|

52010PC0794

/* COM/2010/0794 final - COD 2010/0380 */  Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI de modificare a Regulamentului (CE) nr. 883/2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială și a Regulamentului (CE) nr. 987/2009 de stabilire a procedurii de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 883/2004

	[pic] | COMISIA EUROPEANĂ |Bruxelles, 20.12.2010COM(2010) 794 final2010/0380 (COD)Propunere deREGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUIde modificare a Regulamentului (CE) nr. 883/2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială și a Regulamentului (CE) nr. 987/2009 de stabilire a procedurii de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 883/2004(Text cu relevanță pentru SEE și Elveția)EXPUNERE DE MOTIVE1. CONTEXTUL PROPUNERIIMotivele și obiectivele propuneriiPrezenta propunere vizează actualizarea Regulamentelor (CE) nr. 883/2004 și (CE) nr. 987/2009, pentru a reflecta modificările legislației naționale privind securitatea socială a statelor membre și pentru a ține pasul cu schimbările realității sociale care influențează coordonarea sistemelor de securitate socială.De asemenea, prezenta propunere include propunerile Comisiei administrative pentru coordonarea sistemelor de securitate socială (denumită în continuare „Comisia administrativă”) care au ca obiectiv îmbunătățirea și modernizarea acquis-ului, în conformitate cu articolul 72 litera (f) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004.Modificările din prezenta propunere au obiectivul de a garanta securitatea juridică pentru părțile interesate.Contextul generalPropunerea vizează actualizarea regulată a Regulamentelor (CE) nr. 883/2004 și (CE) nr. 987/2009. Scopul său este acela de a asigura coordonarea adecvată la nivelul UE a sistemelor naționale de securitate socială. Ea reflectă schimbările juridice la nivel național și examinează evoluțiile recente ale mobilității transfrontaliere care influențează coordonarea sistemelor de securitate socială.Dispoziții în vigoare în domeniul propuneriiDispozițiile existente sunt prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 883/2004 (modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 988/2009) și în Regulamentul (CE) nr. 987/2009.Regulamentele (CE) nr. 883/2004 și (CE) nr. 987/2009 trebuie adaptate pentru a rămâne în pas cu evoluțiile legislațiilor naționale și cu schimbările realității sociale care influențează coordonarea sistemelor de securitate socială. În plus, Comisia administrativă a transmis propuneri relevante în vederea îmbunătățirii sistemului de coordonare. Aceste propuneri, împreună cu alte adaptări tehnice ale textului, sunt încorporate în prezenta propunere. De asemenea, prezenta propunere va actualiza și va modifica trimiterile la legislația națională din anumite anexe la regulamente.Coerența cu alte politici și obiective ale UniuniiNu este cazul.2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUIConsultarea părților interesate211 Metodele de consultare, principalele sectoare vizate și profilul general al respondențilorStatele membre au fost invitate să prezinte propuneri de modificări diverse ale regulamentelor pentru anul 2010. În plus, Comisia administrativă a cerut modificări în scopul actualizării și clarificării Regulamentelor (CE) nr. 883/2004 și (CE) nr. 987/2009.Sinteza răspunsurilor și modul în care acestea au fost luate în considerarePropunerile considerate compatibile cu legislația UE și aprobate de Comisia administrativă sunt încorporate în prezenta propunere.221 Domenii științifice/de expertiză vizateCoordonarea securității sociale.222 Metodologia utilizatăDiscuții în cadrul a două reuniuni din 2010 ale Comisiei administrative și, acolo unde a fost necesar, discuții suplimentare, în special pentru a clarifica anumite aspecte ale legislației naționale, cu reprezentanții statelor membre în cauză în cadrul Comisiei administrative.223 Principalele organizații/principalii experți consultațiComisia administrativă, precum și reprezentanți ai statelor membre în cauză.2249 Sinteza avizelor primite și luate în considerareNu a fost menționată existența unor riscuri potențial grave și cu consecințe ireversibile.Acordul Comisiei administrative referitor la actualizarea, completarea și îmbunătățirea textului și la actualizarea anumitor mențiuni privind statele membre, din anexele la Regulamentele (CE) nr. 883/2004 și (CE) nr. 987/2009.226 Mijloacele utilizate pentru a pune avizele experților la dispoziția publiculuiNiciunul.Evaluarea impactuluiDe la 1 mai 2010, cele două regulamente modernizate privind coordonarea sistemelor de securitate socială, și anume Regulamentele (CE) nr. 883/2004 și (CE) nr. 987/2009, se aplică în toate statele membre ale UE. Regulamentele privind securitatea socială modernizate sunt rezultatul a zece ani de negocieri între statele membre. Necesitatea de modernizare a apărut, printre altele, ca urmare a modificării legislațiilor naționale și a jurisprudenței Curții de Justiție a Uniunii Europene (CJUE).Statele membre își modifică frecvent legislația privind securitatea socială. În consecință, trimiterile la legislația națională din cadrul legislației UE privind coordonarea sistemelor de securitate socială pot deveni depășite, ceea ce creează incertitudine juridică pentru părțile interesate care aplică regulamentele.Prin urmare, este necesar ca trimiterile din Regulamentele (CE) nr. 883/2004 și (CE) nr. 987/2009 să fie actualizate pentru a reflecta în mod corect modificările juridice la nivel național și schimbările realității sociale. Regulamentele pot fi actualizate numai printr-un regulament.Una dintre principalele caracteristici ale dispozițiilor modernizate de coordonare este simplificarea. Simplificarea regulamentelor face ca acestea să fie mai ușor de interpretat și reduce posibilitatea unor puncte de vedere divergente. Pentru a se asigura că dispozițiile simplificate protejează pe deplin drepturile cetățenilor, a fost necesar ca unele dispoziții să fie modificate, în special în ceea ce privește legislația aplicabilă și prestațiile de șomaj. În cazul dispoziției privind stabilirea legislației aplicabile atunci când o persoană lucrează în două sau mai multe state membre, criteriul „o parte substanțială a activităților” va fi extins și noțiunea „sediu sau loc de desfășurare a activității” va fi concretizată. Sunt necesare modificări referitoare la prestațiile de șomaj, pentru a oferi o soluție satisfăcătoare în cazul în care o persoană care desfășoară o activitate independentă are asigurare de șomaj în statul membru în care a desfășurat ultima activitate, dar se întoarce în statul membru de reședință, unde nu există nicio asigurare de șomaj pentru persoanele care desfășoară activități independente.În ultimii ani a existat o tendință crescătoare spre noi forme de mobilitate. Se constată existența unor noi modele de ofertă de forță de muncă, printre altele în sectorul transportului aerian, în care societățile furnizează servicii din așa-numitele „baze de reședință” din diferite state membre. Comisia analizează posibilitatea de a pregăti, în 2011, un document privind formele modificate de mobilitate în relație cu dreptul la liberă circulație al lucrătorilor și cu securitatea socială, document în care se vor identifica măsurile concrete pe care Comisia ar trebui să le ia pentru a răspunde mai bine necesităților unor categorii diferite de lucrători migranți. Fără a anticipa documentul menționat anterior, Comisia consideră oportun să specifice deja noțiunea „sediu sau loc de desfășurare a activității” pentru personalul de bord, pentru a ajuta instituțiile să stabilească unde se situează „sediul sau locul de desfășurare a activității” și să faciliteze aplicarea Regulamentului (CE) nr. 883/2004 în acest sector. În acest context, o importanță deosebită revine conceptului „bază de reședință”, care a fost deja definit în Regulamentul (CE) nr. 1899/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2006 de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 3922/91 al Consiliului privind armonizarea cerințelor tehnice și a procedurilor administrative în domeniul aviației civile, fiind deja utilizat în sectorul respectiv.Cu toate că Regulamentele (CE) nr. 883/2004 și (CE) nr. 987/2009 se aplică de la data de 1 mai 2010, ele reflectă stadiul în care se aflau legislațiile statelor membre la 26 ianuarie 2004 [pentru Regulamentul (CE) nr. 883/2004] și la 17 decembrie 2008 [pentru Regulamentul (CE) nr. 987/2009]. Este în beneficiul cetățenilor interesați ca regulamentele să fie actualizate într-un interval de timp rezonabil de la modificarea legislațiilor naționale ale statelor membre. Numai regulamentele care sunt în pas cu evoluțiile legislațiilor naționale și ale căror dispoziții sunt clare și complete pot garanta transparența și certitudinea pentru părțile interesate și pot oferi cetățenilor mobili o protecție deplină.Prezenta propunere facilitează coordonarea sistemelor de securitate socială din statele membre și contribuie la protecția cetățenilor care migrează în cadrul UE. Majoritatea schimbărilor au fost propuse de statele membre și de Comisia administrativă. Se estimează că propunerea de regulament de modificare nu va antrena nicio diferență substanțială față de situația actuală a coordonării sistemelor de securitate socială în ceea ce privește volumul de muncă sau costurile suportate de instituții, administrații, lucrători, angajatori sau cetățeni inactivi.3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERIIRezumatul acțiunii propusePrezenta propunere completează, clarifică și actualizează unele dintre dispozițiile Regulamentelor (CE) nr. 883/2004 și (CE) nr. 987/2009, pentru a reflecta modificările legislației naționale privind securitatea socială a statelor membre și formele modificate de mobilitate care influențează coordonarea sistemelor de securitate socială. Modificările vor facilita aplicarea eficientă a legislației UE de coordonare a sistemelor de securitate socială și vor îmbunătăți protecția persoanelor care circulă în cadrul UE.Temeiul juridicArticolul 48 din TFUE.Principiul subsidiaritățiiPrincipiul subsidiarității se aplică în măsura în care propunerea nu intră în sfera competenței exclusive a UE.Obiectivele propunerii nu pot fi atinse într-o măsură suficientă de către statele membre din motivele expuse mai jos.O acțiune UE care ia forma măsurilor de coordonare în domeniul securității sociale este cerută de articolul 48 din TFUE și este necesară pentru ca dreptul la liberă circulație înscris în TFUE să se poată exercita pe deplin. Fără această coordonare, ar exista riscul ca libera circulație să nu poată fi pusă în aplicare, pentru că cetățenii ar fi mai puțin dispuși să facă uz de dreptul lor dacă acesta ar antrena, în esență, pierderea drepturilor de securitate socială deja dobândite în alt stat membru. Legislația UE existentă privind securitatea socială nu are scopul de a înlocui diferitele sisteme naționale. Este necesar să se sublinieze că regulamentul de modificare propus nu reprezintă o măsură de armonizare și nu trece dincolo de procedurile necesare unei coordonări eficiente. Propunerea are în special scopul de a actualiza normele de coordonare existente, pentru ca acestea să reflecte modificările juridice efectuate la nivel național, precum și de a aplica modificări care au devenit necesare ca urmare a realităților sociale în schimbare. De asemenea, ea are scopul de a completa și de a îmbunătăți textul regulamentelor, pentru a proteja drepturile cetățenilor care circulă pe teritoriul UE.Chiar dacă propunerea se bazează în special pe contribuțiile statelor membre, acestea nu ar putea adopta aceste dispoziții la nivel național întrucât ar risca să intre în conflict cu regulamentele. Prin urmare, este necesar să se garanteze că atât corpul regulamentelor, cât și anexele la acestea sunt adaptate în mod corespunzător, astfel încât regulamentele să se poată aplica în mod adecvat în cadrul UE.Coordonarea securității sociale vizează situații transfrontaliere în care niciun stat membru nu poate acționa singur. Legislația UE de coordonare înlocuiește numeroasele acorduri bilaterale existente. Aceasta nu numai că facilitează coordonarea securității sociale de către statele membre, ci garantează și egalitatea de tratament a cetățenilor UE asigurați în conformitate cu legislațiile naționale în materie.Prin acțiunea UE, obiectivele propunerii vor fi mai bine îndeplinite din următorul (următoarele) motiv(e):Coordonarea sistemelor de securitate socială nu are sens decât la nivelul UE. Obiectivul urmărit îl constituie funcționarea eficientă pe teritoriul tuturor statelor membre a coordonării sistemelor de securitate socială. Acest lucru se bazează pe și este justificat de libera circulație a persoanelor în cadrul UE.Nu există indicatori calitativi, dar regulamentele au relevanță pentru fiecare cetățean al UE care se deplasează, din orice motiv, în cadrul teritoriului UE.Prezenta propunere este doar o măsură de coordonare care nu poate fi adoptată decât la nivelul UE. Statelor membre le revine sarcina de a organiza și a finanța propriul lor sistem de securitate socială.Prin urmare, propunerea respectă principiul subsidiarității.Principiul proporționalitățiiPropunerea respectă principiul proporționalității din următorul (următoarele) motiv(e):Regulamentele (CE) nr. 883/2004 și (CE) nr. 987/2009 impun acest tip de acțiune, întrucât un regulament nu poate fi modificat decât printr-un alt regulament. Acțiunea nu afectează sistemul de coordonare propriu-zis. Statele membre rămân singurele responsabile pentru organizarea și finanțarea sistemelor lor naționale de securitate socială.Prezenta propunere facilitează coordonarea sistemelor de securitate socială de către statele membre și are obiectivul de a proteja persoanele care se deplasează în cadrul UE prin actualizarea și îmbunătățirea anumitor dispoziții ale Regulamentelor (CE) nr. 883/2004 și (CE) nr. 987/2009, precum și a unora dintre anexele la Regulamentul (CE) nr. 883/2004. Dispozițiile modificate se bazează în special pe propuneri ale statelor membre, ceea ce înseamnă că orice sarcini financiare și administrative potențiale vor fi minime și proporționale cu obiectivele menționate mai sus. Pe de altă parte, fără o astfel de actualizare a Regulamentelor (CE) nr. 883/2004 și (CE) nr. 987/2009, ar fi probabil ca sarcinile administrative și financiare să fie mai mari, deoarece dispozițiile nu ar satisface necesitățile în schimbare ale statelor membre.Alegerea instrumentelorInstrumente propuse: regulament.Alte mijloace nu ar fi adecvate din următorul (următoarele) motiv(e):Nu există alternative, deoarece un regulament poate fi modificat numai printr-un alt regulament.4. IMPLICAȚII BUGETAREPropunerea nu are implicații asupra bugetului UE.5. ELEMENTE FACULTATIVESpațiul Economic European și ElvețiaActul propus are relevanță pentru Spațiul Economic European și pentru Elveția și, prin urmare, ar trebui ca aplicarea sa să fie extinsă la Spațiul Economic European și la Elveția.Explicarea detaliată a propuneriiArticolul 1Articolul 1 dispune modificări ale Regulamentului (CE) nr. 883/2004A. Modificarea articolului 91. Modificarea articolului 9 alineatul (1)La articolul 9, trimiterea la articolul 1 alineatul (1) efectuată la articolul 9 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 ar trebui să se citească „articolul 1 litera (l)”. De asemenea, notificarea unei clauze contractuale în conformitate cu articolul 1 litera (l) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 ar trebui să se facă separat de și constituie o cerință prealabilă pentru declarația prevăzută la articolul 9 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004.2. Modificarea articolului 9 alineatul (2)Articolul 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 ar trebui modificat pentru a deveni conform cu articolul 71 alineatul (2) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 883/2004.B. Modificarea articolului 12 alineatul (1)Modificarea propusă clarifică faptul că o persoană detașată nu poate fi înlocuită de altă persoană detașată după expirarea perioadei de detașare a primei persoane. În cazul respectiv, cuvântul „detașată” a fost omis accidental.C. Modificarea articolului 13 alineatul (1)În momentul de față, în textul articolului 13 alineatul (1), condiția de a desfășura o „parte substanțială” a activității nu se aplică situației în care o persoană lucrează în două sau mai multe state membre pentru mai multe întreprinderi sau mai mulți angajatori. Acest lucru nu corespunde intențiilor care au reieșit în cursul negocierilor la nivelul Consiliului, în special în ceea ce privește situația în care activitatea desfășurată în statul membru de reședință are dimensiuni relativ mici. Scopul acestei modificări este de a clarifica faptul că cerința de a desfășura o „parte substanțială” a activității se aplică și persoanelor care desfășoară în mod normal o activitate pentru mai multe întreprinderi sau mai mulți angajatori din două sau mai multe state membre. În situația în care condiția privind o „parte substanțială” a activității nu este îndeplinită în statul membru de reședință, legislația aplicabilă este legislația celuilalt stat membru în care se află sediul sau locul de desfășurare a activității (activităților) sau angajatorul (angajatorii). Dacă nu este posibilă numirea unui stat membru în care se situează sediul sau locul de desfășurare a activității, de exemplu atunci când există doi sau mai mulți angajatori cu sediul în două state membre diferite, altele decât statul membru de reședință, se aplică legislația statului membru de reședință. Modificarea are obiectivul de a evita cazurile de manipulare a legislației aplicabile, respectând în același timp principiile simplității și pragmatismului.D. Modificarea articolului 36 alineatul (2a)Articolul 36 alineatul (2a) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 ar trebui modificat astfel încât domeniul său de aplicare personal să devină în conformitate cu cel din restul capitolului 2 al titlului III din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 și cu articolul 26 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 987/2009, care reglementează aspectul paralel în domeniul prestațiilor de boală, de maternitate și de paternitate asimilate.E. Modificarea articolului 65 alineatul (5)Modificarea se referă la situația în care o persoană care desfășoară o activitate independentă beneficia de asigurare de șomaj în statul membru în care și-a desfășurat ultima activitate, iar după ce intră în șomaj se întoarce în statul membru de reședință, unde nu există o asigurare de șomaj pentru persoanele care desfășoară activități independente.Într-o astfel de situație, spre deosebire de cazul salariaților, nu este posibil transferul de responsabilitate pentru plata prestațiilor de șomaj de la statul membru în care s-a desfășurat ultima activitate la statul membru de reședință, pentru că legislația statului membru de reședință nu prevede prestații de șomaj pentru persoanele care desfășoară activități independente. Cu toate acestea, în conformitate cu scopul articolului 65, astfel cum a fost confirmat de jurisprudența CJUE (a se vedea hotărârile CJUE privind articolul 71 din Regulamentul 1408/71, care corespunde noului articol 65 din Regulamentul 883/2004, de exemplu cauzele C-454/93 Van Gestel [1995] Rec. I-1707, 58/87 Rebmann [1988] Rec. 3467), persoanele care fac obiectul articolului respectiv au dreptul, atunci când intră în șomaj, de a se întoarce în statul membru de reședință și de a căuta un loc de muncă acolo. Raționamentul pe care se bazează articolul este că persoanele respective au cele mai mari posibilități de a se integra pe piața muncii în statul membru de reședință, ca urmare a legăturilor mai strânse pe care le întrețin acolo. În acest scop, dreptul lor la prestații sociale nu poate fi restrâns, în special în cazul în care prestațiile respective sunt acordate ca urmare a contribuțiilor plătite de persoanele respective (cauza C 228/07 Petersen [2008] Rep. I-6989). În plus, Curtea Europeană a Drepturilor Omului a hotărât că este necesar ca dreptul la prestații de șomaj legate de plata contribuțiilor la fondul de asigurări de șomaj să fie adus – în calitate de drept pecuniar – sub protecția articolului 1 protocolul nr. 1 din Convenția europeană ( Gaygusuz v. Austria ).F. Modificarea articolului 71 alineatul (2)În urma discuțiilor în cadrul Comisiei administrative, a reieșit necesitatea de a clarifica procedura sa de vot. Procedura de vot propusă reflectă noile evoluții introduse de Tratatul de la Lisabona, în special de noul articol 48 din TFUE.Articolul 2Articolul 2 dispune modificări ale Regulamentului (CE) nr. 987/2009.A. Modificarea articolului 6 alineatul (1)Textul articolului respectiv a fost reformulat pentru a fi mai apropiat de ceea ce s-a convenit în cadrul Consiliului. La punctul 1 litera (b), se clarifică în prezent că legislația statului membru de reședință nu poate fi aplicată provizoriu dacă persoana în cauză nu desfășoară nicio activitate în statul membru de reședință.B. Modificarea articolului 14 alineatul (5)Modificarea clarifică faptul că activitățile de mică anvergură și auxiliare, care sunt nesemnificative în ceea ce privește timpul și câștigul economic, nu sunt luate în considerare pentru stabilirea legislației aplicabile în temeiul titlului II din Regulamentul (CE) nr. 883/2004. Astfel de activități rămân relevante pentru aplicarea legislației naționale privind securitatea socială; dacă activitatea de mică anvergură determină afilierea la sistemul de securitate socială, contribuțiile se plătesc în statul membru competent pentru venitul global rezultat din toate activitățile desfășurate.Modificarea vizează un dublu obiectiv:1) simplificarea dispoziției existente prin eliminarea distincției dintre activități „simultane” sau „alternative” și, prin urmare, consolidarea securității juridice pentru persoanele care desfășoară o activitate reală și efectivă într-un stat membru și, în paralel, doar o activitate de mică anvergură în alt stat membru, și2) evitarea posibilelor utilizări necorespunzătoare ale dispozițiilor privind legislația aplicabilă din Regulamentul (CE) nr. 883/2004.C. Inserarea articolului 14 alineatul (5a)Această modificare asigură faptul că noțiunea „sediul sau locul de desfășurare a activității” este interpretată în conformitate cu jurisprudența CJUE și cu alte regulamente ale UE. Modificarea va constitui un punct de plecare pentru elemente suplimentare care urmează să fie definite de Comisia administrativă.Pentru personalul de bord, „sediul sau locul de desfășurare a activității” se consideră a fi „baza de reședință”. Conceptul „bază de reședință” este recunoscut și folosit în acest sector și a fost deja definit de Regulamentul (CEE) nr. 3922/91, ceea ce facilitează și justifică folosirea sa în contextul coordonării sistemelor de securitate socială. Referința la „baza de reședință” pentru personalul de bord nu afectează principiul că situația fiecărui membru al personalului de bord ar trebui examinată separat și pe baza unor informații obiective, pentru a stabili care este legislația aplicabilă în temeiul titlului II din Regulamentul (CE) nr. 883/2004.D. Modificarea articolului 15 alineatul (1)Această modificare face ca textul articolului respectiv să fie conform cu acordul final la a doua lectură a Parlamentului European în cadrul procedurii de codecizie în vederea adoptării Regulamentului (CE) nr. 987/2009, în ceea ce privește informarea persoanei în cauză în legătură cu legislația care i se aplică în cazul detașării.E. Modificarea articolului 54 alineatul (2)Modificarea corectează o eroare produsă în timpul verificării lingvistice în cadrul Consiliului și restabilește sensul inițial al dispoziției.F. Inserarea articolului 55 alineatul (7)Se adaugă un nou alineat în scopul de a aplica procedura utilizată pentru exportarea prestațiilor mutatis mutandis în situația acoperită de noua dispoziție a articolului 65 alineatul (5) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004, cu excepția dispozițiilor privind restricțiile de timp pentru dreptul menționat la articolul 55 alineatul 1 litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 987/2009.G. Modificarea articolului 56 alineatul (2)Este necesară modificarea textului pentru a aborda situația în care o persoană care face obiectul noului articol 65 alineatul (5) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 se înregistrează, ca pas suplimentar, și la serviciile de ocupare a forței de muncă din statul în care și-a desfășurat ultima activitate.Într-un astfel de caz, ar trebui ca obligațiile și activitățile de căutare a unui loc de muncă din statul ultimei activități să aibă prioritate, deoarece statul respectiv furnizează prestațiile persoanei. Reformularea acordă prioritate obligațiilor și activităților de căutare a unui loc de muncă din statul care furnizează prestațiile și elimină efectul negativ al neîndeplinirii lor în celălalt stat membru.AnexaA. Modificarea anexei X la Regulamentul (CE) nr. 883/2004Anexa X enumeră prestațiile speciale în bani de tip necontributiv. În secțiunea „ȚĂRILE DE JOS”, Legea privind asistența în cazul incapacității pentru persoanele tinere cu handicap, din 24 aprilie 1997 (Wajong) va fi înlocuită cu „Legea privind încurajarea muncii și angajării persoanelor tinere cu handicap” (Wet Wajong).La fel ca în cazul legii precedente, ajutorul bănesc acordat în temeiul noii legi este destinat tinerilor cu handicap care, ca urmare a handicapului lor, au o capacitate limitată de muncă și al căror venit este mai mic decât salariul minim legal. Tinerii cu handicap care îndeplinesc anumite condiții pot primi un ajutor bănesc care să le completeze venitul până la nivelul salariului minim legal, dacă venitul pe care îl obțin în urma muncii desfășurate este mai mic de 75 % din salariul minim legal. Protecția venitului poate fi acordată și tinerilor cu handicap care urmează studii și au nevoie de sprijin financiar, precum și tinerilor care nu pot lucra deloc, și anume acelor tineri care se află într-o incapacitate completă și permanentă de a lucra.Noua mențiune privind Țările de Jos a fost examinată de Comisia administrativă și ajutorul bănesc a fost considerat o prestație specială în bani de tip necontributiv în sensul articolului 70 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004.În secțiunea „REGATUL UNIT”, se introduce o nouă prestație specială în bani de tip necontributiv pentru Regatul Unit, și anume alocația pentru încadrare în muncă și sprijin acordată în funcție de venituri [denumită în continuare ESA (IR)].Obiectivul principal al ESA (IR) este garantarea unui venit minim de subzistență, ținând cont de situația economică și socială din Regatul Unit. ESA acordată în funcție de venituri este disponibilă atunci când contribuțiile plătite de o persoană sau situația sa financiară fac ca alocația de tip contributiv pentru încadrare în muncă și sprijin să nu poată fi acordată sau să fie insuficientă.Comisia administrativă a considerat ESA (IR) o prestație specială în bani de tip necontributiv în sensul articolului 70 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004, care poate fi inclusă în anexa X la Regulamentul (CE) nr. 883/2004.Tot în secțiunea „REGATUL UNIT”, ajutorul bănesc se elimină din anexă. Ca urmare a creării noilor prestații acordate pe baza veniturilor (alocația pentru persoanele în căutarea unui loc de muncă, alocația pentru încadrarea în muncă și sprijin și creditul pentru pensie) pentru anumite categorii de risc, ajutorul bănesc a devenit un ajutor financiar de subzistență, care se plătește persoanelor care nu au venituri sau care au venituri foarte mici. Dat fiind că asistența socială este exclusă din domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 883/2004, este necesar ca ajutorul bănesc să fie scos de pe listă.B. Modificarea anexei XI la Regulamentul (CE) nr. 883/20041. Modificarea secțiunii „ȚĂRILE DE JOS”Mențiunea de la punctul 1 litera (h) extinde dreptul de a primi prestații în natură în timpul șederii în Țările de Jos pentru un pensionar și membrii familiei sale care sunt asigurați în temeiul legislației altui stat membru și oferă un avantaj în plus pensionarilor și membrilor familiei acestora în domeniul prestațiilor de boală.Punctul 1 litera (g) poate fi eliminat deoarece restituirea ca urmare a nesolicitării de prestații a fost înlocuită prin introducerea unei franșize obligatorii în sistemul olandez de asigurări de sănătate.Celelalte modificări din anexa XI reprezintă modificări lingvistice efectuate pentru a asigura coerența trimiterilor la legislația Țărilor de Jos.2010/0380 (COD)Propunere deREGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUIde modificare a Regulamentului (CE) nr. 883/2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială și a Regulamentului (CE) nr. 987/2009 de stabilire a procedurii de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 883/2004(Text cu relevanță pentru SEE și Elveția)PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 48,având în vedere propunerea Comisiei Europene,după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European[1],hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară,întrucât:1.  Pentru a ține cont de schimbările juridice din anumite state membre și pentru a garanta securitatea juridică pentru părțile interesate, este necesară adaptarea Regulamentelor (CE) nr. 883/2004 și (CE) nr. 987/2009.2.  Au fost primite propuneri relevante din partea Comisiei administrative pentru coordonarea sistemelor de securitate socială, având obiectivul de a îmbunătăți și de a moderniza acquis-ul. Propunerile aprobate au fost incluse în prezentul text.3.  Schimbările realității sociale pot influența coordonarea sistemelor de securitate socială. Pentru a răspunde acestor modificări, se propun modificări în ceea ce privește stabilirea legislației și a prestațiilor de șomaj aplicabile.4.  În situațiile în care o persoană lucrează în două sau mai multe state membre, este necesar să se clarifice că cerința de a desfășura o „parte substanțială a activității” în înțelesul articolului 13 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 se aplică și persoanelor care desfășoară activități pentru mai multe întreprinderi sau mai mulți angajatori.5.  Diversitatea și evoluția condițiilor în care se desfășoară activitățile profesionale determină necesitatea de a ține cont de situația lucrătorilor foarte mobili. A devenit evidentă existența unor noi modele de ofertă de forță de muncă, printre altele în sectorul transportului aerian. Pentru personalul de bord, desemnarea ca legislație aplicabilă a legislației statului membru în care este situat sediul sau locul de desfășurare a activității întreprinderii sau angajatorului este adecvată numai dacă există o legătură destul de strânsă între personalul respectiv și sediul sau locul de desfășurare a activității. În ceea ce privește personalul de bord, se consideră adecvată referirea la „baza de reședință” pentru precizarea noțiunii „sediu sau loc de desfășurare a activității” în vederea aplicării Regulamentului (CE) nr. 883/2004.6.  Articolul 65 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 ar trebui modificat pentru a garanta că persoanele care desfășoară activități independente primesc prestații în conformitate cu legislația statului membru competent, astfel încât ele să beneficieze de cele mai mari șanse de a se reintegra pe piața muncii din statul lor membru de reședință la întoarcerea în statul respectiv.7.  Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 883/2004 și Regulamentul (CE) nr. 987/2009 ar trebui modificate în consecință,ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:Articolul 1Regulamentul (CE) nr. 883/2004 se modifică după cum urmează:8.  La articolul 9 alineatul (1), prima teză se înlocuiește cu următorul text:„1. Statele membre notifică în scris Comisiei Europene declarațiile efectuate în conformitate cu articolul 1 litera (l), legislațiile și regimurile prevăzute la articolul 3, convențiile realizate conform dispozițiilor de la articolul 8 alineatul (2), prestațiile minime menționate la articolul 58, precum și modificările de fond care ar urma să fie introduse ulterior.”9.  La articolul 9, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:„2. Aceste notificări se prezintă anual Comisiei Europene și sunt făcute publice în mod corespunzător.”10.  La articolul 12, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:„1. Persoana care desfășoară o activitate salariată într-un stat membru, pentru un angajator care își desfășoară în mod obișnuit activitățile în acest stat membru, și care este detașată de angajatorul respectiv în alt stat membru pentru a lucra pentru angajator continuă să fie supusă legislației primului stat membru, cu condiția ca durata previzibilă a activității să nu depășească douăzeci și patru de luni și ca persoana să nu fi fost trimisă pentru a înlocui o altă persoană detașată.”11.  La articolul 13, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:„1. Persoana care desfășoară în mod obișnuit o activitate salariată în două sau mai multe state membre se supune:(a) legislației statului membru de reședință, în cazul în care desfășoară o parte substanțială a activității sale în statul membru respectiv sau(b) dacă el/ea nu desfășoară o parte substanțială a activității sale în statul membru de reședință:(i) legislației statului membru în care este situat sediul sau locul de desfășurare a activității întreprinderii sau angajatorului dacă el/ea este angajat(ă) de o întreprindere sau de un angajator sau(ii) legislației statului membru în care este situat sediul sau locul de desfășurare a activității întreprinderii sau angajatorului în afara statului membru de reședință dacă el/ea este angajat(ă) de două sau mai multe întreprinderi sau angajatori și cel puțin una dintre aceste întreprinderi își are sediul sau locul de desfășurare a activității într-un singur stat membru în afara statului membru de reședință sau(iii) legislației statului membru de reședință dacă el/ea este angajat(ă) de două sau mai multe întreprinderi sau angajatori al căror sediu sau loc de desfășurare a activității este situat în state membre diferite în afara statului membru de reședință.”12.  La articolul 36, alineatul (2a) se înlocuiește cu următorul text:„(2a) Instituția competentă nu poate refuza acordarea autorizației prevăzute la articolul 20 alineatul (1) unei persoane asigurate care a suferit un accident la locul de muncă sau a contractat o boală profesională și care are dreptul la prestații din partea instituției respective, în cazul în care nu i se poate acorda un tratament adecvat stării sale de sănătate în statul membru pe teritoriul căruia persoana își are reședință, într-un termen justificat din punct de vedere medical, avându-se în vedere starea sa actuală de sănătate și evoluția probabilă a bolii sale.”13.  La articolul 65, alineatul (5) se înlocuiește cu următorul text:„5.14.  Cu excepția cazurilor în care litera (b) prevede altfel, șomerul menționat la alineatul (2) prima și a doua teză beneficiază de prestații în conformitate cu legislația din statul membru de reședință, ca și cum ar fi fost supus legislației respective în timpul ultimei sale activități salariate sau independente. Prestațiile respective se furnizează de către instituția statului membru de reședință.15.  Atunci când legislația statului membru de reședință nu prevede asigurări împotriva șomajului pentru persoanele care desfășoară activități independente, șomerul menționat la alineatul (2) prima și a doua teză care a fost asigurat împotriva șomajului în statul membru în care a desfășurat ultima activitate independentă primește prestații în conformitate cu legislația ultimului stat membru menționat.16.  Cu toate acestea, un lucrător care nu este lucrător frontalier și care a primit prestații în numele instituției competente din statul membru a cărui legislație i s-a aplicat ultima oară beneficiază mai întâi, la întoarcerea în statul membru de reședință, de prestații în conformitate cu articolul 64, acordarea de prestații în conformitate cu litera (a) fiind suspendată pe perioada în care lucrătorul primește prestații în temeiul legislației care i s-a aplicat ultima dată.”17.  La articolul 71, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:„2. Statutul Comisiei administrative se stabilește de comun acord de către membrii săi.În toate celelalte cazuri, Comisia administrativă hotărăște cu majoritate calificată, astfel cum se definește în tratate.Deciziile privind chestiunile de interpretare prevăzute la articolul 72 litera (a) sunt făcute publice în mod corespunzător.”18.  Anexele X și XI se modifică în conformitate cu anexa la prezentul regulament.Articolul 2Regulamentul (CE) nr. 987/2009 se modifică după cum urmează:1. Articolul 6 alineatul (1) se modifică după cum urmează:(a) litera (b) se înlocuiește cu următorul text:„(b) legislația statului membru de reședință dacă persoana în cauză își desfășoară activitatea salariată sau independentă în două sau mai multe state membre și desfășoară o parte a activității sau activităților sale în statul membru respectiv sau dacă persoana nu desfășoară nicio activitate salariată sau independentă;”(b) litera (c) se înlocuiește cu următorul text:„(c) în alte cazuri, legislația statului membru a cărei aplicare a fost mai întâi solicitată, atunci când persoana desfășoară o activitate sau activități în două sau mai multe state membre.”2. La articolul 14, alineatul (5) se înlocuiește cu următorul text:„5. În sensul aplicării articolului 13 alineatul (1) din regulamentul de bază, o persoană care «desfășoară în mod obișnuit o activitate salariată în două sau mai multe state membre» este o persoană care desfășoară în mod simultan sau alternativ una sau mai multe activități separate, fie pentru aceeași întreprindere sau același angajator, fie pentru întreprinderi sau angajatori diferiți, în două sau mai multe state membre, cu excepția activităților de mică anvergură.”3. La articolul 14, se adaugă următorul alineat 5a:„5a. În sensul aplicării titlului II din regulamentul de bază, «sediu sau loc de desfășurare a activității» înseamnă sediul sau locul de desfășurare a activității în care se adoptă deciziile principale ale întreprinderii și în care se exercită funcțiile esențiale ale administrației sale centrale.În cazul personalului de bord care furnizează servicii de transport aerian de pasageri sau de mărfuri, «sediul sau locul de desfășurare a activității» definit în titlul II din regulamentul de bază se consideră a fi «baza de reședință», astfel cum este definită în anexa III la Regulamentul (CEE) nr. 3922/91 privind armonizarea cerințelor tehnice și a procedurilor administrative în domeniul aviației civile[2].”4. La articolul 15 alineatul (1), a doua teză se înlocuiește cu următorul text:„Instituția respectivă eliberează persoanei în cauză atestatul menționat la articolul 19 alineatul (2) din regulamentul de punere în aplicare și pune, fără întârziere, la dispoziția instituției desemnate de autoritatea competentă a statului membru în care se desfășoară activitatea informații privind legislația aplicabilă persoanei în cauză, în temeiul articolului 11 alineatul (3) litera (b) sau al articolului 12 din regulamentul de bază.”5. La articolul 54, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:„2. În scopul aplicării articolului 62 alineatul (3) din regulamentul de bază, instituția competentă a statului membru a cărui legislație a fost aplicată persoanei în cauză în ultima sa activitate salariată sau independentă furnizează, fără întârziere, la cererea instituției de la locul de reședință, toate informațiile necesare pentru calculul prestațiilor de șomaj care pot fi obținute în statul membru în care se situează, în special salariul sau venitul profesional primit.”6. La articolul 55 se adaugă următorul alineat (7):„7. Alineatele de la (1) la (6) se aplică mutatis mutandis persoanelor menționate la articolul 65 alineatul (5) litera (b) din regulamentul de bază, cu excepția alineatului 1 litera (c) din prezentul articol.”7. La articolul 56, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:„2. Atunci când legislația aplicabilă în statele membre în cauză impune șomerului îndeplinirea anumitor obligații și/sau efectuarea unor activități de căutare a unui loc de muncă, obligațiile și/sau activitățile de căutare a unui loc de muncă de către șomer în statul membru care furnizează prestațiile sunt prioritare.Neîndeplinirea de către șomer a tuturor obligațiilor și/sau neefectuarea activităților de căutare a unui loc de muncă în statul membru care nu furnizează prestațiile nu afectează prestațiile acordate în celălalt stat membru.”Articolul 3Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.Adoptat la […],Pentru Parlamentul European Pentru ConsiliuPreședintele PreședinteleANEXĂAnexele X și XI la Regulamentul (CE) nr. 883/2004 se modifică după cum urmează:1. Anexa X se modifică după cum urmează:(a) În secțiunea „ȚĂRILE DE JOS”, litera (a) se înlocuiește cu următorul text:„(a) Legea privind încurajarea muncii și angajării persoanelor tinere cu handicap, din 24 aprilie 1997 (Wet Wajong)”;(b) În secțiunea „REGATUL UNIT”:(i) Litera (c) se elimină;(ii) Se introduce următoarea literă (e):„(e) Alocația pentru încadrare în muncă și sprijin acordată în funcție de venituri [Legea privind reforma protecției sociale 2007 și Legea privind reforma protecției sociale (Irlanda de Nord) 2007].”2. Anexa XI se modifică după cum urmează:Secțiunea „ȚĂRILE DE JOS” se modifică după cum urmează:(i) La punctul „1. Asigurarea de sănătate”, litera (g) se elimină;(ii) Se adaugă următoarea literă (h):„(h) În sensul articolului 18 alineatul (1) din prezentul regulament, persoanele menționate la punctul 1 litera (a) subpunctul (ii) din prezenta anexă care petrec o perioadă de ședere temporară în Țările de Jos au dreptul la prestații în natură în conformitate cu polița oferită asiguraților din Țările de Jos de către instituția de la locul de ședere, în conformitate cu articolul 11 alineatele (1), (2) și (3) și cu articolul 19 alineatul (1) din Zorgverzekeringswet (Legea privind asigurările de sănătate), precum și la prestații în natură prevăzute de Algemene Wet Bijzondere Ziektekosten (Legea privind asigurarea generală pentru cheltuieli medicale speciale).”;(iii) La punctul 2, „legislației olandeze privind asigurarea generală pentru limită de vârstă” se înlocuiește cu „Legii generale privind pensiile pentru limită de vârstă”;(iv) La punctul 2 litera (b), „acestei legislații” se înlocuiește cu „legislației menționate anterior”;(v) La punctul 2 litera (g), „Legii generale a Țărilor de Jos privind asigurarea urmașilor” se înlocuiește cu „Legii generale privind rudele supraviețuitoare”;(vi) La punctul 3, „legii generale a Țărilor de Jos privind asigurarea urmașilor” se înlocuiește cu „Legii generale privind rudele supraviețuitoare”;(vii) La punctul 3 litera (d), „acestei legislații” se înlocuiește cu „legislației menționate anterior”;(viii) La punctul 4 litera (a) subpunctul (i) prima liniuță, „Legea privind incapacitatea de muncă” se înlocuiește cu „Legea privind asigurarea de invaliditate”;(ix) La punctul 4 litera (a) subpunctul (ii), „Legea privind incapacitatea de muncă a persoanelor care desfășoară o activitate independentă” se înlocuiește cu „Legea privind prestațiile de invaliditate pentru persoanele care desfășoară activități independente”.[1] JO C , , p. .[2] JO L 373, 31.12.1991, p. 4.


title: Proposal for a REGULATION OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL on the prevention and correction of macroeconomic imbalances

text:
|

52010PC0527

	[pic] | COMISIA EUROPEANĂ |Bruxelles, 29.9.2010COM(2010) 527 final2010/0281 (COD)Propunere deREGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUIprivind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomiceEXPUNERE DE MOTIVE1. CONTEXTUL PROPUNERIIApariția unor dezechilibre de proporții, printre care s-au numărat o serie de discrepanțe importante și persistente la nivelul competitivității, s-a dovedit, în momentul declanșării crizei, extrem de dăunătoare pentru Uniunea Europeană, și în special pentru moneda euro. În anii care au precedat criza, costurile de finanțare scăzute au alimentat alocarea necorespunzătoare a resurselor, deseori către utilizări mai puțin productive, ducând la niveluri de consum nesustenabile, bule imobiliare și acumularea de datorii externe și interne în unele state membre. Este, așadar, important să se pună la punct o nouă procedură structurată de prevenire și corectare a dezechilibrelor macroeconomice nefavorabile în toate statele membre.În comunicarea și în raportul referitoare la „UEM@10: succese și provocări după 10 ani de Uniune Economică și Monetară”[1], Comisia a propus o amplă agendă politică al cărei scop era îmbunătățirea funcționării UEM. Mai precis, comunicarea a subliniat necesitatea extinderii supravegherii economice astfel încât să fie posibile detectarea și soluționarea dezechilibrelor macroeconomice într-o etapă incipientă. Supravegherea extinsă era considerată ca fiind perfect justificată în domenii precum competitivitatea externă și contul curent, marcate de discrepanțe semnificative între statele membre, apărute după lansarea monedei euro. Pentru a identifica soluții la aceste probleme, Eurogrupul a convenit, în iulie 2008, să inițieze o reexaminare periodică a evoluțiilor înregistrate în materie de competitivitate în cadrul zonei euro, demers care s-a dovedit a fi productiv.Europa 2020 definește o strategie ambițioasă și cuprinzătoare având ca obiectiv o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii a economiei UE. În contextul crizei, aceasta pune un nou accent pe corectarea deficiențelor Europei în materie de supraveghere macrofinanciară și provocări structurale. Ținând cont de interacțiunile economice și financiare puternice din cadrul zonei euro și de impactul acestora asupra monedei unice, Europa 2020 invită la elaborarea unui cadru strategic specific zonei euro care să permită corectarea dezechilibrelor macroeconomice majore[2]. Din această perspectivă, se impune crearea unui mecanism inclus în legislație, prin care să se monitorizeze sursele dezechilibrelor macroeconomice și să se garanteze realizarea unor acțiuni de corecție ori de câte ori este necesar. Este absolut esențial să existe o legătură între acțiunile preventive și cele corective, pentru a se evita ajustările economice dificile în perioadele în care dezechilibrele scapă de sub control.2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATEÎn contextul unei crize de o amploare fără precedent și dincolo de acțiunile întreprinse urgent pentru a rezolva problemele imediate, Comisia a reacționat rapid propunând o agendă de reforme ambițioasă, dar realistă. Aceasta s-a materializat prin două comunicări către Parlamentul European și Consiliu, publicate la 12 mai, respectiv 30 iunie 2010. Optând pentru documente juridice publice ca modalități de comunicare, Comisia a dorit să-și demonstreze angajamentul faţă de promovarea dialogului cu statele membre, cu Parlamentul European şi cu toate părţile interesate, furnizând, în acelaşi timp, propuneri concrete de acţiune.În comunicarea din 12 mai 2020, Comisia a prezentat o abordare structurată pe mai mulți piloni pentru consolidarea coordonării politicilor economice. Comunicarea punea accentul pe necesitatea de a utiliza toate instrumentele de supraveghere disponibile în temeiul tratatului. Acolo unde acest lucru se dovedește necesar, instrumentele existente trebuie modificate și completate. Comunicarea propunea totodată o respectare mai strictă a Pactului de stabilitate și creștere și extinderea supravegherii economice. În vederea îndeplinirii acestui obiectiv, crearea unui semestru european pentru coordonarea politicilor economice ar permite statelor membre să-și coordoneze de la bun început politicile la nivel european. În fine, comunicarea prezenta principiile care ar trebui să stea la baza unui cadru solid de management al crizelor pentru statele membre din zona euro. În linii generale, majoritatea propunerilor se aplicau Uniunii Europene în ansamblu, în timp ce aspectele legate de zona euro urmau să facă obiectul unor norme mai stricte.Între timp, însă, tensiunile de pe piețele financiare s-au accentuat, iar la 9 mai 2010, pe baza unei propuneri a Comisiei, s-a decis în cadrul unui Consiliu Ecofin extraordinar crearea unui mecanism european de stabilizare și s-a exprimat angajamentul ferm în favoarea unei consolidări bugetare mai rapide atunci când acest lucru se justifică.La 30 iunie 2010, Comisia Europeană a adoptat o comunicare actualizată care oferea o descriere mai detaliată a principiilor de supraveghere economică prezentate în comunicarea din 12 mai. Comunicarea se referea mai ales la aspecte legate de punerea în aplicare și de executare. Documentul a subliniat faptul că UE are nevoie de o mai bună supraveghere macroeconomică la nivelul statelor membre, care să integreze toate domeniile de politică economică relevante. Dezechilibrele macroeconomice ar trebui analizate în strânsă legătură cu politica bugetară și cu reformele de stimulare a creșterii, în contextul strategiei „Europa 2020”. Se preconiza ca supravegherea sporită să se bazeze pe conceptul de „semestru european” și să fie însoțită de un sistem de sancțiuni pentru prevenirea sau corectarea exceselor care ar putea pune în pericol stabilitatea financiară a UE și a zonei euro. Pe partea bugetară, se sublinia că se impune consolidarea ambelor componente, preventivă și corectivă, ale Pactului de stabilitate și creștere. A fost, de asemenea, prezentat un plan general pentru remedierea dezechilibrelor macroeconomice dintre statele membre.Prin comunicările susmenționate, Comisia a contribuit la lucrările Grupului operativ privind guvernanța economică prezidat de președintele Consiliului European și înființat de Consiliul European din martie. Grupul operativ a recunoscut că dezechilibrele reprezintă o problemă deosebită, în special pentru membrii zonei euro. De asemenea, a fost recunoscută necesitatea unei monitorizări aprofundate a evoluțiilor macroeconomice prin intermediul unui set de indicatori-cheie, mai exact în cadrul unui mecanism de alertă. În linii generale, s-a convenit că supravegherea macroeconomică ar trebui să funcționeze în paralel cu supravegherea bugetară în temeiul Pactului de stabilitate și creștere.Consiliul European a urmărit îndeaproape lucrările grupului operativ. Primele linii directoare au fost formulate în concluziile Consiliului European din 17 iunie, în care s-a convenit asupra elaborării unui tablou de bord pentru detectarea din timp a tendințelor nesustenabile sau periculoase. Concluziile Consiliului European din 16 septembrie 2010 au salutat elaborarea unui nou cadru de supraveghere macroeconomică pentru monitorizarea și corectarea în timp util a discrepanțelor și dezechilibrelor nesustenabile în materie de competitivitate.3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERIIMecanismul de prevenire și corectare a dezechilibrelor macroeconomice este alcătuit din două proiecte de propuneri de regulamente. Prima propunere schițează procedura de dezechilibru excesiv, iar cea de a doua vizează măsurile de executare conexe. Ambele sunt descrise în prezenta expunere de motive.Prima propunere prevede un cadru pentru identificarea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice, inclusiv a problemelor legate de tendințele de deteriorare a competitivității. Ea vine astfel în completarea procesului de supraveghere macrostructurală a statelor membre prevăzut de strategia Europa 2020.Procedura de dezechilibru excesiv este un element complet nou al procesului de supraveghere economică. Ea include o evaluare periodică a riscurilor apariției unor dezechilibre, precum și un mecanism de alertă, cuplat cu reguli concepute pentru a permite realizarea unor acțiuni de corecție în cazul unor dezechilibre macroeconomice nefavorabile care depășesc cadrul politicii bugetare. Procedura de dezechilibru excesiv se aplică tuturor statelor membre.Supravegherea pornește de la un mecanism de alertă care vizează identificarea statelor membre confruntate cu niveluri potențial problematice ale dezechilibrelor macroeconomice. Mecanismul de alertă constă într-un tablou de bord (articolul 3) completat de o analiză critică. Tabloul de bord este conceput ca un instrument transparent, suficient de accesibil, bazat pe o logică economică. În acest scop au fost elaborați indicatori care să asigure identificarea la timp a dezechilibrelor care apar în diverse sectoare ale economiei. Setul de indicatori ar trebui să aibă o anvergură suficient de mare pentru a acoperi orice situație de dezechilibru major și pentru a garanta un grad de sensibilitate suficient de ridicat pentru detectarea dezechilibrelor într-o etapă incipientă. Tabloul de bord va fi alcătuit din mai mulți indicatori pentru fiecare stat membru.Pentru fiecare indicator se vor stabili și se vor anunța pragurile de alertă, asigurându-se astfel o mai mare transparență și mai multă responsabilitate. Pentru anumiți indicatori, pragurile vor fi simetrice. Ele vor detecta atât nivelurile excesiv de ridicate, cât și nivelurile excesiv de scăzute ale variabilei. Este, totuși, important de reținut că indicatorii nu trebuie considerați nici obiective strategice, nici instrumente de politică. De exemplu, un deficit de cont curent de 3% poate fi considerat acceptabil într-un stat aflat în plin proces de convergență care are mari nevoi în materie de investiții, dar nu într-o țară mai avansată, cu o populație aflată în îmbătrânire accelerată. Prin urmare, pragurile trebuie privite ca valori indicative pentru exercițiul de evaluare și nu trebuie interpretate mecanic. Este necesar ca aceste praguri să fie completate de o analiză economică și de o expertiză specifică fiecărei țări.Comisia va prezenta indicatorii care alcătuiesc tabloul de bord, valorile lor și metodologiile care stau la baza acestora într-un document separat, oferind astfel transparență deplină cu privire la funcționarea mecanismului de alertă. Structura tabloului de bord ar putea evolua în timp, în funcție de dinamica riscurilor care pot să apară cu privire la stabilitatea macroeconomică sau de schimbările intervenite în ceea ce privește disponibilitatea datelor. Printre indicatori se vor număra probabil atât indicatori externi, cât și interni. Evaluarea poziției externe (de exemplu, conturile curente sau datoria externă) sau a competitivității prețurilor sau a costurilor (de exemplu, cursurile de schimb reale) ar facilita detectarea dezechilibrelor externe. Utilizarea indicatorilor interni (de exemplu, datoria din sectorul privat și datoria publică) este justificată de faptul că dezechilibrele externe au în mod necesar echivalente interne. Monitorizarea indicatorilor interni este în sine justificată, deoarece dezechilibrele interne pot avea repercusiuni asupra altor state membre, în special prin intermediul contagiunii în situația unei crize financiare. Combinați, acești indicatori ar acoperi o mare parte din nevoile analitice pentru o evaluare preliminară a posibilelor dezechilibre.Comisia va anunța periodic rezultatele tabloului de bord; acestea vor fi însoțite de un raport al serviciilor sale care va analiza eventuale semnale contradictorii ale diferiților indicatori (articolul 4). Pe baza tuturor informațiilor disponibile, Comisia va alcătui o listă a statelor membre care prezintă riscul de a se confrunta cu dezechilibre. Discuțiile prealabile pe această temă în cadrul Consiliului și al Eurogrupului vor permite Comisiei să obțină feedback din partea statelor membre și să asigure transparența dezbaterilor sale. În urma acestor discuții, Comisia va furniza un bilanț aprofundat al situației fiecărui stat membru pentru care mecanismul de alertă indică posibilitatea sau riscul apariției unor dezechilibre (articolul 5). Acest bilanț aprofundat va consta într-o analiză detaliată a problemelor de fond din statul membru respectiv. Acolo unde este cazul, bilanțul poate fi realizat în paralel cu misiunile de supraveghere efectuate în țara vizată. Se va ține cont de avertismentele sau recomandările primite din partea Comitetului european pentru riscuri sistemice, precum și de inițiativele de politică ale statelor membre care fac obiectul bilanțului, reflectate în programele lor de stabilitate și convergență și în programele naționale de reformă. În urma acestei analize aprofundate a Comisiei sunt posibile trei concluzii diferite, după cum se prevede la articolele 6 și 7:-  Dacă dezechilibrele macroeconomice nu sunt considerate problematice, Comisia va propune să nu se mai ia măsuri suplimentare.-  În cazul în care consideră, după efectuarea bilanțului aprofundat, că există dezechilibre macroeconomice (sau riscul ca acestea să apară), Comisia va recomanda Consiliului să adopte recomandările preventive necesare pentru statele membre vizate, în conformitate cu articolul 121 alineatul (2) din tratat. În spiritul orientărilor generale de politică economică și în funcție de natura dezechilibrului, recomandările preventive pot viza probleme din mai multe domenii de politică.-  Dacă bilanțul aprofundat indică dezechilibre grave sau dezechilibre care pun în pericol buna funcționare a Uniunii economice și monetare într-un anumit stat membru, Consiliul poate, la recomandarea Comisiei, să adopte recomandări în conformitate cu articolul 121 alineatul (4) din tratat, declarând existența unui dezechilibru excesiv și recomandând statului membru vizat să întreprindă acțiuni de corecție până la un anumit termen și să își prezinte măsurile strategice în acest sens prin intermediul unui plan de acțiuni de corecție. Statele membre care se confruntă cu dezechilibre excesive în sensul procedurii de dezechilibru excesiv ar face obiectul unei presiuni accentuate inter pares. Aceste recomandări formulate în contextul procedurii de dezechilibru excesiv ar trebui să fie anunțate public și să fie mai detaliate și mai prescriptive decât recomandările preventive prevăzute la articolul 6. În funcție de natura dezechilibrului, recomandările de politică ar putea aborda aspecte de politică bugetară, salarială, macrostructurală și macroprudențială sub controlul autorităților naționale.În urma declanșării unei proceduri de dezechilibru excesiv, statele membre vizate vor avea obligația de a adopta un plan de acțiuni de corecție într-un anumit interval de timp, în conformitate cu articolul 8, pentru a stabili o foaie de parcurs pentru implementarea măsurilor strategice. Planul de acțiuni de corecție ar confirma angajamentul statului membru vizat în direcția soluționării dezechilibrelor cu care se confruntă. În termen de două luni de la prezentarea unui plan de acțiuni de corecție și pe baza unui raport al Comisiei, Consiliul va evalua planul prezentat. Dacă planul este considerat suficient, Consiliul va adopta un aviz, pe baza unei propuneri a Comisiei. Dacă acțiunile întreprinse sau preconizate în planul de acțiuni de corecție sau calendarul de implementare a acestora sunt considerate insuficiente pentru punerea în aplicare a recomandărilor sale, Consiliul, pe baza unei propuneri din partea Comisiei, invită statul membru să modifice planul de acțiuni de corecție într-un anumit interval de timp. Flexibilitatea pe care o oferă procedura ar trebui să permită Consiliului să stabilească termenul adecvat atunci când emite recomandări în cadrul procedurii de dezechilibru excesiv, ținând cont de amploarea și de urgența dezechilibrelor, precum și de capacitatea politicilor de a remedia situația. Spre deosebire de politica bugetară, guvernele naționale nu au control direct asupra tuturor pârghiilor politice atunci când se pune problema soluționării dezechilibrelor. Mai mult decât atât, politicile de corecție pot avea un efect întârziat asupra dezechilibrelor, în funcție de natura acestora. De exemplu, în perioada de zece ani care a precedat criza din 2008, zona euro s-a confruntat cu discrepanțe permanente între pozițiile competitive și conturile curente ale statelor membre. Corectarea dezechilibrelor de competitivitate și a dezechilibrelor externe necesită schimbări importante la nivelul prețurilor și al costurilor relative, în paralel cu realocarea cererii și a ofertei între sectorul necomercial și sectorul exporturilor. Economia multor state membre din zona euro se caracterizează printr-o mare rigiditate a pieței muncii și a produselor, fapt care, în lipsa unor reforme adecvate, poate să ducă la prelungirea perioadei de ajustare. În toate situațiile de acest tip, Comisia va monitoriza punerea în aplicare a acțiunilor de corecție de către statele membre vizate, care au obligația de a prezenta periodic rapoarte de activitate, conform articolului 9. În eventualitatea schimbării circumstanțelor economice, recomandările privind procedura de dezechilibru excesiv pot fi modificate pe baza unei recomandări a Comisiei.Pe baza unei recomandări din partea Comisiei, Consiliul va stabili dacă statul membru vizat a întreprins sau nu acțiunile de corecție recomandate. La articolul 10 sunt prevăzute condițiile pentru această evaluare. În cazul în care Consiliul decide că statul membru vizat a luat măsuri corespunzătoare, procedura se suspendă. Suspendarea indică faptul că statul membru înregistrează progrese satisfăcătoare în aplicarea măsurilor de corecție. Cu toate acestea, având în vedere posibilele decalaje care pot să apară între adoptarea măsurilor de corecție și efectele lor concrete, soluționarea efectivă a dezechilibrelor macroeconomice poate fi un proces de durată. Statul membru vizat va avea obligația de a raporta periodic și va face obiectul supravegherii până la închiderea efectivă a procedurii de dezechilibru excesiv.Până la urmă, realizarea unor acțiuni de corecție susținute și fructuoase va contribui la soluționarea dezechilibrelor. În conformitate cu articolul 11, procedura de dezechilibru excesiv se va închide după ce Consiliul va stabili, pe baza unei recomandări a Comisiei, că statul membru în cauză nu se mai confruntă cu dezechilibre excesive.Dacă nu a luat măsuri corespunzătoare, statul membru vizat va face în continuare obiectul procedurii de dezechilibru excesiv. Consiliul va trebui să adopte noi recomandări și să stabilească un nou termen – probabil mai scurt – în care să se întreprindă acțiuni de corecție. Pentru statele membre din zona euro, mecanismul de executare ar putea conduce în cele din urmă la aplicarea sancțiunilor descrise în regulamentul privind măsurile de executare pentru corectarea dezechilibrelor macroeconomice excesive din zona euro. De asemenea, nerespectarea suficientă a recomandărilor bazate pe supravegherea dezechilibrelor poate fi considerată, la rândul său, un factor agravant la evaluarea situației bugetare în temeiul Pactului de stabilitate și creștere, creându-se astfel sinergii care se consolidează reciproc între diverse paliere de politică la nivelul controlului aplicării.Cea de a doua propunere de regulament se referă la măsurile de executare pentru corectarea dezechilibrelor macroeconomice excesive. Ea însoțește regulamentul privind procedura de dezechilibru excesiv și pune accentul pe controlul aplicării în statele membre din zona euro. Propunerea precizează că, în cazul în care eșuează în mod repetat în efortul de a lua măsuri în urma recomandărilor privind corectarea dezechilibrelor excesive, state membre vor fi obligate să plătească o amendă anuală până în momentul în care Consiliul stabilește că au fost întreprinse acțiunile de corecție necesare. Eșecul repetat se definește ca nerespectarea recomandărilor Consiliului până la noul termen stabilit în conformitate cu articolul 10 alineatul (4) din Regulamentul (…). În plus, statele membre în cauză vor avea obligația de a plăti o amendă anuală și dacă nu se conformează în mod repetat cerinței de a prezenta Consiliului și Comisiei un plan de acțiuni de corecție care să conducă într-o măsură suficientă la respectarea recomandărilor Consiliului. În acest caz, eșecul repetat se definește ca nerespectarea obligației de a prezenta un plan de acțiuni de corecție suficient până la noul termen stabilit în conformitate cu articolul 8 alineatul (2) din Regulamentul (…). Amenda anuală va constitui pentru statele membre stimulentul necesar pentru a reacționa la recomandările formulate sau pentru a elabora un plan de acțiuni de corecție satisfăcător chiar și după plata primei amenzi.Pentru a se garanta tratamentul egal pentru toate statele membre, amenda ar trebui să fie aceeași pentru toate statele membre din zona euro și să reprezinte 0,1 % din produsul intern brut din anul precedent înregistrat de fiecare stat membru. Ca regulă generală, Comisia va propune valoarea maximă prevăzută a amenzii, iar această propunere va fi considerată ca fiind adoptată, cu excepția situației în care Consiliul decide contrariul prin majoritate calificată în termen de zece zile de la adoptarea propunerii de către Comisie. Consiliul poate modifica propunerea Comisiei, acționând în unanimitate, în conformitate cu articolul 293 alineatul (1) din tratat.Consiliul poate decide, pe baza propunerii Comisiei, să anuleze sau să reducă amenda. Comisia poate să facă o propunere în acest sens în urma evaluării unei cereri motivate din partea statului membru, fapt care ar inversa sarcina probei pentru aplicarea sancțiunii. De asemenea, Comisia ar mai putea să facă o propunere în același scop având la bază circumstanțe economice excepționale, definite în Pactul de stabilitate și creștere (PSC) [Regulamentul (CE) nr. 1467/97].Deciziile Consiliului privind aceste amenzi vor fi luate numai de membrii reprezentanți ai statelor membre care au ca monedă euro. Votul membrului Consiliului care reprezintă statul membru vizat de decizii nu va fi luat în considerare.Amenzile prevăzute în prezenta propunere de regulament constituie alte venituri, potrivit articolului 311 din tratat. În conformitate cu practicile stabilite în componenta corectivă a PSC [Regulamentul (CE) nr. 1467/97], aceste venituri vor fi distribuite, proporțional cu ponderea lor în venitul național brut (VNB) total al statelor membre eligibile, statelor membre care au euro ca monedă și care nu fac obiectul unei proceduri de dezechilibru excesiv în sensul Regulamentului (…), nici al unei proceduri de deficit excesiv în sensul Regulamentului (CE) 1467/1997.2010/0281 (COD)Propunere deREGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUIprivind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomicePARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (6),având în vedere propunerea Comisiei Europene,după transmiterea proiectului de act legislativ parlamentelor naționale,având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European,[3]hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară,întrucât:(1) Coordonarea politicilor economice ale statelor membre în Uniune, prevăzută de tratat, trebuie să implice respectarea unor principii directoare, și anume stabilitatea prețurilor, soliditatea finanțelor publice și a condițiilor monetare și sustenabilitatea balanței de plăți.(2) Este necesar să se profite de experiența dobândită în primul deceniu de funcționare a uniunii economice și monetare.(3) În mod concret, supravegherea politicilor economice ale statelor membre trebuie să depășească simpla supraveghere bugetară, astfel încât să se poată preveni dezechilibrele macroeconomice excesive și să se ofere sprijin statelor membre afectate în elaborarea unor planuri de acțiuni de corecție, și acest lucru înainte ca discrepanțele să se agraveze. Această extindere a cadrului de supraveghere economică ar trebui să se realizeze în paralel cu accentuarea supravegherii bugetare.(4) Pentru a identifica soluții de corectare a acestor dezechilibre se impune introducerea în legislație a unei proceduri specifice.(5) Este oportun ca, pe lângă supravegherea multilaterală menționată la articolul 121 alineatele (3) și (4) din tratat să se introducă norme specifice de detectare, prevenire și corectare a dezechilibrelor macroeconomice.(6) Această procedură ar trebui să se bazeze pe un mecanism de detectare rapidă a apariției dezechilibrelor macroeconomice. Ea ar trebui să aibă la bază un tablou de bord indicativ și transparent, combinat cu o analiză economică.(7) Tabloul de bord ar trebui să constea într-un set limitat de indicatori economici și financiari relevanți pentru detectarea dezechilibrelor macroeconomice, cu praguri indicative corespunzătoare. Structura tabloului de bord poate evolua în timp, inter alia datorită dinamicii riscurilor la care este expusă stabilitatea macroeconomică sau datorită apariției unor date statistice noi.(8) Depășirea unuia sau mai multor praguri indicative nu înseamnă neapărat că există riscul apariției unor dezechilibre macroeconomice, și aceasta deoarece în elaborarea politicilor economice trebuie să se țină cont de conexiunile dintre diverse variabile macroeconomice. Analiza economică ar trebui să garanteze că informațiile disponibile, furnizate de tabloul de bord sau provenind din alte surse, sunt evaluate în mod rațional și fac obiectul unui studiu aprofundat.(9) Pe baza procedurii de supraveghere multilaterală și a mecanismului de alertă, Comisia ar trebui să identifice statele membre care trebuie să facă obiectul unui bilanț aprofundat. Bilanțul aprofundat ar trebui să cuprindă o analiză riguroasă a surselor dezechilibrelor apărute în statul membru care face obiectul bilanțului. Bilanțul ar trebui discutat în cadrul Consiliului și al Eurogrupului în cazul statelor membre care au ca monedă euro.(10) O procedură de monitorizare și corectare a dezechilibrelor macroeconomice nefavorabile, cu elemente preventive și corective, va necesita instrumente de supraveghere îmbunătățite, bazate pe cele utilizate în cadrul procedurii de supraveghere multilaterală. Acest lucru ar putea include misiuni de supraveghere mai complexe ale Comisiei în statele membre și cerințe suplimentare în materie de raportare pentru statele membre în cazul apariției unor dezechilibre grave, inclusiv a unor dezechilibre care pun în pericol buna funcționare a uniunii economice și monetare.(11) În evaluarea dezechilibrelor trebuie să se țină cont de gravitatea acestora, de gradul în care pot fi considerate nesustenabile, de consecințele economice potențial negative și de efectele de propagare asupra altor state membre. Trebuie să se ia, de asemenea, în considerare capacitatea de ajustare economică și istoricul statului membru vizat în ceea ce privește respectarea recomandărilor anterioare formulate în temeiul prezentului regulament și a altor recomandări emise în temeiul articolului 121 din tratat în cadrul supravegherii multilaterale, în special orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii.(12) Dacă se identifică dezechilibre macroeconomice, trebuie să se adreseze recomandări statului membru vizat, furnizându-se astfel instrucțiuni cu privire la măsurile de politică adecvate. Măsurile adoptate de statul membru vizat pentru corectarea dezechilibrelor trebuie să fie oportune și să facă uz de toate instrumentele de politică disponibile, sub controlul autorităților publice. Aceste măsuri trebuie să fie adaptate cadrului și circumstanțelor din statul membru vizat și să acopere principalele domenii de politică, printre care se pot număra politica bugetară și salarială, piața muncii, piața produselor și serviciilor și reglementarea sectorului financiar.(13) Avertismentele rapide și recomandările emise de Comitetul european pentru riscuri sistemice adresate statelor membre sau Uniunii se referă la riscuri de natură macrofinanciară. Ele pot justifica, în egală măsură, acțiuni de follow-up în contextul supravegherii dezechilibrelor.(14) Dacă se identifică dezechilibre macroeconomice grave, inclusiv dezechilibre care pun în pericol buna funcționare a uniunii economice și monetare, se impune declanșarea unei proceduri de dezechilibru excesiv care poate include emiterea unor recomandări adresate statului membru, intensificarea supravegherii și înăsprirea cerințelor de monitorizare, iar pentru statele membre care au euro ca monedă, posibilitatea adoptării unor măsuri de executare în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. […/…][4] în cazul eșecului repetat în realizarea acțiunilor de corecție.(15) Toate statele membre care fac obiectul procedurii de dezechilibru excesiv trebuie să elaboreze un plan de acțiuni de corecție care să stabilească în detaliu politicile concepute pentru a pune în aplicare recomandările Consiliului. Planul de acțiuni trebuie să includă un calendar de punere în aplicare a măsurilor vizate. Acest plan necesită aprobarea Consiliului, pe baza unui raport din partea Comisiei.(16) Având în vedere faptul că un cadru eficace pentru detectarea și prevenirea dezechilibrelor macroeconomice nu poate fi realizat într-o măsură suficientă la nivelul statelor membre, și acest lucru datorită profundelor legături comerciale și financiare dintre acestea, dar și efectelor colaterale ale politicilor economice naționale asupra Uniunii și asupra zonei euro în ansamblu, și ținând cont de faptul că acest obiectiv poate fi mai bine îndeplinit la nivelul Uniunii Europene, UE poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, enunțat la același articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivelor propuse,ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:Capitolul I Obiect și definițiiARTICOLUL 1 ObiectPrezentul regulament stabilește norme detaliate pentru detectarea, prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice din cadrul Uniunii.Articolul 2 DefinițiiÎn sensul prezentului regulament:(a) „dezechilibre” înseamnă evoluții macroeconomice care au sau pot avea efecte negative asupra bunei funcționări a economiei unui stat membru, a uniunii economice și monetare sau a Uniunii în ansamblu.(b) „dezechilibre excesive” înseamnă dezechilibre grave, inclusiv dezechilibre care pun în pericol buna funcționare a uniunii economice și monetare.Capitolul IIDetectarea dezechilibrelorARTICOLUL 3 Tabloul de bord1. După consultarea cu statele membre, Comisia stabilește un tablou de bord indicativ ca instrument de facilitare a detectării rapide și a monitorizării dezechilibrelor.2. Tabloul de bord va fi alcătuit dintr-o serie de indicatori macroeconomici și macrofinanciari pentru statele membre. Comisia poate fixa praguri indicative inferioare sau superioare pentru acești indicatori, care să servească drept niveluri de alertă. Pragurile aplicabile statelor membre care au euro ca monedă pot fi diferite de cele aplicabile altor state membre.3. Lista indicatorilor incluși în tabloul de bord și pragurile pentru acești indicatori vor fi comunicate public.4. Comisia evaluează în mod regulat dacă tabloul de bord este adecvat, luând în considerare structura indicatorilor, pragurile fixate și metodologia utilizată; Comisia adaptează tabloul de bord dacă acest lucru este necesar pentru menținerea sau îmbunătățirea capacității acestuia de a detecta apariția dezechilibrelor și de a monitoriza evoluția lor. Modificările survenite la nivelul metodologiei de bază, al structurii tabloului de bord și al pragurilor aferente se anunță public.Articolul 4 Mecanismul de alertă1. Comisia actualizează valorile indicatorilor din tabloul de bord cel puțin o dată pe an pentru fiecare stat membru. Tabloul de bord actualizat este comunicat public.2. Publicarea tabloului de bord actualizat trebuie să fie însoțită de un raport al Comisiei constând dintr-o evaluare economică și financiară care să analizeze în perspectivă evoluția indicatorilor, utilizând, dacă este cazul, orice alt indicator economic și financiar relevant pentru detectarea dezechilibrelor. În raport se indică, de asemenea, dacă depășirea pragului superior sau inferior într-unul sau mai multe state membre indică posibilitatea apariției unor dezechilibre.3. Raportul identifică statele membre pe care Comisia le consideră afectate de dezechilibre sau în pericol de a fi afectate de dezechilibre.4. În cadrul supravegherii multilaterale în conformitate cu articolul 121 alineatul (3) din tratat, Consiliul dezbate și adoptă concluziile raportului Comisiei. Eurogrupul discută pe marginea raportului în măsura în care acesta se referă, direct sau indirect, la statele membre care au euro ca monedă.Articolul 5 Bilanțul aprofundat1. Ținând cont de discuțiile purtate în cadrul Consiliului și al Eurogrupului, conform articolului 4 alineatul (4), Comisia pregătește un bilanț aprofundat pentru fiecare stat membru pe care îl consideră afectat sau în pericol de a fi afectat de dezechilibre. Scopul acestei analize este să stabilească dacă statul membru vizat se confruntă sau nu cu dezechilibre și dacă aceste dezechilibre constituie sau nu dezechilibre excesive.2. Bilanțul aprofundat se dă publicității. Bilanțul ia în considerare următoarele:(a) dacă statul membru care face obiectul bilanțului a întreprins sau nu acțiuni adecvate ca răspuns la recomandările sau invitațiile Consiliului adoptate în conformitate cu articolele 121 și 126 din tratat și în temeiul articolele 6, 7, 8 și 10 din prezentul regulament;(b) măsurile strategice pe care intenționează să le ia statul membru care face obiectul bilanțului, reflectate în programul său de stabilitate sau convergență și în programul național de reformă;(c) orice avertismente rapide sau recomandări din partea Comitetului european pentru riscuri sistemice relevante pentru statul membru care face obiectul bilanțului.Articolul 6 Acțiuni preventive1. În cazul în care, pe baza bilanțului aprofundat menționat la articolul 5 din prezentul regulament, Comisia consideră că un stat membru se confruntă cu dezechilibre, ea informează Consiliul în legătură cu acest lucru. La recomandarea Comisiei, Consiliul poate adresa recomandările necesare statelor membre vizate, în conformitate cu procedura stabilită la articolul 121 alineatul (2) din tratat.2. Consiliul informează Parlamentul European cu privire la recomandările sale. Recomandările Consiliului se fac publice.3. Consiliul reexaminează anual aceste recomandări și poate să le modifice dacă este cazul în conformitate cu alineatul (1).CAPITOLUL IIIProcedura de dezechilibtru excesivARTICOLUL 7 Declanșarea procedurii de dezechilibru excesiv1. În cazul în care, pe baza bilanțului aprofundat menționat la articolul 5, Comisia consideră că statul membru vizat se confruntă cu dezechilibre excesive, ea informează Consiliul în legătură cu acest lucru.2. La recomandarea Comisiei, Consiliul poate adopta recomandări în conformitate cu articolul 121 alineatul (4) din tratat, declarând existența unui dezechilibru excesiv și recomandând statului membru în cauză să întreprindă acțiuni de corecție. Aceste recomandări stabilesc natura dezechilibrelor și precizează în detaliu acțiunile de corecție care trebuie întreprinse, precum și termenul până la care statul membru vizat trebuie să întreprindă acțiunile respective. Conform dispozițiilor articolului 121 alineatul (4) din tratat, Consiliul poate să își facă publice recomandările.Articolul 8 Planul de acțiuni de corecție1. Orice stat membru pentru care se declanșează o procedură de dezechilibru excesiv prezintă un plan de acțiuni de corecție Consiliului și Comisiei până la termenul stabilit în recomandări, conform articolului 7. Planul de acțiuni de corecție prezintă acțiunile strategice specifice și concrete pe care statul membru le-a implementat sau intenționează să le implementeze și cuprinde un calendar de implementare a acestora.2. În termen de două luni de la prezentarea unui plan de acțiuni de corecție și pe baza unui raport al Comisiei, Consiliul evaluează planul prezentat. Dacă planul este considerat suficient, Consiliul adoptă un aviz, pe baza unei propuneri a Comisiei. Dacă acțiunile întreprinse sau preconizate în planul de acțiuni de corecție sau calendarul de implementare a acestora sunt considerate insuficiente pentru punerea în aplicare a recomandărilor sale, Consiliul, pe baza unei propuneri din partea Comisiei, invită statul membru să modifice planul de acțiuni de corecție într-un anumit interval de timp. Planul modificat este examinat conform procedurii prevăzute în prezentul alineat.3. Planul de acțiuni de corecție, raportul Comisiei și invitația Consiliului menționată la alineatul (2) se fac publice.Articolul 9 Monitorizarea acțiunilor de corecție1. Comisia monitorizează implementarea acțiunilor de corecție recomandate și a planului de acțiuni de corecție de către statul membru vizat. În acest scop, statul membru transmite Consiliului și Comisiei, la intervale regulate, rapoarte de activitate; frecvența acestora se stabilește de către Consiliu în recomandarea menționată la articolul 7 alineatul (2).2. Rapoartele de activitate ale statelor membre se fac publice de către Consiliu.3. Comisia poate efectua misiuni de supraveghere în statul membru vizat pentru a monitoriza implementarea planului de acțiuni de corecție.4. În cazul în care circumstanțele economice se schimbă, Consiliul poate modifica, la recomandarea Comisiei, recomandările adoptate în temeiul articolului 7, în conformitate cu procedura prevăzută la același articol. Statul membru vizat prezintă un plan de acțiuni de corecție revizuit, care se evaluează în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 8.Articolul 10 Evaluarea acțiunilor de corecție1. Pe baza unui raport din partea Comisiei, Consiliul stabilește dacă statul membru vizat a întreprins sau nu acțiunile de corecție recomandate.2. Raportul Comisiei se face public.3. Concluziile Consiliului se adoptă în termenul stabilit de Consiliu în recomandările adoptate în conformitate cu articolul 7.4. În cazul în care ajunge la concluzia că statul membru nu a întreprins acțiunile de corecție recomandate, Consiliul adoptă, la recomandarea Comisiei, recomandări revizuite, în conformitate cu articolul 7, stabilind un nou termen pentru realizarea acțiunilor de corecție, la sfârșitul căruia se realizează o nouă evaluare în conformitate cu dispozițiile prezentului articol.5. În cazul în care Consiliul ajunge la concluzia că statul membru a întreprins acțiunile de corecție recomandate, procedura de dezechilibru excesiv se suspendă.6. Consiliul reexaminează periodic suspendarea procedurii pentru statul membru vizat, în conformitate cu procedura stabilită la alineatele (1)-(5).Articolul 11 Închiderea procedurii de dezechilibru excesivProcedura de dezechilibru excesiv se închide după ce Consiliul conchide, la recomandarea Comisiei, că statul membru nu se mai confruntă cu dezechilibre excesive.CAPITOLUL IVDispoziții finaleARTICOLUL 12 Intrarea în vigoarePrezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.Adoptat la Bruxelles, […]Pentru Parlamentul European Pentru ConsiliuPreședintele Președintele [1] European Economy nr. 2/2008, Comisia Europeană, DG Afaceri economice și monetare.[2] Comisia a subliniat în mod repetat importanța unei coordonări economice mai aprofundate și mai extinse în zona euro, inclusiv în Declarația anuală pentru 2009 privind zona euro și în comunicarea din 2008 intitulată „UEM@10: succese și provocări după 10 ani de Uniune Economică și Monetară”.[3] JO C , , p. .[4] JO L […], […], […].


				|

		52012PC0172

			Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI privind importurile de orez originar din Bangladesh /* COM/2012/0172 final - 2012/0085 (COD) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           CONTEXTUL PROPUNERII
Scopul propunerii este de a actualiza
Regulamentul (CEE) nr. 3491/90 al Consiliului din 26 noiembrie 1990 privind
importurile de orez originare din Bangladesh[1] pentru a ține seama de
diferențierea dintre competențele delegate și competențele
de executare ale Comisiei introdusă prin articolele 290 și respectiv
291 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE).
2.           REZULTATELE
CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII
IMPACTULUI
Consultarea părților interesate
Obținerea și utilizarea
expertizei
Având în vedere că propunerea de aliniere
a Regulamentului (CEE) nr. 3491/90 al Consiliului la Tratatul de la
Lisabona este o problemă interinstituțională care va viza toate
regulamentele Consiliului, nu a fost necesară consultarea
părților interesate și nici obținerea expertizei.
Evaluarea impactului
Având în vedere că propunerea de aliniere
a Regulamentului (CEE) nr. 3491/90 al Consiliului la Tratatul de la Lisabona
este o problemă interinstituțională care va afecta toate
regulamentele Consiliului, nu a fost necesară o evaluare a impactului.
3.           ELEMENTE JURIDICE ALE
PROPUNERII
Rezumatul acțiunii propuse
Identificarea competențelor delegate
și a competențelor de executare ale Comisiei prevăzute de Regulamentul
(CEE) nr. 3491/90 al Consiliului și stabilirea procedurii
corespunzătoare de adoptare a actelor respective.
Temei juridic
Articolul 207 din Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene.
Principiul subsidiarității
Politica agricolă este o competență
partajată între Uniunea Europeană și statele membre. Acest lucru
înseamnă că statele membre își mențin competența atât
timp cât UE nu legiferează în domeniu. Prezenta propunere se
limitează la adaptarea dispozițiilor privind importurile
preferențiale de orez originar din Bangladesh la noile cerințe
introduse de Tratatul de la Lisabona. Astfel, prezenta propunere nu
afectează actuala abordare a Uniunii.
Principiul
proporționalității
Propunerea respectă principiul
proporționalității.
Alegerea instrumentelor
Instrumentul propus: Regulament al
Parlamentului European și al Consiliului.
Alte instrumente nu ar fi adecvate din
următorul motiv: aplicarea directă se datorează naturii PAC, iar
cerințele sale în materie de gestionare constituie o caracteristică
indispensabilă a legislației PAC.
4.           IMPLICAȚIILE BUGETARE
Această măsură nu are
implicații bugetare.
2012/0085 (COD)
Propunere de
REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN
ŞI AL CONSILIULUI
privind importurile de orez originar din
Bangladesh
PARLAMENTUL EUROPEAN ŞI
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207,
având în vedere propunerea Comisiei Europene[2],
după transmiterea proiectului de act
legislativ către parlamentele naționale,
hotărând în conformitate cu procedura
legislativă ordinară,
întrucât:
(1)       În cadrul Rundei Uruguay,
Uniunea s-a angajat să ofere regimuri preferențiale pentru importul
de orez originar din țările cel mai puțin dezvoltate. Una dintre
țările cărora li s-a adresat oferta, și anume Bangladesh,
si-a manifestat interesul pentru dezvoltarea comerțului cu orez. În acest
scop, a fost adoptat Regulamentul (CEE) nr. 3491/90 al Consiliului din 26
noiembrie 1990 privind importurile de orez originare din Bangladesh[3].
(2)       Regulamentul (CEE)
nr. 3491/90 conferă Comisiei competențe pentru punerea în
aplicare a unora dintre dispozițiile sale. Ca urmare a intrării în
vigoare a Tratatului de la Lisabona, aceste competențe trebuie aliniate la
articolele 290 și 291 din Tratatul privind funcționarea Uniunii
Europene (denumit în continuare „tratatul”). Pentru claritate, este
oportună abrogarea Regulamentului (CEE) nr. 3491/90 și
înlocuirea acestuia cu un nou regulament.
(3)       Pentru a asigura fiabilitatea
și eficiența regimului preferențial la import, trebuie să
se delege Comisiei competența de a adopta acte legislative în conformitate
cu articolul 290 din tratat pentru stabilirea unor norme conform cărora
participarea la acest regim preferențial să fie condiționată
de constituirea unei garanții. Este deosebit de important ca, pe parcursul
lucrărilor pregătitoare, Comisia să desfășoare
consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când
pregătește și elaborează acte delegate, Comisia trebuie
să asigure transmiterea simultană, promptă și adecvată
a documentelor relevante către Parlamentul European și către
Consiliu.
(4)       Pentru a asigura
condiții uniforme de aplicare a prezentului regulament, Comisiei trebuie
să i se confere competențe de executare. Cu excepția cazului în
care există dispoziții contrare explicite, competențele
respective trebuie exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE)
nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16
februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind
mecanismele de control de către statele membre al exercitării
competențelor de executare de către Comisie[4]. Cu toate
acestea, atunci când se impune suspendarea regimului preferențial la
import, Comisia trebuie să fie abilitată să adopte acte de
punere în aplicare fără aplicarea Regulamentului (UE)
nr. 182/2011.
(5)       Regimul preferențial la
import implică o reducere a taxelor la import în limitele unei anumite
cantități de orez decorticat. Cantitățile echivalente
pentru orezul aflat în alte stadii de procesare decât orezul decorticat trebuie
calculate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1312/2008 al
Comisiei din 19 decembrie 2008 de stabilire a ratelor de conversie, a
costurilor de prelucrare și a valorii subproduselor aferente diferitelor
etape de transformare a orezului[5].

(6)       La stabilirea taxelor la
import aplicabile orezului originar din Bangladesh importat în temeiul
prezentului regulament, trebuie să se țină seama de
dispozițiile aplicabile din Regulamentul nr. XXXX/XXXX al
Parlamentului European și al Consiliului de instituire a unei
organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții
specifice referitoare la anumite produse agricole (Regulamentul privind OCP
unică)[6].
(7)       Pentru a asigura limitarea
avantajelor regimurilor preferențiale la importurile de orez originar din
Bangladesh, sunt necesare emiterea unui certificat de origine și
perceperea, de către țara exportatoare, a unei taxe la export a
cărei valoare corespunde reducerii taxelor la import,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Domeniu de aplicare
1.           Prezentul regulament
instituie un regim preferențial pentru importurile de orez originar din
Bangladesh care se încadrează la codurile NC 1006 10 (cu excepția
codului NC 1006 10 10), 1006 20 și 1006 30.
2.           Regimul preferențial la
import se limitează, pe an calendaristic, la o cantitate echivalentă
cu 4 000 de tone de orez decorticat.
Cantitățile de orez care se află în alte stadii de procesare
decât cel de orez decorticat se convertesc utilizând ratele de conversie
stabilite la articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 1312/2008.
3.           Prin intermediul unui act de
punere în aplicare adoptat fără asistență din partea
comitetului menționat la articolul 323 alineatul (1) din Regulamentul
nr. XXXX/XXXX, Comisia suspendă aplicarea regimului preferențial
la import prevăzut la alineatul (1) al prezentului articol de îndată
ce constată că, în anul în curs, importurile care au beneficiat de
respectivul regim au atins cantitatea menționată la alineatul (2).
Articolul 2
Taxe la import
1.           În limitele
cantității prevăzute la articolul 1 alineatul (2), taxele la
import pentru orez sunt egale cu:
— taxele vamale stabilite prin Tariful Vamal
Comun, reduse cu 50 % și cu încă 4,34 EUR, pentru orezul
nedecorticat care se încadrează la codurile NC 1006 10, cu
excepția codului NC 1006 10 10;
— taxele stabilite în
conformitate cu articolul 242 din Regulamentul nr. XXXX/XXXX, reduse cu
50 % și cu încă 4,34 EUR, pentru orezul decorticat care se
încadrează la codul NC 1006 20;
— taxele stabilite în conformitate cu articolul
244 din Regulamentul nr. XXXX/XXXX, reduse cu 16,78 EUR, reduse apoi cu
50 % și cu încă 6,52 EUR, pentru orezul semialbit sau albit
care se încadrează la codul NC 1006 30.
2.           Alineatul (1) se aplică
sub rezerva următoarelor condiții:
(a)     prezentarea dovezii că statul
Bangladesh a perceput o taxă la export a cărei valoare corespunde
reducerii menționate la alineatul (1);
(b)     emiterea, de către autoritatea
competentă din Bangladesh, a unui certificat de origine.
Articolul 3
Competențe delegate
Comisia este împuternicită să adopte
acte delegate în conformitate cu articolul 4 pentru stabilirea unor norme
conform cărora participarea la regimul preferențial la import
instituit prin articolul 1 să fie condiționată de constituirea
unei garanții.
Articolul 4
Exercitarea delegării
1.           Competența de a adopta
acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute în
prezentul articol.
2.           Competența de a adopta
acte delegate menționată la articolul 3 este conferită Comisiei
pentru o perioadă nedeterminată începând de la data intrării în
vigoare a prezentului regulament.
3.           Delegarea de competențe
menționată la articolul 3 poate fi revocată în orice moment de
Parlamentul European sau de Consiliu. Decizia de revocare pune capăt
delegării competențelor specificate în decizia respectivă.
Aceasta intră în vigoare în ziua următoare datei publicării
deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată
ulterioară, specificată în decizie. Decizia nu aduce atingere
valabilității actelor delegate aflate deja în vigoare.
4.           De îndată ce adoptă
un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European
și Consiliului.
5.           Un act delegat adoptat în
temeiul articolului 3 intră în vigoare numai dacă nici Parlamentul
European și nici Consiliul nu au formulat obiecții în termen de
două luni de la notificarea acestuia către Parlamentul European
și Consiliu sau dacă, înaintea expirării acestui termen, atât
Parlamentul European, cât și Consiliul au informat Comisia că nu au
obiecții. La inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului,
acest termen se prelungește cu două luni.
Articolul 5
Competențe de executare
Comisia adoptă, prin intermediul unor
acte de punere în aplicare, măsurile necesare cu privire la:
(a)          metoda administrativă pentru
gestionarea regimului preferențial la import;
(b)          mijloacele pentru stabilirea
originii produsului care face obiectul regimului preferențial la import;
(c)          forma și perioada de
valabilitate a certificatului de origine menționat la articolul 2
alineatul (2);
(d)          natura dovezilor necesare pentru a
stabili efectuarea plății taxei la export menționate la
articolul 2 alineatul (2);
(e)          perioada de valabilitate a
licențelor de import, dacă este cazul;
(f)           valoarea garanției care
trebuie constituită în conformitate cu articolul 3;
(g)          notificările pe care statele
membre trebuie să le transmită Comisiei.
Aceste acte de punere în aplicare se
adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la
articolul [323 alineatul (2)] din Regulamentul (UE) nr. [xxxx/xxxx]
al Parlamentului European și al Consiliului (Regulamentul privind OCP
unică).
Articolul 6
Abrogare
Regulamentul (CEE) nr. 3491/90 se
abrogă.
Trimiterile la Regulamentul (CEE)
nr. 3491/90 se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament
și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din
anexa la prezentul regulament.
Articolul 7
Intrare în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în
ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii
Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu
în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptată la Bruxelles,
Pentru Parlamentul European,                     Pentru
Consiliu,
Președintele                                                  Președintele
ANEXĂ
TABELUL
DE CORESPONDENȚĂ MENȚIONAT LA ARTICOLUL 6
 Regulamentul (CEE) nr. 3491/90 || Prezentul regulament
 Articolul 1 || Articolul 2
 Articolul 2 alineatul (1) || Articolul 1 alineatul (2)
 Articolul 2 alineatul (2) || Articolul 1 alineatul (3)
 Articolul 3 || Articolele 3, 4 și 5
[1]               JO L 337,
4.12.1990, p. 1. Regulament modificat prin Regulamentul (CE)
nr. 1532/2007 (JO L 337, 21.12.2007, p. 19).
[2]               JO C […],
[…], p. […].
[3]               JO L 337,
4.12.1990, p. 1.
[4]               JO L 55,
28.2.2011, p. 13.
[5]               JO
L 344, 20.12.2008, p. 56.
[6]               JO L […],
[…], p. […].