerentul 108.  Este de asemenea util ca, în lumina lucrărilor desfăşurate în centrul comun de cercetare, Comisia să prevadă în detaliu linii directoare tehnice, definiţii şi proceduri care să se aplice caracteristicilor tehnice ale dispozitivelor de identificare şi cititoarelor, procedurilor de testare, criteriilor de acceptare şi modelului de certificare pentru laboratoarele de încercări autorizate, achiziţionării unor dispozitive de identificare şi a unor cititoare, aplicării, citirii şi recuperării dispozitivelor de identificare, codificării dispozitivelor de identificare, glosarului comun, dicţionarului de date şi standardelor de comunicare.ê 21/2004 Considerentul 119.  În statele membre în care şeptelul ovin sau caprin este relativ redus, nu se justifică introducerea unui sistem electronic de identificare Prin urmare, este oportun să se permită acestor state membre să considere acest sistem facultativ. De asemenea, este oportun să se prevadă posibilitatea adaptării, în conformitate cu o procedură rapidă, a pragurilor demografice până la care identificarea electronică va putea fi considerată facultativă.ê 21/2004 Considerentul 1210.  Pentru a permite urmărirea circulaţiei animalelor din speciile ovină şi caprină, animalele ar trebui să fie corect identificate iar toate deplasările acestora ar trebui să poată fi refăcute.ê 21/2004 Considerentul 13 (adaptat)11.  Este necesar ca deţinătorii de animale să ţină la zi informaţiile privind animalele prezente în exploataţia lor. Este necesară stabilirea unui minim de informaţii pe baza dispoziţiilor Ö Uniunii Õ .ê 21/2004 Considerentul 14 (adaptat)12.  Fiecare stat membru Ö ar trebui să înfiinţeze Õ un registru central care cuprinde o listă adusă la zi a Ö tuturor Õ deţinătorilor de animale la care se referă prezentul regulament şi care îşi desfăşoară activitatea pe teritoriul acestuia, precum şi un minim de informaţii stabilite pe baza unor dispoziţii Ö ale Uniunii Õ .ê 21/2004 Considerentul 1513.  În scopul urmăririi rapide şi exacte a animalelor, fiecare stat membru ar trebui să creeze o bază de date electronică în care vor fi înregistrate toate exploataţiile situate pe teritoriul acestuia precum şi circulaţia animalelor vii.ê 21/2004 Considerentul 16 (adaptat)14.  Este necesar ca natura mijloacelor de identificare să fie stabilită pe baza unor dispoziţii Ö ale Uniunii Õ .ê 21/2004 Considerentul 1715.  Persoanele care intervin în comerţul cu animale ar trebui să păstreze registre privind aceste tranzacţii, iar autoritatea competentă ar trebui să aibă acces, la cerere, la aceste registre.ê 21/2004 Considerentul 18 (adaptat)16.  Pentru a se garanta aplicarea corectă a prezentului regulament este necesar să se prevadă un schimb rapid şi eficient de informaţii între statele membre privind mijloacele de identificare şi documentele aferente. Dispoziţiile aferente Ö ale Uniunii Õ au fost adoptate prin Regulamentul (CE) nr. 515/1997 al Consiliului din 13 martie 1997 privind asistenţa reciprocă între autorităţile administrative ale statelor membre şi cooperarea dintre între acestea şi Comisie în vederea asigurării aplicării corespunzătoare a legislaţiei în domeniile vamal şi agricol[11] şi prin Directiva 89/608/CEE a Consiliului din 21 noiembrie 1989 privind asistenţa reciprocă pe care autorităţile administrative ale statelor membre şi-o acordă şi colaborarea dintre acestea şi Comisie pentru a asigura punerea în aplicare a legislaţiei în sectorul veterinar şi zootehnic[12].ê 21/2004 Considerentul 1917.  Pentru garantarea fiabilităţii dispoziţiilor prevăzute de prezentul regulament, este necesar ca statele membre să aplice măsuri de control adecvate şi suficiente fără a aduce atingere Regulamentului (CE, Euratom) nr. 2988/1995 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecţia intereselor financiare ale Comunităţilor Europene[13].ê 21/2004 Considerentul 2118.  Este necesar să se adopte măsuri corespunzătoare pentru punerea în aplicare a prezentului regulament în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competenţelor de executare conferite Comisiei[14],ê 21/2004ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:Articolul 1(1) Fiecare stat membru stabileşte un sistem de identificare şi de înregistrare a animalelor din speciile ovină şi caprină, în conformitate cu dispoziţiile prezentului regulament.ê 21/2004 (adaptat)(2) Prezentul regulament se aplică fără a aduce atingere normelor Ö Uniunii Õ care pot fi stabilite în vederea eradicării maladiilor sau pentru combaterea acestora şi fără a aduce atingere Directivei [91/496/CEE] şi Regulamentului (CE) nr. 73/2009 al Consiliului Ö [15] Õ.Articolul 2În sensul prezentului regulament, se Ö aplică următoarele definiţii Õ :(a) „animal” înseamnă orice animal din speciile ovină şi caprină;(b) „exploataţie” înseamnă orice unitate, construcţie sau, în cazul unei exploataţii în spaţiu deschis, orice loc în care sunt deţinute, crescute sau manipulate animalele, în mod permanent sau temporar, cu excepţia cabinetelor sau clinicilor veterinare;(c) „deţinător” înseamnă orice persoană fizică sau juridică în a cărei răspundere se află animalele, chiar cu titlu temporar, cu excepţia cabinetelor sau clinicilor veterinare;(d) „autoritate competentă” înseamnă autoritatea sau autorităţile centrale ale unui stat membru responsabile sau însărcinate cu desfăşurarea controalelor veterinare şi cu punerea în aplicare a prezentului regulament sau, în cazul controlului primelor, autoritatea însărcinată cu punerea în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 73/2009.ê 21/2004Articolul 3(1) Sistemul de identificare şi de înregistrare a animalelor cuprinde următoarele elemente:(a) mijloacele de identificare care permit identificarea fiecărui animal;(b) registrele actualizate păstrate în fiecare exploataţie;(c) documentele de circulaţie;(d) registrul central sau baza de date electronică.(2) Comisia şi autoritatea competentă a statului membru respectiv au acces la toate informaţiile prevăzute de prezentul regulament. Statele membre şi Comisia iau măsurile necesare pentru a garanta accesul tuturor părţilor interesate la aceste date, inclusiv asociaţiile de consumatori recunoscute de către statul membru, cu condiţia respectării cerinţelor în ceea ce priveşte protecţia datelor şi confidenţialitatea prevăzute de legislaţia internă.Articolul 4ê 21/2004 (adaptat)è1 1791/2006 articolul 1 alineatul (1) şi titlul 5, capitolul B, secţiunea I, paragraful 7, litera (a) din anexă(1) Toate animalele unei exploataţii născute după data de 9 iulie 2005è1 sau, pentru Bulgaria şi România, Ö după Õ 1 ianuarie 2007 ç sunt identificate în conformitate cu alineatul (2), într-un termen care urmează să fie stabilit de către statul membru, începând cu naşterea animalului şi, în orice caz, înainte ca animalul să părăsească exploataţia în care s-a născut. Acest termen nu trebuie să depăşească şase luni.Prin derogare Ö de la dispoziţiile primului paragraf Õ , statele membre pot extinde acest termen, fără a depăşi nouă luni, pentru animalele deţinute în condiţii de creştere extensivă sau în aer liber. Statele membre respective informează Comisia cu privire la derogarea acordată. Dacă este necesar, Ö normele de punere în Õ aplicare pot fi adoptate în conformitate cu procedura Ö menţionată Õ la articolul 13 alineatul (2).(2) Animalele sunt identificate cu ajutorul:(a) unui prim mijloc de identificare conform cerinţelor din anexa I, secţiunile A.1, A.2. şi A.3 şi(b) unui al doilea mijloc de identificare autorizat de autoritatea competentă şi care este conform caracteristicilor tehnice enumerate în anexa I, secţiunile Ö A.1., A.2. şi Õ A.4.ê 21/2004 (adaptat)è1 1791/2006 articolul 1 alineatul (1) şi titlul 5, capitolul B, secţiunea I, paragraful 7, litera (a) din anexă (adaptat)Cu toate acestea, până la data menţionată la articolul (9) alineatul (3), acest al doilea mijloc de identificare Ö menţionat la litera (b) din primul paragraf al prezentului alineat Õ poate fi înlocuit de sistemul descris în anexa I, secţiunea A.5, cu excepţia animalelor supuse comerţului Ö în cadrul Uniunii Õ .Statele membre care introduc sistemul menţionat în al doilea paragraf solicită aprobarea Comisiei în conformitate cu procedura menţionată la articolul 13 alineatul (2). În acest scop, Comisia examinează documentaţia prezentată de statele membre şi conduce auditurile necesare pentru evaluarea sistemului. La încheierea acestor audituri, Comisia prezintă comitetului Ö menţionat în articolul 13 alineatul (1) Õ , în termen de nouăzeci de zile de la primirea cererii de aprobare, un raport însoţit de un proiect de măsuri adecvate.(3) Ö Prin derogare de la alineatul 2 Õ pentru animalele destinate sacrificării înainte de vârsta de douăsprezece luni şi care nu sunt destinate comerţului Ö în cadrul Uniunii Õ sau exportului către ţări terţe, metoda de identificare descrisă în anexa I, secţiunea A.7, poate fi autorizată de către autoritatea competentă ca alternativă pentru mijloacele de identificare menţionate la alineatul (2).(4) Orice animal importat dintr-o ţară terţă care a fost supus, după 9 iulie 2005è1 sau, pentru Bulgaria şi România, Ö după Õ 1 ianuarie 2007 ç, controalelor prevăzute de Directiva [91/496/CEE] şi care rămâne pe teritoriul Ö Uniunii Õ este identificat, în conformitate cu alineatul (2), în exploataţia de destinaţie în care se desfăşoară o activitate de creştere a animalelor, într-un termen de cel mult paisprezece zile, termen care urmează să fie stabilit de statul membru, după ce au avut loc aceste controale şi în orice caz, înainte ca animalul să părăsească exploataţia.ê 21/2004Identificarea iniţială, stabilită de către ţara terţă, precum şi codul de identificare atribuit de către statul membru de destinaţie, se consemnează în registrul exploataţiei prevăzut la articolul 5.Cu toate acestea, identificarea prevăzută la alineatul (1) nu este necesară în cazul unui animal destinat sacrificării dacă acesta este transportat direct de la punctul de control veterinar la frontieră la un abator situat în statul membru unde se efectuează controalele menţionate la primul paragraf şi în cazul în care este sacrificat în termen de cinci zile lucrătoare de la efectuarea acestor controale.ê 21/2004 (adaptat)(5) Orice animal care provine dintr-un alt stat membru îşi păstrează Ö identificarea Õ iniţială.ê 21/2004(6) Nici un mijloc de identificare nu poate fi eliminat sau înlocuit fără autorizarea autorităţii competente. În cazul în care mijlocul de identificare a devenit ilizibil ori s-a pierdut, se aplică în cel mai scurt timp un mijloc de identificare de înlocuire care are acelaşi cod, în conformitate cu prezentul articol. În afara codului, mijlocul de identificare de schimb poate avea, separată în mod clar, o marcă indicând numărul versiunii acestuia.Cu toate acestea, autoritatea competentă poate autoriza, sub controlul acesteia, un cod diferit pe mijlocul de identificare de schimb, cu condiţia să nu fie compromis obiectivul privind trasabilitatea, în special în cazul animalelor identificate în conformitate cu dispoziţiile alineatului (3).(7) Mijloacele de identificare sunt atribuite exploataţiei, distribuite şi aplicate animalelor în conformitate cu normele care urmează să fie stabilite de către autoritatea competentă.ê 21/2004 (adaptat)(8) Statele membre Ö îşi Õ notifică reciproc şi, de asemenea, comunică Comisiei modelul mijloacelor de identificare utilizate pe teritoriul acestora.(9) Până la data menţionată la articolul 9 alineatul (3), statele membre care au introdus identificarea electronică Ö în mod voluntar Õ , în conformitate cu dispoziţiile din anexa I, secţiunile A.4 şi A.6, Ö asigură Õ înscrierea numărului de identificare individuală electronică şi a caracteristicilor mijlocului de identificare utilizat în certificatul care însoţeşte animalele care fac obiectul comerţului Ö în cadrul Uniunii Õ , prevăzut de Directiva 91/68/CEE Ö a Consiliului [16]Õ .Articolul 5(1) Fiecare deţinător de animale, cu excepţia transportatorului, ţine un registru la zi care conţine cel puţin informaţiile Ö enumerate în Õ secţiunea B din anexa I.(2) Statele membre pot solicita deţinătorului de animale să adauge în registrul menţionat la alineatul (1), informaţii care să completeze informaţiile Ö enumerate Õ în secţiunea B din anexa I.ê 21/2004(3) Registrul are un format autorizat de către autoritatea competentă, se completează manual sau în format electronic şi este disponibil în orice moment în exploataţie şi accesibil, la cerere, autorităţii competente pe o perioadă minimă care urmează să fie stabilită de către autoritatea competentă, dar care nu poate să fie mai mică de trei ani.(4) Prin derogare de la alineatul (1), menţionarea informaţiilor cerute în secţiunea B din anexa I într-un registru este facultativă în orice stat membru unde există o bază de date electronică centralizată operaţională care conţine deja aceste informaţii.(5) Fiecare deţinător de animale furnizează autorităţii competente, la cerea acesteia, informaţii privind originea, identificarea şi, după caz, destinaţia animalelor pe care le-a avut în posesie, le-a deţinut, transportat, comercializat sau sacrificat în cursul ultimilor trei ani.ê 21/2004 (adaptat)(6) Statele membre îşi comunică reciproc şi comunică, de asemenea, Comisiei, modelul de registru de exploataţie utilizat pe teritoriul acestora şi eventuala derogare Ö acordată Õ de la dispoziţiile alineatului (1).ê 21/2004 (adaptat)è1 1791/2006 articolul 1 alineatul (1) şi titlul 5, capitolul B, secţiunea I, paragraful 7, litera (a) din anexăArticolul 6(1) Începând cu 9 iulie 2005è1 sau, pentru Bulgaria şi România, Ö de la Õ 1 ianuarie 2007 ç, ori de câte ori un animal este transportat pe teritoriul naţional între două exploataţii diferite, acesta este însoţit de un document de circulaţie bazat pe un model stabilit de către autoritatea competentă, care conţine cel puţin informaţiile Ö enumerate Õ în secţiunea C din anexa I, completat de deţinătorul de animale, în cazul în care acest lucru nu a fost realizat de către autoritatea competentă.ê 21/2004 (adaptat)(2) Statele membre pot adăuga sau solicita adăugarea în documentul de circulaţie menţionat la alineatul (1), informaţii care să completeze informaţiile Ö enumerate Õ în secţiunea C din anexa I.(3) Deţinătorul de animale, stabilit în exploataţia de destinaţie, păstrează documentul de circulaţie pe o perioadă minimă care urmează să fie stabilită de către autoritatea competentă, dar care nu poate fi mai mică de trei ani. Acesta furnizează autorităţii competente, la cerere, o copie a documentului respectiv.(4) Prin derogare de la alineatul (1), documentul de circulaţie este facultativ în orice stat membru în care există o bază de date electronică centralizată operaţională care conţine informaţiile Ö enumerate Õ în secţiunea C din anexa I, cu excepţia semnăturii deţinătorului de animale.(5) Statele membre îşi comunică reciproc şi, de asemenea, Comisiei, modelul documentului de circulaţie utilizat pe teritoriul acestora şi eventuala derogare prevăzută la alineatul (4).Articolul 7(1) Fiecare stat membru se asigură că autoritatea competentă ţine un registru central al tuturor exploataţiilor privind deţinătorii de animale care îşi desfăşoară activitatea pe teritoriul acestora, cu excepţia transportatorilor.(2) Acest registru cuprinde codul de identificare al exploataţiei sau, în cazul în care autoritatea competentă autorizează acest lucru, codul deţinătorului de animale, altul decât transportatorul, activitatea deţinătorului de animale, tipul de producţie (carne Ö sau Õ lapte) şi speciile deţinute. În cazul în care deţinătorul animalelor le deţine cu caracter permanent, acesta întreprinde cu regularitate recensământul animalelor deţinute, în termenele stabilite de autoritatea competentă a statului membru şi, în orice caz, cel puţin o dată pe an.ê 21/2004 (adaptat)è1 1791/2006 articolul 1 alineatul (1) şi titlul 5, capitolul B, secţiunea I, paragraful 7, litera (a) din anexă(3) Exploataţiile rămân înscrise în registrul central până la încheierea unei perioade de trei ani consecutivi în care nu au avut animale în exploataţie. Începând cu 9 iulie 2005è1 sau, pentru Bulgaria şi România, Ö de la Õ 1 ianuarie 2007 ç, registrul se introduce în baza de date electronică Ö menţionată Õ la articolul 8 alineatul (1).Articolul 8(1) Începând cu 9 iulie 2005è1 sau, pentru Bulgaria şi România, Ö de la Õ 1 ianuarie 2007 ç, autoritatea competentă din fiecare stat membru stabileşte o bază de date electronică în conformitate cu secţiunea D.1 din anexa I.ê 21/2004(2) Fiecare deţinător de animale, cu excepţia transportatorului, furnizează autorităţii competente, în termen de treizeci de zile, în ceea ce priveşte informaţiile referitoare la deţinătorul de animale sau la exploataţie şi în termen de şapte zile în ceea ce priveşte informaţiile referitoare la circulaţia animalelor vii:(a) informaţiile destinate a fi consemnate în registrul central şi rezultatul recensământului, menţionate la articolul 7 alineatul (2), precum şi informaţiile necesare creării bazei de date menţionate la alineatul (1) din prezentul articol;(b) ori de câte ori se deplasează un animal, informaţiile privind această deplasare, astfel cum sunt prevăzute în documentul de circulaţie menţionat la articolul 6, în statele membre care au recurs la derogarea prevăzută de articolul 6 alineatul (4).ê 21/2004 (adaptat)(3) Autoritatea competentă din fiecare stat membru Ö are Õ o bază de date electronică care să conţină cel puţin informaţiile prevăzute în secţiunea D.2 din anexa I.(4) Statele membre pot adăuga în baza de date electronică menţionată la alineatele (1) şi (3) informaţii care să completeze informaţiile prevăzute în secţiunea D.1 şi în secţiunea D.2 din anexa I.ê 21/2004Articolul 9(1) Se adoptă linii directoare şi proceduri privind aplicarea sistemului electronic de identificare, în conformitate cu procedura menţionată la articolul 13 alineatul (2).(2) Deciziile menţionate la alineatul (1) se adoptă în vederea unei mai bune puneri în aplicare a sistemului electronic general de identificare.ê 1560/2007 articolul 1 punctul 1 (adaptat)(3) Începând cu 31 decembrie 2009, identificarea electronică, în conformitate cu liniile directoare menţionate la alineatul (1) şi cu dispoziţiile pertinente din secţiunea A din anexa I, este obligatorie pentru toate animalele Ö născute după acea dată Õ .ê 21/2004 (adaptat)Cu toate acestea, statele membre al căror număr total de animale din Ö speciile Õ ovină şi caprină este mai mic sau egal cu 600.000 de capete pot considera facultativă această identificare electronică pentru animalele care nu fac obiectul comerţului Ö în cadrul Uniunii Õ .Satele membre al căror număr total de animale din specia caprină este mai mic sau egal cu 160.000 de capete pot considera facultativă această identificare electronică pentru animalele din specia caprină care nu fac obiectul comerţului Ö în cadrul Uniunii Õ .ê 1560/2007 articolul 1 punctul 2(4) Statele membre pot introduce utilizarea obligatorie a identificării electronice, pentru animale născute pe teritoriul lor, înainte de 31 decembrie 2009.ê 21/2004Articolul 10(1) Modificările aduse anexelor şi măsurilor necesare pentru punerea în aplicare a prezentului regulament se adoptă în conformitate cu procedura menţionată la articolul 13 alineatul (2).Aceste măsuri se referă în special la:(a) controalele minime care urmează să fie efectuate;(b) aplicarea sancţiunilor administrative;(c) dispoziţiile tranzitorii necesare în timpul perioadei de demarare a sistemului.(2) În conformitate cu procedura menţionată la articolul 13 alineatul (2), se pot actualiza următoarele informaţii:(a) termenele de notificare a informaţiilor menţionate în articolul 8 alineatul (2);(b) pragurile demografice în cazul şeptelurilor menţionate în articolul 9 alineatul (3) paragraful al doilea şi al treilea.Articolul 11(1) Statele membre se informează reciproc şi informează Comisia cu privire la identitatea autorităţii competente care răspunde de garantarea respectării prezentului regulament.(2) Statele membre asigură primirea de către fiecare persoană care răspunde de identificarea şi înregistrarea animalelor a instrucţiunilor şi indicaţiilor privind dispoziţiile pertinente din anexa I şi organizarea unor cursuri de formare corespunzătoare.Articolul 12(1) Statele membre iau măsurile necesare pentru a garanta respectarea dispoziţiilor prezentului regulament. Controalele prevăzute se efectuează fără a aduce atingere controalelor pe care le poate realiza Comisia în conformitate cu articolul 9 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95.(2) Statele membre stabilesc normele privind sancţiunile care se aplică în caz de nerespectare a prezentului regulament şi iau măsurile necesare pentru a garanta aplicarea acestora. Este necesar ca sancţiunile prevăzute să fie eficiente, proporţionale şi disuasive.(3) Experţii Comisiei, în cooperare cu autorităţile competente:(a) verifică dacă statele membre respectă cerinţele prezentului regulament;(b) efectuează, dacă este necesar, controale la faţa locului, pentru a se asigura că sunt efectuate în conformitate cu prezentul regulament controalele prevăzute în alineatul (1).(4) Un stat membru pe teritoriul căruia se efectuează un control la faţa locului furnizează experţilor Comisiei ajutorul de care au nevoie pentru îndeplinirea atribuţiilor care le revin.Rezultatul controalelor efectuate trebuie dezbătut cu autoritatea competentă din statul membru respectiv înainte de stabilirea şi difuzarea unui raport final.ê 21/2004 (adaptat)(5) Atunci când consideră că rezultatul controalelor justifică acest lucru, Comisia reexaminează situaţia în cadrul comitetului menţionat la articolul 13 alineatul (1). Comisia poate adopta deciziile necesare în conformitate cu procedura menţionată la articolul 13 alineatul (2).ê 21/2004(6) Comisia urmăreşte evoluţia situaţiei. În funcţie de această evoluţie şi în conformitate cu procedura menţionată la articolul 13 alineatul (2), Comisia poate modifica sau abroga deciziile menţionate la alineatul (5).(7) Dacă este necesar, se adoptă norme de punere în aplicare a prezentului articol în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 13 alineatul (2).Articolul 13(1) Comisia este asistată de către Comitetul permanent pentru lanţul alimentar şi sănătatea animală instituit de Regulamentul (CE) 178/2002 al Parlamentului European şi al Consiliului[17].(2) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 5 şi 7 din Decizia 1999/468/CE.Termenul prevăzut la articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE este stabilit la trei luni.êArticolul 14Regulamentul (CE) nr. 21/2004 se abrogă.Trimiterile la regulamentul abrogat se înţeleg ca trimiteri la prezentul regulament şi se citesc în conformitate cu tabelul de corespondenţă din anexa III.ê 21/2004 (adaptat)Articolul 15Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .ê 21/2004Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale şi se aplică direct în toate statele membre.Adoptat la […],Pentru Parlamentul European Pentru ConsiliuPreşedintele Preşedinteleê 933/2008 articolul 1 şi anexaANEX A IA. MIJLOACE DE IDENTIFICARE1. Autoritatea competentă aprobă mijloace de identificare, după cum se prevede la articolul 4 alineatul (1), care trebuie să fie concepute în aşa fel încât:(a) să se asigure cel puţin un marcaj vizibil şi un marcaj care poate fi citit electronic;(b) să rămână ataşate de animal fără să îi facă rău acestuia; precum şi(c) să poată fi înlăturate uşor din lanţul alimentar.2. Mijloacele de identificare trebuie să expună un cod care conţine următoarele informaţii în ordinea indicată:(a) fie codul alfanumeric din două litere, fie codul numeric din trei cifre[18], pe baza ISO 3166 pentru statul membru în care se situează exploataţia în care animalul a fost identificat pentru prima dată (codul de ţară);(b) un cod individual al animalului, cu nu mai mult de 12 cifre.În plus faţă de codurile menţionate la literele (a) şi (b) şi în cazul în care lizibilitatea acestor coduri nu este afectată, autoritatea competentă poate să autorizeze un cod de bare şi adăugarea unor informaţii suplimentare de către deţinător.3. Primul mijloc de identificare menţionat la articolul 4 alineatul (2) litera (a) trebuie să îndeplinească fie criteriile enumerate la litera (a), fie pe cele de la litera (b):(a) un dispozitiv electronic de identificare sub forma unui transponder tip bolus sau a unei crotalii electronice, în conformitate cu caracteristicile tehnice enumerate la punctul 6; sau(b) o crotalie fabricată din material nedegradabil, care nu poate fi falsificată şi este uşor de citit pe parcursul întregii vieţi a animalului; crotalia nu trebuie să fie refolosibilă, iar codurile menţionate la punctul 2 nu trebuie să poată fi înlăturate.4. Al doilea mijloc de identificare, menţionat la articolul 4 alineatul (2) litera (b), trebuie să îndeplinească următoarele criterii:(a) pentru animale identificate în conformitate cu punctul 3 litera (a):(i) o crotalie care îndeplineşte criteriile stabilite la punctul 3 litera (b); sau(ii) un marcaj pe chişiţă care îndeplineşte criteriile pentru crotalii stabilite la punctul 3 litera (b); sauê 933/2008 articolul 1 şi anexa (adaptat)(iii) un tatuaj, cu excepţia animalelor care fac obiectul unui comerţ Ö în cadrul Uniunii Õ ;(b) pentru animale identificate în conformitate cu punctul 3 litera (b):(i) un dispozitiv electronic de identificare care îndeplineşte criteriile stabilite la punctul 3 litera (a); sau(ii) pentru animale care nu fac obiectul unui comerţ Ö în cadrul Uniunii Õ, un dispozitiv electronic de identificare sub forma unui marcaj electronic pe chişiţă sau a unui transponder injectabil în conformitate cu caracteristicile tehnice enumerate la punctul 6; sauê 933/2008 articolul 1 şi anexa(iii) în conformitate cu articolul 9 alineatul (3), atunci când identificarea electronică nu este obligatorie:-  o crotalie care îndeplineşte criteriile stabilite la punctul 3 litera (b),-  un marcaj pe chişiţă care îndeplineşte criteriile pentru crotalii stabilite la punctul 3 litera (b), sau-  un tatuaj.ê 933/2008 articolul 1 şi anexa (adaptat)5. Sistemul menţionat la articolul 4 alineatul (2) Ö al doilea paragraf Õ impune identificarea animalelor în funcţie de exploataţie şi individual, prevede o procedură de înlocuire, sub controlul autorităţii competente şi fără să afecteze monitorizarea traseului între exploataţii, în cazul în care mijlocul de identificare a devenit ilizibil ori s-a pierdut, astfel încât să poată fi ţinute sub control epizootiile, şi, de asemenea, permite să se monitorizeze deplasarea animalelor vii pe teritoriul naţional, în acelaşi scop.ê 933/2008 articolul 1 şi anexa6. Dispozitivul electronic de identificare trebuie să fie conform cu următoarele caracteristici tehnice:(a) trebuie să fie transpondere pasive numai pentru citit care utilizează tehnologia HDX sau FDX-B, conforme standardelor ISO 11784 şi ISO 11785;(b) trebuie să fie lizibile cu ajutorul unor cititoare conforme cu standardul ISO 11785 şi care pot citi transpondere HDX şi FDX-B;(c) distanţa de citire trebuie să fie:(i) minimum 12 cm pentru crotalii şi marcaje pe chişiţă când se citesc cu un cititor portabil;(ii) minimum 20 cm pentru transpondere tip bolus şi transpondere injectabile când se citesc cu un cititor portabil;(iii) minimum 50 cm pentru toate tipurile de dispozitive de identificare când se citesc cu un cititor staţionar.7. Metoda de identificare menţionată la articolul 4 alineatul (3) este următoarea:(a) animalele trebuie să fie identificate cu ajutorul unei crotalii autorizate de către autoritatea competentă, aplicată la o ureche;(b) crotalia trebuie să fie confecţionată din material nedegradabil, să nu poată fi falsificată şi să fie uşor de citit; nu trebuie să fie refolosibilă, iar codurile înscrise trebuie să nu poată fi înlăturate;(c) crotalia trebuie să conţină cel puţin următoarele informaţii:(i) codul de ţară format din două litere[19]; precum şi(ii) codul de identificare al exploataţiei unde s-a născut animalul sau un cod individual al acestuia din care se poate determina exploataţia unde s-a născut.Statele membre care utilizează metoda alternativă respectivă trebuie să informeze Comisia şi celelalte state membre cu privire la aceasta, în cadrul comitetului menţionat la articolul 13 alineatul (1).ê 759/2009 articolul 1 şi anexa, punctul 1 (adaptat)Animalele identificate în conformitate cu acest punct destinate a fi deținute după vârsta de douăsprezece luni, sau cele care sunt destinate comerţului Ö în cadrul Uniunii Õ sau exportului către țări terțe, trebuie identificate în conformitate cu punctele 1-4 pentru a se asigura trasabilitatea completă a fiecărui animal până la exploataţia în care s-a născut.ê 506/2010 articolul 1 şi anexa, punctul 18. Prin derogare de la cerința de identificare prevăzută la articolul 4 alineatul (1), autoritatea competentă poate decide că dispoziţiile secţiunii A nu se aplică animalelor din speciile ovină și caprină care sunt ţinute şi mutate între grădini zoologice, aprobate în conformitate cu articolul 13 alineatul (2) din Directiva 92/65/CEE a Consiliului[20], cu condiţia ca animalele să fie identificate şi trasabile în mod individual.ê 933/2008 articolul 1 şi anexaB. REGISTRUL EXPLOATAţIEI1. Începând cu data de 9 iulie 2005, registrul exploataţiei trebuie să cuprindă cel puţin următoarele informaţii:(a) codul de identificare al exploataţiei;(b) adresa exploataţiei şi coordonatele geografice sau o indicaţie echivalentă a localizării geografice a exploataţiei;(c) tipul de producţie;(d) rezultatul ultimului recensământ menţionat la articolul 7 şi data la care a fost efectuat;(e) numele şi adresa deţinătorului;(f) în cazul animalelor care părăsesc exploataţia:(i) numele transportatorului;(ii) numărul de înregistrare al părţii mijlocului de transport în care se transportă animalele;(iii) codul de identificare sau numele şi adresa exploataţiei de destinaţie sau, în cazul animalelor trimise către un abator, codul de identificare sau numele abatorului şi data plecării;sau un duplicat sau o copie conformă a documentului de circulaţie menţionat la articolul 6;(g) pentru animalele care sosesc la exploataţie, codul de identificare al exploataţiei din care provine animalul şi data sosirii acestuia;(h) informaţii cu privire la orice înlocuire a mijloacelor de identificare.2. De la 31 decembrie 2009, registrul exploataţiei trebuie să conţină cel puţin următoarele informaţii actualizate pentru fiecare animal născut după data respectivă:(a) codul de identificare al animalului;(b) în exploataţia unde s-a născut animalul, anul de naştere şi data identificării;(c) luna şi anul morţii animalului în exploataţie;(d) dacă se cunosc, rasa şi genotipul.Totuşi, pentru animalele identificate în conformitate cu secţiunea A.7, informaţiile prevăzute la literele (a)-(d) din prezentul punct trebuie să fie furnizate pentru fiecare lot de animale care au aceeaşi identificare şi se menţionează numărul de animale.3. Registrul exploataţiei trebuie să conţină numele şi semnătura reprezentantului desemnat sau aprobat al autorităţii competente care a verificat registrul şi data verificării.C. DOCUMENTUL DE CIRULAţIE1. Documentul de circulaţie trebuie să fie completat de deţinător pe baza unui model conceput de către autoritatea competentă. El trebuie să conţină cel puţin următoarele informaţii:(a) codul de identificare al exploataţiei;(b) numele şi adresa deţinătorului;(c) numărul total de animale deplasate;(d) codul de identificare sau numele şi adresa exploataţiei de destinaţie sau ale următorului deţinător al animalelor sau, în cazul în care animalele sunt trimise către un abator, codul de identificare sau numele şi localizarea abatorului sau, în cazul unei transhumanţe, locul de destinaţie;(e) informaţiile privind mijlocul de transport şi transportatorul, inclusiv numărul autorizaţiei acestuia;(f) data plecării;(g) semnătura deţinătorului.ê 759/2009 articolul 1 şi anexa, punctul 22.2. De la 1 ianuarie 2011, deţinătorul exploataţiei de expediere înregistrează în documentul de circulaţie codul individual de identificare a fiecărui animal identificat în conformitate cu secţiunea A punctele 1-6, înainte de efectuarea transportului.ê 759/2009 articolul 1 şi anexa, punctul 2 (adaptat)Prin derogare de la primul paragraf, autoritatea competentă poate autoriza, pentru transporturi care nu sunt destinate comerțului Ö în cadrul Uniunii Õ , înregistrarea codurilor de identificare a fiecărui animal la destinaţie în numele deţinătorului exploataţiei de expediere, dacă sunt îndeplinite următoarele condiţii:ê 759/2009 articolul 1 şi anexa, punctul 2(a) animalele nu sunt transportate cu aceleaşi mijloace de transport cu animale provenite de la alte exploataţii, cu excepţia cazurilor în care loturile de animale sunt separate fizic unele de celelalte;(b) exploataţia de destinaţie este aprobată de autoritatea competentă să înregistreze codurile individuale ale animalelor în numele deţinătorului exploataţiei de expediere;(c) sunt instituite proceduri care să asigure că, în decurs de 48 de ore de la expediere:(i) codul de identificare individuală a fiecărui animal este înregistrat în conformitate cu secţiunea B punctul 2 litera (a) în registrul exploataţiei din exploataţia de expediere;(ii) informaţiile referitoare la transport sunt transmise autorității competente pentru actualizarea bazei de date electronice în conformitate cu secţiunea D punctul 2.ê 933/2008 articolul 1 şi anexa3. Totuşi, informaţiile prevăzute la punctul 2 nu sunt obligatorii pentru animalele născute înainte de 31 decembrie 2009:(a) la deplasarea către un abator, direct sau prin intermediul unei proceduri de transport care exclude deplasări ulterioare la orice altă exploataţie;(b) la orice alte deplasări, până la 31 decembrie 2011.D. BAZA DE DATE ELECTRONICă1. Baza de date electronică trebuie să conţină cel puţin următoarele informaţii pentru fiecare exploataţie:(a) codul de identificare al exploataţiei;(b) adresa exploataţiei şi coordonatele geografice sau o indicaţie echivalentă a localizării geografice a exploataţiei;(c) numele, adresa şi ocupaţia deţinătorului de animale;(d) speciile de animale;(e) tipul de producţie;ê 759/2009 articolul 1 şi anexa, punctul 3(f) rezultatul inventarului animalelor prevăzut la articolul 7 alineatul (2) și data la care a fost efectuat acest inventar, cu excepţia statelor membre ale căror date electronice centralizate conţin codul de identificare individuală a fiecărui animal deţinut într-o exploataţie;ê 933/2008 articolul 1 şi anexa (adaptat)(g) un câmp pentru date rezervat autorităţii competente pentru ca aceasta să-l poată completa cu informaţii de ordin sanitar, de exemplu restricţii de circulaţie, statutul sau alte informaţii pertinente în cadrul programelor Ö Uniunii Õ sau a celor naţionale.ê 933/2008 articolul 1 şi anexa2. În conformitate cu dispoziţiile din articolul 8, fiecare deplasare a animalelor se menţionează în baza de date.Această menţiune cuprinde cel puţin următoarele informaţii:(a) numărul de animale deplasate;(b) codul de identificare al exploataţiei de unde pleacă animalele;(c) data plecării;(d) codul de identificare al exploataţiei unde sosesc animalele;(e) data sosirii._____________éANEXA IIRegulament abrogat şi lista modificărilor ulterioareRegulamentul (CE) nr. 21/2004 al Consiliului, (JO L 5, 9.1.2004, p. 8) |Regulamentul (CE) nr. 1791/2006 al Consiliului (JO L 363, 20.12.2006, p. 1) | Numai în ceea ce priveşte referirea la Regulamentul (CE) nr. 21/2004 în a cincea liniuţă a articolului 1 alineatul (1) şi titlul 5, capitolul B, secţiunea I, paragraful 7 din anexă |Regulamentul (CE) nr. 1560/2007 al Consiliului (JO L 340, 22.12.2007, p. 25) |Regulamentul (CE) nr. 933/2008 al Comisiei (JO L 256, 24.9.2008, p. 5) |Regulamentul (CE) nr. 759/2009 al Comisiei (JO L 215, 20.8.2009, p. 3) |Regulamentul (UE) nr. 506/2010 al Comisiei (JO L 149, 15.6.2010, p. 3) |_____________ANEXA IIITABEL DE CORESPONDENţARegulamentul (CE) nr. 21/2004 | Prezentul regulament |Articolul 1 | Articolul 1 |Articolul 2, cuvintele introductive, literele (a)-(d) | Articolul 2, cuvintele introductive, literele (a)-(d) |Articolul 2 litera (e) | - |Articolul 3 | Articolul 3 |Articolul 4 alineatul (1) | Articolul 4 alineatul (1) |Articolul 4 alineatul (2) litera (a) | Articolul 4 alineatul (2) primul paragraf, cuvintele introductive şi litera (a) |Articolul 4 alineatul (2) litera (b) | Articolul 4 alineatul (2) primul paragraf litera (b) |Articolul 4 alineatul (2) litera (c) | Articolul 4 alineatul (2) al doilea paragraf |Articolul 4 alineatul (2) litera (d) | Articolul 4 alineatul (2) al treilea paragraf |Articolul 4 alineatele (3) - (9) | Articolul 4 alineatele (3) - (9) |Articolele 5,6 şi 7 | Articolele 5, 6şi 7 |Articolul 8 alineatele (1) - (4) | Articolul 8 alineatele (1) - (4) |Articolul 8 alineatul (5) | - |Articolele 9 - 12 | Articolele 9 - 12 |Articolul 13 alineatele (1) şi (2) | Articolul 13 alineatele (1) şi (2) |Articolul 13 alineatul (3) | - |Articolul 14 | - |Articolul 15 | - |Articolul 16 | - |- | Articolul 14 |Articolul 17, primul paragraf | Articolul 15 |Articolul 17, al doilea paragraf | - |Anexa | Anexa I |- | Anexa II |- | Anexa III |_____________[1] COM(87) 868 PV.[2] A se vedea anexa 3 din partea A a susmenţionatelor concluzii.[3] Efectuată în conformitate cu Comunicarea Comisiei către Parlamentul European şi Consiliu – Codificarea acquis-ului comunitar, COM(2001) 645 final.[4] A se vedea anexa II la prezenta propunere.[5] JO C […], […], p. […].[6] JO L 5, 9.1.2004, p. 8.[7] A se vedea anexa II.[8] JO L 224, 18.8.1990, p. 29.[9] [JO L 268, 24.9.1991, p. 56.][10] JO L 204, 11.8.2000, p. 1.[11] JO L 82, 23.3.1997, p. 1.[12] JO L 351, 2.12.1989, p. 34.[13] JO L 312, 23.12.1995, p. 1 .[14] JO L 184, 17.7.1999. p. 23.[15] JO L 30, 31.1.2009, p. 16.[16] JO L 46, 19.2.1991, p. 19.[17] JO L 31, 1.2.2002, p. 1.[18] Belgia BE 056Bulgaria BG 100Republica Cehă CZ 203Danemarca DK 208Germania DE 276Estonia EE 233Irlanda IE 372Grecia EL 300Spania ES 724Franţa FR 250Italia IT 380Cipru CY 196Letonia LV 428Lituania LT 440Luxemburg LU 442Ungaria HU 348Malta MT 470Ţările de Jos NL 528Austria AT 040Polonia PL 616Portugalia PT 620România RO 642Slovenia SI 705Slovacia SK 703Finlanda FI 246Suedia SE 752Regatul Unit UK 826[19] A se vedea nota de subsol 18.[20] JO L 268, 14.9.1992, p. 54.