|

52010PC0594

Propunere de REGULAMENT AL CONSILIULUI de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de anumite tipuri de polietilen tereftalat originare din Republica Populară Chineză, în urma unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009  /* COM/2010/0594 final - NLE 2010/0297 */

	[pic] | COMISIA EUROPEANĂ |Bruxelles, 21.10.2010COM(2010) 594 final2010/0297 (NLE)Propunere deREGULAMENT AL CONSILIULUIde instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de anumite tipuri de polietilen tereftalat originare din Republica Populară Chineză, în urma unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009EXPUNERE DE MOTIVE1) CONTEXTUL PROPUNERII |110 | Motivele și obiectivele propunerii Prezenta propunere se referă la aplicarea Regulamentului (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (denumit în continuare „regulamentul de bază”) în cadrul procedurii efectuate în perspectiva expirării măsurilor privind importurile de anumite tipuri de polietilen tereftalat originare din Republica Populară Chineză. |Contextul general Prezenta propunere se înscrie în contextul punerii în aplicare a regulamentului de bază și reprezintă rezultatul unei anchete care s-a desfășurat în conformitate cu cerințele de fond și de procedură prevăzute în regulamentul de bază. |Dispoziții în vigoare în domeniul propunerii Regulamentul (CE) nr. 1467/2004 (JO L 271, 19.8.2004, p.1) a instituit o taxă antidumping definitivă pentru importurile de polietilen tereftalat cu un indice de viscozitate de minimum 78 ml/g, în conformitate cu standardul ISO 1628-5, încadrat în prezent la codul NC 3907 60 20 și originar din Republica Populară Chineză. |Coerența cu alte politici și obiective ale Uniunii Nu se aplică. |2) CONSULTAREA PăRțILOR INTERESATE șI EVALUAREA IMPACTULUI |Consultarea părților interesate |Părțile interesate vizate de procedură au avut posibilitatea de a-și apăra interesele în timpul anchetei, în conformitate cu dispozițiile regulamentului de bază. |Obținerea și utilizarea expertizei |Nu a fost necesar să se recurgă la expertiză externă. |Evaluarea impactului Prezenta propunere este rezultatul punerii în aplicare a regulamentului de bază. Regulamentul de bază nu prevede o evaluare generală a impactului, dar conține o listă completă de condiții care trebuie evaluate. |3) ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII |Rezumatul acțiunii propuse La 18 august 2009, Comisia a anunțat printr-un aviz (denumit în continuare „avizul de deschidere”), publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, deschiderea unei reexaminări în temeiul expirării măsurilor antidumping aplicabile importurilor de polietilen tereftalat originar din Republica Populară Chineză. Procedura de reexaminare a fost inițiată în urma unei cereri argumentate, depusă la 13 mai 2009 de către Comitetul pentru polietilen tereftalat din cadrul Plastics Europe (denumit în continuare „reclamantul”), în numele producătorilor care reprezintă o proporție majoră din producția totală a Uniunii de anumite tipuri de polietilen tereftalat. Propunerea atașată a Comisiei pentru adoptarea unui regulament al Consiliului de reinstituire a unei taxe antidumping definitive conține concluziile definitive privind probabilitatea reapariției și/sau continuării dumpingului și prejudiciului, precum și privind interesul Uniunii. Constatările privind acest caz au fost prezentate statelor membre în cadrul reuniunii Comitetului antidumping de la 13 octombrie 2010. Majoritatea statelor membre s-au declarat în favoarea acțiunii propuse. Se propune adoptarea de către Consiliu a propunerii de regulament atașate, care ar trebui publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene cel târziu până la 17 noiembrie 2010. |Temeiul juridic Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (denumit în continuare „regulamentul de bază”). |Principiul subsidiarității Propunerea intră în sfera competenței exclusive a Uniunii. Prin urmare, principiul subsidiarității nu se aplică. |Principiul proporționalității Propunerea respectă principiul proporționalității din următoarele motive: |Tipul acțiunii este descris în regulamentul de bază menționat anterior și exclude luarea de decizii la nivel național. |Nu sunt necesare indicații privind măsura în care sarcina financiară și administrativă care revine Uniunii, guvernelor naționale, autorităților regionale și locale, operatorilor economici și cetățenilor este limitată la minimum și proporțională cu obiectivul propunerii. |Alegerea instrumentelor |Instrumente propuse: regulament. |Alte instrumente nu ar fi adecvate din următorul motiv: Regulamentul de bază menționat anterior nu prevede opțiuni alternative. |4) IMPLICAțII BUGETARE |Propunerea nu are nicio implicație pentru bugetul Uniunii. |2010/0297 (NLE)Propunere deREGULAMENT AL CONSILIULUIde instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de anumite tipuri de polietilen tereftalat originare din Republica Populară Chineză, în urma unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene[1] (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 9 și articolul 11 alineatul (2),având în vedere propunerea prezentată de Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”) după consultarea comitetului consultativ,întrucât:A. PROCEDURA1. Măsurile în vigoare1.  În urma unei anchete antidumping (denumită în continuare „ancheta inițială”), Consiliul a instituit, prin Regulamentul (CE) nr. 1467/2004[2], o taxă antidumping definitivă asupra importurilor de anumite tipuri de polietilen tereftalat (PET) originare, printre altele, din Republica Populară Chineză (în continuare „măsurile antidumping definitive”). Nivelurile taxei instituite se ridicau până la 22,9 %, echivalentul a 184 EUR/t pentru importurile originare din Republica Populară Chineză (denumită în continuare „țara în cauză” sau „RPC”).2.  În urma reexaminării în ceea ce privește un „nou exportator” în temeiul articolului 11 alineatul (4) din regulamentul de bază, Regulamentul (CE) nr. 1467/2004 a fost modificat de Consiliu prin Regulamentul (CE) nr. 2167/2005[3].2. Cererea de reexaminare3.  În urma publicării unui aviz de expirare iminentă[4] a măsurilor antidumping definitive în vigoare, Comisia a primit, la 13 mai 2009, o cerere de deschidere a reexaminării în perspectiva expirării măsurilor respective în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază. Cererea a fost înaintată de către Comitetul pentru polietilen tereftalat din cadrul Plastics Europe (denumit în continuare „solicitantul”) în numele producătorilor reprezentând o proporție majoră, în acest caz peste 50 %, din producția totală de PET a Uniunii.4.  Cererea de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor s-a bazat pe motivul că este probabil ca expirarea măsurilor să determine continuarea sau reapariția dumpingului și a prejudiciului pentru industria din Uniune.5.  Întrucât, după consultarea comitetului consultativ, Comisia a ajuns la concluzia că existau elemente de probă suficiente pentru deschiderea unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor, ea a anunțat, printr-un aviz de deschidere publicat la 18 august 2009 în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene [5] (denumit în continuare „avizul de deschidere”), deschiderea unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor în temeiul articolului 11 alineatul (2) din regulamentul de bază.3. Proceduri desfășurate în paralel6.  Se precizează că la 3 septembrie 2009, Comisia a anunțat, de asemenea, deschiderea unei proceduri antidumping[6] în temeiul articolului 5 din regulamentul de bază, precum și a unei proceduri antisubvenții[7] în temeiul articolului 10 din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene[8] în ceea ce privește importurile de anumite tipuri de PET originare din Iran, din Pakistan și din Emiratele Arabe Unite.7.  Consiliul a instituit o taxă compensatorie definitivă asupra importurilor de anumite tipuri de polietilen tereftalat originar din Iran, din Pakistan și din Emiratele Arabe Unite, prin Regulamentul (UE) nr. 857/2010, publicat la 29 septembrie 2010[9]. În același timp, Comisia a încheiat procedura antidumping[10].3. Ancheta3.1. Perioada de anchetă8.  Ancheta privind probabilitatea continuării sau reapariției dumpingului a vizat perioada cuprinsă între 1 iulie 2008 și 30 iunie 2009 (denumită în continuare „perioada anchetei de reexaminare” sau „PAR”). Analiza tendințelor relevante pentru evaluarea probabilității unei continuări sau reapariții a prejudiciului a acoperit perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2006 și sfârșitul PAR (denumită în continuare „perioada examinată”).3.2. Părțile vizate de anchetă9.  Comisia a anunțat oficial producătorii reclamanți, alți producători cunoscuți din Uniune, importatorii/comercianții, utilizatorii cunoscuți ca fiind interesați și asociațiile lor, producătorii-exportatori și reprezentanții țării exportatoare în cauză cu privire la deschiderea reexaminării în perspectiva expirării măsurilor. Părțile interesate au avut posibilitatea de a-și prezenta în scris punctele de vedere și de a solicita o audiere în termenul stabilit în avizul de deschidere.10.  Au fost audiate toate părțile interesate care au solicitat acest lucru și care au demonstrat că există motive speciale pentru a fi audiate.11.  Având în vedere numărul aparent ridicat de producători, producători-exportatori și importatori din Uniune, s-a considerat adecvat, în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază, să se analizeze dacă este necesar să se recurgă la eșantionare. Pentru a permite Comisiei să stabilească dacă eșantionarea este necesară și, în caz afirmativ, să selecteze un eșantion, s-a cerut părților menționate anterior să se facă cunoscute în termen de 15 zile de la deschiderea reexaminării și să furnizeze Comisiei informațiile solicitate în avizul de deschidere.12.  Paisprezece producători din Uniune au furnizat informațiile solicitate și au fost de acord să fie incluși în eșantion. Pe baza informațiilor primite de la producătorii cooperanți din Uniune, Comisia a selectat un eșantion de cinci producători din Uniune, reprezentând 65 % din vânzările realizate de toți producătorii cooperanți din Uniune către clienții neafiliați din UE.13.  Deoarece numai doi producători-exportatori chinezi au furnizat informațiile solicitate, nu a fost necesară selectarea unui eșantion.14.  Numai un agent de import a furnizat informațiile solicitate și a acceptat să fie inclus în eșantion. Prin urmare, eșantionarea nu a fost necesară în ceea ce privește importatorii neafiliați.15.  Comisia a trimis chestionare producătorilor din Uniune eșantionați, producătorilor-exportatori și tuturor utilizatorilor și furnizorilor cunoscuți ca fiind interesați, precum și părților care s-au prezentat în termenele stabilite în avizul de deschidere. De asemenea, au fost trimise chestionare producătorilor cunoscuți din SUA (țara analoagă preconizată).16.  S-au primit răspunsuri la chestionare de la cinci producători din Uniune eșantionați, șapte utilizatori din Uniune, trei furnizori de materii prime și doi producători din SUA. În plus, șapte producători cooperanți din Uniune au furnizat datele de ordin general solicitate pentru analiza prejudiciului. Nu s-au primit însă răspunsuri la chestionare din partea producătorilor-exportatori chinezi.17.  În cursul anchetei, unul dintre cei cinci producători din Uniune eșantionați nu a reușit să furnizeze toate datele solicitate și, prin urmare, eșantionul a trebuit să fie redus la patru producători, reprezentând 47 % din vânzările tuturor producătorilor cooperanți.18.  Comisia a căutat și a verificat toate informațiile pe care le-a considerat necesare pentru a determina probabilitatea continuării sau reapariției dumpingului și a prejudiciului care rezultă din acesta, precum și a interesului Uniunii. S-au efectuat vizite de verificare la sediile următoarelor societăți:(a) Producători din Uniune-  Novapet SA, Spania,-  Equipolymers srl, Italia,-  UAB Orion Global PET (Indorama), Lituania,-  UAB Neo Group, Lituania;(b) Utilizatori din Uniune-  Puccetti, Italia.(c) Producători din SUA-  - M&G Polymers USA, LLC, SUA-  - StarPet Inc., SUA.B. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR19.  Produsul în cauză este același ca în ancheta inițială, și anume polietilen tereftalat cu un indice de viscozitate de minimum 78 ml/g, în conformitate cu standardul ISO 1628-5, încadrat în prezent la codul NC 3907 60 20 și originar din RPC.20.  Ancheta de reexaminare a confirmat constatarea anchetei inițiale, și anume că produsul în cauză și produsele fabricate și vândute de producătorii-exportatori pe piața lor internă și către țări terțe, precum și cele fabricate și vândute de către industria din Uniune, au aceleași caracteristici fizice și chimice de bază și aceleași utilizări. În consecință, aceste produse sunt considerate produse similare, în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.C. PROBABILITATEA CONTINUĂRII SAU REAPARIȚIEI DUMPINGULUI1. Remarci preliminare21.  Astfel cum se explică mai sus, eșantionarea nu a fost necesară pentru producătorii-exportatori din RPC.22.  În conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, s-a examinat dacă este probabil ca expirarea măsurilor existente să determine continuarea sau reapariția dumpingului.2. Importurile care fac obiectul unui dumping în cursul PAR23.  Dată fiind absența unor cantități semnificative de importuri din RPC în Uniunea Europeană, acestea nu au permis formularea unei constatări privind dumpingul. Prin urmare, nu s-a efectuat niciun calcul privind dumpingul pe baza prețurilor de export din RPC, iar ancheta s-a concentrat asupra probabilității reapariției dumpingului.3. Evoluția importurilor în cazul abrogării măsurilor24.  Dat fiind faptul că niciun producător-exportator din RPC nu a cooperat la anchetă, concluziile de mai jos se bazează pe datele disponibile, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază, și anume datele Eurostat și cererea de reexaminare.3.1. Relația dintre valoarea normală și prețurile de export către țările terțe25.  Deoarece niciun producător-exportator din RPC nu a cooperat, prețurile vânzărilor interne dintr-o țară terță cu economie de piață au fost comparate cu prețurile de export din RPC către țări terțe, în conformitate cu articolul 2 alineatul (7) din regulamentul de bază.Țara analoagă26.  Întrucât RPC este o economie în tranziție și în conformitate cu dispozițiile articolului 2 alineatul (7) litera (a) din regulamentul de bază, valoarea normală a trebuit să fie stabilită pe baza prețului sau a valorii normale construite obținute într-o țară terță cu economie de piață adecvată (denumită în continuare „țara analoagă”) sau pe baza prețului practicat la exportul din țara analoagă către alte țări, inclusiv către Uniune sau, în cazul în care acest lucru nu este posibil, în orice alt mod rezonabil, inclusiv pe baza prețului plătit efectiv sau care urmează să fie plătit în Uniune pentru produsul similar, ajustat în mod corespunzător, dacă este necesar, pentru ca acesta să includă o marjă de profit rezonabilă.27.  În avizul de deschidere, Comisia și-a exprimat intenția de a utiliza SUA ca țară analoagă corespunzătoare pentru a stabili valoarea normală pentru RPC, iar părțile interesate au fost invitate să-și prezinte observațiile privind oportunitatea acestei alegeri. Niciuna dintre părți nu a formulat observații sau obiecții în această privință. SUA a fost utilizată ca țară analoagă în ancheta inițială. Prin urmare, s-a considerat că SUA constituie o țară analoagă adecvată.Valoarea normală28.  În temeiul articolului 2 alineatul (7) din regulamentul de bază, valoarea normală s-a stabilit pe baza informațiilor verificate furnizate de producătorii din țara analoagă, și anume pe baza prețurilor plătite sau care urmează să fie plătite pe piața internă a SUA pentru tipurile de produse despre care s-a constatat că sunt vândute în cadrul operațiunilor comerciale normale.29.  Prin urmare, valoarea normală a fost stabilită ca fiind prețul de vânzare mediu ponderat practicat pe piața internă de producătorii cooperanți din SUA față de clienții neafiliați.30.  S-a verificat mai întâi, pentru fiecare din cei doi producători-exportatori cooperanți din SUA, dacă vânzările interne totale ale produsului similar către clienți neafiliați erau reprezentative în sensul articolului 2 alineatul (2) din regulamentul de bază, și anume dacă vânzările respective reprezentau cel puțin 5 % din volumul total al vânzărilor produsului în cauză exportat în Uniunea Europeană. Vânzările interne ale ambilor producători-exportatori din SUA au fost considerate suficient de reprezentative în cursul perioadei de anchetă.31.  Ulterior, Comisia a analizat dacă vânzările interne ale produsului similar puteau fi considerate efectuate în cursul normal al unor operațiuni comerciale, conform articolului 2 alineatul (4) din regulamentul de bază. Aceasta s-a efectuat prin stabilirea pentru produsul similar vândut pe piața din SUA a proporției de vânzări interne profitabile către clienți neafiliați în cursul PAR.32.  Deoarece volumul vânzărilor profitabile pentru produsul similar a reprezentat mai puțin de 80 % din volumul total de vânzări ale produsului similar, valoarea normală s-a bazat pe prețul intern efectiv, calculat ca medie ponderată a vânzărilor profitabile.Prețul de export33.  Așa cum se explică mai sus, în absența unor cantități semnificative de importuri și ținând cont de absența oricărei cooperări din partea producătorilor-exportatori din RPC, prețul de export a fost analizat pe baza datelor disponibile din statisticile exporturilor din RPC privind cantitatea și valoarea exporturilor din RPC către cele mai importante trei piețe de export (Japonia, Ucraina, Statele Unite), acestea fiind cele mai bune informații disponibile în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază. Exporturile către aceste piețe reprezentau aproximativ 50 % din exporturile din RPC ale produsului care face obiectul anchetei.Comparația34.  Date din statisticile exporturilor din RPC au arătat că prețurile de export ale țărilor terțe menționate anterior erau mai scăzute decât valoarea normală stabilită pentru RPC. Astfel, ancheta a stabilit că, global, diferența de preț a fost cuprinsă, pe durata PAR, între 14 % și 38 %. Aceasta indică probabilitatea reapariției dumpingului la exporturile către Uniunea Europeană în cazul abrogării măsurilor.3.2. Capacități neutilizate35.  În absența altor informații privind producția și capacitățile, analiza s-a efectuat, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază, pe baza informațiilor din cererea de reexaminare.36.  Pe baza informațiilor disponibile și în absența oricăror informații contrare, capacitatea de producție din RPC a crescut cu 16 % în perioada examinată. În cursul PAR, utilizarea capacităților s-a situat la un nivel de aproximativ 72 %. Prin urmare, capacitățile neutilizate au fost importante, înregistrându-se un surplus de 700 000 de tone. Dacă ar utiliza aceste capacități, producția chineză ar putea satisface până la 23 % din consumul UE.37.  În plus, dat fiind că se preconizează o creștere a capacităților de producție din RPC la un nivel mult mai ridicat decât cererea internă, se anticipă că o mare parte a creșterii producției va fi orientată către export.4. Concluzie privind probabilitatea reapariției dumpingului38.  Dat fiind că prețurile produsului care face obiectul anchetei exportat către principalele piețe de export ale RPC se situează sub valoarea normală stabilită în cursul PAR și ținând cont de capacitățile neutilizate în creștere, este probabil ca, în cazul expirării măsurilor, volumul exporturilor chineze în UE la prețuri de dumping să crească.39.  Ținând cont de cele de mai sus, există probabilitatea reapariției dumpingului în cazul în care măsurile ar fi abrogate.D. DEFINIȚIA INDUSTRIEI DIN UNIUNE40.  În cursul PAR, produsul similar a fost fabricat de către 17 producători din Uniune. În consecință, producția acestor producători (stabilită pe baza informațiilor colectate de la producătorii cooperanți și, pentru ceilalți producători din Uniune, pe baza datelor din cererea de reexaminare) este considerată producția Uniunii în sensul articolului 4 alineatul (1) din regulamentul de bază.41.  Din acești 17 producători, 12 au cooperat pe deplin la anchetă. S-a constatat că acești 12 producători reprezintă o proporție majoră, în acest caz peste 80 %, din producția totală a Uniunii pentru produsul similar. Prin urmare, se consideră că acești 12 producători cooperanți constituie industria din Uniune, în sensul articolului 4 alineatul (1) și al articolului 5 alineatul (4) din regulamentul de bază și vor fi denumiți în continuare „industria din Uniune”. Ceilalți producători din Uniune vor fi denumiți în continuare „ceilalți producători din Uniune”. Aceștia din urmă nu au susținut în mod activ plângerea, dar nici nu s-au opus acesteia.42.  În scopul analizei prejudiciului, indicatorii de prejudiciu au fost stabiliți la următoarele două niveluri:43.  Elementele macroeconomice (producție, capacitate, volum de vânzări, cotă de piață, creștere, număr de angajați, productivitate, prețuri unitare medii și amploarea marjelor de dumping și redresarea în urma efectelor dumpingului anterior) au fost analizate la nivelul întregii producții din Uniune, pe baza informațiilor colectate de la producătorii care s-au făcut cunoscuți în contextul exercițiului de eșantionare și pe baza unei estimări care utiliza datele din cererea de reexaminare pentru ceilalți producători din Uniune.44.  Analiza elementelor microeconomice (stocuri, salarii, rentabilitate, randamentul investițiilor, fluxul de numerar, capacitatea de a mobiliza capitaluri și investiții) a fost efectuată pentru producătorii eșantionați din Uniune pe baza informațiilor comunicate de aceștia.45.  Se constată că piața de PET din UE este caracterizată de un număr relativ ridicat de producători, care aparțin, în general, unor grupuri mai mari al căror sediu se situează în afara UE. Piața este angajată într-un proces de consolidare și a cunoscut recent o serie de preluări și de închideri. De exemplu, începând din 2009, uzinele de producție de PET Tergal Fibers (Franța), Invista (Germania) și Artenius (Regatul Unit) s-au închis, în timp ce Indorama a preluat fostele uzine Eastman din Regatul Unit și din Țările de Jos.E. SITUAȚIA PE PIAȚA UNIUNII1. Consumul din Uniune46.  Consumul la nivelul Uniunii a fost stabilit utilizând volumul vânzărilor industriei din Uniune pe piața Uniunii, datele privind volumul importurilor destinate pieței UE furnizate de Eurostat și, în cazul celorlalți producători din Uniune, estimări bazate pe cererea de reexaminare.47.  Consumul produsului care face obiectul anchetei la nivelul Uniunii a crescut, între 2006 și PAR, cu 11 %. Mai exact, cererea aparentă a crescut în 2007 cu 8 %, a scăzut ușor între 2007 și 2008 (cu 2 puncte procentuale) și a crescut cu încă 5 puncte procentuale între 2008 și PAR.Tabelul 12006 | 2007 | 2008 | PAR |Totalul consumului la nivelul UE (tone) | 2 709 400 | 2 936 279 | 2 868 775 | 2 996 698 |Indice (2006=100) | 100 | 108 | 106 | 111 |Sursa: răspunsurile la chestionare, datele Eurostat și cererea de reexaminare2. Volumul, cota de piață și prețul importurilor originare din Republica Populară Chineză48.  Volumul importurilor în UE care fac obiectul dumpingului pentru produsul în cauză a rămas relativ mic și chiar a scăzut în perioada examinată. El a ajuns la 13 483 de tone în PAR, corespunzând unei cote de piață de 0,4 %. Prețurile importurilor chineze au rămas stabile între 2006 și 2008 și, apoi, au scăzut brusc la 897 EUR pe tonă la nivel CIF în cursul PAR, și anume cu 12 puncte procentuale față de prețurile din 2008.Tabelul 22006 | 2007 | 2008 | PAR |Volumul importurilor din RPC (tone) | 16 425 | 20 159 | 18 001 | 13 483 |Indice (2006=100) | 100 | 123 | 110 | 82 |Cota de piață a importurilor din RPC | 0,6% | 0,7% | 0,6% | 0,4% |Prețul importurilor (EUR/tonă) | 1 011 | 1 008 | 1 020 | 897 |Indice (2006=100) | 100 | 100 | 101 | 89 |Sursa: Eurostat3. Importurile din alte țări terțe(a) Importuri din Iran, Pakistan și Emiratele Arabe Unite49.  Astfel cum se menționează mai sus, în considerentele 6 și următoarele, în paralel cu prezenta reexaminare s-au efectuat o procedură antidumping și o procedură antisubvenții în ceea ce privește importurile de PET din Iran, din Pakistan și din Emiratele Arabe Unite.50.  Volumul importurilor din Iran, din Pakistan și din Emiratele Arabe Unite în UE a crescut semnificativ în perioada examinată și a ajuns la 304 202 tone în PAR, corespunzând unei cote de piață de 10,2 %. Prețurile acestor importuri au fost chiar mai mici decât prețurile importurilor din RPC.Tabelul 32006 | 2007 | 2008 | PAR |Volumul importurilor din Iran, Pakistan și Emiratele Arabe Unite (tone) | 55 939 | 67 067 | 218 248 | 304 202 |Indice (2006=100) | 100 | 120 | 390 | 544 |Cota de piață a importurilor din Iran, Pakistan și Emiratele Arabe Unite | 2,1% | 2,3% | 7,6% | 10,2% |Prețul importurilor (EUR/tonă) | 1 030 | 1 023 | 1 015 | 882 |Sursa: Eurostat(b) Importurile din Republica Coreea51.  Republica Coreea face obiectul unor taxe antidumping din 2000. Cu toate acestea, două societăți coreene beneficiază de o taxă antidumping egală cu zero, iar ancheta a stabilit că importurile din Republica Coreea rămân la un nivel ridicat și au crescut semnificativ în cursul perioadei examinate. Între 2006 și PAR, importurile coreene au crescut cu aproape 150 %, iar cota de piață corespunzătoare a acestora a crescut de la 3,5 % în 2006 la 7,7 % în PAR.Tabelul 42006 | 2007 | 2008 | PAR |Volumul importurilor din Coreea de Sud (tone) | 94 023 | 130 994 | 177 341 | 231 107 |Indice (2006=100) | 100 | 139 | 189 | 246 |Cota de piață a importurilor din Coreea de Sud | 3,5% | 4,5% | 6,2% | 7,7% |Prețul importurilor (EUR/tonă) | 1 084 | 1 071 | 1 063 | 914 |Sursa: Eurostat52.  Prețul mediu al importurilor coreene rămâne, în general, ușor inferior prețurilor medii ale producătorilor din Uniune. Totuși, prețurile coreene au fost mai ridicate decât prețurile medii din RPC.(c) Importuri din țări terțe nemenționate anterior53.  Volumul importurilor din alte țări terțe în UE pentru produsul în cauză a înregistrat o ușoară creștere în perioada examinată și a ajuns la 428 396 de tone în PAR, corespunzând unei cote de piață de 14,3 %. Prețurile acestor importuri sunt relativ ridicate și superioare prețurilor respective din RPC și din țările care fac obiectul anchetelor desfășurate în paralel; de asemenea, ele sunt mai mari decât nivelul mediu al prețurilor industriei din Uniune.Tabelul 52006 | 2007 | 2008 | PAR |Volumul importurilor din alte țări terțe (tone) | 337 036 | 407 253 | 344 626 | 428 396 |Indice (2006=100) | 100 | 121 | 102 | 127 |Cota de piață a importurilor din alte țări terțe | 12,4% | 13,9% | 12,0% | 14,3% |Prețul importurilor (EUR/tonă) | 1 159 | 1 127 | 1 135 | 978 |Sursa: Eurostat54.  Din cele de mai sus se poate concluziona că importurile din alte țări terțe nu au avut niciun impact negativ asupra situației industriei din Uniune.4. Situația economică a industriei din Uniune55.  În conformitate cu articolul 3 alineatul (5) din regulamentul de bază, Comisia a analizat toți factorii și indicatorii economici care au influențat situația industriei din Uniune în perioada examinată.4.1. Elemente macroeconomice(a) Producția56.  Producția Uniunii a scăzut cu 4 % între 2006 și PAR. Mai exact, aceasta a crescut cu 5 %, în 2007, la aproximativ 2 570 000 de tone, dar a scăzut brusc cu 10 puncte procentuale în 2008 față de 2007 și a crescut ușor cu 1 punct procentual între 2008 și PAR, când a ajuns la aproximativ 2 300 000 de tone.Tabelul 62006 | 2007 | 2008 | PAR |Producție (tone) | 2 439 838 | 2 570 198 | 2 327 169 | 2 338 577 |Indice (2006=100) | 100 | 105 | 95 | 96 |Sursa: răspunsurile la chestionare și cererea de reexaminare(b) Capacitatea de producție și utilizarea capacității57.  Capacitatea de producție a producătorilor din Uniune a crescut cu 15 % în perioada examinată. Mai precis, creșterea a fost de 1 % în 2007, apoi de alte 5 puncte procentuale în 2008 și de încă 9 puncte procentuale în PAR.Tabelul 72006 | 2007 | 2008 | PAR |Capacitatea de producție (în tone) | 2 954 089 | 2 971 034 | 3 118 060 | 3 385 738 |Indice (2006=100) | 100 | 101 | 106 | 115 |Utilizarea capacității | 83% | 87% | 75% | 69% |Indice (2006=100) | 100 | 105 | 90 | 84 |Sursa: răspunsurile la chestionare și cererea de reexaminare58.  Rata de utilizare a capacității a fost de 83 % în 2006, a crescut la 87 % în 2007, dar a scăzut ulterior la 75 % în 2008 și la numai 69 % în PAR. Rata utilizării în scădere în 2008 și în PAR reflectă o scădere a producției și o mărire a capacității de producție în această perioadă.(c) Volumul vânzărilor59.  Volumul vânzărilor producătorilor din Uniune către clienți neafiliați de pe piața UE a scăzut ușor în perioada examinată. Vânzările au crescut cu 5 % în 2007 dar, în anul următor, au scăzut ușor sub nivelul din 2006, iar în PAR erau cu 3 % mai mici decât în 2006, ridicându-se la aproximativ 2 100 000 de tone. Ținând seama de volumul limitat al stocurilor, evoluția vânzărilor reflectă îndeaproape evoluția producției.Tabelul 82006 | 2007 | 2008 | PAR |Vânzările la nivelul UE (tone) | 2 202 265 | 2 318 567 | 2 171 203 | 2 133 787 |Indice (2006=100) | 100 | 105 | 99 | 97 |Sursa: răspunsurile la chestionare și cererea de reexaminare(d) Cota de piață60.  În cursul perioadei examinate, producătorii din Uniune au pierdut 10 puncte procentuale din cota lor de piață, care a trecut de la 85 % în 2006 la 75 % în cursul PAR. Această pierdere în ceea ce privește cota de piață reflectă faptul că, în pofida creșterii consumului, vânzările realizate de industria din Uniune au scăzut cu 3 % în perioada examinată. Se precizează că această tendință descrescătoare a fost constatată, de asemenea, pentru producătorii din Uniune eșantionați.Tabelul 92006 | 2007 | 2008 | PAR |Cota de piață a producătorilor din Uniune | 84,9% | 83,2% | 79,8% | 75,1% |Indice (2006=100) | 100 | 98 | 94 | 88 |Sursa: răspunsurile la chestionare, cererea de reexaminare și datele Eurostat(e) Creșterea61.  Între 2006 și PAR, în timp ce consumul din Uniune a crescut cu 11 %, volumul vânzărilor efectuate de producătorii din Uniune pe piața UE a scăzut cu 3 %, iar cota de piață a acestora a scăzut cu 10 puncte procentuale. Se concluzionează, așadar, că producătorii din Uniune nu au putut profita deloc de creșterea pieței.(f) Ocuparea forței de muncă62.  Nivelul de ocupare a forței de muncă pentru producătorii din Uniune prezintă o scădere de 15 % între 2006 și PAR. Mai precis, numărul de persoane încadrate în muncă a scăzut, în mod semnificativ, de la 2 400 în 2006 la 2 100 în 2007, sau cu 13 %, și a rămas aproape de acest nivel în 2008 și în PAR. Scăderea din 2007 reflectă eforturile de restructurare depuse de o serie de producători din UE.Tabelul 102006 | 2007 | 2008 | PAR |Ocuparea forței de muncă (persoane) | 2 410 | 2 100 | 2 060 | 2 057 |Indice (2006=100) | 100 | 87 | 85 | 85 |Sursa: răspunsurile la chestionare și cererea de reexaminare(g) Productivitatea63.  Productivitatea forței de muncă a producătorilor din Uniune, măsurată ca producție (tone) pe salariat pe an, a crescut cu 12 % în perioada examinată. Aceasta reflectă faptul că producția a diminuat mai lent decât nivelul ocupării forței de muncă, indicând astfel un spor de eficacitate al producătorilor din Uniune. Acest fapt este evident în special în 2007, când producția a crescut, în timp ce nivelul ocupării forței de muncă a scăzut, iar productivitatea a fost cu 21 % mai ridicată decât în 2006.Tabelul 112006 | 2007 | 2008 | PAR |Productivitatea (tone pe angajat) | 1 013 | 1 224 | 1 130 | 1 137 |Indice (2006=100) | 100 | 121 | 112 | 112 |Sursa: răspunsurile la chestionare și cererea de reexaminare(h) Factorii care influențează prețurile de vânzare64.  Prețurile de vânzare medii anuale ale producătorilor din Uniune pe piața UE către clienți neafiliați au rămas stabile între 2006 și 2008 la aproximativ 1 100 EUR pe tonă. În PAR, prețul de vânzare anual mediu a scăzut cu 12 %, ajungând la 977 EUR pe tonă. Prețul de vânzare anual mediu nu reflectă fluctuațiile lunare sau chiar zilnice ale prețului PET pe piața europeană (și mondială), dar este considerat ca fiind suficient pentru a indica tendința în cursul perioadei examinate. În mod normal, prețurile de vânzare ale PET urmează tendințele prețurilor principalelor sale materii prime (în special PTA - acid tereftalic purificat și MEG - monoetilenglicol), deoarece acestea reprezintă până la 80 % din costul total al PET.Tabelul 122006 | 2007 | 2008 | PAR |Prețul unitar pe piața UE (EUR/tonă) | 1 110 | 1 105 | 1 111 | 977 |Indice (2006=100) | 100 | 100 | 100 | 88 |Sursa: răspunsurile la chestionare și cererea de reexaminare(i) Importanța marjei de dumping și redresarea după practicile anterioare de dumping65.  Se amintește că, ținând cont de volumul în prezent foarte redus al importurilor de PET din RPC, nu s-a efectuat niciun calcul privind dumpingul. Cu toate acestea, astfel cum se menționează în considerentul 39, s-a stabilit probabilitatea reapariției dumpingului pe baza prețurilor din țările terțe și a capacității în exces. În privința redresării după practicile anterioare de dumping, este important să se reamintească faptul că după instituirea măsurilor antidumping definitive asupra importurilor din RPC, industria din Uniune s-a confruntat cu importuri subvenționate din Iran, Pakistan și Emiratele Arabe Unite, care au determinat instituirea unor măsuri compensatorii provizorii în iunie 2010[11]. Prin urmare, nu s-a putut constata o redresare reală după practicile anterioare de dumping și se consideră că industria din Uniune rămâne vulnerabilă la efectul prejudiciabil al oricăror importuri la prețuri de dumping pe piața Uniunii.4.2. Elemente microeconomice(a) Stocuri66.  Între 2006 și PAR, nivelul stocurilor finale ale producătorilor eșantionați a scăzut cu 22 %. Se observă că stocurile reprezintă mai puțin de 5 % din producția anuală și, în consecință, relevanța acestui indicator în cadrul analizei prejudiciului este limitată.Tabelul 13Eșantion | 2006 | 2007 | 2008 | PAR |Stocuri finale (tone) | 61 374 | 57 920 | 46 951 | 47 582 |Indice (2006=100) | 100 | 94 | 77 | 78 |Sursa: răspunsurile la chestionare(b) Salariile67.  Costul anual al forței de muncă a crescut cu 11 % între 2006 și 2007, înainte de a scădea cu 2 puncte procentuale în 2008 față de 2007 și cu încă 9 puncte procentuale în PAR față de 2008, atingând același nivel din 2006. În ansamblu, costurile forței de muncă au rămas, deci, stabile.Tabelul 14Eșantion | 2006 | 2007 | 2008 | PAR |Costul anual al forței de muncă (EUR) | 27 671 771 | 30 818 299 | 30 077 380 | 27 723 396 |Indice (2006=100) | 100 | 111 | 109 | 100 |Sursa: răspunsurile la chestionare(c) Rentabilitatea și randamentul investițiilor68.  În perioada examinată, rentabilitatea vânzărilor produsului similar efectuate de producătorii eșantionați pe piața UE către clienții neafiliați, exprimată ca procentaj din vânzările nete, a rămas negativă și chiar a scăzut de la -6,9 % la -7,5 %. Mai exact, situația în privința rentabilității producătorilor eșantionați s-a îmbunătățit în 2007, atunci când pierderile nete au reprezentat doar -1,5 % din vânzările nete, însă pierderile au crescut rapid, în 2008, la -9,3 %. Situația s-a îmbunătățit ușor în PAR.Tabelul 15Eșantion | 2006 | 2007 | 2008 | PAR |Rentabilitatea vânzărilor la nivelul UE (în % din vânzările nete) | -6,9% | -1,5% | -9,3% | -7,5% |Indice (2006 = -100) | -100 | -22 | -134 | -108 |RI (profit în % din valoarea contabilă netă a investițiilor) | -9,6% | -3,1% | -16,8% | -12,3% |Indice (2006 = -100) | -100 | -32 | -175 | -127 |Sursa: răspunsurile la chestionare69.  Randamentul investițiilor (denumit în continuare „RI”), exprimat ca profit în procente din valoarea contabilă netă a investițiilor, a urmat, în linii mari, evoluția rentabilității. Acesta a crescut de la un nivel de -9,6 % în 2006 până la -3,1 % în 2007. A scăzut la -16,8 % în 2008 și a crescut din nou în PAR, la -12,3 %. În ansamblu, randamentul investițiilor a rămas negativ și a scăzut cu 2,7 puncte procentuale în perioada examinată.(d) Fluxul de numerar și capacitatea de a mobiliza capital70.  Fluxul de numerar net provenit din activitățile de exploatare a fost negativ în 2006, de -18,5 milioane EUR. El s-a îmbunătățit în mod semnificativ în 2007, când a devenit pozitiv, atingând 19,5 milioane EUR, dar a scăzut mult în 2008 (-42 milioane EUR) înainte de a atinge rezultatul negativ de -11 milioane EUR în PAR. În ansamblu, fluxul de numerar s-a îmbunătățit în perioada examinată, chiar dacă a rămas negativ.71.  Nu există niciun indiciu că industria din Uniune ar fi întâmpinat dificultăți pentru mobilizarea de capital, în special pentru că un anumit număr de producători fac parte din grupuri mai mari.Tabelul 16Eșantion | 2006 | 2007 | 2008 | PAR |Flux de numerar (EUR) | -18 453 130 | 19 478 426 | -42 321 103 | -11 038 129 |Indice (2006=100) | -100 | 206 | -229 | -60 |Sursa: răspunsurile la chestionare(e) Investițiile72.  Investițiile anuale ale întreprinderilor eșantionate în producția produsului similar au scăzut cu 34 % între 2006 și 2007, cu încă 59 de puncte procentuale între 2007 și 2008 și apoi au scăzut ușor în PAR față de 2008. În ansamblu, investițiile au scăzut cu 96 % în perioada examinată. Această scădere importantă a investițiilor se explică în parte prin faptul că în 2006 și în 2007 au fost achiziționate noi linii de producție cu scopul de a crește capacitatea.Tabelul 17Eșantion | 2006 | 2007 | 2008 | PAR |Investiții nete (EUR) | 98 398 284 | 64 607 801 | 6 537 577 | 4 298 208 |Indice (2006=100) | 100 | 66 | 7 | 4 |Sursa: răspunsurile la chestionare73.  Se consideră că nivelul scăzut al investițiilor în 2008 și în PAR este rezultatul actualei situații financiare vulnerabile a industriei din Uniune.5. Concluzie privind situația industriei din Uniune74.  Analiza datelor macroeconomice indică faptul că producătorii din Uniune și-au diminuat producția și vânzările în perioada examinată. Chiar dacă reducerea constatată nu a fost dramatică în sine, aceasta trebuie analizată în contextul cererii crescute din perioada cuprinsă între 2006 și PAR, care a determinat scăderea cotei de piață a producătorilor din Uniune cu 10 puncte procentuale, la 75 %.75.  În același timp, indicatorii microeconomici relevanți arată o deteriorare clară a situației economice a producătorilor eșantionați din Uniune. Rentabilitatea și randamentul investițiilor au rămas la valori negative și, în ansamblu, au continuat să scadă între 2006 și PAR. Fluxul de numerar, în pofida unei evoluții generale pozitive, a rămas, de asemenea, negativ în PAR.76.  Ținând cont de cele de mai sus, se concluzionează că industria din Uniune a continuat să sufere prejudicii materiale în sensul articolului 3 alineatul (5) din regulamentul de bază și că situația sa este foarte fragilă și vulnerabilă, fiind departe de nivelurile care s-ar putea preconiza în cazul unei redresări după prejudiciul constatat în ancheta inițială.F. PROBABILITATEA CONTINUĂRII PREJUDICIULUI1. Impactul volumului de importuri estimat și efectele privind prețurile în cazul abrogării măsurilor77.  Astfel cum se concluzionează în considerentul 38 de mai sus, producătorii-exportatori din RPC dețin capacități neutilizate semnificative și un potențial clar de creștere a volumului exporturilor către piața Uniunii.78.  Prețurile de export CIF către țările terțe pentru PET originar din RPC au fost mai scăzute decât prețurile medii ale industriei din Uniune în PAR. Se precizează că diferența nu era semnificativă și că, dat fiind că acestor importuri li se aplică o taxă vamală convențională și anumite costuri post import, ele nu ar fi subcotat prețurile industriei din Uniune preponderente în PAR. Trebuie însă precizat că informațiile din procedurile antisubvenții desfășurate în paralel menționate în considerentul 6 arată că prețurile practicate de industria din Uniune în PAR au scăzut în mod semnificativ ca urmare a importurilor subvenționate din Iran, din Pakistan și din EAU. Astfel, faptul că nu a existat o subcotare efectivă în PAR nu înseamnă că, în cazul în care importurile din RPC ar reapărea, nivelurile prețurilor lor nu ar fi prejudiciabile.79.  Într-adevăr, o comparație între prețurile efective de import din RPC și nivelul de preț neprejudiciabil a arătat că importurile din RPC ar subcota prețurile de referință (neprejudiciabile) ale industriei din Uniune. Prin urmare, în absența oricăror taxe antidumping asupra importurilor originare din RPC, orice creștere a volumului importurilor din RPC care fac probabil obiectul unui dumping ar exercita o presiune și mai puternică asupra prețurilor industriei din Uniune și ar cauza prejudicii.80.  În plus, ținând cont de capacitățile neutilizate existente în RPC în ceea ce privește PET, precum și de probabilitatea ridicată ca exportatorii din RPC să încerce să-și recâștige cotele de piață pierdute, este foarte probabil ca abrogarea măsurilor să determine scăderea prețurilor de export. Aceasta ar cauza creșterea presiunii asupra prețurilor, determinând alte efecte negative asupra industriei din Uniune, aflată într-o situație de vulnerabilitate și de prejudicii materiale.81.  Deși efectul importurilor din RPC asupra stării precare actuale a industriei din Uniune a fost limitat datorită nivelurilor scăzute de importuri în perioada examinată, este foarte probabil că abrogarea măsurilor ar modifica această situație. Într-adevăr, dacă măsurile ar fi abrogate și industria din Uniune ar fi expusă unui volum crescut de importuri la prețuri de dumping din țara în cauză, aceasta ar determina o agravare a situației sale financiare deja precare și pierderi și mai mari.2. Concluzia cu privire la continuarea sau reapariția prejudiciului82.  Pe această bază, se concluzionează că abrogarea măsurilor împotriva RPC ar conduce, cel mai probabil, la continuarea prejudiciului pentru industria din Uniune.G. INTERESUL UNIUNII83.  În conformitate cu articolul 21 din regulamentul de bază, s-a analizat dacă menținerea măsurilor antidumping existente ar fi împotriva interesului Uniunii în ansamblu. Determinarea interesului Uniunii s-a bazat pe o apreciere a tuturor intereselor implicate. Toate părțile interesate au avut posibilitatea de a-și exprima punctul de vedere în temeiul articolului 21 alineatul (2) din regulamentul de bază.84.  Trebuie reamintit că în ancheta inițială s-a considerat că adoptarea măsurilor nu era contrară interesului Uniunii. În plus, faptul că prezenta anchetă este o reexaminare, prin care se analizează o situație în care măsuri antidumping sunt deja în vigoare, permite evaluarea oricărui impact negativ necorespunzător asupra părților vizate de măsurile antidumping în vigoare.85.  Pe această bază, s-a examinat dacă, în ciuda concluziilor privind probabilitatea unei continuări sau reapariții a dumpingului prejudiciabil, au existat motive incontestabile care ar putea determina că în acest caz particular menținerea măsurilor nu este în interesul Uniunii.1. Interesul industriei din Uniune și al altor producători din Uniune86.  Continuarea măsurilor antidumping pentru importurile din țara în cauză ar determina creșterea posibilității ca industria din Uniune să atingă un nivel rezonabil de rentabilitate, deoarece cu ajutorul lor s-ar evita ca industria din Uniune să fie eliminată de pe piață ca urmare a volumului important al importurilor care fac obiectul unui dumping din RPC. Există într-adevăr o probabilitate evidentă de dumping prejudiciabil în cantități substanțiale, la care industria din Uniune nu ar putea face față. Prin urmare, menținerea măsurilor antidumping actuale ar continua să fie avantajoasă pentru industria din Uniune.87.  În consecință, se concluzionează că menținerea măsurilor antidumping împotriva RPC ar fi, în mod clar, în interesul industriei din Uniune și al altor producători din Uniune.2. Interesul importatorilor neafiliați din Uniune88.  Astfel cum se indică mai sus, numai un agent de import a transmis unele informații în cadrul exercițiului de eșantionare. Acest agent s-a opus ferm oricărei continuări a măsurilor, deși nu a declarat importuri din RPC. Prin urmare, se concluzionează că menținerea măsurilor împotriva importurilor din RPC nu va avea niciun impact semnificativ asupra activității acestui agent.89.  Niciun alt importator nu a transmis informații relevante. Având în vedere că importurile originare din alte țări cu privire la care, la ora actuală, sunt în vigoare măsuri antidumping nu au fost întrerupte și că sunt disponibile importuri din țări în care nu există măsuri antidumping (de exemplu Oman, SUA, Brazilia), se consideră că importatorii pot continua să se aprovizioneze din surse alternative.90.  Având în vedere că nu există niciun element de probă care să sugereze că măsurile în vigoare au afectat în mod considerabil importatorii, se concluzionează că importatorii din UE nu vor fi afectați în mod semnificativ de continuarea măsurilor.3. Interesul furnizorilor de materii prime din Uniune91.  Trei furnizori de materii prime (doi de PTA și unul de MEG) au cooperat la anchetă, răspunzând la chestionar în termenul stabilit. Numărul persoanelor angajate în unitățile de producție din Europa și implicate în producția de PTA/MEG era în jur de 700.92.  Producătorii de PTA cooperanți comercializează aproximativ 50 % din achizițiile de PTA ale producătorilor din Uniune eșantionați. Producătorii de PTA sunt deosebit de dependenți de situația producătorilor de PET, care sunt principalii lor clienți. Prețurile scăzute ale PET determină prețuri mai scăzute pentru PTA și marje mai mici pentru producătorii de PTA. În consecință, se consideră că instituirea de măsuri pentru importurile de PET care fac obiectul unui dumping ar fi benefică pentru producătorii de PTA.93.  Pentru furnizorul de MEG cooperant, MEG reprezintă mai puțin de 10 % din cifra sa totală de afaceri. Trebuie remarcat faptul că PET nu reprezintă singura utilizare posibilă și nici măcar utilizarea principală a MEG și că producătorii de MEG sunt mai puțin dependenți de situația industriei de PET. Cu toate acestea, dificultățile industriei de PET pot avea un impact limitat asupra furnizorilor de MEG, cel puțin pe termen scurt sau mediu.94.  Având în vedere cele de mai sus, se concluzionează că o continuare a măsurilor asupra importurilor din RPC ar fi în interesul furnizorilor de materie primă.4. Interesul utilizatorilor95.  PET care face obiectul prezentei proceduri [și anume cu un indice de viscozitate de minimum 78 ml/g, denumit „bottle grade” (tip utilizat pentru fabricarea sticlelor)] este utilizat mai ales pentru fabricarea sticlelor pentru apă și alte băuturi. Utilizarea sa pentru a produce alte ambalaje (pentru produse alimentare solide sau detergenți) și pentru a produce folii se dezvoltă, dar rămâne relativ limitată. Sticlele din PET sunt produse în două etape: (i) întâi se realizează o preformă prin injectarea PET și (ii) ulterior preforma este încălzită și transformată în sticlă prin suflare. Fabricarea sticlelor poate fi un proces integrat (și anume, aceeași societate cumpără PET, fabrică o preformă și o transformă în sticlă, prin suflare) sau limitat la cea de-a doua etapă (suflarea de la preformă la sticlă). Preformele sunt destul de ușor de transportat, deoarece sunt mici și dense, în timp ce sticlele goale sunt instabile și, din cauza dimensiunilor, transportarea lor este foarte costisitoare.96.  Sticlele din PET sunt umplute cu apă și/sau alte băuturi de către societățile de îmbuteliere („agenți de îmbuteliere”). Societățile de îmbuteliere sunt adesea implicate în sectorul PET, fie în cadrul unor contracte de furnizare pe bază de comandă („tolling agreements”) cu prelucrători subcontractați și/sau producători de sticle în numele cărora negociază prețurile pentru PET cu producătorul („soft tolling”) sau chiar cumpără PET pentru propriile lor sticle („hard tolling”).97.  În consecință, se pot distinge două categorii de utilizatori :98.  prelucrători și/sau producători de sticle – care cumpără PET direct de la producători, îl transformă în preforme (sau sticle) și îl vând mai departe pentru prelucrarea în aval (sau umplere) și99.  îmbuteliatori – care cumpără PET pentru producătorii și/sau prelucrătorii de sticle subcontractați („hard tolling”) sau negociază prețul la care prelucrătorul și/sau producătorul de sticle subcontractat va obține PET („soft tolling”).100.  Peste 70 de utilizatori au fost contactați în cadrul acestei anchete, dar numai șapte dintre aceștia (prelucrători și îmbuteliatori) au decis să coopereze completând un chestionar.101.  S-a stabilit că utilizatorii cooperanți au importat numai cantități neglijabile de PET din țara în cauză, aprovizionându-se în special de la producătorii din Uniune și/sau din alte țări.102.  Dat fiind că sursele alternative de aprovizionare continuă să existe și că în prezent utilizatorii importă din RPC numai cantități foarte limitate ale produsului în cauză, se concluzionează că o continuare a măsurilor împotriva importurilor din RPC nu va avea niciun efect negativ semnificativ asupra utilizatorilor din Uniune.103.  În urma comunicării faptelor și considerațiilor esențiale pe baza cărora s-a preconizat să se recomande menținerea măsurilor existente, unele părți interesate, în special utilizatori, și-au prezentat punctele de vedere.104.  Producătorii din Uniune care au solicitat reexaminarea au fost în general de acord cu constatările anchetei și în special cu concluziile privind interesul Uniunii.105.  Pe de altă parte, șapte utilizatori și o asociație de utilizatori s-au opus ferm reinstituirii măsurilor antidumping actuale, afirmând că există deficiențe și inexactități importante în constatările Comisiei privind interesul Uniunii; ei nu au prezentat însă elemente care să le susțină afirmațiile.106.  Dată fiind lipsa oricăror elemente care să susțină afirmațiile privind inexactitatea constatărilor Comisiei, aceste afirmații sunt respinse pe motiv că sunt neîntemeiate.107.  În urma comunicării constatărilor, și agentul de import cooperant s-a opus ferm reinstituirii măsurilor.108.  Această parte a afirmat că nu a fost luat în considerare în mod corespunzător de către Comisie interesul sectorului utilizatorilor de PET, despre care se susține că ar suferi de pe urma oricărei creșteri de preț a PET, deoarece nu au posibilitatea de a repercuta nicio creștere a costurilor.109.  În acest context, trebuie precizat că partea interesată nu a reușit să demonstreze modul concret în care menținerea unor măsuri deja existente ar putea determina o creștere a prețului PET pe piața din UE și nivelul unei astfel de creșteri.110.  Se reamintește și că, ținând cont de cooperarea relativ redusă a utilizatorilor la această anchetă, dosarul nu conține informații care să demonstreze că o continuare a măsurilor ar avea efecte disproporționate asupra utilizatorilor.111.  Prin urmare, pe baza informațiilor disponibile, se consideră că menținerea măsurilor nu va avea niciun efect negativ disproporționat asupra nivelului prețurilor PET din UE și, prin urmare, afirmația agentului de import privind impactul negativ asupra utilizatorilor se respinge.112.  Conform aceleiași părți interesate, Comisia nu a examinat impactul menținerii măsurilor actuale asupra întreprinderilor de ambalaje din PET și că, prin urmare, analiza interesului Uniunii este incompletă și incorectă.113.  În acest context, se amintește că, în urma inițierii acestei reexaminări, numai șapte utilizatori s-au făcut cunoscuți, iar informațiile disponibile în cadrul acestei proceduri nu au permis analiza interesului acestui subgrup de utilizatori din Uniune.114.  Observațiile transmise după comunicarea constatărilor, inclusiv observațiile din partea întreprinderilor de ambalare, nu erau fundamentate (astfel cum se indică în considerentele 101 și 102 de mai sus) și nu au putut fi utilizate pentru o analiză mai aprofundată în legătură cu industria de ambalare.5. Concluzie privind interesul Uniunii115.  Luând în considerare toți factorii de mai sus, se concluzionează că nu există motive convingătoare împotriva menținerii actualelor măsuri antidumping.H. MĂSURILE ANTIDUMPING116.  Toate părțile au fost informate cu privire la faptele și considerațiile esențiale pe baza cărora s-a preconizat recomandarea menținerii măsurilor existente. Părților li s-a acordat, de asemenea, o perioadă în care să poată formula observații în urma acestei comunicări. Declarațiile și observațiile au fost luate în considerare în mod corespunzător atunci când erau întemeiate.117.  Din cele de mai sus rezultă că, astfel cum se prevede la articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, măsurile antidumping aplicabile importurilor de PET originar din RPC ar trebui menținute. Se reamintește că aceste măsuri constau în taxe specifice.118.  Nivelurile individuale ale taxelor antidumping pentru anumite societăți, specificate în prezentul regulament, sunt aplicabile numai importurilor produsului în cauză fabricat de societățile respective și, prin urmare, de entitățile juridice menționate. Importurile produsului în cauză fabricat de orice altă societate a cărei denumire și adresă nu sunt menționate în mod specific în dispozitivul prezentului regulament, inclusiv de către entitățile afiliate societăților specific menționate, nu pot beneficia de aceste niveluri și urmează să facă obiectul taxei aplicabile „tuturor celorlalte societăți”.119.  Orice cerere privind aplicarea acestor niveluri individuale ale taxei antidumping (de exemplu, ca urmare a unei schimbări a denumirii entității sau ca urmare a stabilirii unor noi entități de producție sau vânzări) trebuie să fie adresată imediat Comisiei[12], împreună cu toate informațiile aferente, în special orice modificări ale domeniului de activitate al societății legate de producție, vânzări interne și la export asociate cu, de exemplu, schimbarea denumirii sau modificarea entităților de vânzare și producție. După caz, regulamentul va fi modificat în consecință prin actualizarea listei societăților care beneficiază de niveluri individuale ale taxei,ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:Articolul 1(1) Se instituie o taxă antidumping definitivă la importurile de polietilen tereftalat cu un indice de viscozitate de minimum 78 ml/g, în conformitate cu standardul ISO 1628-5, încadrat în prezent la codul NC 3907 60 20 și originar din Republica Populară Chineză.(2) Nivelul taxei antidumping aplicabile prețului net franco la frontiera Uniunii, înainte de vămuire, pentru produsele descrise la alineatul (1) și fabricate de societățile enumerate mai jos se stabilește după cum urmează:Țara | Societatea | Taxă antidumping (EUR/t) | Codul adițional TARIC |RPC | Sinopec Yizheng Chemical Fibre Company Ltd, | 184 | A505 |Changzhou Worldbest Radici Co. Ltd, | 0 | A506 |Jiangyin Xingye Plastic Co. Ltd, | 157 | A507 |Far Eastern Industries Shanghai Ltd, | 22 | A508 |Yuhua Polyester Co. Ltd. of Zhuhai, | 184 | A509 |Jiangyin Chengsheng New Packing Material Co., Ltd | 45 | A510 |Guangdong Kaiping Polyester Enterprises Group Co. și Guangdong Kaiping Chunhui Co. Ltd. | 184 | A511 |Yibin Wuliangye Group Push Co., Ltd. (Sichuan) și Yibin Wuliangye Group Import & Export Co., Ltd. (Sichuan) | 184 | A512 |Hubei Changfeng Chemical Fibres Industry Co. Ltd | 151 | A513 |Toate celelalte societăți | 184 | A999 |(3) În cazul în care mărfurile au suferit daune înainte de punerea lor în liberă circulație, caz în care prețul efectiv plătit sau de plătit este calculat proporțional în sensul determinării valorii în vamă, în conformitate cu articolul 145 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului Vamal Comunitar[13], valoarea taxei antidumping, calculată pe baza alineatului (2) de mai sus, este redusă proporțional cu prețul efectiv plătit sau de plătit.(4) În absența unor dispoziții diferite, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de taxe vamale.Articolul 2Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.Adoptat la Bruxelles,Pentru Consiliu,Președintele [1] JO L 343, 22.12.2009, p. 51.[2] JO L 271, 19.8.2004, p. 1.[3] JO L 345, 28.12.2005, p. 11.[4] JO C 5, 10.1.2009, p. 3.[5] JO C 194, 18.8.2009, p. 9.[6] JO C 208, 3.9.2009, p. 12.[7] JO C 208, 3.9.2009, p. 7.[8] JO L 188, 18.7.2009, p. 93.[9] JO L 254, 29.9.2010, p. 10.[10] JO L 254, 29.9.2010, p. 40.[11] JO L 134, 1.6.2010, p. 25.[12] European Commission, Directorate-General for Trade, Directorate H, NERV-105, B-1049 Bruxelles.[13] JO L 253, 11.10.1993, p. 1.


|

52010PC0372

/* COM/2010/0372 final - NLE 2010/0220 */  Propunere de REGULAMENT AL CONSILIULUI privind ajutorul de stat pentru facilitarea închiderii minelor de cărbune necompetitive

	[pic] | COMISIA EUROPEANĂ |Bruxelles, 20.7.2010COM(2010) 372 final2010/0220 (NLE)Propunere deREGULAMENT AL CONSILIULUIprivind ajutorul de stat pentru facilitarea închiderii minelor de cărbune necompetitive{SEC(2010) 850}{SEC(2010) 851}EXPUNERE DE MOTIVE1. Contextul propuneriiAjutorul pentru industria huilei din UE este reglementat printr-un instrument legislativ specific sectorului: Regulamentul (CE) nr. 1407/2002 al Consiliului din 23 iulie 2002 privind ajutorul de stat pentru industria cărbunelui[1] („Regulamentul privind industria cărbunelui”).Regulamentul privind industria cărbunelui expiră la 31 decembrie 2010. În lipsa unui nou cadru legislativ care să permită anumite tipuri speciale de ajutor de stat pentru industria cărbunelui, statele membre ar putea să acorde ajutor numai în limitele prevăzute de normele generale privind ajutorul de stat aplicabile tuturor sectoarelor.Comparativ cu Regulamentul privind industria cărbunelui, normele generale privind ajutorul de stat reduc în mod semnificativ posibilitățile de acordare de ajutoare de stat industriei cărbunelui, în special în ceea ce privește ajutorul pentru producție, și nu numai. Cu toate acestea, unele state membre se confruntă cu costuri de producție foarte ridicate comparativ cu prețurile actuale și estimate de pe piața mondială și prin urmare au o producție de huilă necompetitivă din punct de vedere economic în prezent și cel mai probabil și în viitor.Cărbunele subvenționat are numai un impact marginal asupra securității furnizării de energie la nivelul UE (deși la nivelul statelor membre individuale situația variază). Contribuția restrânsă a huilei subvenționate la sursele globale de energie ale UE limitează puternic capacitatea acestor subvenții de a compensa întreruperile în furnizare, fie cu cărbune sau cu alte surse de energie. Cărbunele subvenționat reprezintă numai 5,1% din producția de electricitate în UE. Atunci când se ia în considerare numai ajutorul pentru a acoperi pierderile aferente producției, această cifră se reduce la 1,4% (chiar dacă ar putea fi mai mare pentru anumite state membre).Însă, întrucât expirarea Regulamentului privind industria cărbunelui va obliga unele state membre să își închidă minele de huilă, aceste state vor trebui să facă față consecințelor sociale și regionale. Dată fiind concentrarea regională a minelor de cărbune (de exemplu Ruhrgebiet în Germania, nord-vestul Spaniei, Valea Jiului în România), impactul social al închiderii simultane a minelor ar putea fi semnificativ. Când se iau în considerare locurile de muncă din industriile conexe, până la 100 000 locuri de muncă ar putea fi vizate. Închiderea imediată a minelor care ar putea avea loc ca urmare a sistării subite a subvențiilor ar supraîncărca piețele regionale ale forței de muncă cu un flux de muncitori minieri disponibilizați, care nu pot fi suficient de repede reîncadrați în muncă în alte sectoare industriale și care prin urmare riscă să devină șomeri de lungă durată.În ceea ce privește mediul, trebuie, de asemenea, să se ia în considerare faptul că închiderea unei mine necesită o serie de măsuri pentru reabilitarea exploatării miniere, ca de exemplu îndepărtarea echipamentului minier din mină, curățarea exploatării, lucrări de siguranță în subteran, evacuarea apelor uzate etc. În cazul în care întreprinderea continuă activitățile economice de minerit sau de altă natură, finanțarea de la stat ar putea constitui ajutor de stat, iar celelalte activități ale întreprinderii ar putea fi amenințate dacă întreprinderea trebuie să suporte costurile pe cont propriu.Propunerea de față are ca scop să ofere statelor membre un cadru juridic care să le permită să abordeze cât mai eficient eventualele efecte negative ale închiderii minelor care pot rezulta din eliminarea subvențiilor, în special în ceea ce privește aspectele sociale și de mediu, minimizând în același timp denaturarea concurenței pe piața internă.2. Consultare publicăComisia a efectuat o consultare deschisă prin internet în perioada cuprinsă între 13 mai și 15 iulie 2009. În acest sens, serviciile Comisiei au publicat un document de consultare pe site-ul internet al Comisiei în care se descria problema, obiectivele de politică și diversele opțiuni de politică asupra cărora părțile interesate erau invitate să își aducă comentariile. Mai mult, Comitetul sectorial pentru dialog social „ industriile extractive ” a fost consultat în cadrul unei reuniuni plenare la 4 iunie 2009.Comisia a primit 60 de răspunsuri.Partenerii sociali din industria cărbunelui și din industria echipamentului minier susțin în general continuarea categoriilor ajutoarelor de stat permise în prezent în temeiul Regulamentului privind industria cărbunelui. Aceștia solicită cel puțin un nou regim al UE privind ajutorul de stat pentru reducerea activității, precum și ajutor pentru închiderea minelor și datoriile preluate.Din contră, organizațiile de mediu nu susțin un nou regim sectorial privind ajutorul de stat destinat sectorului cărbunelui. Acestea consideră că ajutorul de stat pentru extracția cărbunelui are un impact negativ asupra producției de energie din surse ecologice, durabile și regenerabile și că nu oferă stimulente pentru eficiența energetică și pentru economisirea de energie. Organizațiile de mediu sunt de părere că s-ar crea mai multe locuri de muncă în sectorul energiei regenerabile decât s-ar pierde în sectorul cărbunelui.Guvernele majorității statelor membre producătoare de cărbune preferă fie prelungirea actualului Regulament privind industria cărbunelui sau un nou regulament care să permită cel puțin acordarea unei părți a ajutoarelor care fac în prezent obiectul regulamentului. Câteva state membre producătoare de cărbune nu au manifestat preocupări foarte mari, fie deoarece în prezent nu acordă ajutor de stat, fie deoarece consideră că normele generale privind ajutorul de stat ar fi suficiente pentru a furniza ajutor industriei cărbunelui.3. Evaluarea impactuluiComisia Europeană a evaluat diferite opțiuni de politică care răspund eventualelor efecte negative ale închiderii minelor care ar putea apărea în urma eliminării subvențiilor, în special în ceea ce privește aspectele sociale și de mediu ale acestora.Opțiunea 1: situația de referințăÎn situația de referință, Comisia nu ar propune un nou instrument legislativ specific sectorului care să se aplice după expirarea Regulamentului privind industria cărbunelui. Din 2011, în sectorul huilei s-ar aplica numai normele generale privind ajutorul de stat.Opțiunea 2: orientările ComisieiConform opțiunii 2, Comisia ar adopta orientări în baza articolului 107 alineatul (3) litera (c) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene („TFUE”) care ar fi similare celor adoptate în sectorul naval și în cel siderurgic și care ar permite statelor membre să acorde ajutor care se limitează la acoperirea plăților întreprinderilor miniere pentru muncitorii disponibilizați sau pentru acceptarea pensionării anticipate ca urmare a închiderii minelor, costurilor cu consilierea muncitorilor și costurilor cu recalificarea profesională. De asemenea, ajutorul poate acoperi costurile aferente finalizării contractelor în derulare (pentru o perioadă de maximum 6 luni) sau costurile legate de anularea unor astfel de contracte, oricare dintre acestea implică costuri mai reduse. Mai mult, poate acoperi cheltuielile suportate pentru curățarea și reabilitarea imediată a exploatărilor, însă nu poate acoperi sumele, uneori importante, necesare pentru reabilitarea subteranului întrucât sfera și durata acestora (uneori pentru eternitate) ar depăși ceea ce poate fi autorizat în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din TFUE.Opțiunea 3: regulament al Consiliului care să permită ajutor de operare pe durată determinată (ajutor pentru închidere)Conform opțiunii 3, Comisia ar propune un regulament al Consiliului în baza articolului 107 alineatul (3) litera (e) din TFUE. Regulamentul ar permite statelor membre să acorde ajutor de operare degresiv cu scopul de a acoperi pierderile aferente producției curente atâta timp cât este însoțit de lichidarea ordonată a activităților în contextul unui plan bine definit de închidere a minelor (privind numai minele existente în prezent). Aceasta ar reprezenta o eliminare treptată a ajutorului de operare pe o perioadă de maximum 10 ani.Opțiunea 4: regulament al Consiliului care să permită ajutorul pentru acoperirea costurilor excepționale (datorii sociale și de mediu preluate)Conform opțiunii 4, Comisia ar propune un regulament al Consiliului în baza articolului 107 alineatul (3) litera (e) din TFUE. Acest regulament ar permite statelor membre să acorde ajutor pentru costurile sociale și de mediu legate de închiderea minelor de cărbune, precum avantaje sociale și costuri legate de reabilitarea fostelor exploatări miniere ale cărbunelui, conform definiției din anexa la actualul Regulament privind industria cărbunelui.Opțiunea 5: combinarea opțiunilor 3 și 4Conform opțiunii 5, Comisia ar propune un regulament al Consiliului în baza articolului 107 alineatul (3) litera (e) din TFUE care permite statelor membre să acorde atât ajutor pentru închidere (ca în cazul opțiunii 3) cât și ajutor pentru acoperirea costurilor excepționale (ca în cazul opțiunii 4).Opțiunea 6: prelungirea cu 10 ani a actualului Regulament privind industria cărbuneluiConform opțiunii 6, Comisia ar propune Consiliului prelungirea Regulamentului 1407/2002 al Consiliului – în forma actuală – cu încă 10 ani, respectiv până la sfârșitul anului 2020. Această opțiune diferă de opțiunea 5 prin înlăturarea condiționalității în ceea ce privește închiderea minelor și posibilitatea de a acorda ajutor de investiții.Diferitele opțiuni au fost comparate plecând de la premisa că statele membre în cauză ar acorda într-adevăr ajutor în conformitate cu opțiunile respective. Normele sectoriale de ajutor de stat prevăd doar posibilitatea - și nu obligația – acordării ajutorului de stat; evaluarea impactului nu poate aduce atingere deciziilor pe care statele membre le vor lua în legătură cu ajutorul de stat.Din punct de vedere economic , opțiunea 2 pare a fi de preferat în raport cu situația de referință în ceea ce privește atenuarea impactului economic direct asupra regiunilor și industriilor cel mai puternic vizate. În același timp, este de preferat în raport cu opțiunile 3 și 5 în ceea ce privește minimizarea impactului asupra concurenței.Din punct de vedere social , opțiunea 5 oferă cel mai favorabil rezultat în comparație cu situația de referință. Corelarea închiderii treptate a minelor, ceea ce permite maximizarea posibilităților de pensionare (anticipată), cu sprijinul complementar în ceea ce privește consilierea și recalificarea reduce în mod eficient impactul social negativ al închiderii minelor în regiunile în cauză. Deși nu promovează crearea de locuri de muncă permanente, tratează în mod direct faptul că impactul social al închiderii minelor este concentrat din punct de vedere geografic în câteva regiuni.Din punct de vedere al mediului, situația este foarte incertă. Deși mediul imediat al minelor ar beneficia în mod sigur de pe urma opririi imediate sau aproape imediate a producției (opțiunile 1, 2 și 4), situația este nesigură în ceea ce privește emisiile de gaze cu efect de seră atunci când se iau în considerare emisiile cauzate de arderea cărbunelui de către producătorii de electricitate. Această nesiguranță provine din rata ridicată de substituție a cărbunelui intern cu cărbunele importat. Deși aceasta nu ar fi o substituție de 100%, diferența între opțiunile de politică ar depinde de modalitățile politicilor naționale în ceea ce privește favorizarea trecerii la alte surse de energie. În fine, în ceea ce privește impactul local, trebuie să se aibă în vedere că opțiunea 5 asigură finanțarea reabilitării exploatărilor miniere, iar închiderea treptată a minelor permite să se țină seama mai bine de pregătirile ce trebuie efectuate cu mult timp înaintea închiderii.Evaluarea impactului conclude că nu există o preferință obiectivă netă pentru o anumită opțiune de politică. Opțiunile 2 și 5 par a fi cele mai adecvate opțiuni pentru atingerea obiectivului de politică privind atenuarea impactului închiderii minelor, luându-se însă în considerare diferitele constrângeri juridice impuse prin articolul 107 alineatul (3) litera (c) și prin articolul 107 alineatul (3) litera (e), respectiv faptul că în temeiul primului temei juridic menționat nu se pot acorda ajutoare de operare.În ceea ce privește simpla prelungire a actualului Regulament privind industria cărbunelui (opțiunea 6), experiența trecută cu acest regulament a arătat că degresivitatea și condițiile atașate sunt foarte slabe pentru a asigura restructurarea eficientă a industriei cărbunelui. În schimb, statele membre s-ar putea îndepărta de la obiectivul de politică prin simplul fapt de a continua să acorde ajutor de producție minelor necompetitive în lipsa unui angajament clar privind închiderea. Se poate ca în 10 ani, la noua dată de expirare a regulamentului, aceleași întreprinderi miniere să fie în continuare necompetitive. Problema de bază a necompetitivității nu ar fi rezolvată, ci numai amânată.În baza rezultatelor evaluării impactului, Comisia a decis să propună un nou regulament al Consiliului fundamentat pe opțiunea 5. Într-adevăr, închiderea minelor va avea un puternic impact social asupra unui număr redus de regiuni din UE, fiind așadar necesară o perioadă de tranziție corespunzătoare. În această perioadă de tranziție, ajutorul de operare va fi necesar pentru a asigura eliminarea adecvată și progresivă. Din motivele juridice elaborate în cele ce urmează, acest obiectiv nu poate fi atins decât printr-un regulament al Consiliului fundamentat pe articolul 107 alineatul (3) litera (e). În contextul consecințelor crizei economice și financiare și luând în considerare importanța declarată tot mai mare pe care Comisia o acordă dimensiunii sociale în procesul decizional european, un instrument suplimentar pentru statele membre care să permită reducerea impactului social și regional al închiderii minelor va contribui la consolidarea coeziunii sociale a regiunilor Europei.4. Elementele juridice ale propuneriiConform articolului 107 alineatul (1) din TFUE, cu excepția derogărilor prevăzute de tratate, sunt incompatibile cu piața internă ajutoarele acordate de un stat membru sau prin intermediul resurselor de stat, sub orice formă, care denaturează sau amenință să denatureze concurența prin favorizarea anumitor întreprinderi sau a producerii anumitor bunuri, în măsura în care aceasta afectează schimburile comerciale dintre statele membre.Articolul 107 alineatul (2) din TFUE prevede că anumite ajutoare sunt automat compatibile cu piața internă. Articolul 107 alineatul (3) din TFUE enumeră ajutoarele pe care Comisia le poate declara ca fiind compatibile cu piața internă. De menționat în special articolul 107 alineatul (3) litera (c) care prevede derogări pentru ajutoarele destinate să faciliteze dezvoltarea anumitor regiuni economice, în cazul în care aceste ajutoare nu afectează în mod nefavorabil condițiile schimburilor comerciale într-o măsură care contravine interesului UE.Articolul 107 alineatul (3) litera (e) prevede că alte categorii de ajutoare compatibile cu piața internă pot fi stabilite prin decizie a Consiliului, care hotărăște cu majoritate calificată la propunerea Comisiei.Comisia consideră că tipul de ajutor de stat prevăzut în prezenta propunere – în special când este vorba de ajutor de operare de o valoare semnificativă și de lungă durată – depășește posibilitățile oferite prin articolul 107 alineatul (3) litera (c) din TFUE. Prin urmare, Comisia propune Consiliului să recurgă la articolul 107 alineatul (3) litera (e) pentru a defini categoriile de ajutor de stat în sectorul huilei pe care Comisia le poate declara compatibile cu piața internă.5. Implicațiile bugetarePropunerea nu are implicații asupra bugetului comunitar.6. Explicarea detaliată a propuneriiComisia propune un regim de ajutor de stat sectorial care trebuie considerat ca un regim tranzitoriu în vederea aplicării integrale a normelor generale în materie de ajutoare de stat în sectorul cărbunelui (huilei).Pe lângă posibilitățile oferite de normele generale privind ajutorul de stat, propunerea oferă posibilitatea de a declara două tipuri de ajutor pentru industria huilei ca fiind compatibile cu piața internă: ajutorul pentru închidere și ajutorul pentru acoperirea costurilor excepționale.Ajutorul pentru închidereAjutorul pentru închidere este ajutorul de operare menit să acopere pierderile aferente producției curente ale unităților de producție care sunt planificate pentru închidere. Acest ajutor permite un proces de închidere treptată a minelor de cărbune necompetitive.Acest tip de ajutor poate fi acordat numai minelor de cărbune în contextul unui plan definitiv de închidere. Prin urmare, ajutorul este degresiv și trebuie recuperat în cazul în care mina în cauză nu este închisă. Ajutorul de acest tip se poate acorda numai unităților de producție care desfășurau deja activitate în domeniu înainte de formularea propunerii de către Comisie.Discuțiile timpurii cu statele membre în cauză au arătat că evenimente neașteptate ar putea necesita o stabilizare temporară sau o creștere a subvențiilor între ani succesivi pentru a permite unei mine de cărbune să își continue activitatea până la data planificată pentru închidere. Prin urmare, Comisia a decis să se îndepărteze ușor de la una dintre modalitățile descrise în opțiunea 5 a raportului privind evaluarea impactului: în timp ce menține obligația generală de degresivitate semnificativă, propune o rată a degresivității definită între perioade succesive de cincisprezece luni (mai degrabă decât anual). Propune o rată a degresivității de minimum 33% între perioade succesive de cincisprezece luni și o durată maximă a planului de închidere de 4 ani.Propunerea conține, de asemenea, garanții pentru evitarea supracompensării și pentru limitarea eventualelor denaturări ale concurenței pe piețele energiei.Ajutorul pentru acoperirea costurilor excepționaleAcest ajutor are ca scop acoperirea costurilor care nu sunt legate de producția curentă și care rezultă în contextul închiderii minelor, ca de exemplu așa-numitele datorii sociale și de mediu preluate. Anexa regulamentului propus include o listă exhaustivă a categoriilor de costuri care pot fi acoperite.ProceduriPropunerea conține dispoziții procedurale care sunt foarte similare cu cele ale Regulamentului (CE) nr. 1407/2002 și care în principal clarifică modul în care aceste ajutoare urmează a fi notificate Comisiei astfel încât Comisia să poată efectua o evaluare temeinică înainte de a lua în considerarea posibilitatea autorizării.2010/0220 (NLE)Propunere deREGULAMENT (UE) Nr. …/… AL CONSILIULUIprivind ajutorul de stat pentru facilitarea închiderii minelor de cărbune necompetitiveCONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 107 alineatul (3) litera (e),având în vedere propunerea Comisiei Europene,după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,având în vedere avizul Parlamentului European[2],având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European[3],având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[4],întrucât:1.  Regulamentul (CE) nr. 1407/2002 al Consiliului[5] din 23 iulie 2002 privind ajutorul de stat pentru industria cărbunelui expiră la 31 decembrie 2010.2.  Contribuția restrânsă a cărbunelui subvenționat la sursele globale de energie nu mai justifică menținerea unor astfel de subvenții în vederea asigurării furnizării energiei la nivelul Uniunii.3.  Politicile Uniunii de încurajare a combustibililor fosili regenerabili și cu emisii scăzute de dioxid de carbon pentru producția de energie nu justifică sprijinul pe durată nedeterminată pentru minele de cărbune necompetitive. Așadar, categoriile de ajutoare permise prin Regulamentul (CE) nr. 1407/2002 nu ar trebui continuate pe o durată nedeterminată.4.  Cu toate acestea, în lipsa normelor sectoriale privind ajutorul de stat, numai normele generale privind ajutorul de stat se aplică în cazul cărbunelui. În acest context, minele de cărbune necompetitive, care beneficiază în prezent de ajutor în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1407/2002 pot să nu mai fie eligibile pentru ajutor și pot fi nevoite să încheie activitatea.5.  Fără a aduce atingere normelor generale privind ajutorul de stat, statele membre ar trebui să poată fi în măsură să atenueze consecințele sociale și regionale ale închiderii acelor mine, respectiv ale lichidării ordonate a activității în contextul unui plan de închidere irevocabil și/sau finanțării costurilor excepționale, în special datorii preluate.6.  Prezentul regulament marchează tranziția sectorului cărbunelui de la norme sectoriale la norme generale privind ajutorul de stat aplicabile tuturor sectoarelor.7.  Pentru a minimiza denaturarea concurenței pe piața internă care rezultă ca urmare a ajutorului, acest ajutor ar trebui să fie degresiv și să se limiteze strict la unitățile de producție planificate în mod irevocabil pentru închidere.8.  Pentru a atenua impactul negativ asupra mediului al ajutorului pentru cărbune, statul membru ar trebui prezinte un plan de măsuri corespunzătoare, de exemplu în domeniul eficienței energetice, al energiei regenerabile sau al captării și stocării dioxidului de carbon.9.  De asemenea, întreprinderile ar trebui să fie eligibile pentru ajutor în vederea acoperirii acelor costuri care, în conformitate cu practicile contabile obișnuite, nu afectează în mod direct costul de producție. Acest ajutor este menit să acopere costurile excepționale care apar ca urmare a închiderii unităților de producție. Pentru a evita ca ajutorul de acest tip să aducă avantaje nejustificate întreprinderilor care închid doar o parte a exploatării, întreprinderile în cauză ar trebui să aibă conturi separate pentru fiecare din unitățile lor de producție.10.  În îndeplinirea misiunii sale, Comisia Europeană ar trebui să se asigure că sunt instituite, menținute și respectate condiții normale de concurență. În special cu referire la piața energiei electrice, ajutorul pentru industria cărbunelui nu ar trebui să fie de natură să afecteze alegerea, de către producătorii de energie electrică, a surselor de aprovizionare cu energie primară. În consecință, prețurile și cantitățile de cărbune ar trebui convenite în mod liber între părțile contractante, ținând cont de condițiile existente pe piața mondială.11.  Aplicarea prezentului regulament nu exclude faptul că ajutorul pentru industria cărbunelui ar putea fi considerat compatibil cu piața internă pe alt temei.12.  Comisia ar trebui să evalueze măsurile notificate în baza acestui regulament și să ia decizii în conformitate cu cerințele Regulamentului (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE[6].ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:Secțiunea IDISPOZIțII INTRODUCTIVEArticolul 1DefinițiiÎn sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:(a) „cărbune” înseamnă cărbune de calitate superioară, medie și inferioară de clasa A și B, în sensul Sistemului internațional de codificare a cărbunilor stabilit de Comisia Economică a Organizației Națiunilor Unite pentru Europa[7];(b) „închidere” înseamnă încetarea permanentă a producției și a vânzărilor de cărbune;(c) „plan de închidere” înseamnă un plan întocmit de un stat membru, care prevede măsuri ce duc la închiderea definitivă a unităților producătoare de cărbune;(d) „unitate producătoare de cărbune” înseamnă ansamblul exploatărilor de cărbune subterane sau de suprafață și alte infrastructuri conexe în măsură să producă cărbune brut, independent de alte subunități ale întreprinderii;(e) „an carbonifer” înseamnă un an calendaristic sau o altă perioadă de 12 luni folosită ca referință pentru contractele din industria cărbunelui;(f) „costuri de producție” înseamnă costurile totale legate de producția curentă, inclusiv costurile operațiunilor miniere, ale operațiunilor de preparare a cărbunelui, în special spălare, calibrare și sortare și transportul până la punctele de livrare, amortizarea normală și dobânzile în funcție de nivelul pieței percepute pentru capitalul împrumutat;(g) „pierderi aferente producției curente” înseamnă diferența pozitivă dintre costul de producție al cărbunelui și prețul de vânzare la punctul de livrare convenit în mod liber între părțile contractante, ținând cont de condițiile care prevalează pe piața mondială;(h) „importuri de cărbune” înseamnă orice transport de produse carbonifere originar dintr-o țară terță și care intră pe teritoriul vamal al Comunității pentru alte scopuri decât tranzitul, care este destinat producerii de energie electrică sau aprovizionării cuptoarelor de cocserie ale unui stat membru.Secțiunea IICOMPATIBILITATEA AJUTORULUIArticolul 2Principiu1. În contextul închiderii categorice a minelor necompetitive, ajutorul pentru industria cărbunelui poate fi considerat compatibil cu buna funcționare a pieței interne dacă respectă dispozițiile prezentului regulament.2. Ajutorul acoperă exclusiv costurile legate de cărbunele destinat producerii de energie electrică, producerii combinate de energie termică și electrică, producerii de cocs și alimentării furnalelor din industria siderurgică, atunci când asemenea utilizări se realizează în Uniune.Articolul 3Ajutorul pentru închidere1. Ajutorul pentru o întreprindere, destinat în mod specific să acopere pierderile aferente producției curente ale unităților producătoare de cărbune, poate fi considerat compatibil cu piața comună numai dacă îndeplinește următoarele condiții:(a) exploatarea unităților de producție în cauză trebuie să fie parte a unui plan de închidere al cărui termen limită nu depășește data de 1 octombrie 2014;(b) unitățile de producție în cauză trebuie închise definitiv în conformitate cu planul de închidere;(c) ajutorul notificat nu trebuie să depășească diferența dintre costurile de producție planificate și veniturile planificate pentru un an carbonifer; ajutorul plătit efectiv trebuie să facă obiectul unei regularizări anuale, pe baza costurilor și veniturilor reale, până cel târziu la sfârșitul anului de producție de cărbune care urmează anului pentru care a fost acordat ajutorul;(d) cuantumul ajutorului pe tonă echivalent cărbune nu trebuie să conducă la un preț de livrare pentru cărbunele Uniunii inferior celui pentru cărbunele de o calitate similară din țări terțe;(e) unitățile de producție în cauză trebuie să fi desfășurat activitate la 31 decembrie 2009;(f) cuantumul total al ajutorului pentru închidere acordat de un stat membru pentru oricare întreprindere trebuie să aibă o tendință descrescătoare, iar reducerea între perioade succesive de cincisprezece luni nu trebuie să fie sub nivelul a 33 la sută din ajutorul acordat în perioada inițială de cincisprezece luni a planului de închidere;(g) cuantumul total al ajutorului pentru închidere destinat industriei cărbunelui a unui stat membru nu trebuie să depășească, pentru oricare an ulterior anului 2010, cuantumul ajutorului acordat de acel stat membru și autorizat de către Comisie în conformitate cu articolele 4 și 5 din Regulamentul (CE) nr. 1407/2002 pentru anul 2010;(h) statul membru trebuie să prezinte un plan pentru a adopta măsuri care au scopul de a atenua impactul asupra mediului al utilizării cărbunelui, de exemplu în domeniul eficienței energetice, al energiei regenerabile sau al captării și stocării dioxidului de carbon. Includerea într-un astfel de plan a măsurilor care constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) nu aduce atingere obligației de notificare și perioadei suspensive impuse statului membru în ceea ce privește aceste măsuri prin articolul 108 alineatul (3) din TFUE și compatibilității acestor măsuri cu piața internă.2. În cazul în care unitățile de producție cărora li se acordă ajutor în temeiul alineatului (1) nu sunt închise la data stabilită în planul de închidere, astfel cum a fost autorizat de către Comisie, statul membru în cauză recuperează toate ajutoarele acordate pentru întreaga perioadă care face obiectul planului de închidere.Articolul 4Ajutorul pentru acoperirea costurilor excepționale1. Ajutorul de stat acordat întreprinderilor care desfășoară sau care au desfășurat o activitate legată de producția de cărbune pentru a le permite să acopere costurile care rezultă sau care au rezultat din închiderea unităților producătoare de cărbune și care nu sunt legate de producția curentă, poate fi considerat compatibil cu piața internă, cu condiția ca suma plătită să nu depășească aceste costuri. Acest ajutor poate fi utilizat pentru a acoperi:(a) costurile suportate numai de întreprinderile care sunt în proces de închidere sau care au închis unitățile de producție, inclusiv întreprinderile care beneficiază de ajutor pentru închidere;(b) costurile suportate de mai multe întreprinderi.2. Categoriile de costuri care fac obiectul alineatului (1) sunt definite în anexă. Alineatul (1) nu se aplică costurilor care rezultă din nerespectarea regulamentelor în domeniul mediului.Articolul 5Cumularea1. Cuantumul maxim al ajutorului autorizat în temeiul prezentului regulament se aplică indiferent dacă ajutorul este finanțat în întregime din resurse de stat sau dacă este finanțat parțial de către Uniune.2. Ajutorul autorizat în temeiul prezentului regulament nu poate fi combinat cu alt tip de ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE sau cu alte forme de finanțare comunitară pentru aceleași costuri eligibile în cazul în care o astfel de suprapunere are ca rezultat un cuantum al ajutorului mai mare decât cel autorizat în temeiul dispozițiilor prezentului regulament.Articolul 6Separarea conturilorToate ajutoarele primite de întreprinderi sunt indicate în contul de profit și pierderi la rubrica venituri, separat de cifra de afaceri. Întreprinderile care beneficiază de ajutor în temeiul prezentului regulament păstrează evidențe contabile exacte și distincte pentru fiecare din unitățile de producție și pentru alte activități economice care nu sunt legate de extracția cărbunelui. Fondurile se gestionează în așa fel încât să nu existe posibilitatea transferării către alte unități de producție care nu fac parte din planul de închidere sau către alte activități economice ale aceleiași întreprinderi.Secțiunea IIIPROCEDURIArticolul 7Informații de furnizat de către statele membre1. Pe lângă dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE[8], ajutorul prevăzut de prezentul regulament face obiectul normelor speciale prevăzute la alineatele (2)-(6).2. Statele membre care intenționează să acorde ajutor pentru închidere, astfel cum se menționează la articolul 4, notifică planul de închidere pentru unitățile de producție vizate Comisiei. Planul cuprinde cel puțin următoarele informații:(a) identificarea unităților de producție;(b) costurile de producție reale sau estimate pentru fiecare unitate de producție, pe an carbonifer;(c) producția de cărbune estimată, pe an carbonifer, a unităților de producție care fac obiectul unui plan de închidere;(d) cuantumul estimat al ajutorului pentru închidere pe an carbonifer.3. Statele membre notifică Comisiei modificările la planul de închidere.4. Statele membre notifică toate ajutoarele pe care intenționează să le acorde industriei cărbunelui în temeiul prezentului regulament în cursul unui an carbonifer. Statele membre prezintă Comisiei toate informațiile referitoare la calculul costurilor de producție estimate și legătura între acestea și planurile de închidere notificate Comisiei în temeiul alineatului (2).5. Statele membre informează Comisia cu privire la cuantumul și calculul ajutorului plătit efectiv în cursul unui an carbonifer, după cel mult șase luni de la sfârșitul acelui an. În cazul în care se efectuează regularizări la cuantumurile plătite inițial într-un anumit an carbonifer, statele membre informează Comisia înainte de finele următorului an carbonifer.6. Atunci când notifică ajutorul, conform articolelor 4 și 5 și atunci când informează Comisia cu privire la ajutorul efectiv plătit, statele membre furnizează toate informațiile necesare astfel încât Comisia să poată verifica dacă s-au respectat dispozițiile prezentului regulament.Secțiunea IVDISPOZIțII FINALEArticolul 8Măsuri de punere în aplicareComisia adoptă toate măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentului regulament. Comisia poate institui un cadru comun pentru comunicarea informațiilor menționate la articolul 7.Articolul 9Intrare în vigoare1. Prezentul regulament intră în vigoare în a 20-a zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Se aplică de la 1 ianuarie 2011.2. Prezentul regulament expiră la 31 decembrie 2026.Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.Adoptat la Bruxelles, […]Pentru Consiliu,Președintele […]ANEXĂDefinirea costurilor prevăzute la articolul 41. Costuri suportate și provizioane de costuri înregistrate numai de către întreprinderile a căror unități de producție își închid activitateaExclusiv următoarele categorii de costuri și numai dacă rezultă din închiderea unităților producătoare de cărbune:(a) costul plăților cu asigurarea socială care rezultă ca urmare a pensionării muncitorilor înaintea de împlinirea vârstei legale de pensionare;(b) alte cheltuieli excepționale pentru muncitorii care își pierd locul de muncă;(c) plata pensiilor și a indemnizațiilor, în afara sistemului legal, pentru muncitorii care își pierd locul de muncă și pentru muncitorii îndreptățiți să beneficieze de aceste plăți înaintea închiderii;(d) costul suportat de întreprinderi pentru reconversia profesională a muncitorilor pentru a-i ajuta să găsească un nou loc de muncă în afara industriei cărbunelui, în special costuri de formare;(e) livrarea gratuită a unei cantități de cărbune muncitorilor care își pierd locul de muncă și muncitorilor care beneficiază de acest drept anterior închiderii, sau acordarea echivalentului în bani;(f) costuri reziduale rezultând din dispozițiile administrative, legale sau fiscale care sunt specifice industriei cărbunelui;(g) activități suplimentare pentru asigurarea securității în subteran, în urma închiderii unităților de producție;(h) pagube cauzate de activitatea minieră, cu condiția ca acestea să fi fost provocate de unitățile de producție supuse închiderii;(i) costuri legate de reabilitarea fostelor exploatări miniere, în special:- costuri reziduale rezultând din contribuții către organismele responsabile de aprovizionarea cu apă și evacuarea apelor uzate;- alte costuri reziduale ce decurg din aprovizionarea cu apă și din evacuarea apelor uzate;(j) costuri reziduale pentru acoperirea asigurărilor de sănătate ale foștilor mineri;(k) costuri legate de anularea sau modificarea contractelor în derulare (pentru o valoare maximă de 6 luni de producție);(l) amortizarea intrinsecă excepțională, cu condiția ca aceasta să rezulte din închiderea unităților de producție.Majorarea valorii terenului se deduce din costurile eligibile pentru categoriile (g), (h) și (i).2. Costuri suportate și provizioane de costuri înregistrate de mai multe întreprinderi(a) creșterea contribuțiilor, în afara sistemului legal, pentru acoperirea costurilor cu asigurările sociale rezultate din diminuarea numărului de cotizanți, ca urmare a închiderii unităților de producție;(b) cheltuieli ce rezultă din închiderea unităților de producție pentru aprovizionarea cu apă și evacuarea apelor uzate;(c) creșteri ale contribuțiilor către organismele responsabile de aprovizionarea cu apă și evacuarea apelor uzate, cu condiția ca această creștere să fie rezultatul diminuării producției de cărbune supuse cotizării, în urma închiderii unităților de producție.[1] JO L205, 2.8.2002, p. 1.[2] JO C […], […], p. […].[3] JO C […], […], p. […].[4] JO C […], […], p. […].[5] JO L 205, 2.8.2002, p. 1.[6] JO L83, 27.3.1999, p.1.[7] Sistem internațional pentru codificare a cărbunilor de calitate medie și superioară (1998). Clasificare internațională a cărbunilor în filon (1998) și Sistem internațional de codificare pentru utilizarea cărbunilor de calitate inferioară (1999).[8] JO L 83, 27.3.1999, p. 1.