               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 29.5.2018
            COM(2018) 351 final
            2018/0182(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie luată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului director regional înființat prin Tratatul de instituire a Comunității transporturilor

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.OBIECTUL PROPUNERII

               Prezenta propunere se referă la decizia de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Comitetului director regional înființat prin Tratatul de instituire a Comunității transporturilor (denumit în continuare „TCT”) în legătură cu decizia avută în vedere privind adoptarea de către Comitetul director regional a Regulamentului său de procedură.

               2.CONTEXTUL PROPUNERII

               2.1Tratatul de instituire a Comunității transporturilor

               După semnare, TCT se aplică cu titlu provizoriu în conformitate cu articolul 41 alineatul (3). În cazul Uniunii, aplicarea cu titlu provizoriu este prevăzută în Decizia Consiliului privind semnarea, în numele Uniunii Europene, și aplicarea cu titlu provizoriu a Tratatului de instituire a Comunității transporturilor
                  1
               .

               Uniunea Europeană este parte la TCT.

               2.2Comitetul director regional

                  Comitetul director regional este înființat prin articolul 24 din TCT, este responsabil cu gestionarea TCT și se asigură de buna sa implementare. În acest scop, Comitetul formulează recomandări și ia decizii în cazurile prevăzute de TCT. În special, Comitetul director regional:

               (a)pregătește lucrările Consiliului ministerial,

               (b)hotărăște înființarea de comisii tehnice,

               (c)formulează recomandări și ia decizii în conformitate cu TCT,

               (d)în ceea ce privește actele legislative ale UE adoptate recent, ia măsurile corespunzătoare, în special prin revizuirea anexei I la TCT,

               (e)numește directorul Secretariatului permanent după consultarea Consiliului ministerial,

               (f)poate numi unul sau mai mulți directori adjuncți ai Secretariatului permanent,

               (g)stabilește normele Secretariatului permanent,

               (h)poate revizui, printr-o decizie, nivelul contribuțiilor la buget,

               (i)adoptă bugetul anual al TCT,

               (j)adoptă o decizie precizând procedura de execuție a bugetului, prezentarea și auditarea conturilor, precum și pentru inspectare,

               (k)ia decizii cu privire la litigiile inițiate de către părțile contractante,

               (l)adoptă principiile generale în domeniul accesului la documente, în ceea ce privește documentele deținute de organele instituite prin, sau în temeiul TCT,

               (m)adoptă rapoarte anuale în atenția Consiliului ministerial privind implementarea rețelei globale;

               (n)în ceea ce privește anumite acte ale Uniunii, stabilește termene și modalități de transpunere de către părțile din Europa de Sud-Est.

                  Comitetul director regional este format dintr-un reprezentant și un reprezentant supleant al fiecărei părți contractante. Toate statele membre ale UE pot să participe în calitate de observator. Comitetul director regional hotărăște în unanimitate.

               2.3Actul preconizat de Comitetul director regional

                  Proiectul de decizie privește adoptarea Regulamentului de procedură al Comitetului director regional în conformitate cu articolul 24 alineatul (5) din TCT. Proiectul de Regulament de procedură cuprinde subiecte cum ar fi participarea la reuniunile Comitetului director regional, Președinția Comitetului director regional, pregătirea reuniunilor Comitetului director regional și normele procedurale aplicabile acestor reuniuni, procedurile aferente acțiunilor care pot fi întreprinse de Comitetul director regional, publicarea de informații, precum și o serie de dispoziții finale. În funcție de condițiile propuse, Regulamentul de procedură intră în vigoare la data adoptării sale. Decizia privind adoptarea Regulamentului de procedură al Comitetului director regional va fi esențială pentru implementarea la timp a TCT.

                  Decizia avută în vedere va deveni obligatorie din punct de vedere juridic pentru părți în temeiul articolului 24 alineatul (5) din TCT.

               3.POZIȚIA CARE URMEAZĂ SĂ FIE LUATĂ ÎN NUMELE UNIUNII

               Este esențial pentru Comitetul director regional să adopte Regulamentul său de procedură în conformitate cu articolul 24 alineatul (5) din TCT, pentru a asigura executarea corespunzătoare și punerea în aplicare a sarcinilor sale în temeiul TCT. Întrucât Uniunea este parte la TCT, este necesar să se stabilească o poziție a Uniunii.

               În acest sens, trebuie reamintit faptul că TCT este un element care are capacitatea de a consolida cooperarea regională în Balcanii de Vest, după cum se explică în detaliu în propunerea Comisiei de decizie a Consiliului privind semnarea TCT [COM(2017)324 final, la „Contextul general”].

               4.TEMEIUL JURIDIC

               4.1Temeiul juridic procedural

               4.1.1 Principii

                  Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii ale Consiliului de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului”.

                  Conceptul de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. De asemenea, sunt incluse instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                     2
                  .

               4.1.2 Aplicarea la cazul în speță

               Comitetul director regional este un organism înființat printr-un acord, și anume TCT.

               Actul pe care Comitetul director regional este invitat să îl adopte este un act cu efecte juridice. Comitetul director regional este împuternicit să adopte propriul regulament de procedură în conformitate cu articolul 24 alineatul (5) din TCT. Date fiind natura sa și faptul că reprezintă o chestiune de drept internațional care reglementează activitatea Comitetului director regional, regulamentul de procedură cuprinde elemente care sunt obligatorii din punct de vedere juridic pentru membrii Comitetului director regional și, prin urmare, și pentru reprezentantul Uniunii. În consecință, respectivul regulament de procedură trebuie considerat ca având efecte juridice.

               Actul avut în vedere nu completează și nu modifică cadrul instituțional al TCT.

               Prin urmare, temeiul juridic procedural al propunerii de decizie este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2Temeiul juridic material

               4.2.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               În ceea ce privește un act avut în vedere care urmărește simultan mai multe obiective sau care include mai multe elemente care sunt legate între ele în mod inextricabil, fără ca vreunul să fie accesoriu în raport cu un altul, temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE va trebui să includă, în mod excepțional, diferitele temeiuri juridice relevante.

               4.2.2.Aplicarea la cazul în speță

               Actul avut în vedere este necesar pentru buna funcționare a TCT. La rândul său, TCT urmărește obiective și include elemente din domeniul transportului rutier, feroviar și pe căi navigabile interioare, moduri de transport care intră sub incidența articolului 91 din TFUE, precum și din domeniul transportului maritim, mod de transport care face obiectul articolului 100 alineatul (2) din TFUE. Datorită caracterului său orizontal, actul avut în vedere se referă la toate aceste elemente, care sunt legate în mod inextricabil între ele, fără ca vreunul să fie accesoriu în raport cu un altul.

                  Prin urmare, temeiul juridic material al propunerii de decizie cuprinde următoarele dispoziții: articolul 91 și articolul 100 alineatul (2) din TFUE.

                  4.3
                        Concluzie

                  Temeiul juridic al deciziei propuse ar trebui să fie articolul 91 și articolul 100 alineatul (2) din TFUE, coroborate cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               2018/0182 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie luată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului director regional înființat prin Tratatul de instituire a Comunității transporturilor

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 91 și articolul 100 alineatul (2), coroborate cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Tratatul de instituire Comunității transporturilor (denumit în continuare „TCT”) a fost semnat de Uniune în conformitate cu Decizia (UE) 2017/1937 a Consiliului
                  3
               .

               (2)În conformitate cu articolul 41 alineatul (3) din TCT, TCT se aplică cu titlu provizoriu între Uniunea Europeană, Albania, Bosnia și Herțegovina și Kosovo
                  4
               * din 9 octombrie 2017, precum și între aceste părți și Serbia începând cu 29 noiembrie 2017.

               (3)În temeiul articolului 24 alineatul (5) din TCT, Comitetul director regional își adoptă propriul regulament de procedură.

               (4)Este necesar să se stabilească poziția care urmează să fie luată, în numele Uniunii, în cadrul Comitetului director regional, dat fiind că decizia privind regulamentul de procedură al Comitetului director regional va fi obligatorie pentru Uniune,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie luată, în numele Uniunii, în cadrul Comitetului director regional se bazează pe proiectul de decizie a Comitetului director regional, atașat la prezenta decizie.

               Modificările minore aduse proiectului de decizie pot fi convenite de reprezentanții Uniunii în cadrul Comitetului director regional fără a fi necesară o altă decizie a Consiliului.

               Articolul 2

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 278, 27.10.2017, p. 1.

                     (2)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, Germania/Consiliul, Cauza C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64.

                     (3)

                        Decizia (UE) 2017/1937 a Consiliului din 11 iulie 2017 privind semnarea, în numele Uniunii Europene, și aplicarea cu titlu provizoriu a Tratatului de instituire a Comunității transporturilor (JO L 278, 27.10.2017, p. 1).

                     (4)
                  *
                        Această denumire nu aduce atingere pozițiilor privind statutul și este conformă cu RCSONU 1244/1999, precum și cu Avizul CIJ privind Declarația de independență a Kosovo.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles,29.5.2018
            COM(2018) 351 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea de Decizie a Consiliului
            privind poziția care urmează să fie luată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului director regional înființat prin Tratatul de instituire a Comunității transporturilor

               [Prezentul document este anexat la Decizia Consiliului]
                  DECIZIA Nr. 2018/1 A COMITETULUI DIRECTOR REGIONAL AL COMUNITĂȚII TRANSPORTURILOR,

               D/2018/1/SC-TC din … 2018: Regulamentul de procedură al Comitetului director regional

               COMITETUL DIRECTOR REGIONAL AL COMUNITĂȚII TRANSPORTURILOR,

               având în vedere Tratatul de instituire a Comunității transporturilor, în special articolul 24 alineatul (5),

               DECIDE:

               Articol unic

               Se adoptă regulamentul de procedură al Comitetului director regional, atașat la prezenta decizie.

               Adoptat la ..., la ... 2018.

               Pentru Comitetul director regional

               ……………………………

               REGULAMENT DE PROCEDURĂ AL COMITETULUI DIRECTOR REGIONAL AL COMUNITĂȚII TRANSPORTURILOR

               I. CONSIDERAȚII GENERALE

               1.
                     Regulamentul de procedură stabilește procedurile interne pentru funcționarea Comitetului director regional în calitate de instituție în temeiul Tratatului de instituire a Comunității Transporturilor (denumit în continuare „tratatul”) între Uniunea Europeană și părțile din Europa de Sud-Est (Republica Albania, Bosnia și Herțegovina, fosta Republică iugoslavă a Macedoniei, Kosovo
                  1
               , Muntenegru și Republica Serbia).

               2.
                     În cazul oricărei contradicții între prezentul regulament de procedură și tratat, se aplică dispozițiile tratatului.

               II.
                     MEMBRI, OBSERVATORI ȘI ALȚI PARTICIPANȚI

               1.
                     Membrii Comitetului director ar trebui, în principiu, să fie înalți funcționari din ministerele responsabile de transport.

               2.
                     Actul de numire a unui membru furnizează dovezi că membrul este mandatat să exprime poziția părții contractante respective într-un mod obligatoriu pentru partea respectivă.

               3.
                     Fără a aduce atingere poziției observatorilor în conformitate cu articolul 24 alineatul (2) a doua teză din tratat, Președinția și Vicepreședinția, astfel cum se menționează la secțiunea III punctul 2, pot conveni, după caz, să invite reprezentanți ai altor state, ai organizaților internaționale sau ai altor organisme, inclusiv reprezentanți ai societății civile, să participe ad-hoc la anumite reuniuni ale Comitetului director sau la o parte ori mai multe părți ale acestora.

               4.
                     În cazul în care Președinția și Vicepreședinția convin să invite reprezentanți ai altor state, ai organizațiilor internaționale sau ai altor organisme, Președinția informează părțile contractante și Secretariatul permanent al Comunității transporturilor (denumit în continuare „secretariatul”) cu cel puțin trei săptămâni înainte de reuniunea în cauză. Părțile contractante și Secretariatul pot să își prezinte opiniile Președinției în termen de cinci zile lucrătoare de la primirea acestei informații.

               III.
                     PREȘEDINȚIA

               1.
                     Fiecare parte din Europa de Sud-Est deține președinția Comitetului director pentru un an calendaristic, iar succesiunea este în ordine alfabetică, astfel cum este prevăzut la articolul 2 alineatul (1) litera (b) din tratat. Prima parte din Europa de Sud-Est care a deținut președinția este Republica Albania.

               2.
                     Președinția prezidează reuniunile Comitetului director. Ea este asistată de un reprezentant al Uniunii Europene care deține vicepreședinția.

               3.
                     Dacă Președinția nu își poate îndeplini sarcinile în cadrul unei anumite reuniuni, respectiva reuniune este prezidată de reprezentantul Uniunii Europene, în calitate de Vicepreședinte.

               IV.
                     PREGĂTIREA REUNIUNILOR

               1.
                     Reuniunile Comitetului director au loc la sediul Secretariatului. Cu toate acestea, Președinția poate decide cu privire la un alt loc pentru o reuniune a Comitetului director, după consultarea Vicepreședinților și a Secretariatului și luând în considerare aspectele financiare, administrative și organizaționale. Cu excepția cazurilor justificate în mod corespunzător, decizia respectivă se ia cu cel puțin două luni înainte de reuniunea în cauză.

               2.
                     Contribuția Secretariatului la costurile de organizare a reuniunilor în afara sediului Secretariatului face obiectul normelor bugetare interne ale acestuia.

               3.
                     Datele reuniunilor se stabilesc de comun acord de către Președinție, Vicepreședinție și Secretariat. În principiu, datele se stabilesc de comun acord cu cel puțin două luni înainte de reuniunea în cauză.

               4.
                     Proiectul de ordine de zi se stabilește de comun acord între Președinție și Vicepreședinție. Proiectul de ordine de zi și orice alte documente legate de acesta se transmit membrilor și observatorilor cu cel puțin șase săptămâni înainte de reuniunea în cauză. Membrii pot formula observații și pot propune noi elemente care să fie adăugate pe ordinea de zi. Materiale de interes pentru alte state, organizații internaționale sau alte organisme invitate în conformitate cu secțiunea II punctul 3 sunt, de asemenea, distribuite acestora.

               5.
                     Secretariatul este responsabil cu pregătirea reuniunilor. El informează Președinția și Vicepreședinția periodic și la cerere cu privire la procesul de pregătire a reuniunilor și dă curs solicitărilor și îndrumărilor lor în acest sens.

               V.
                     REUNIUNILE COMITETULUI DIRECTOR - NORME PROCEDURALE

               1.
                     Reuniunile Comitetului director nu sunt publice, cu excepția cazului în care Comitetul director decide altfel.

               2.
                     Orice membru al Comitetului director, observator sau orice alt participant la reuniune poate fi însoțit de funcționarii care îi asistă. Numele și funcțiile respectivilor funcționari trebuie notificate în prealabil Secretariatului. În principiu, numărul funcționarilor respectivi nu trebuie să depășească trei în cazul oricăruia dintre membri și doi în cazul oricărui observator la reuniune. Cu toate acestea, Președinția poate da indicații suplimentare referitoare la numărul maxim de reprezentanți pentru fiecare delegație.

               3.
                     Comitetul director este considerat ca întrunind cvorumul necesar numai dacă sunt reprezentate patru părți din Europa de Sud-Est și Uniunea Europeană.

               4.
                     Abținerea unui membru nu trebuie să împiedice Comitetul director să acționeze dacă se întrunește cvorumul necesar prevăzut la punctul 3 din prezenta secțiune.

               5.
                     Ordinea de zi a reuniunii se aprobă la începutul acesteia. În cazuri urgente, se pot include noi elemente în cursul reuniunii, cu condiția obținerii acordului Președinției și al Vicepreședinției.

               6.
                     Observatorii pot participa la discuții și pot face declarații dacă li se permite sau atunci când sunt invitați de către Președinție. 7.
                     Reprezentanții altor state, ai organizațiilor internaționale sau ai altor organisme invitate în conformitate cu punctul 3 din secțiunea II pot participa la discuții dacă li se permite sau atunci când au fost invitați de Președinție, însă nu participă la niciun fel de acțiune întreprinsă de Comitetul director.

               8.
                     Concluziile fiecărei reuniuni se redactează cu sprijinul Secretariatului.

               9.
                     Concluziile țin evidența tuturor măsurilor adoptate în cadrul reuniunii, precum și a pozițiilor exprimate de membri și a oricăror declarații ale observatorilor în ceea ce privește acțiunile propuse spre a fi întreprinse de către Comitetul director.

               10.
                     Concluziile sunt semnate de către Președinție și sunt distribuite membrilor și observatorilor. În cazul în care nu este posibil să se pregătească proiectul de concluzii până la finele reuniunii în cauză, Președinția se asigură că acesta este pregătit și distribuit în termen de șapte zile calendaristice de la reuniune. Oricare dintre membri poate solicita efectuarea unor corecturi în termen de șapte zile calendaristice de la primirea proiectului de concluzii. Președinția se asigură că versiunea finală a acestora este distribuită în termen de șapte zile de la expirarea termenului-limită pentru observații.

               11.
                     Concluziile reuniunilor nu pot limita în niciun fel domeniul de aplicare sau efectele actelor juridice sau ale tratatului. Nu se pot redacta declarații și nici concluzii care să contrazică dispozițiile juridice obligatorii. Concluziile reuniunilor nu fac parte din acte legislative și nici nu au efect normativ.

               VI.
                     FORME DE ACȚIUNE ALE COMITETULUI DIRECTOR ȘI PROCEDURA CARE TREBUIE URMATĂ DE ACESTA

               Considerații generale

               1.
                     Comitetul director acționează prin adoptarea, după caz, de recomandări și decizii (denumite în continuare „măsuri”).

               Adoptarea de norme menite să asigure funcționarea Comitetului director este considerată drept adoptare a unor decizii.

               2.
                     Odată adoptată sau modificată, o măsură este semnată prompt de Președinție și apoi distribuită de către Secretariat tuturor părților contractante.

               3.
                     Măsurile intră în vigoare în ziua adoptării lor, cu excepția cazului în care se prevede altfel.

               4.
                     Cu excepția cazului în care se prevede altfel în prezentul regulament de procedură, adoptarea sau modificarea de măsuri urmează aceeași procedură.

               5.
                     Orice cerere de adoptare sau de modificare a unei măsuri prezentată de un membru sau de Secretariat trebuie formulată în scris, cu cel puțin 30 de zile calendaristice înainte de data reuniunii Comitetului director în cadrul căreia urmează să fie dezbătută.

               6.
                     Cererea se trimite Președinției, cu toți membrii și Secretariatul în copie. Ea trebuie să fie însoțită de notele explicative relevante.

               7.
                     În cazuri întemeiate, măsurile pot fi adoptate sau modificate fără respectarea formelor de acțiune și a procedurilor prevăzute la punctele 4 - 6 din prezenta secțiune.

               Adoptarea de măsuri prin corespondență

               8.
                     În intervalele dintre reuniunile sale, Comitetul director poate adopta sau modifica prin corespondență măsurile. La cererea de adoptare prin corespondență a unor orientări politice generale sau a unor măsuri formulată de un membru, de Secretariat sau din inițiativă proprie, Președinția decide, cu consultarea și acordul Vicepreședinției, dacă pentru chestiunea în cauză se poate urma o procedură prin corespondență.

               9.
                     În cazul în care a decis că se va urma o procedură prin corespondență, Președinția însărcinează Secretariatul să trimită cererea respectivă membrilor, împreună cu informațiile pe care Președinția, cu consultarea și acordul Vicepreședinției, le consideră necesare. Cu consultarea și acordul Vicepreședinției, Președinția specifică de asemenea dacă și în ce condiții se pot aduce modificări cererii de către membri.

               10.
                     Cu consultarea și acordul Vicepreședinției, Președinția stabilește data și ora până la care trebuie să fie primite răspunsurile, oferind un termen minim obligatoriu de 10 zile calendaristice de la data transmiterii informațiilor menționate la punctul 9 din prezenta secțiune. În situații excepționale, la cerere sau la libera sa apreciere, Președinția poate să prelungească termenul de primire a răspunsurilor cu consultarea și acordul Vicepreședinției. Dacă un membru nu a răspuns în scris (inclusiv prin e-mail) în termenul prevăzut, se consideră că membrul respectiv se abține de la vot.

               11.
                     Comitetul director hotărăște în unanimitate. Unanimitatea este considerată atinsă atunci când cel puțin patru părți din Europa de Sud-Est și Uniunea Europeană s-au manifestat în favoarea măsurii în cauză și niciuna dintre părți nu s-a opus acesteia.

               VII.
                     PUBLICAREA INFORMAȚIILOR

               1.
                     Cu excepția cazului în care se decide altfel, documentele finalizate ale reuniunilor (ordinea de zi, concluziile etc.) se publică pe site-ul internet al Secretariatului.

               2.
                     Dreptul de acces la documente deținut de Comitetul director este prevăzut în conformitate cu articolul 38 alineatele (2) și (3) din tratat.

               VIII.
                     DISPOZIȚII FINALE

               1.
                     Observatorii și reprezentanții altor state, ai organizațiilor internaționale sau ai altor organisme invitați în conformitate cu secțiunea II punctul 3 respectă cerințele de confidențialitate care se aplică membrilor Comitetului director. Aceste cerințe sunt cuprinse în concluziile reuniunii relevante.

               2.
                     Înainte de a participa la dezbaterile relevante, reprezentanții altor state, ai organizațiilor internaționale sau ai altor organisme invitați în conformitate cu secțiunea II punctul 3 trebuie să semneze o declarație de confidențialitate. Declarația de confidențialitate conține un angajament de respectare a normelor de confidențialitate menționate la primul paragraf din prezenta secțiune. În cazul în care refuză să semneze o astfel de declarație, persoanele respective nu au dreptul de a participa la dezbaterile în cauză.

               3.
                     Toate actele Comitetului director se semnează de către Președinție.

               4.
                     Orice modificare a prezentului regulament de procedură se adoptă printr-o decizie a Comitetului director.

               5.
                     Dacă aplicarea prezentului regulament de procedură unei anumite situații dă naștere unei dificultăți de interpretare, Președinția, cu consultarea și acordul Vicepreședinției, oferă consiliere pentru rezolvarea situației.

               6.
                     După un an de la intrarea în vigoare a prezentului regulament de procedură, pe baza experienței practice dobândite în urma aplicării lui, Secretariatul poate propune modificări ale prezentului regulament de procedură după cum consideră că este util sau necesar. În cazul în care un membru al Comitetului director dorește să propună o astfel de modificare, el se consultă mai întâi cu Secretariatul.

               Prezentul regulament de procedură intră în vigoare la data adoptării sale de către Comitetul director.

                     (1)

                        Această denumire nu aduce atingere pozițiilor privind statutul și este conformă cu RCSONU 1244/1999, precum și cu Avizul CIJ privind Declarația de independență a Kosovo.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 6.7.2018
            COM(2018) 528 final
            2018/0278(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a Austriei și a României să accepte, în interesul Uniunii Europene, aderarea Hondurasului la Convenția de la Haga din 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               •Motivele și obiectivele propunerii

                  Obiectivul Convenției de la Haga din 25 octombrie 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii (denumită în continuare „Convenția din 1980”), ratificată până în prezent de 98 de țări, inclusiv de toate statele membre ale UE, este de a restabili statu-quo-ul prin înapoierea imediată a copiilor deplasați sau reținuți ilicit, prin intermediul unui sistem de cooperare între autoritățile centrale desemnate de părțile contractante.

                  Întrucât prevenirea răpirii copiilor este o parte esențială a politicii UE de promovare a drepturilor copilului, Uniunea Europeană întreprinde acțiuni la nivel internațional în vederea îmbunătățirii aplicării Convenției din 1980 și încurajează țările terțe să adere la convenție.

                  La 20 decembrie 1993, Hondurasul și-a depus instrumentul de aderare la Convenția din 1980. Convenția a intrat în vigoare în Honduras la 1 martie 1994.

                  Convenția din 1980 este deja în vigoare între Honduras și 25 de state membre ale UE. Numai Austria, Danemarca și România nu au acceptat încă aderarea Hondurasului la convenție.

                  Conform articolului 38 alineatul (4) din Convenția din 1980, aceasta se aplică între statul care aderă și statele contractante care vor fi declarat că acceptă această aderare.

                  Existența competenței exclusive a UE în ceea ce privește acceptarea aderării unui stat terț la Convenția din 1980 a fost confirmată de Curtea de Justiție a Uniunii Europene, care a fost consultată la inițiativa Comisiei.

                  La 14 octombrie 2014, Curtea de Justiție a Uniunii Europene a emis Avizul 1/13 care a statuat că acceptarea aderării unui stat terț la Convenția de la Haga din 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii ține de competența exclusivă a Uniunii Europene.

                  Curtea a insistat asupra nevoii de uniformitate la nivelul UE în acest domeniu, în vederea evitării unei geometrii variabile între statele membre.

                  Întrucât problema răpirii internaționale de copii intră în sfera competenței externe exclusive a Uniunii Europene, decizia privind acceptarea aderării Hondurasului trebuie luată la nivelul UE printr-o decizie a Consiliului. Prin urmare, Austria și România ar trebui să depună declarația de acceptare a aderării Hondurasului în interesul Uniunii Europene.

                  Prin acceptarea de către Austria și România a aderării Hondurasului, Convenția din 1980 ar deveni aplicabilă între Honduras și toate statele membre ale UE, cu excepția Danemarcei.

               •Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică vizat

                  În ceea ce privește răpirea copiilor de către unul dintre părinți, Convenția de la Haga din 1980 este contrapartea internațională a Regulamentului nr. 2201/2003 al Consiliului (cunoscut sub denumirea de „Regulamentul Bruxelles IIa”), care reprezintă piatra de temelie a cooperării judiciare în cadrul UE în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești.

                  Unul dintre obiectivele principale ale regulamentului este acela de a descuraja răpirile de copii între statele membre prin stabilirea de proceduri menite să asigure înapoierea imediată a copilului în statul membru în care acesta își are reședința obișnuită. În acest scop, Regulamentul Bruxelles IIa include, la articolul 11, procedura prevăzută în Convenția de la Haga din 1980 și o completează prin clarificarea unor aspecte ale acesteia, în special ascultarea copilului, perioada de timp necesară pentru a pronunța o hotărâre după depunerea unei cereri de înapoiere și motivele de refuz al înapoierii copilului. Regulamentul introduce, de asemenea, dispoziții care reglementează situațiile în care în state membre diferite se pronunță hotărâri contradictorii, de înapoiere și de refuz al înapoierii.

                  La nivel internațional, Uniunea Europeană sprijină aderarea statelor terțe la Convenția din 1980 pentru ca statele sale membre să se bazeze pe un cadru juridic comun atunci când tratează cazurile de răpiri internaționale de copii.

                  S-au adoptat deja, între iunie 2015 și decembrie 2017, 14 decizii ale Consiliului de acceptare a aderării la Convenția de la Haga din 1980 privind răpirea internațională de copii a 20 de țări terțe (Maroc, Singapore, Federația Rusă, Albania, Andorra, Seychelles, Armenia, Republica Coreea, Kazahstan, Peru, Georgia, Africa de Sud, Chile, Islanda, Bahamas, Panama, Uruguay, Columbia, El Salvador și San Marino)
                     1
                  .

               •Coerența cu alte politici ale Uniunii

                  Prezenta propunere este legată în mod evident de obiectivul general consacrat la articolul 3 din Tratatul privind Uniunea Europeană de a proteja drepturile copilului. Sistemul prevăzut de Convenția de la Haga din 1980 vizează protejarea copilului de efectele dăunătoare ale unei răpiri parentale și asigurarea faptului că respectivul copil poate menține contactul cu ambii părinți, de exemplu prin garantarea exercitării efective a drepturilor de vizitare.

                  Trebuie menționată și legătura cu promovarea utilizării medierii în soluționarea litigiilor familiale transfrontaliere. Directiva privind anumite aspecte ale medierii în materie civilă și comercială
                     2
                   se aplică și dreptului familiei în spațiul judiciar european comun. Convenția de la Haga din 1980 încurajează, de asemenea, soluționarea pe cale amiabilă a litigiilor familiale. Unul dintre ghidurile de bune practici elaborate în temeiul Convenției de la Haga din 1980, care este publicat de Conferința de la Haga de Drept Internațional Privat, este consacrat utilizării medierii pentru soluționarea litigiilor familiale internaționale legate de copii care intră în domeniul de aplicare al convenției. La inițiativa Comisiei Europene, acest ghid a fost tradus în toate limbile UE, în afara englezei și a francezei, precum și în arabă, pentru a sprijini dialogul cu statele care nu au ratificat încă această convenție și pentru a contribui la găsirea, împreună cu țările care nu au ratificat convenția
                     3
                  , a unor modalități concrete de soluționare a problemelor legate de răpirea internațională de copii.

               2.TEMEIUL JURIDIC, SUBSIDIARITATEA ȘI PROPORȚIONALITATEA

               •Temeiul juridic

                  Dat fiind că decizia se referă la un acord internațional, temeiul juridic aplicabil este articolul 218 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, coroborat cu articolul 81 alineatul (3). Consiliul hotărăște în unanimitate, după consultarea Parlamentului European.

                  Regatului Unit și Irlandei le revin obligații în temeiul Regulamentului (CE) nr. 2201/2003 și, în consecință, acestea participă la adoptarea și la aplicarea prezentei decizii.

                  În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.

               •Proporționalitatea

                  Prezenta propunere este elaborată după modelul deciziilor Consiliului adoptate deja pe aceeași temă și nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivului de a întreprinde acțiuni coerente la nivelul UE în ceea ce privește răpirea internațională de copii, prin asigurarea faptului că Austria și România acceptă aderarea Hondurasului la Convenția de la Haga din 1980 într-un anumit interval de timp.

               3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

               •Consultările cu părțile interesate

                  Fiind consultate de către Comisie cu privire la disponibilitatea lor de a accepta aderarea Hondurasului la Convenția din 1980, Austria și România au dat un răspuns pozitiv.

                  Din discuțiile purtate în cadrul reuniunii experților din 18 aprilie 2018 reiese că, în această etapă, nu există obiecții din partea statelor membre cu privire la acceptarea de către Austria și România a aderării Hondurasului la Convenția din 1980.

               •Obținerea și utilizarea cunoștințelor de specialitate

                  Având în vedere faptul că această convenție este deja în vigoare între Honduras și 25 de state membre, opinia Comisiei și a experților din statele membre este că, în astfel de cazuri, nu este necesară o evaluare specifică a situației din țara terță în cauză.

               •Evaluarea impactului

                  Pentru cele 14 decizii ale Consiliului, adoptate deja între 2015 și 2017, privind acceptarea aderării mai multor state terțe la Convenția de la Haga din 1980 nu s-a efectuat nicio evaluare a impactului, având în vedere natura acestui act legislativ. În orice caz, s-a considerat că nu este necesară o evaluare specifică a situației din Honduras, dat fiind faptul că respectiva convenție este deja în vigoare cu 25 de state membre ale UE și că Austria și România și-au exprimat disponibilitatea de a accepta Hondurasul.

               4.IMPLICAȚIILE BUGETARE

                  Decizia propusă nu are implicații bugetare.

               5.ALTE ELEMENTE

               •Planurile de punere în aplicare și măsurile de monitorizare, evaluare și raportare

                  Având în vedere faptul că propunerea se referă numai la autorizarea Austriei și a României de a accepta aderarea Hondurasului la Convenția din 1980, monitorizarea punerii în aplicare a acesteia este limitată la respectarea de către Austria și România a textului declarației, precum și a termenului pentru depunerea declarației și pentru notificarea Comisiei cu privire la depunere, astfel cum sunt stabilite în decizia Consiliului.

               2018/0278 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de autorizare a Austriei și a României să accepte, în interesul Uniunii Europene, aderarea Hondurasului la Convenția de la Haga din 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 81 alineatul (3), coroborat cu articolul 218 alineatul (6) litera (b),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               având în vedere avizul Parlamentului European
                  4
               ,

               întrucât:

               (1)Printre obiectivele pe care și le-a stabilit Uniunea Europeană se numără promovarea protecției drepturilor copilului, după cum se afirmă la articolul 3 din Tratatul privind Uniunea Europeană. Măsurile de protecție a copiilor împotriva deplasării sau a reținerii ilicite reprezintă o parte esențială a acestei politici.

               (2)Consiliul a adoptat Regulamentul (CE) nr. 2201/2003
                  5
                (denumit în continuare „Regulamentul Bruxelles IIa”), care urmărește protejarea copiilor împotriva efectelor dăunătoare ale unei deplasări sau rețineri ilicite și stabilirea de proceduri menite să asigure înapoierea imediată a copiilor în statul în care își au reședința obișnuită, precum și să garanteze protecția drepturilor de vizitare și a drepturilor privind încredințarea.

               (3)Regulamentul Bruxelles IIa completează și consolidează Convenția de la Haga din 25 octombrie 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii (denumită în continuare „Convenția de la Haga din 1980”), care stabilește, la nivel internațional, un sistem de obligații și de cooperare între statele contractante și între autoritățile centrale și urmărește să asigure înapoierea imediată a copiilor deplasați sau reținuți ilicit.

               (4)Toate statele membre ale Uniunii sunt parte la Convenția de la Haga din 1980.

               (5)Uniunea încurajează statele terțe să adere la Convenția de la Haga din 1980 și sprijină punerea în aplicare corectă a Convenției de la Haga din 1980, prin participarea alături de statele membre, printre altele, la comisiile speciale organizate periodic de Conferința de la Haga de Drept Internațional Privat.

               (6)Un cadru juridic comun aplicabil între statele membre ale Uniunii și statele terțe ar putea fi cea mai bună soluție pentru cazurile delicate de răpire internațională de copii.

               (7)Convenția de la Haga din 1980 prevede că aceasta se aplică în raporturile dintre statul aderent și statele contractante care vor fi declarat că acceptă aderarea.

               (8)Convenția de la Haga din 1980 nu permite organizațiilor de integrare economică regională, precum Uniunea, să devină parte la aceasta. Prin urmare, Uniunea nu poate să adere la convenția respectivă și nici să depună o declarație de acceptare a unui stat aderent.

               (9)În temeiul Avizului 1/13 al Curții de Justiție a Uniunii Europene, declarațiile de acceptare făcute în conformitate cu Convenția de la Haga din 1980 țin de competența externă exclusivă a Uniunii.

               (10)La 20 decembrie 1993, Hondurasul și-a depus instrumentul de aderare la Convenția din 1980. Convenția a intrat în vigoare în cazul Hondurasului la 1 martie 1994.

               (11)Toate statele membre vizate, cu excepția Austriei, a Danemarcei și a României, au acceptat deja aderarea Hondurasului la Convenția de la Haga din 1980. Hondurasul a acceptat aderarea Bulgariei, a Ciprului, a Estoniei, a Letoniei, a Lituaniei, a Maltei și a Sloveniei la Convenția de la Haga din 1980. O evaluare a situației din Honduras a condus la concluzia că Austria și România sunt în măsură să accepte, în interesul Uniunii, aderarea Hondurasului în conformitate cu dispozițiile Convenției de la Haga din 1980.

               (12)Prin urmare, Austria și România ar trebui autorizate să își depună declarațiile de acceptare a aderării Hondurasului la Convenția de la Haga din 1980, în interesul Uniunii, în conformitate cu dispozițiile prezentei decizii. Celelalte state membre ale Uniunii care au acceptat deja aderarea Hondurasului la Convenția de la Haga din 1980 nu ar trebui să depună noi declarații de acceptare, deoarece declarațiile existente rămân valabile în temeiul dreptului internațional public.

               (13)Regatului Unit și Irlandei le revin obligații în temeiul Regulamentului Bruxelles IIa și participă, prin urmare, la adoptarea și la aplicarea prezentei decizii.

               (14)În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               1.
                     Austria și România sunt autorizate, prin prezenta decizie, să accepte aderarea Hondurasului la Convenția de la Haga din 25 octombrie 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii (denumită în continuare „Convenția de la Haga din 1980”), în interesul Uniunii.

               2.
                     Austria și România depun cel târziu până la … [douăsprezece luni de la data adoptării prezentei decizii] o declarație de acceptare a aderării Hondurasului la Convenția de la Haga din 1980, în interesul Uniunii, formulată după cum urmează:

               „[Denumirea completă a STATULUI MEMBRU] declară că acceptă aderarea Hondurasului la Convenția de la Haga din 25 octombrie 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii, în conformitate cu Decizia (UE) 2018/… a Consiliului.”

               3.
                     Austria și România informează Consiliul și Comisia cu privire la depunerea declarațiilor lor de acceptare a aderării Hondurasului la Convenția de la Haga din 1980 și transmit Comisiei textul respectivelor declarații în termen de două luni de la depunerea acestora.

               Articolul 2

               Prezenta decizie produce efecte de la data notificării sale.

               Articolul 3

               Prezenta decizie se adresează Austriei și României.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        S-au adoptat deja 14 decizii ale Consiliului prin care statele membre sunt autorizate să accepte aderarea la Convenția din 1980 a următoarelor țări: Andorra [Decizia (UE) 2015/1023 a Consiliului, adoptată la 15 iunie 2015], Seychelles [Decizia (UE) 2015/2354 a Consiliului, adoptată la 10 decembrie 2015], Rusia [Decizia (UE) 2015/2355 a Consiliului, adoptată la 10 decembrie 2015], Albania [Decizia (UE) 2015/2356 a Consiliului, adoptată la 10 decembrie 2015], Singapore (Decizia 2015/1024 a Consiliului, adoptată la 15 iunie 2015), Maroc [Decizia (UE) 2015/2357 a Consiliului, adoptată la 10 decembrie 2015], Armenia [Decizia (UE) 2015/2358 a Consiliului, adoptată la 10 decembrie 2015], Republica Coreea [Decizia (UE) 2016/2313 a Consiliului, adoptată la 8 decembrie 2016], Kazahstan [Decizia (UE) 2016/2311 a Consiliului, adoptată la 8 decembrie 2016], Peru [Decizia (UE) 2016/2312 a Consiliului, adoptată la 8 decembrie 2016], Georgia și Africa de Sud [Decizia (UE) 2017/2462 a Consiliului din 18 decembrie 2017], Chile, Islanda și Bahamas [Decizia (UE) 2017/2424 a Consiliului din 18 decembrie 2017], Panama, Uruguay, Columbia și El Salvador [Decizia (UE) 2017/2464 a Consiliului din 18 decembrie 2017], San Marino [Decizia (UE) 2017/2463 a Consiliului din 18 decembrie 2017].

                     (2)

                        Directiva 2008/52/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 mai 2008 privind anumite aspecte ale medierii în materie civilă și comercială (JO L 136 din 24 mai 2008, p. 3).

                     (3)

                  https://www.hcch.net/romanian

                     (4)

                        JO C , , p. .

                     (5)

                        Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000 (JO L 338, 23.12.2003, p. 1).


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 10.10.2018
            COM(2018) 672 final
            2018/0346(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată de Uniunea Europeană în cadrul Comitetului de asociere reunit în configurația comerț instituit prin Acordul de asociere între Uniunea Europeană și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Ucraina, pe de altă parte

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la decizia de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Comitetului de asociere reunit în configurația comerț în legătură cu adoptarea preconizată a unei decizii prin care să se stabilească lista persoanelor care să ocupe poziția de arbitru în procedurile de soluționare a litigiilor.

               2.Contextul propunerii

               2.1.Acordul de asociere

               Acordul de asociere dintre Uniunea Europeană și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Ucraina, pe de altă parte (denumit în continuare „acordul”) are ca scop stabilirea condițiilor pentru consolidarea relațiilor economice și comerciale care să conducă la integrarea progresivă a Ucrainei în cadrul pieței interne a UE, inclusiv prin crearea unei zone de liber schimb aprofundate și cuprinzătoare, astfel cum se menționează în Titlul IV (Comerțul și aspecte legate de comerț) din acord, precum și sprijinirea eforturilor Ucrainei de a finaliza tranziția către o economie de piață funcțională, inter alia, prin apropierea progresivă a legislației sale de cea a Uniunii. Acordul a intrat în vigoare la 1 septembrie 2017.

               2.2.Comitetul de asociere reunit în configurația comerț

               Comitetul de asociere reunit în configurația comerț, o configurație specifică pentru a aborda toate aspectele care fac obiectul Titlului IV (Comerțul și aspecte legate de comerț) din acord, este prevăzut la articolul 465 alineatul (4) din acord. În conformitate cu articolul 465 alineatul (3) din acord, Comitetul de asociere are competența de a adopta decizii în cazurile prevăzute în acord și în domeniile în care Consiliul de asociere i-a delegat competențe. Aceste decizii sunt obligatorii pentru părți, care iau măsurile adecvate pentru a le pune în aplicare. Comitetul de asociere adoptă deciziile prin acord între părți.

               2.3.Actul preconizat a fi adoptat de Comitetul de asociere reunit în configurația comerț

               Comitetul de asociere reunit în configurația comerț adoptă o decizie de stabilire a unei liste de persoane care doresc și sunt în măsură să fie arbitru în procedurile de soluționare a litigiilor. Scopul actului preconizat este de a prevedea un mecanism de soluționare a litigiilor comerciale între părțile la acord, referitoare la aplicarea sau la interpretarea părții comerciale din respectivul acord. Procedura de arbitraj prevăzută la capitolul 14 din acord prevede că partea reclamantă poate solicita instituirea unei comisii de arbitraj pentru soluționarea unui litigiu bilateral.

               Articolul 323 din acord le impune părților să întocmească o listă de posibili arbitri care sunt eligibili și disponibili pentru a face parte dintr-o comisie. Lista respectivă trebuie să conțină 15 persoane calificate care pot îndeplini funcția de arbitru. În consecință, un proiect de listă de arbitri care doresc și sunt în măsură să facă parte dintr-o comisie de arbitraj a fost discutat cu guvernul Ucrainei, această listă incluzând cinci arbitri candidați din Uniune, cinci arbitri candidați din Ucraina și cinci persoane nu sunt resortisanți ai niciunei părți care pot îndeplini funcția de președinte al comisiei de arbitraj.

               Candidații propuși de Uniune și de Ucraina și președinții selectați dețin cunoștințe de specialitate sau experiență în drept și în comerț internațional, astfel cum se prevede la articolul 323 alineatul (2) din acord. De asemenea, este de așteptat ca cele 14 persoane incluse pe listă să îndeplinească cerința referitoare la independență, în conformitate cu articolul 323 alineatul (3) din acord, și să fie în măsură să respecte codul de conduită prevăzut în anexa XXV la acord dacă sunt numiți arbitri de către părți.

               Ucraina a putut să propună doar 4 arbitri care să figureze pe listă, deoarece cel de-al cincilea candidat nominalizat a decedat după încheierea procedurii de selecție. Pentru a prezenta cea de-a cincea propunere de arbitru, Ucraina va trebui să lanseze o nouă procedură de selecție care nu poate fi încheiată într-un interval scurt de timp. Pentru a evita alte întârzieri suplimentare în stabilirea acestei liste a posibililor arbitri, care este esențială pentru funcționarea sistemului de soluționare a litigiilor prevăzut în acord, cea mai bună opțiune este adoptarea cât mai curând posibil a unei liste care conține 14 persoane și obținerea angajamentului Ucrainei de a propune cât mai curând posibil o a cincea persoană.

               3.Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii urmărește să instituie o listă de persoane care doresc și sunt în măsură să ocupe poziția de arbitru în cadrul procedurilor de soluționare a litigiilor, în conformitate cu prevederile acordului.

               Decizia constituie instrumentul juridic de stabilire a poziției Uniunii care urmează să fie adoptată în numele său în cadrul Comitetului de asociere reunit în configurația comerț.

               Prezenta decizie pune în aplicare politica comercială comună a Uniunii față de o țară parteneră din est, pe baza dispozițiilor din acordul de asociere menționat anterior. Stabilirea unei liste de arbitri este o cerință juridică pentru crearea structurilor instituționale care permit Uniunii și Ucrainei să soluționeze în mod eficient litigiile bilaterale în ceea ce privește aplicarea și interpretarea titlului privind comerțul din acord. Aceasta este în conformitate cu modul în care Uniunea negociază sau aplică mecanismele de soluționare a litigiilor în cadrul acordurilor de liber schimb încheiate cu alți parteneri comerciali.

               4.Temei juridic

               4.1.Temei juridic procedural

               4.1.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului.”

               Conceptul de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. De asemenea, sunt incluse instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  1
               .

               4.1.2.Aplicarea în cazul de față

               Comitetul de asociere este un organism instituit prin acordul de asociere. Decizia adoptată de Comitetul de asociere constituie un act cu efecte juridice. Actul avut în vedere va avea caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, în conformitate cu articolul 465 alineatul (3) din acord. Actul avut în vedere nu completează și nu modifică cadrul instituțional al acordului. Prin urmare, temeiul juridic procedural al deciziilor propuse este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2.Temei juridic material

               4.2.1.Principii

               Temeiul juridic material îl constituie articolul 207 coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE

               4.2.2.Aplicarea în cazul de față

               Obiectivul principal și conținutul actului preconizat se referă la garantarea punerii în aplicare a politicii comerciale comune a Uniunii.

               Prin urmare, temeiul juridic material al deciziei propuse este articolul 207.

               4.3.Concluzie

               Temeiul juridic al deciziei propuse ar trebui să fie articolul 207, coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               5.Publicarea actului preconizat

               Se preconizează publicarea deciziei Comitetului de asociere în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene odată ce respectiva decizie este adoptată.

               2018/0346 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată de Uniunea Europeană în cadrul Comitetului de asociere reunit în configurația comerț instituit prin Acordul de asociere între Uniunea Europeană și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Ucraina, pe de altă parte

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207, coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)În conformitate cu articolul 323 alineatul (1) din Acordul de asociere între Uniunea Europeană și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Ucraina, pe de altă parte (denumit în continuare „acordul”), în cel mult șase luni de la intrarea în vigoare a acordului, Comitetul de asociere reunit în configurația comerț (denumit în continuare „Comitetul pentru comerț)” trebuie să stabilească o listă cu persoane care doresc și sunt în măsură să fie arbitri în procedurile de soluționare a litigiilor.

               (2)În conformitate cu articolul 323 alineatul (1) din acord, Uniunea și Ucraina au formulat propunerile lor de candidați care doresc și sunt în măsură să fie arbitri și au convenit asupra a cinci persoane care nu sunt resortisanți ai niciunei părți, pentru a li se încredința funcția de președinte al unei comisii de arbitraj.

               (3)Ucraina a propus doar patru persoane. Ucraina ar trebui să formuleze cea de-a cincea propunere a sa de candidat cât mai curând posibil.

               (4)Pentru a asigura buna funcționare a acordului, este necesar să se stabilească o listă de 14 persoane care doresc și sunt în măsură să fie arbitri în procedurile de soluționare a litigiilor, fără întârzieri suplimentare.

               (5)Decizia Comitetului de asociere ar trebui să fie publicată după adoptarea sa.

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Comitetului pentru comerț al Acordului de asociere între Uniunea Europeană și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Ucraina, pe de altă parte în ceea ce privește adoptarea listei de persoane care doresc și sunt în măsură să fie arbitri, în conformitate cu articolul 323 alineatul (1) din acordul menționat, se bazează pe proiectul de decizie al Comitetului care este atașat la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

               Prezenta decizie este adresată Comisiei.

               Decizia Comitetului de asociere se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, Germania/Consiliu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 10.10.2018
            COM(2018) 672 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea de Decizie a Consiliului
            privind poziția care urmează să fie adoptată de Uniunea Europeană în cadrul Comitetului de asociere reunit în configurația comerț instituit prin Acordul de asociere între Uniunea Europeană și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Ucraina, pe de altă parte

               PROIECT

               Decizia nr. …./2018 a Comitetului de asociere UE-Ucraina reunit în configurația comerț

               din

               privind întocmirea listei de arbitri menționate la articolul 323 alineatul (1) din Acordul de asociere între Uniunea Europeană și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Ucraina, pe de altă parte

               COMITETUL DE ASOCIERE REUNIT ÎN CONFIGURAȚIA COMERȚ,

               având în vedere Acordul de asociere între Uniunea Europeană și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Ucraina, pe de altă parte
                  1
               , semnat la Bruxelles la data de 27 iunie 2014, (denumit în continuare „acordul”) în special articolul 323 alineatul (1) și articolul 465 alineatul (3),

               întrucât:

               (1)În conformitate cu articolul 323 alineatul (1) din acord, Comitetul de asociere reunit în configurația comerț stabilește, în cel mult șase luni de la intrarea în vigoare a acordului, o listă cu persoane care doresc și sunt în măsură să fie arbitri.

               (2)Uniunea a propus cinci arbitri candidați. Ucraina a propus patru persoane care doresc și sunt în măsură să fie arbitri. Uniunea și Ucraina au convenit asupra a cinci persoane care nu sunt resortisanți ai niciunei părți, pentru a li se încredința funcția de președinte al unei comisii de arbitraj.

               (3)Pentru a evita întârzieri suplimentare în ceea ce privește stabilirea unei liste de persoane care doresc și sunt în măsură să fie arbitri și, prin urmare, pentru a asigura funcționarea adecvată a acordului și, în special, a capitolului 14 din titlul IV al acestuia, Comitetul de asociere reunit în configurația comerț aprobă lista respectivă pe baza propunerilor prezentate.

               (4)Ucraina propune un al cincilea candidat Comitetului de asociere reunit în configurația comerț cât mai curând posibil.

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               (1)
                     Lista de persoane care doresc și sunt în măsură să fie arbitri în sensul articolului 323 alineatul (1) din Acordul de asociere dintre Uniunea Europeană și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Ucraina, pe de altă parte, se stabilește ca anexă la prezenta decizie.

               (2)
                     Cât mai curând posibil, Ucraina propune Comitetului de asociere reunit în configurația comerț un al cincilea candidat care dorește și este în măsură să fie arbitru.

               Articolul 2

               Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

               Adoptată la …, …

                        Pentru Comitetul de asociere

                        reunit în configurația comerț

                        Președintele

               ANEXĂ

               LISTA ARBITRILOR
                  MENȚIONATĂ LA ARTICOLUL 323 ALINEATUL (1) DIN ACORD

               Arbitri propuși de Uniunea Europeană:

               (1)Claus-Dieter EHLERMANN

               (2)Giorgio SACERDOTI

               (3)Jacques BOURGEOIS

               (4)Pieter Jan KUIJPER

               (5)Ramon TORRENT

               Arbitri propuși de Ucraina:

               (1)Serhiy HRYSHKO

               (2)Taras KACHKA

               (3)Victor MURAVYOV

               (4)Yuriy RUDYUK

               Președinți selectați de către părți:

               (1)William DAVEY (Statele Unite ale Americii)

               (2)Helge SELAND (Norvegia)

               (3)Maryse ROBERT (Canada)

               (4)Christian HÄBERLI (Elveția)

               (5)Merit JANOW (Statele Unite ale Americii)

                     (1)

                        JO UE L 161, 29.5.2014, p. 3.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 12.10.2018
            COM(2018) 683 final
            2018/0353(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene,în cadrul Comitetului mixt al SEE cu privire la o modificare a anexei IX (Servicii financiare) la Acordul privind SEE
            (Text cu relevanță pentru SEE)

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXT

               •Motivele și obiectivele propunerii

               Cele două proiecte de decizii ale Comitetului mixt al SEE (atașate la Propunerea de decizie a Consiliului) vizează modificarea anexei IX (Servicii financiare) la Acordul privind SEE în vederea încorporării Regulamentului privind transferurile de fonduri
                  1
                și a celei de a patra Directive în domeniul combaterii spălării banilor
                  2
               , inclusiv a regulamentului delegat al Comisiei de completare a acesteia
                  3
               .

               Adaptările prevăzute în proiectele atașate de decizii ale Comitetului mixt al SEE depășesc ceea ce se poate considera a fi simple adaptări tehnice în sensul Regulamentului nr. 2894/94 al Consiliului. Prin urmare, poziția Uniunii trebuie să fie stabilită de Consiliu.

               •Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică vizat

               Proiectele atașate de decizii ale Comitetului mixt al SEE extind politica existentă a UE la statele AELS care fac parte din SEE (Norvegia, Islanda și Liechtenstein).

               •Coerența cu alte domenii de politică ale Uniunii

               Extinderea acquis-ului UE la statele AELS care fac parte din SEE, prin încorporarea acestuia în Acordul privind SEE, se realizează în conformitate cu obiectivele și principiile acestui acord, care vizează instituirea unui Spațiu Economic European dinamic și omogen, bazat pe norme comune și pe condiții egale în materie de concurență.

               2.TEMEIUL JURIDIC, SUBSIDIARITATEA ȘI PROPORȚIONALITATEA

               •Temei juridic

               Actele legislative care urmează să fie încorporate în Acordul privind SEE se întemeiază pe articolul 114 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

               Articolul 1 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2894/94 al Consiliului privind normele de punere în aplicare a Acordului privind SEE
                  4
                prevede stabilirea de către Consiliu, pe baza unei propuneri a Comisiei, a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii cu privire la astfel de decizii.

               SEAE, în cooperare cu serviciile Comisiei, prezintă proiectele de decizii ale Comitetului mixt al SEE în vederea adoptării de către Consiliu ca poziție a Uniunii. SEAE speră să le poată prezenta în cel mai scurt timp posibil în cadrul Comitetului mixt al SEE.

               •Subsidiaritate (pentru competență neexclusivă)

               Propunerea respectă principiul subsidiarității din motivul expus mai jos.

               Obiectivul prezentei propuneri, și anume asigurarea omogenității pieței interne, nu poate fi realizat în mod suficient de către statele membre și, prin urmare, având în vedere efectele sale, poate fi mai bine realizat la nivelul Uniunii.

               Procesul de încorporare a acquis-ului UE în Acordul privind SEE se desfășoară în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 2894/94 al Consiliului din 28 noiembrie 1994 referitor la normele de punere în aplicare a Acordului privind Spațiul Economic European, care confirmă abordarea adoptată.

               •Proporționalitate

               În conformitate cu principiul proporționalității, prezenta propunere nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivului propus.

               •Alegerea instrumentului

               În conformitate cu articolul 98 din Acordul privind SEE, instrumentul ales este o decizie a Comitetului mixt al SEE. Comitetul mixt al SEE asigură punerea în aplicare și funcționarea eficace a Acordului privind SEE. În acest scop, acesta ia decizii în cazurile prevăzute de Acordul privind SEE.

               3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRII PĂRȚILOR INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

               Nu se aplică.

               4.IMPLICAȚIILE BUDGETARE

               Nu există implicații bugetare preconizate ca urmare a încorporării actelor menționate anterior în Acordul privind SEE.

               5.ALTE ELEMENTE

               Nu se aplică.

               2018/0353 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene,
                  în cadrul Comitetului mixt al SEE cu privire la o modificare
                  a anexei IX (Servicii financiare) la Acordul privind SEE

               (Text cu relevanță pentru SEE)

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 114, coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2894/94 al Consiliului din 28 noiembrie 1994 privind normele de punere în aplicare a Acordului privind Spațiul Economic European
                  5
               , în special articolul 1 alineatul (3),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Acordul privind Spațiul Economic European
                  6
                („Acordul privind SEE”) a intrat în vigoare la 1 ianuarie 1994.

               (2)În temeiul articolului 98 din Acordul privind SEE, Comitetul mixt al SEE poate decide să modifice, printre altele, anexa IX la Acordul privind SEE, care conține dispoziții referitoare la serviciile financiare.

               (3)Regulamentul (UE) nr. 2015/847 al Parlamentului European și al Consiliului
                  7
                trebuie încorporat în Acordul privind SEE.

               (4)Directiva (UE) 2015/849 a Parlamentului European și a Consiliului
                  8
                trebuie încorporată în Acordul privind SEE.

               (5)Regulamentul delegat (UE) 2016/1675 al Comisiei
                  9
                trebuie încorporat în Acordul privind SEE.

               (6)Prin urmare, anexa IX la Acordul privind SEE ar trebui modificată în mod corespunzător.

               (7)În consecință, poziția Uniunii în cadrul Comitetului mixt al SEE ar trebui să se bazeze pe proiectul de decizie atașat,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul Comitetului mixt al SEE cu privire la propunerea de modificare a anexei IX (Servicii financiare) la Acordul privind SEE se bazează pe proiectele de decizii ale Comitetului mixt al SEE atașate la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        Regulamentul (UE) 2015/847 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 mai 2015 privind informațiile care însoțesc transferurile de fonduri și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1781/2006.

                     (2)

                        Directiva (UE) 2015/849 a Parlamentului European și a Consiliului din 20 mai 2015 privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor sau finanțării terorismului, de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului și de abrogare a Directivei 2005/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului și a Directivei 2006/70/CE a Comisiei.

                     (3)

                        Regulamentul delegat (UE) 2016/1675 al Comisiei din 14 iulie 2016 de completare a Directivei (UE) 2015/849 a Parlamentului European și a Consiliului prin identificarea țărilor terțe cu un grad ridicat de risc care au deficiențe strategice.

                     (4)

                        JO L 305, 30.11.1994, p. 6-8.

                     (5)

                        JO L 305, 30.11.1994, p. 6.

                     (6)

                        JO L 1, 3.1.1994, p. 3.

                     (7)

                        Regulamentul (UE) 2015/847 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 mai 2015 privind informațiile care însoțesc transferurile de fonduri și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1781/2006 (JO L 141, 5.6.2015, p. 1–18).

                     (8)

                        Directiva (UE) 2015/849 a Parlamentului European și a Consiliului din 20 mai 2015 privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor sau finanțării terorismului, de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului și de abrogare a Directivei 2005/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului și a Directivei 2006/70/CE a Comisiei, JO L 141, 5.6.2015, p. 73.

                     (9)

                        Regulamentul delegat (UE) 2016/1675 al Comisiei din 14 iulie 2016 de completare a Directivei (UE) 2015/849 a Parlamentului European și a Consiliului prin identificarea țărilor terțe cu un grad ridicat de risc care au deficiențe strategice, JO L 254, 20.9.2016, p. 1.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 12.10.2018
            COM(2018) 683 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea de decizie a Consiliului
            privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene,în cadrul Comitetului mixt al SEE cu privire la o modificare a anexei IX (Servicii financiare) la Acordul privind SEE (Regulamentul privind transferurile de fonduri)

               ANEXA 1

                  DECIZIA NR. A COMITETULUI MIXT AL SEE

                  din

                  de modificare a anexei IX (Servicii financiare) la Acordul privind SEE

               COMITETUL MIXT AL SEE,

               având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European (denumit în continuare „Acordul privind SEE”), în special articolul 98,

               întrucât:

               (1)Regulamentul (UE) 2015/847 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 mai 2015 privind informațiile care însoțesc transferurile de fonduri și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1781/2006
                  1
                trebuie încorporat în Acordul privind SEE.

               (2)Regulamentul (UE) 2015/847 abrogă Regulamentul (CE) nr. 1781/2006, care este încorporat în Acordul privind SEE și care, prin urmare, trebuie abrogat în conformitate cu acordul.

               (3)Prin urmare, anexa IX la Acordul privind SEE ar trebui modificată în mod corespunzător,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Anexa IX la Acordul privind SEE se modifică după cum urmează:

               1.Textul de la punctul 23ba (Directiva 2006/70/CE a Comisiei) se înlocuiește cu următorul text:

               „32015 R 0847: Regulamentul (UE) 2015/847 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 mai 2015 privind informațiile care însoțesc transferurile de fonduri și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1781/2006 (JO L 141, 5.6.2015, p. 1).

               În sensul prezentului acord, dispozițiile regulamentului se citesc cu următoarea adaptare:

               Prin derogare de la articolele 4 și 6, în ceea ce privește transferurile de fonduri în franci elvețieni către Liechtenstein, precum și din și către Liechtenstein în cadrul uniunii sale monetare cu Elveția, informațiile cerute la articolele 4 și 6 trebuie strânse și puse la dispoziție atunci când sunt solicitate de către prestatorul de servicii de plată al beneficiarului plății în termen de trei zile lucrătoare, dar nu este necesar să fie transferate imediat cu transferurile de fonduri, astfel cum se prevede la articolele 4 și 6. Această derogare se aplică pentru o perioadă de tranziție care expiră la 31 decembrie 2022.”

               Articolul 2

               Textele Regulamentului (UE) 2015/847 în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicate în suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.

               Articolul 3

               Prezenta decizie intră în vigoare la […], cu condiția să se fi efectuat toate notificările prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din Acordul privind SEE *, sau la data intrării în vigoare a Deciziei nr. …/… a Comitetului mixt al SEE din …
                  2
                [care încorporează în Acordul privind SEE cea de a patra Directivă în domeniul combaterii spălării banilor (celex 32015L0849)], și anume la cea mai recentă dintre aceste date.

                  3Articolul 4

               Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Comitetul mixt al SEE,

                     Președintele

                     Secretarii
                     Comitetului mixt al SEE

                     (1)

                        JO L …*
                        [Nu au fost semnalate obligații constituționale.] [Au fost semnalate obligații constituționale.]

    ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 12.10.2018
            COM(2018) 683 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea de decizie a Consiliului
            privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene,în cadrul Comitetului mixt al SEE cu privire la o modificare a anexei IX (Servicii financiare) la Acordul privind SEE

               ANEXA 2
               DECIZIA NR. A COMITETULUI MIXT AL SEE
                  din
               de modificare a anexei IX (Servicii financiare) la Acordul privind SEE

               COMITETUL MIXT AL SEE,

               având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European (denumit în continuare „Acordul privind SEE”), în special articolul 98,

               întrucât:

               (1)Directiva (UE) 2015/849 a Parlamentului European și a Consiliului din 20 mai 2015 privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor și finanțării terorismului, de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului și de abrogare a Directivei 2005/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului și a Directivei 2006/70/CE a Comisiei
                  1
                trebuie încorporată în Acordul privind SEE.

               (2)Regulamentul delegat (UE) 2016/1675 al Comisiei din 14 iulie 2016 de completare a Directivei (UE) 2015/849 a Parlamentului European și a Consiliului prin identificarea țărilor terțe cu un grad ridicat de risc care au deficiențe strategice
                  2
                trebuie încorporat în Acordul privind SEE.

               (3)Directiva (UE) 2015/849 abrogă Directiva 2005/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului
                  3
                și Directiva 2006/70/CE a Comisiei
                  4
               , care sunt încorporate în Acordul privind SEE și care, prin urmare, trebuie abrogate în conformitate cu acordul.

               (4)Prin urmare, anexa IX la Acordul privind SEE ar trebui modificată în mod corespunzător,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Anexa IX la Acordul privind SEE se modifică după cum urmează:

               1.Textul de la punctul 23b (Directiva 2005/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului) se înlocuiește cu următorul text:

               „32015 L 0849: Directiva (UE) 2015/849 a Parlamentului European și a Consiliului din 20 mai 2015 privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor sau finanțării terorismului, de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului și de abrogare a Directivei 2005/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului și a Directivei 2006/70/CE a Comisiei (JO L 141, 5.6.2015, p. 73).

               În sensul prezentului acord, dispozițiile directivei se citesc cu următoarea adaptare:

               (a)
                     La articolul 3 alineatul (4), litera (d) se înlocuiește cu următorul text:

               «frauda care aduce atingere intereselor financiare ale Uniunii, cel puțin frauda gravă, astfel cum este definită mai jos:

               (i)în ceea ce privește cheltuielile, orice acțiune sau omisiune intenționată cu privire la:

               –utilizarea sau prezentarea unor declarații sau documente false, incorecte sau incomplete, având ca efect deturnarea sau reținerea ilicită de fonduri de la bugetul general al Uniunii Europene sau de la bugetele gestionate de Uniunea Europeană sau în numele acesteia;

               –nedivulgarea de informații, încălcându-se astfel o obligație specifică, cu același efect;

               –utilizarea necorespunzătoare a unor astfel de fonduri, fiind folosite în alte scopuri decât cele pentru care au fost acordate inițial;

               (ii)în ceea ce privește veniturile, astfel cum au fost definite în Decizia Consiliului din 29 septembrie 2000 privind sistemul de resurse proprii ale Comunităților Europene
                  5
               , orice act sau omisiune intenționată cu privire la:

               –utilizarea sau prezentarea unor declarații sau documente false, incorecte sau incomplete, având ca efect diminuarea ilegală a resurselor bugetului general al Uniunii Europene sau a bugetelor gestionate de Uniunea Europeană ori în numele acesteia;

               –nedivulgarea de informații, încălcându-se astfel o obligație specifică, cu același efect;

               –utilizarea necorespunzătoare a unui beneficiu obținut în mod legal, cu același efect.

               Se consideră fraudă gravă orice fraudă care are ca obiect o sumă al cărei cuantum minim care urmează să fie stabilit nu poate depăși 50 000 EUR.»”

               2.Textul de la punctul 23ba (Directiva 2006/70/CE a Comisiei) se înlocuiește cu următorul text:

               „32016 R 1675: Regulamentul delegat (UE) 2016/1675 al Comisiei din 14 iulie 2016 de completare a Directivei (UE) 2015/849 a Parlamentului European și a Consiliului prin identificarea țărilor terțe cu un grad ridicat de risc care au deficiențe strategice (JO L 254, 20.9.2016, p. 1).”

               3.La punctul 31bc [Regulamentul (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului] se adaugă următoarea liniuță:

               „-32015 L 0849: Directiva (UE) 2015/849 a Parlamentului European și a Consiliului din 20 mai 2015 (JO L 141, 5.6.2015, p. 73).”

               Articolul 2

               Textele Directivei (UE) 2015/849 și ale Regulamentului delegat (UE) 2016/1675 în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicate în suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.

               Articolul 3

               Prezenta decizie intră în vigoare la […], cu condiția să se fi efectuat toate notificările prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din Acordul privind SEE*.

                  6Articolul 4

               Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Comitetul mixt al SEE,

                     Președintele

                     Secretarii
                     Comitetului mixt al SEE

               Declarația statelor AELS

               cu privire la Decizia nr. […] care încorporează Directiva (UE) 2015/849 în Acordul privind SEE

               [pentru adoptare odată cu decizia și pentru publicare în JO]

               Directiva (UE) 2015/849 conține dispoziții în care se face trimitere la actele adoptate în temeiul titlului V din TFUE. Se reamintește faptul că încorporarea în Acordul privind SEE a unor acte care conțin astfel de dispoziții nu aduce atingere faptului că legislația UE adoptată în temeiul titlului V din TFUE nu se încadrează în domeniul de aplicare al Acordului privind SEE.

               Declarația comună a părților contractante

               cu privire la Decizia nr. […] care încorporează Directiva (UE) 2015/849 în Acordul privind SEE

               [pentru adoptare odată cu decizia și pentru publicare în JO]

               Părțile contractante au convenit să includă frauda gravă care aduce atingere intereselor financiare ale Uniunii Europene în lista infracțiunilor principale în materie de spălare a banilor. Din motive practice, cea de a patra Directivă privind combaterea spălării banilor [Directiva (UE) 2015/849] a fost încorporată fără să existe un acord reciproc de a proteja, de asemenea, interesele financiare ale statelor AELS care fac parte din SEE. Cu toate acestea, principiile reciprocității și omogenității, astfel cum sunt prevăzute în Acordul privind SEE, în special în considerentul 4 și la articolul 1, rămân pe deplin aplicabile și protejării reciproce împotriva activităților infracționale care aduc atingere intereselor financiare ale părților contractante în sensul [prezentei decizii].

                     (1)

                        JO L 141, 5.6.2015, p. 73.

                     (2)

                        JO L 254, 20.9.2016, p. 1.

                     (3)

                        JO L 309, 25.11.2005, p. 15.

                     (4)

                        JO L 214, 4.8.2006, p. 29.

                     (5)

                        JO L 253, 7.10.2000, p. 42.

                     (6)
                  *
                        [Nu au fost semnalate obligații constituționale.] [Au fost semnalate obligații constituționale.]