               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 12.1.2022
            COM(2022) 6 final
            2022/0001(NLE)

            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind suspendarea parțială a aplicării Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Vanuatu privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere

               EXPUNERE DE MOTIVE

               Raportul Comisiei privind sistemele de acordare a cetățeniei și a dreptului de ședere pentru investitori în Uniunea Europeană, publicat în ianuarie 2019
                  1
               , a evidențiat existența unor preocupări cu privire la astfel de sisteme, în special în ceea ce privește securitatea, infiltrarea criminalității organizate, spălarea banilor, finanțarea terorismului, evaziunea fiscală și corupția. Raportul a avertizat, totodată, că, atunci când sunt gestionate de țări terțe care beneficiază de acces fără viză în Uniune, sistemele de acordare a cetățeniei și a dreptului de ședere pentru investitori ar putea fi utilizate pentru a ocoli procedura obișnuită de acordare a vizelor Schengen și evaluarea aprofundată a riscurilor pe care aceasta o implică
                  2
               .

               Din 2015 se aplică un acord între UE și Republica Vanuatu privind exonerarea de obligația de a deține viză
                  3
               . Înainte de 2015, Republica Vanuatu a aplicat un singur sistem de acordare a cetățeniei pentru investitori, în cadrul căruia a fost emis un număr limitat de pașapoarte
                  4
               . Cu toate acestea, începând din 2015, Republica Vanuatu a instituit sisteme suplimentare de acordare a cetățeniei pentru investitori, iar numărul solicitanților care au obținut cetățenia pentru investitori prin intermediul sistemelor respective a crescut în mod semnificativ. Potrivit autorităților Republicii Vanuatu, în prezent sunt operaționale două sisteme: The Vanuatu Contribution Program și The Development Support Program. Până în martie 2021, Republica Vanuatu a emis peste 10 500 de pașapoarte în cadrul programelor sale de acordare a cetățeniei pentru investitori
                  5
               . În aprilie 2021, Parlamentul Republicii Vanuatu a aprobat un nou sistem de acordare a cetățeniei, care nu este încă operațional
                  6
               .

               În 2017, Comisia a început să investigheze sistemele utilizate de Republica Vanuatu, deoarece acestea au ridicat îndoieli serioase, în special din cauza deficiențelor lor în materie de securitate. De asemenea, Comisia a avertizat autoritățile Republicii Vanuatu cu privire la posibilitățile de suspendare prevăzute în acord. Tot în 2017, Comisia a solicitat autorităților Republicii Vanuatu informații cu privire la gestionarea sistemelor, în special în ceea ce privește controalele de securitate privind solicitanții. În 2018, Comisia a primit asigurări din partea guvernului Republicii Vanuatu referitoare la procedurile privind controalele de securitate, care precizau că aceste proceduri au inclus verificări în bazele de date ale Interpolului.

               În cadrul celui de al cincilea dialog politic consolidat dintre UE și Republica Vanuatu, care a aut loc la 15 aprilie 2019, UE și-a reiterat preocupările cu privire la sistemele de acordare a cetățeniei pentru investitori, subliniind că acestea ar putea avea un impact asupra Acordului privind exonerarea de obligația de a deține viză. UE a clarificat faptul că, deși procedurile de naturalizare sunt decizia suverană a Republicii Vanuatu, verificările foarte stricte ale antecedentelor în materie de securitate sunt esențiale pentru prevenirea oricărui abuz.

               În iulie 2019, Comisiei i s-a adus la cunoștință faptul că unor solicitanți li s-a acordat cetățenie în cadrul sistemelor Republicii Vanuatu de acordare a cetățeniei pentru investitori, în ciuda faptului că erau înscriși în bazele de date ale Interpol și că unii solicitanți au prezentat documente falsificate (în special caziere judiciare falsificate), pe care autoritățile Republicii Vanuatu nu le-au detectat.

               Comisia a trimis autorităților Republicii Vanuatu scrisori prin care a solicitat informații suplimentare privind sistemele, controalele de securitate și acordarea cetățeniei solicitanților incluși pe listele de supraveghere ale Interpol, atrăgând din nou atenția asupra posibilității de suspendare a acordului privind exonerarea de obligația de a deține viză
                  7
               .

               În cadrul celui de al șaselea dialog politic consolidat dintre UE și Republica Vanuatu, care a avut loc la 21 aprilie 2021, UE a făcut din nou referire la impactul potențial al sistemelor Republicii Vanuatu de acordare a cetățeniei pentru investitori asupra acordului privind exonerarea de obligația de a deține viză și a recomandat insistent ca Republica Vanuatu să abordeze imediat posibilele riscuri de infiltrare a criminalității organizate, spălare de bani, evaziune fiscală și corupție asociate cu astfel de sisteme. În cadrul acestui dialog politic, Republica Vanuatu și-a exprimat angajamentul de a pune în aplicare reforme pentru a aborda aceste preocupări, de exemplu printr-o cooperare strânsă cu diverse părți interesate – în special cu unitatea sa de informații financiare – sau prin modificarea Legii privind pașapoartele. Cu toate acestea, în aprilie 2021, guvernul Republicii Vanuatu a luat măsuri suplimentare pentru a institui un nou program privind cetățenia.

               Pe baza informațiilor primite de la autoritățile Republicii Vanuatu, Comisia a concluzionat că sistemele de acordare a cetățeniei pentru investitori ale acestei țări prezintă deficiențe grave și deficiențe de securitate care au potențialul de a crea un risc pentru securitatea internă a UE și a statelor sale membre. În special, durata medie de prelucrare a cererilor este prea scurtă pentru a permite un control amănunțit și nu există un schimb sistematic de informații cu țara de origine a solicitanților sau cu țara în care aceștia își aveau reședința principală înainte de obținerea cetățeniei Republicii Vanuatu. În plus, nu există cerințe privind reședința sau prezența fizică în Republica Vanuatu. Absența unei cerințe privind desfășurarea unui interviu fizic ridică îndoieli suplimentare cu privire la fiabilitatea procedurii privind controalele de securitate, deoarece reduce posibilitățile autorităților de a corobora informațiile furnizate în cerere, inclusiv de a verifica veridicitatea și credibilitatea acestora.

               Datele disponibile ridică, de asemenea, semne de întrebare în ceea ce privește amploarea sistemelor, rata de respingere a cererilor și naționalitățile de origine.

               În primul rând, numărul solicitanților selectați (peste 10 500 de cetățenii acordate în schimbul investițiilor în perioada 2013 – 2021, potrivit Biroului de pașapoarte al Republicii Vanuatu) este foarte ridicat.

               În al doilea rând, rata de respingere a cererilor este extrem de scăzută. Pe baza informațiilor disponibile, până în 2020 fusese respinsă o singură cerere
                  8
               . Acest lucru ridică îndoieli suplimentare cu privire la fiabilitatea controalelor de securitate și a verificării antecedentelor solicitanților.

               În al treilea rând, printre țările de origine ale solicitanților ale căror cereri au fost acceptate se numără unele țări care sunt de obicei excluse din alte sisteme de acordare a cetățeniei, cum ar fi Iranul și Afganistanul, precum și alte țări ai căror resortisanți au nevoie de viză pentru șederi de scurtă durată în UE, inclusiv Nigeria, Yemen, Siria, Pakistan și Libia.

               Prin urmare, sistemele instituite de Republica Vanuatu începând din 2015 permit resortisanților care fac obiectul obligației de a deține viză să eludeze procedura obișnuită de acordare a vizelor Schengen și evaluarea aprofundată a riscurilor individuale în materie de migrație și securitate pe care aceasta o implică. Sistemele Republicii Vanuatu de acordare a cetățeniei pentru investitori nu asigură nivelul ridicat de securitate menționat în raportul Comisiei din 2019 privind sistemele de acordare a cetățeniei și a dreptului de ședere pentru investitori
                  9
               .

               În cele din urmă, sistemele instituite începând din 2015 au fost promovate din punct de vedere comercial ca oferind acces fără viză în UE, deși acordul privind exonerarea de obligația de a deține viză nu urmărește să le permită resortisanților țărilor terțe care, pentru a călători în UE, au obligația de a deține viză, să eludeze această obligație prin dobândirea cetățeniei Republicii Vanuatu. Deși UE respectă dreptul țărilor suverane de a decide cu privire la propriile proceduri de naturalizare, accesul fără viză în Uniune nu ar trebui utilizat ca instrument de atragere a investițiilor individuale în schimbul acordării cetățeniei.

               Acordul poate fi suspendat integral sau parțial din motive de ordine publică sau de protecție a securității naționale
                  10
               .

               În acest context, Comisia consideră că sistemele actuale pentru investitori ale Republicii Vanuatu contravin obiectivelor politicii UE în materie de vize și distincției pe care Regulamentul 2018/1806
                  11
                o face între țările terțe ai căror resortisanți sunt supuși obligației de a deține viză și țările terțe ai căror resortisanți nu sunt supuși unei astfel de obligații, distincție stabilită de UE pe baza unei evaluări de la caz la caz a unei serii de criterii legate, printre altele, de securitate. Astfel de sisteme oferă resortisanților țărilor terțe care, în cazul în care nu au obținut cetățenia Republicii Vanuatu, ar avea obligația de a deține viză, posibilitatea de a călători fără viză în UE, fără a fi supuși, la sosirea lor la frontierele externe, controalelor de securitate impuse de procedura de acordare a vizei Schengen.

               În lumina considerațiilor de mai sus, o suspendare parțială și proporțională a acordului privind exonerarea de obligația de a deține viză este justificată pentru a atenua impactul sistemelor de acordare a cetățeniei pentru investitori asupra regimului de călătorii fără viză dintre UE și Republica Vanuatu. Având în vedere că, în practică, polițiștii de frontieră ai statelor membre nu vor putea stabili dacă un pașaport simplu a fost emis prin intermediul unui sistem pentru investitori, suspendarea acordului ar trebui să acopere toate pașapoartele simple emise începând cu 25 mai 2015, dată la care Republica Vanuatu a început să elibereze un număr substanțial de pașapoarte în schimbul efectuării de investiții în această țară.

               2022/0001 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind suspendarea parțială a aplicării Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Vanuatu privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2) litera (a),

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 218 alineatul (9),

               întrucât:

               (1)Acordul dintre Uniunea Europeană și Republica Vanuatu („părțile”) privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere
                  12
                („acordul”) a fost încheiat la 28 mai 2015
                  13
                pentru a facilita călătoriile în Uniune ale cetățenilor Republicii Vanuatu și călătoriile în Republica Vanuatu ale cetățenilor Uniunii.

               (2)Acordul se bazează pe dorința comună a părților de a încuraja contactele interpersonale, de a stimula turismul și de a revigora relațiile comerciale dintre Uniune și Republica Vanuatu.

               (3)În temeiul articolului 8 alineatul (4) din acord, oricare dintre părți poate suspenda, integral sau parțial, acordul, în special din motive de ordine publică și de protecție a securității naționale. Decizia de suspendare se notifică celeilalte părți cu cel puțin 2 luni înainte de intrarea sa în vigoare. În cazul în care motivele suspendării încetează să existe, partea care a suspendat acordul trebuie să informeze imediat cealaltă parte și să ridice suspendarea.

               (4)Republica Vanuatu a instituit sisteme de acordare a cetățeniei pentru investitori prin care a acordat cetățenia Republicii Vanuatu unor resortisanți ai altor țări care nu avuseseră anterior nicio legătură cu Republica Vanuatu, emițând decizii pozitive în cazul marii majorități a cererilor. Până în martie 2021, aceasta a emis peste 10 500 de pașapoarte, cu o rată de respingere extrem de scăzută
                  14
               . Acest lucru ridică semne de întrebare cu privire la fiabilitatea controalelor de securitate și a verificării antecedentelor solicitanților efectuate de autoritățile Republicii Vanuatu.

               (5)În cadrul schimburilor din octombrie 2017, noiembrie 2019, iunie 2020 și martie 2021, Comisia și-a exprimat profunda îngrijorare și a avertizat guvernul Republicii Vanuatu cu privire la posibilitatea reintroducerii obligativității vizelor. Explicațiile furnizate de Republica Vanuatu nu au fost suficiente pentru a atenua aceste preocupări.

               (6)Acordarea cetățeniei Republicii Vanuatu solicitanților înscriși în bazele de date ale Interpol contrazice asigurările anterioare ale autorităților Republicii Vanuatu în ceea ce privește controalele de securitate și ridică noi semne de întrebare cu privire la fiabilitatea procedurilor privind controalele de securitate aferente sistemelor menționate.

               (7)Printre țările de origine ale solicitanților care au obținut cetățenia Republicii Vanuatu se numără mai multe țări ai căror resortisanți sunt supuși obligației de a deține viză pentru trecerea frontierelor externe ale Uniunii. În plus, Comisia și-a exprimat îngrijorarea cu privire la absența cerințelor privind prezența fizică sau reședința, la perioadele scurte de prelucrare a cererilor în cadrul sistemelor și la lipsa schimbului sistematic de informații cu țările de origine ale solicitanților sau cu țările în care aceștia își aveau reședința principală anterioară. Comisia a ajuns la concluzia că examinarea cererilor din cadrul sistemelor Republicii Vanuatu de acordare a cetățeniei pentru investitori nu garantează un nivel ridicat de securitate.

               (8)Suspendarea acordului ar trebui să se limiteze la pașapoartele simple eliberate începând cu 25 mai 2015, când numărul solicitanților care au obținut cetățenie prin intermediul sistemelor Republicii Vanuatu de acordare a cetățeniei pentru investitori a început să crească în mod semnificativ.

               (9)Prin urmare, aplicarea acordului ar trebui suspendată pentru toți cetățenii Republicii Vanuatu care dețin un pașaport simplu eliberat de această țară începând cu 25 mai 2015.

               (10)Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului
                  15
               ; prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei decizii, aceasta nu este obligatorie pentru respectivul stat membru și nu i se aplică.

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Acordul dintre Uniunea Europeană și Republica Vanuatu privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere se suspendă pentru cetățenii Republicii Vanuatu care dețin pașapoarte simple eliberate de Republica Vanuatu începând cu 25 mai 2015.

               Articolul 2

               Prezenta decizie intră în vigoare la [două luni de la data publicării – OP please insert a specific date].

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        COM(2019) 12 final.

                     (2)

                        p. 22-24.

                     (3)

                        Acordul dintre Uniunea Europeană și Republica Vanuatu privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere (JO L173, 3.7.2015, p. 48).

                     (4)

                        Conform informațiilor furnizate de autoritățile Republicii Vanuatu, între 2014 și 2015 au fost emise 93 de pașapoarte în cadrul Capital Investment Immigration Program (CIIP).

                     (5)

                        Informații furnizate de Biroul de pașapoarte al Republicii Vanuatu la 14 iunie 2021.

                     (6)

                        Informații furnizate de delegația UE la 17 iunie 2021.

                     (7)

                        Scrisorile trimise de Comisie Republicii Vanuatu la 15 noiembrie 2019 și 18 iunie 2020.

                     (8)

                        Informații furnizate de Biroul de pașapoarte al Republicii Vanuatu la 22 septembrie 2020.

                     (9)

                        COM(2019) 12 final.

                     (10)

                        Articolul 8 alineatul (4) din Acordul dintre Uniunea Europeană și Republica Vanuatu privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere, citat mai sus.

                     (11)

                        Regulamentul (UE) 2018/1806 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 noiembrie 2018 de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație (JO L 303, 28.11.2018, p. 39).

                     (12)

                        JO L 173, 3.7.2015, p. 48.

                     (13)

                        Decizia (UE) 2016/272 a Consiliului din 12 februarie 2016 privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Acordului între Uniunea Europeană și Republica Vanuatu privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere (JO L 52, 27.2.2016, p. 11).

                     (14)

                        Informații furnizate de Biroul de pașapoarte al Republicii Vanuatu la 14 iunie 2021.

                     (15)

                        Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (
                  JO L 64, 7.3.2002, p. 20
                  ).


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 14.1.2022
            COM(2022) 9 final
            2022/0005(NLE)

            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind prelungirea Acordului privind promovarea, furnizarea și utilizarea sistemelor de navigație prin satelit Galileo și GPS și a aplicațiilor conexe dintre Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Statele Unite ale Americii, pe de altă parte

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               •Motivele și obiectivele propunerii

                  „Acordul privind promovarea, furnizarea și utilizarea sistemelor de navigație prin satelit Galileo și GPS (Global Positioning System - sistem de poziționare globală) și a aplicațiilor conexe dintre Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Statele Unite ale Americii, pe de altă parte”
                     1
                   (denumit în continuare „acordul”) a fost semnat în 2004. Acesta a intrat în vigoare în 2011, după ratificarea de către SUA, UE și toate statele membre.

                  Obiectivul acordului este de a furniza un cadru de cooperare între părți în ceea ce privește promovarea, furnizarea și utilizarea semnalelor și serviciilor civile GPS și Galileo de navigație și sincronizare, a serviciilor cu valoare adăugată, a serviciilor de augmentare și a bunurilor globale de navigație și sincronizare.

                  Articolul 20 alineatul (5) din acord prevede că „Prezentul acord rămâne în vigoare timp de zece ani. Cu cel puțin trei luni înainte de încheierea perioadei inițiale de 10 ani, părțile se informează reciproc cu privire la intenția lor de a prelungi sau nu acordul cu o perioadă de cinci ani.” Acordul expiră la 12 decembrie 2021.

                  În iunie 2021, SUA și-a exprimat interesul de a primi autorizarea în vederea prelungirii acordului. Comisia a răspuns în septembrie că va solicita Consiliului Uniunii Europene autorizarea de a prelungi acordul.

                  Evaluarea efectuată de Comisia Europeană demonstrează clar că acordul oferă un cadru important pentru derularea și facilitarea cooperării între UE și SUA în materie de navigație prin satelit, care să poată genera beneficii reciproce.

                  Acordul este esențial pentru înțelegerea reciprocă a peisajului navigației prin satelit și pentru stabilirea unor domenii prioritare de interes reciproc privind cooperarea internațională. El oferă, de asemenea, un forum util de evaluare a cooperării anterioare și de definire a acțiunilor viitoare.

                  Este în interesul UE să reînnoiască acest acord pentru a continua să se implice în cooperarea cu SUA în domeniul navigației prin satelit.

               •Coerența cu dispozițiile deja existente în domeniul de politică vizat

                  Inițiativa respectă pe deplin Regulamentul (UE) 2021/696 al Parlamentului European și al Consiliului din 28 aprilie 2021 de instituire a Programului spațial al Uniunii și a Agenției Uniunii Europene pentru Programul spațial și de abrogare a Regulamentelor (UE) nr. 912/2010, (UE) nr. 1284/2013 și (UE) nr. 377/2014 și a Deciziei nr. 541/2014/UE.

                  Regulamentul (UE) 2021/696 prevede:

                  - La considerentul 67, că, pentru a optimiza utilizarea serviciilor furnizate, Galileo ar trebui să fie compatibil și interoperabil, pe cât posibil, cu alte sisteme de navigație prin satelit, fără a aduce atingere obiectivului autonomiei strategice a Uniunii.

                  - La articolul 48 alineatul (2), că Galileo și EGNOS (Serviciul european geostaționar mixt de navigare) și serviciile pe care le furnizează sunt compatibile și interoperabile cu alte sisteme de navigație prin satelit și cu mijloace convenționale de radionavigație, în cazul în care cerințele de compatibilitate și interoperabilitate necesare și condițiile aferente sunt prevăzute în acorduri internaționale.

                  Compatibilitatea și interoperabilitatea frecvențelor radio între Galileo și GPS se numără printre obiectivele principale ale acordului.

                  Cooperarea internațională este, de asemenea, un element-cheie al Strategiei spațiale pentru Europa, astfel cum a fost stabilită de Comisie în comunicarea din 26 octombrie 2016
                     2
                  , care prevede că Comisia va ține seama de cerințele specifice ale sistemelor spațiale atunci când va coordona alocarea frecvențelor la nivel european și internațional.

                  Sistemele europene GNSS („Global Navigation Satellite Systems” - sistemele de navigație globală prin satelit) sunt elemente importante ale politicii UE de asigurare a integrării depline a infrastructurii de transport terestru, maritim și aerian, pentru o navigație sigură, fără sincope, economică și ecologică. Încheierea de acorduri de cooperare privind navigația prin satelit cu țări care își dezvoltă, de asemenea, propriile GNSS, inclusiv SUA, face parte din strategia internațională a Uniunii privind GNSS.

                  SUA sunt un partener-cheie, fiind și cel mai apropiat partener furnizor de GNSS pentru Galileo.

                  Prezenta propunere nu prevede să se confere SUA drepturi de proprietate și nici drepturi decizionale.

               •Coerența cu alte politici ale Uniunii

                  Propunerea ține seama, de asemenea, de noua agendă transatlantică UE-SUA pentru schimbări globale, care este relevantă în acest context deoarece încurajează Uniunea și SUA să colaboreze în ceea ce privește tehnologia, comerțul și standardele.

               2.TEMEI JURIDIC, SUBSIDIARITATE ȘI PROPORȚIONALITATE

               •Temei juridic

                  Articolul 189 și articolul 218 alineatul (6) litera (a) punctul (v) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

                  În conformitate cu jurisprudența constantă a Curții de Justiție, „alegerea temeiului juridic al unui act al Uniunii […] trebuie să fie fondată pe elemente obiective, care pot fi supuse controlului jurisdicțional, printre care figurează finalitatea și conținutul acestui act ”.
                     3

                  În conformitate cu articolul 189 alineatul (1) din TFUE, „În scopul promovării progresului științific și tehnic, a competitivității industriale, precum și pentru punerea în aplicare a politicilor sale, Uniunea elaborează o politică europeană a spațiului. În acest scop, aceasta poate promova inițiative comune, poate sprijini cercetarea și dezvoltarea tehnologică și poate coordona eforturile necesare explorării și exploatării spațiului.”

                  Acordul contribuie în acest sens prin dispozițiile de la articolul 1, potrivit cărora obiectivul său este „de a furniza un cadru de cooperare între părți pentru promovarea, furnizarea și utilizarea semnalelor și serviciilor civile de navigație și cronometrare GPS și Galileo, a serviciilor cu valoare adăugată, a dispozitivelor complementare și a echipamentelor globale de navigație și de sincronizare.” În plus, „părțile intenționează să conlucreze, atât la nivel bilateral cât și în foruri multilaterale, în conformitate cu prezentul acord, pentru a promova și facilita utilizarea acestor semnale, servicii și echipamente pentru utilizări pașnice civile, comerciale și științifice, în conformitate cu interesele reciproce în materie de securitate și în scopul promovării acestora.” În conformitate cu articolul 216 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, pentru a realiza obiectivele stabilite la articolul 189 din TFUE, UE are competența de a decide cu privire la prelungirea acordului în numele său.

                  Temeiul juridic procedural pentru decizia de prelungire a acordului în numele UE este articolul 218 alineatul (6) litera (a) punctul (v) din TFUE. În conformitate cu articolul 218 alineatul (2) din TFUE, nu este necesar ca Comisia să solicite o autorizație din partea Consiliului pentru a negocia prelungirea acordului. Articolul 20 alineatul (5) din acord nu prevede negocieri, ci doar informări.

               •Subsidiaritatea (în cazul competențelor neexclusive)

                  Statele membre nu pot realiza individual obiectivele propunerii din motivele prezentate în continuare:

                  - Galileo este proprietatea Uniunii, iar costurile, estimate la câteva zeci de miliarde de euro, sunt finanțate ca o inițiativă europeană gestionată de Comisie în contextul politicii spațiale;

                  - Sistemul Galileo și serviciile sale nu sunt furnizate de un singur stat membru. Prin urmare, domeniul de aplicare al acordului care urmează să fie extins nu poate fi limitat la un singur stat membru sau la un grup de state membre, ci afectează Uniunea în ansamblu și, în anumite privințe, poate avea chiar un impact la nivel mondial;

                  - Cunoștințele industriale și tehnice din sectorul spațial sunt răspândite în mai multe state membre, neexistând niciun stat capabil să gestioneze totul de unul singur. În lipsa unui efort coordonat și a schimbului de informații, ar crește riscurile de a se ajunge, împreună cu SUA, la soluții sub nivelul optim.

                  Obiectivele propunerii pot fi mai bine atinse printr-o acțiune la nivelul Uniunii, din motivele prezentate în continuare:

                  - Infrastructura sistemului Galileo este implementată în întreaga lume, iar securitatea și protecția Galileo vor depinde în mare măsură de implementarea unor măsuri de protecție coerente de către Uniune și de către toate statele sale membre, cu sprijinul SUA, acolo unde este cazul;

                  - Comisia, în calitate de manager al programului, care acționează în numele Uniunii, și de proprietar al sistemului, este mai bine plasată pentru a lua toate măsurile rezonabile care să inducă această coerență. În caz contrar, ar crește riscurile de securitate și expunerea Uniunii și a statelor sale membre la acțiunile în răspundere civilă intentate în cazul unor incidente grave.

                  Pozițiile pe care Comisia le adoptă în numele Uniunii în cadrul diferitelor grupuri de lucru instituite în temeiul articolului 13 din acord conduc la coerența la nivelul Uniunii.

               •Proporționalitate

                  N/A

               •Alegerea instrumentului

                  Prelungirea acordului este singurul instrument care asigură coerența la nivelul Uniunii în relațiile cu SUA în domeniul navigației civile prin satelit. Majoritatea aspectelor militare de navigație și sincronizare prin satelit sunt exceptate.

                  Coerența aplicării este deosebit de importantă în ceea ce privește măsurile stabilite de părți referitor la semnalele de navigație și sincronizare civile prin satelit și furnizorii de semnale, serviciile de navigație și sincronizare civile prin satelit și furnizorii de servicii, serviciile de augmentare, serviciile cu valoare adăugată și furnizorii de servicii cu valoare adăugată, precum și produsele de navigație și sincronizare globale.

                  Tratatul privind funcționarea UE nu oferă alte opțiuni viabile pentru reglementarea relațiilor cu o țară terță.

               3.REZULTATE ALE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

               •Evaluările ex post/verificarea adecvării legislației existente

                  Această inițiativă nu este inclusă pe agenda REFIT.

               •Consultări cu părțile interesate

                  Comisia a abordat prelungirea acordului în cadrul Comitetului pentru programul GNSS.

                  Comisia a consultat, de asemenea, Grupul de lucru pentru transport intermodal al Consiliului și Grupul de lucru pentru spațiu al Consiliului.

               •Obținerea și utilizarea expertizei

                  Sinteza recomandărilor primite și luate în considerare.

                  Este oportun și de dorit ca Uniunea să prelungească acordul. Acordul nu conține dispoziții caduce, inacceptabile sau de natură să-i împiedice prelungirea.

               •Evaluarea impactului

                  Prima opțiune este de a nu lua nicio inițiativă ca răspuns la interesul de a se extinde acordul, exprimat de statele membre și de SUA. Acest lucru ar putea fi perceput ca un gest sfidător, care ar putea periclita compatibilitatea Galileo și GPS, care ar putea să întârzie sau să oprească cooperarea în ceea ce privește interoperabilitatea acestora, riscând astfel reportarea capacității operaționale a Galileo.

                  A doua opțiune este prelungirea acordului actual. S-a ales această opțiune deoarece:

                  •
                        Sistemele Galileo și GPS sunt în dezvoltare și în evoluție. Cooperarea continuă între cele două sisteme este necesară din mai multe motive, inclusiv pentru a asigura compatibilitatea și interoperabilitatea;

                  •
                        SUA sunt un partener privilegiat al Uniunii în domeniul navigației prin satelit;

                  •
                        SUA și statele membre ale Uniunii nu se opun prelungirii acordului.

               •Adecvarea reglementărilor și simplificarea

                  Această inițiativă nu face parte din agenda REFIT.

               4.IMPLICAȚIILE BUGETARE

                  Pe parcursul celor zece ani de aplicare a acordului, niciuna dintre activitățile desfășurate în temeiul actualului acord nu a necesitat finanțare din partea niciuneia dintre părți.

                  Pentru următoarea perioadă de cinci ani de prelungire a acordului, din nou, nu va fi necesară nicio finanțare.

                  Implicațiile bugetare se vor limita la costurile administrative care vor fi suportate de către părți atunci când își îndeplinesc sarcinile care țin de responsabilitățile lor. Toate costurile administrative sunt legate de misiuni. Toate misiunile Comisiei în temeiul acordului sunt plătite din anvelopa globală pentru misiuni și nu din linia bugetară operațională Galileo în temeiul Regulamentului privind programul spațial al UE.

               5.ALTE ELEMENTE

               •Planurile de punere în aplicare și măsurile de monitorizare, evaluare și raportare

                  Prezenta propunere de extindere a acordului nu prevede să se confere SUA drepturi de proprietate și nici drepturi decizionale în ceea ce privește Galileo.

                  Propunerea nu conferă SUA dreptul de a participa la comitetele de program și nici la grupurile de lucru legate de GNSS din UE.

                  Propunerea nu permite SUA să participe la forumurile, la grupurile de lucru și nici la discuțiile relevante ale forurilor PRS (serviciu public reglementat) Galileo.

               2022/0005 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind prelungirea Acordului privind promovarea, furnizarea și utilizarea sistemelor de navigație prin satelit Galileo și GPS și a aplicațiilor conexe dintre Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Statele Unite ale Americii, pe de altă parte

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 189, coroborat cu articolul 218 alineatul (6) al doilea paragraf litera (a) punctul (v),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               având în vedere aprobarea Parlamentului European
                  4
               ,

               întrucât:

               (1)Consiliul, prin Decizia 2011/901/UE
                  5
               , a aprobat încheierea Acordului privind promovarea, furnizarea și utilizarea sistemelor de navigație prin satelit Galileo și GPS și a aplicațiilor conexe dintre Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Statele Unite ale Americii, pe de altă parte
                  6
               . Acordul a fost semnat la Castelul Dromoland, în Irlanda, la 26 iunie 2004 și a intrat în vigoare la 12 decembrie 2011.

               (2)În conformitate cu articolul 20 alineatul (5) din acord, acesta rămâne în vigoare timp de 10 ani și, cu cel puțin trei luni înainte de încheierea perioadei inițiale de 10 ani, părțile se informează reciproc dacă au intenția de a prelungi acordul pentru o perioadă de cinci ani. Acordul a expirat la 12 decembrie 2021.

               (3)Ambele părți și-au confirmat intenția de a prelungi acordul pentru o perioadă suplimentară de cinci ani, fără nicio modificare a acordului. Conținutul acordului rămâne același după prelungire. În scopul asigurării continuității acordului, prezenta decizie trebuie să intre în vigoare de urgență și să se aplice de la 12 decembrie 2021.

               (4)Prin urmare, este necesar să se aprobe prelungirea acordului în numele Uniunii,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               În numele Uniunii, se aprobă prelungirea cu o perioadă suplimentară de 5 ani a Acordului privind promovarea, furnizarea și utilizarea sistemelor de navigație prin satelit Galileo și GPS și a aplicațiilor conexe dintre Statele Unite ale Americii și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia.

               Articolul 2

               Comisia, în numele Uniunii, transmite Statelor Unite ale Americii nota diplomatică prevăzută la articolul 20 alineatul (1) din acord și face următoarea notificare: „Ca urmare a intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona la 1 decembrie 2009, Uniunea Europeană a înlocuit Comunitatea Europeană și i-a succedat acesteia și de la data menționată exercită toate drepturile și își asumă toate obligațiile Comunității Europene. Prin urmare, referirile la «Comunitatea Europeană» în textul acordului se interpretează, după caz, ca referiri la «Uniunea Europeană»”.

               Articolul 3

               Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

               Acesta se aplică de la 12 decembrie 2021.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

               FIȘĂ FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ

               Nu există o fișă financiară legislativă deoarece nu există costuri legate de prezentul acord, cu excepția cheltuielilor de deplasare care sunt plătite din anvelopa globală pentru misiuni, și nu din linia bugetară operațională Galileo din cadrul Programului spațial al UE.

                     (1)

                        JO L 348, 31.12.2011, p. 3.

                     (2)

                        Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – O strategie spațială pentru Europa, COM(2016) 705, 26.10.2016.

                     (3)

                        De exemplu, cauza C-263/14 Parlamentul European/Consiliul (Acord între Uniunea Europeană și Republica Unită Tanzania privind condițiile pentru transferul persoanelor suspectate de piraterie) ECLI EU C 2016 435, punctele 43-44.

                     (4)

                        JO C , , p. .

                     (5)

                        Decizia 2011/901/UE a Consiliului din 12 decembrie 2011 privind încheierea Acordului privind promovarea, furnizarea și utilizarea sistemelor de navigație prin satelit Galileo și GPS și a aplicațiilor conexe dintre Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Statele Unite ale Americii, pe de altă parte (JO L 348, 31.12.2011, p. 1).

                     (6)

                        Acordul privind promovarea, furnizarea și utilizarea sistemelor de navigație prin satelit Galileo și GPS și a aplicațiilor conexe dintre Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Statele Unite ale Americii, pe de altă parte (JO L 348, 31.12.2011, p.3).