				|

		52011PC0841

			Propunere de REGULAMENT AL CONSILIULUI privind instituirea unui instrument pentru cooperarea în materie de securitate nucleară /* COM/2011/0841 final - 2011/0414 (CNS) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           CONTEXTUL PROPUNERII
Încă de la începutul anilor 1990, sprijinul
pentru promovarea securității nucleare și a garanțiilor nucleare
în țările terțe a constituit o parte importantă a
activității Comunității, atât în Europa Centrală, cât
și în țările fostei Uniuni Sovietice, în cadrul componentelor
pentru securitate nucleară ale programelor TACIS și PHARE. Din 2007,
cooperarea în materie de securitate nucleară a fost extinsă,
incluzând „țările terțe” în cadrul Instrumentului pentru cooperare
în materie de securitate nucleară, în timp ce Instrumentul
de asistență pentru preaderare (IPA) prevedea cooperarea în materie
de securitate nucleară cu țările angajate
în procesul de aderare la UE.
Accidentul nuclear de la Cernobîl din 1986 a subliniat
importanța globală a securității nucleare. Accidentul de la
Fukushima Daiichi din 2011 a confirmat necesitatea continuării eforturilor
în direcția sporirii securității nucleare și respectării
celor mai înalte standarde. Ambele accidente au demonstrat clar faptul că
efectele unui accident nuclear asupra domeniului social și economic,
sănătății și mediului se pot extinde dincolo de
frontierele naționale, potențial în întreaga lume.
Importanța securității nucleare
a fost recunoscută de Consiliul Uniunii Europene în Rezoluția din 18 iunie
1992 privind problemele tehnologice ale siguranței nucleare, care sublinia
„importanța specială pe care o acordă securității nucleare
în Europa și, prin urmare, cere statelor membre și Comisiei să
adopte ca obiectiv fundamental și prioritar al cooperării comunitare
în domeniul nuclear, în special cu celelalte țări europene, … aducerea
instalațiilor nucleare ale acestora la niveluri de securitate echivalente
cu cele din Comunitate…”.
Comunitatea a decis să adere, în 1999, la
Convenția privind securitatea nucleară, iar în 2005 la Convenția comună privind securitatea gestionării
combustibilului uzat și securitatea gestionării deșeurilor
radioactive, ambele convenții având drept scop consolidarea măsurilor
naționale și a cooperării internaționale
în aceste domenii.
Consiliul Uniunii Europene a adoptat Directiva
2009/71/Euratom din 25 iunie 2009 de instituire a unui cadru comunitar privind
securitatea nucleară a instalațiilor nucleare, pentru a menține
și promova îmbunătățirea continuă a
securității nucleare și a reglementării acesteia. În 2011, Consiliul
Uniunii Europene a adoptat, de asemenea, Directiva de instituire a unui cadru
comunitar pentru gestionarea responsabilă și în siguranță a
combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive. Aceste directive,
precum și standardele ridicate de securitate nucleară și de gestionare
a deșeurilor radioactive și a combustibilului uzat puse în aplicare
în Uniunea Europeană constituie exemple care pot fi utile pentru încurajarea
țărilor terțe în adoptarea unor standarde de nivel similar.
Uniunea acționează deja în
strânsă cooperare cu Agenția Internațională a Energiei
Atomice (AIEA), în conformitate cu dispozițiile capitolului 10 din
Tratatul Euratom, atât în ceea ce privește garanțiile nucleare (în promovarea
obiectivelor menționate în capitolul 7 titlul II din Tratatul Euratom),
cât și securitatea nucleară.
Promovarea cooperării sub forma
reglementărilor cu economiile emergente, cât și sub alte forme,
și promovarea abordărilor, normelor, standardelor și practicilor
UE constituie obiective de politică externă ale strategiei Europa 2020.
Pentru ca Uniunea Europeană să
poată juca rolul de actor global în promovarea securității umane
și strategice, este esențial să dispună de
capacitățile și mijloacele necesare pentru a răspunde
provocărilor care apar în oricare dintre țările terțe în domeniul
securității nucleare, al radioprotecției și al garanțiilor
nucleare, pe baza experienței Comunității și a statelor
sale membre, acumulate în cadrul Uniunii Europene. În acest context, Instrumentul
pentru cooperare în materie de securitate nucleară (ICSN) va continua
acțiunile inițiate în anii 1990 în Europa Centrală și în
țările fostei Uniuni Sovietice, care au fost extinse, începând din 2007,
la „țările terțe”.
Se preconizează că motivele
principale care au determinat începerea cooperării cu țările
terțe vor rămâne valabile în perioada 2014-2020. Totuși, având
în vedere faptul că proiectele majore derulate în cadrul ICSN (în special
cele legate de reabilitarea amplasamentului de la Cernobîl și proiectele
de modernizare a centralei nucleare) vor fi în cea mai mare parte finalizate
până în 2014, această cooperare va elibera resurse destinate
domeniilor respective. Reabilitarea siturilor miniere (vechile mine de uraniu care nu respectau cerințele de bază
privind protecția mediului), eliminarea
combustibilului uzat, gestionarea deșeurilor și dezafectarea
instalațiilor trebuie tratate ca priorități în cadrul
programului.
De asemenea, are loc o schimbare de
direcție în intervenția Uniunii Europene, de la asistența tehnică
la cooperare. Aceasta se concentrează pe activitățile
esențiale destinate promovării unei culturi în materie de securitate
nucleară, a radioprotecției și a garanțiilor nucleare.
Pe baza programelor-cadru Euratom,
acțiunile de cercetare și inovare încurajează prevenirea și
reducerea numărului de accidente grave și
îmbunătățirea radioprotecției, în scopul consolidării
culturii în materie de securitate. Acordurile de cooperare bilaterală
internațională încheiate în cadrul programului Euratom pentru securitate
nucleară vor fi privite ca modalitate suplimentară de a contribui la
îmbunătățirea securității nucleare, a radioprotecției
și a gestionării în condiții de siguranță a
deșeurilor radioactive, prin intensificarea eforturilor depuse
împreună cu partenerii din țările terțe în domeniul
cercetării și inovării.
Experiența dobândită în urma
accidentului de la Fukushima-Daiichi va avea un rol important în
îmbunătățirea securității nucleare în următorii
ani. Se anticipează că rezultatele evaluărilor cuprinzătoare
și transparente ale riscurilor și siguranței („teste de stres”)
efectuate de statele membre, evaluări care trebuie extinse la
țările învecinate cu UE și eventual la alte țări
terțe, vor avea un impact semnificativ asupra proiectării, exploatării,
întreținerii și reglementării centralelor nucleare. Experiența
acumulată în cadrul UE va fi importantă pentru alte țări
terțe.
Cooperarea în cadrul Instrumentului pentru
cooperare în materie de securitate nucleară (ICSN) trebuie să
completeze acțiunile desfășurate de Uniunea
Europeană în cadrul altor instrumente de cooperare pentru dezvoltare, iar
măsurile adoptate trebuie să fie conforme cu cadrul strategic global
al Comunității Europene în ceea ce privește țările
partenere respective. Având în vedere angajamentele
internaționale în materie de creștere a securității nucleare,
cooperarea în cadrul ICSN trebuie să exploateze noile sinergii cu
programele-cadru Euratom pentru activități de cercetare și de
formare în domeniul nuclear.
2.           REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU
PĂRȚILE INTERESATE ȘI EVALUAREA IMPACTULUI
Consultarea publică
În perioada 26 noiembrie 2010-31 ianuarie 2011,
Comisia a organizat o consultare publică privind finanțarea viitoare
a acțiunii externe a UE. Acest proces a avut ca bază un chestionar
online, însoțit de un document de informare intitulat „Care sunt sumele
acordate pentru acțiunea externă a UE după 2013?”, elaborat de
către Comisie și serviciile SEAE implicate. Cele 220 de contribuții
primite ca răspuns la consultarea publică reflectă un spectru
larg și divers reprezentând varietatea structurilor, punctelor de vedere
și a tradițiilor care caracterizează comunitatea de acțiune
externă.
În general, în răspunsuri nu s-a sugerat
necesitatea unei schimbări substanțiale a structurii actuale a instrumentelor
existente. Totuși, au fost identificate mai multe aspecte relevante pentru
ICSN, care sunt luate în considerare, după caz, în procesul de elaborare a
noului regulament.
Majoritatea respondenților (aproximativ 70 %)
au confirmat că intervenția financiară a UE oferă o importantă
valoare adăugată în principalele domenii de politică
sprijinite prin instrumentele financiare de acțiune externă ale UE. Criteriul
valorii adăugate a UE este menționat de numeroși respondenți
ca fiind principalul catalizator pentru viitor: UE trebuie să exploateze
avantajul său comparativ legat de prezența sa în mediul global,
competențele sale vaste, caracterul supranațional, rolul pe care îl are
în facilitarea coordonării, precum și economiile de scară.
Aproape toți respondenții (92%) sprijină
o abordare mai diferențiată, adaptată la
situația țării beneficiare, pe baza unor criterii solide și
a colectării eficiente a datelor, care să fie folosită ca
modalitate de creștere a impactului instrumentelor financiare ale UE.
Peste două treimi din numărul respondenților
consideră că interesele UE sunt luate în considerare în mod suficient
în acțiunea sa externă și că această acțiune
trebuie să se bazeze într-o măsură mai mare pe valorile și
principiile UE și pe obiectivele de dezvoltare ale țărilor
partenere. În schimb, un număr redus de respondenți consideră
că acțiunea externă a UE trebuie să se concentreze mai mult
pe propriile sale interese în economia globală, în special în relația
cu economiile emergente.
Aproape toți respondenții sprijină
ideea acordării unei atenții mai mari sistemelor de monitorizare
și evaluare în viitoarele instrumente și în punerea în aplicare a
proiectelor/programelor.
În ceea ce privește
modalitățile de îmbunătățire a vizibilității
ajutorului extern al UE, majoritatea părților interesate
sprijină intensificarea eforturilor în domeniul activităților de
informare și comunicare, în special în țările beneficiare; totuși,
vizibilitatea UE pare a avea mai mult de beneficiat în urma prezenței,
politicilor și strategiilor eficace în țările terțe decât în
urma unor cheltuieli suplimentare pentru comunicare.
De asemenea, părțile interesate
susțin ferm ideea consolidării rolului de coordonare pe care UE
îl are între alți donatori, precum și a asigurării unei mai bune
vizibilități a ajutoarelor UE de către partenerii de punere în
aplicare.
Evaluarea impactului
Comisia a efectuat o evaluare a impactului, în
care au fost analizate patru opțiuni, după cum urmează:
(a)
Nicio acțiune suplimentară a UE (niciun
instrument pentru cooperare în materie de securitate nucleară). Unele
activități de cooperare în domeniul securității nucleare ar
putea fi incluse în instrumente de cooperare geografică și puse în
aplicare ca atare. Totuși, acest lucru ar crea complicații în ceea ce
privește temeiul juridic și o punere în aplicare nesatisfăcătoare
din cauza caracterului deosebit de tehnic al aspectelor.
(b)
„Nicio schimbare” (cooperarea cu țările
terțe ar continua în temeiul Regulamentului ICSN existent). Această
opțiune nu ar permite includerea în regulament a experienței dobândite,
revizuirea sferei geografice și stabilirea criteriilor pentru cooperare
și a priorităților. Nu ar fi astfel valorificată
posibilitatea a îmbunătăți punerea în aplicare și
eficacitatea regulamentului.
(c)
Modificarea Regulamentului ICSN. Regulamentul
modificat ar putea să prevadă revizuirea sferei geografice, pentru a cuprinde
toate țările terțe [inclusiv cele vizate în prezent de Instrumentul
de asistență pentru preaderare (IPA)] și ar putea specifica
prioritățile și criteriile pentru cooperare. Această
modificare ar putea conduce la simplificarea și eficientizarea punerii în
aplicare, comparativ cu regulamentul actual.
(d)
Un nou instrument care ar putea include domeniul actual
de aplicare al ICSN, împreună cu o parte din domeniul de aplicare al Instrumentului
de stabilitate existent (IS). Acest nou instrument ar putea reprezenta o
abordare unitară a securității nucleare, a siguranței
și garanțiilor nucleare; totuși, ar fi necesar un dublu temei
juridic (Tratatul Euratom și Tratatul privind funcționarea Uniunii
Europene). Temeiul juridic dublu ar conduce probabil la o creștere a
complexității în ceea ce privește punerea în aplicare și ar
perpetua nevoia unei strânse coordonări cu celelalte acțiuni de
limitare a riscurilor (chimice și biologice).
Opțiunea de modificare a regulamentului a
fost identificată ca fiind cea preferată. În comparație cu
opțiunile „nicio schimbare” și „un nou instrument”, aceasta ar
permite continuitatea și utilizarea experienței unui sistem bine testat,
precum și soluționarea unui număr de probleme care au fost
identificate, inclusiv o înțelegere mai clară a limitelor intervenției.
Aceasta, precum și utilizarea unui temei juridic unic (spre deosebire de opțiunea
„instrumentului nou”), ar simplifica punerea în aplicare.
3.           ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII
Temeiul juridic al actualului Regulament ICSN
este Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice
(„Tratatul Euratom”), în special articolul 203. Având în vedere cadrul
legislativ pentru securitate nucleară la nivelul UE, precum și faptul
că revizuirea domeniului de aplicare nu determină o modificare a
temeiului juridic, viitorul regulament ar trebui să aibă același
temei juridic.
Subsidiaritate și proporționalitate
Cu cele 27 de state membre care
acționează în cadrul unor politici și strategii comune, UE dispune
de masa critică necesară pentru a răspunde provocărilor
globale, întrucât acțiunea statelor membre poate fi limitată și
fragmentată, cu proiecte care de multe ori sunt prea mici pentru a produce
efecte de durată în domeniu. De asemenea, această masă critică
plasează UE într-o poziție mai bună pentru conducerea dialogului
politic cu guvernele partenere.
UE se află într-o poziție neutră
și imparțială unică, putând aplica ajutorul extern în
numele și împreună cu statele membre, ceea ce sporește credibilitatea
în țările în care au loc acțiunile. UE se află în cea mai
bună poziție pentru a-și asuma rolul de lider global în numele
cetățenilor săi.
4.           IMPLICAȚIILE BUGETARE
Comisia propune alocarea unei sume de 70 de miliarde
EUR în perioada 2014-2020 pentru instrumentele externe[1].
Suma totală alocată pentru ICSN în perioada 2014-2020 este de 631,1 milioane
EUR (560 de milioane la prețurile din 2011). Angajamentele bugetare anuale
indicative pentru ICSN sunt prezentate în tabelul de mai jos.
 Anul || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || TOTAL
 Alocări ICSN (milioane EUR) || 84,9 || 86,6 || 88,3 || 90,1 || 91,9 || 93,7 || 95,6 || 631,1
Alocările financiare orientative pentru
fiecare obiectiv specific sunt prezentate în Fișa financiară legislativă.
5.           ELEMENTE OPȚIONALE
Simplificare
Articolele cu caracter orizontal au fost
eliminate, deoarece sunt cuprinse în Regulamentul nr. …. /… de stabilire a
normelor comune de punere în aplicare a instrumentelor financiare pentru
relații externe.
Pentru simplificarea programării și
punerii în aplicare a ICSN, criteriile pentru cooperare și
prioritățile tematice și geografice pentru selecția
proiectelor de cooperare sunt definite într-o anexă la regulament.
Explicarea principalelor articole ale
regulamentului și a modificărilor privind actualul ICSN
TITLUL I – Obiective
Articolul 1 –
Obiect și domeniu de aplicare
Articolul 1 stabilește obiectivele
și domeniul de aplicare al regulamentului. Regulamentul se va aplica
tuturor țărilor terțe (astfel cum se explică în detaliu în
anexă).
Sunt stabilite trei obiective specifice:
(a) promovarea unei veritabile culturi în
materie de securitate nucleară și punerea în aplicare a celor mai
înalte standarde de securitate nucleară și de radioprotecție;
(b) gestionarea responsabilă
și în condiții de siguranță a combustibilului uzat și
a deșeurilor radioactive, dezafectarea și reabilitarea fostelor amplasamente
și instalații nucleare;
(c) instituirea de cadre și metodologii pentru
aplicarea unor garanții eficiente și eficace pentru materialul nuclear
în țările terțe;
În privința actualului Regulament ICSN,
prezentarea este simplificată. Articolele 1 și 2 din actualul ICSN au
fost reunite într-unul singur. Articolul definește principalele domenii de
cooperare, iar anexa definește măsurile specifice.
TITLUL II – Programarea
și alocarea orientativă a fondurilor
Articolul 2 – Documente strategice
Acest articol prevede că documentul (documentele)
strategic(e) anual(e) constituie fundamentul general pentru cooperare,
stabilind strategia de cooperare a Uniunii în temeiul regulamentului.
Articolul 3 – Programe multianuale indicative
Acest articol prevede că programele
multianuale indicative stabilesc domeniile prioritare selectate pentru
finanțare, obiectivele specifice, rezultatele așteptate, indicatorii
de performanță și alocările financiare indicative.
TITLUL III – Punerea
în aplicare
Acest titlu a fost considerabil simplificat,
deoarece articolul 4 prevede că decizia este pusă în aplicare în
conformitate cu Regulamentul nr. …. /… de instituire a normelor de punere în
aplicare a instrumentelor financiare pentru relații externe.
Titlul IV – Dispoziții
finale
Acest titlu conține
definirea valorii de referință financiare (articolul 7) și
intrarea în vigoare (articolul 8).
ANEXA
Anexa privind măsurile specifice sprijinite
și criteriile aplicabile cooperării pentru securitate nucleară a
fost introdusă în scopul simplificării în mai mare măsură a
textului regulamentului și a aplicării acestuia, prin definirea
domeniilor de cooperare, a sferei tehnice și geografice, a criteriilor
pentru cooperare și a priorităților.
În temeiul propunerii, anexa poate fi
modificată folosind o procedură mai simplă decât ar fi
necesară pentru modificarea regulamentului în ansamblu (articolul 5 din
regulament).
Anexa definește măsurile specifice sprijinite
prin regulament (o versiune revizuită a actualului ICSN, redefinind
domeniile de cooperare), criteriile pentru cooperarea cu țările
terțe în materie de securitate nucleară, prioritățile
și coordonarea. Criteriile pentru cooperare iau în considerare și
respectă, în esență, propunerile Consiliului din 2008.
2011/0414 (CNS)
Propunere de
REGULAMENT AL CONSILIULUI
privind instituirea unui instrument pentru
cooperarea în materie de securitate nucleară
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a
Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 203,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
având în vedere avizul Parlamentului European[2],
hotărând în conformitate cu o
procedură legislativă specială,
întrucât:
(1)
Prezentul regulament constituie unul dintre
instrumentele care oferă sprijin direct politicilor externe ale Uniunii
Europene, înlocuind Regulamentul nr. 300/2007 al Parlamentului European și
al Consiliului din 19 februarie 2007 de instituire a unui instrument pentru
cooperarea în materie de securitate nucleară[3],
care expiră la 31 decembrie 2013.
(2)
Uniunea Europeană este un furnizor major de
asistență economică, financiară, tehnică,
umanitară și macroeconomică pentru țările terțe. Prezentul
regulament face parte din cadrul elaborat pentru planificarea cooperării
și furnizarea de asistență în scopul sprijinirii promovării
unui nivel ridicat de securitate nucleară, radioprotecție și al aplicării
unor sisteme de garanții eficiente și eficace pentru materialul nuclear
în țările terțe.
(3)
Accidentul de la Cernobîl din 1986 a subliniat importanța
globală a securității nucleare. Accidentul de la Fukushima
Daiichi din 2011 a confirmat necesitatea continuării eforturilor în
direcția sporirii securității nucleare la cele mai înalte
standarde. Pentru a crea condițiile de securitate nucleară necesare pentru
eliminarea pericolelor la adresa vieții și sănătății
publice, Comunitatea Europeană a Energiei Atomice (denumită în
continuare „Comunitatea”) trebuie să poată să sprijine
securitatea nucleară în țările terțe.
(4)
Acționând împreună cu statele membre în
cadrul politicilor și strategiilor comune, Uniunea Europeană este
singura care dispune de masa critică necesară pentru a răspunde
provocărilor globale, fiind, de asemenea, cel mai bine plasată pentru
a coordona cooperarea cu țările terțe.
(5)
Prin Decizia 1999/819/Euratom[4]
a Comisiei, Comunitatea a aderat, în 1994, la Convenția privind
securitatea nucleară. Prin Decizia 2005/510/Euratom[5]
a Comisiei, Comunitatea a aderat, de asemenea, la Convenția comună
privind securitatea gestionării combustibilului uzat și securitatea
gestionării deșeurilor radioactive.
(6)
Pentru a menține și promova îmbunătățirea
continuă a securității nucleare și a reglementării
acesteia, Consiliul a adoptat Directiva 2009/71/Euratom din 25 iunie 2009
de instituire a unui cadru comunitar pentru securitatea nucleară al
instalațiilor nucleare[6]. De asemenea, Consiliul a
adoptat Directiva 2011/70/Euratom din 19 iulie 2011 de instituire a unui cadru
comunitar pentru gestionarea responsabilă și în condiții de
siguranță a combustibilului uzat și a deșeurilor
radioactive[7]. Aceste directive și
standardele ridicate de securitate nucleară și de gestionare a
deșeurilor radioactive și a combustibilului uzat puse în aplicare în
Uniune constituie exemple care pot fi utile pentru încurajarea
țărilor terțe în adoptarea unor standarde la fel de ridicate.
(7)
Promovarea cooperării cu economiile emergente
în diverse forme, inclusiv în ceea ce privește reglementarea, și
promovarea abordărilor, normelor, standardelor și practicilor Uniunii
constituie obiective de politică externă ale Strategiei Europa 2020.
(8)
Statele membre ale Uniunii sunt părți semnatare
ale Tratatului de neproliferare și ale Protocolului adițional.
(9)
Comunitatea acționează deja în
strânsă cooperare cu Agenția Internațională a Energiei
Atomice (AIEA), în conformitate cu prevederile capitolului 10 din Tratatul
Euratom, atât în ceea ce privește garanțiile nucleare (în continuarea
obiectivelor prevăzute în capitolul 7 titlul doi din Tratatul Euratom),
cât și securitatea nucleară.
(10)
Este deosebit de importantă continuarea
eforturilor Comunității în sprijinul aplicării unor sisteme de
garanții eficace pentru materialul nuclear din țările
terțe, pe baza propriilor activități de salvgardare în cadrul
Uniunii.
(11)
Se înțelege că responsabilitatea pentru securitatea
instalației revine operatorului, statul având jurisdicție asupra acesteia.
(12)
Deși nevoile financiare în ceea ce privește
asistența externă acordată de Uniune sunt din ce în ce mai mari,
situația economică și bugetară a Uniunii limitează
resursele disponibile pentru această asistență. Prin urmare,
Comisia trebuie să încerce să utilizeze în modul cel mai eficient
resursele disponibile, în special prin folosirea instrumentelor financiare cu
efect de pârghie. Acest efect de pârghie este sporit prin crearea
posibilității de folosire și refolosire a fondurilor investite
și generate de instrumentele financiare.
(13)
Pentru a asigura condiții uniforme de punere
în aplicare a prezentului regulament, Comisiei trebuie să i se confere competențe
de executare.
(14)
Competențele de executare privind programarea
și finanțarea acțiunilor sprijinite în temeiul prezentului
regulament trebuie exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011
al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de
stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de
control de către statele membre al exercitării competențelor de
executare de către Comisie[8]. Având în vedere natura
acestor acte de punere în aplicare, în special caracterul lor de orientare pentru
politici sau implicațiile lor financiare, pentru adoptarea lor ar trebui
să se utilizeze, în principiu, procedura de examinare, cu excepția măsurilor
tehnice de punere în aplicare, care au o importanță financiară limitată.
Comisia trebuie să adopte acte de punere în aplicare imediat aplicabile,
atunci când motive imperative impun acest lucru, în cazuri justificate în mod
corespunzător în care este necesar un răspuns rapid din partea
Uniunii.
(15)
Normele și procedurile comune de punere în
aplicare a instrumentelor pentru acțiune externă ale Uniunii sunt
stabilite în Regulamentul (UE) nr. ../… al Parlamentului European și al
Consiliului din ….
(16)
Organizarea și funcționarea Serviciului
European pentru Acțiune Externă sunt descrise în Decizia 2010/427/UE
a Consiliului,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
TITLUL
I
OBIECTIVE
Articolul 1
Obiect și domeniu de aplicare
Uniunea Europeană finanțează măsuri
de sprijinire a promovării unui nivel ridicat de securitate nucleară,
radioprotecție și aplicarea unor sisteme de garanții eficiente
și eficace pentru materialul nuclear în țările terțe, în
conformitate cu dispozițiile prezentului regulament.
1.
Sunt avute în vedere următoarele obiective
specifice:
(a)
promovarea unei culturi a securității
nucleare eficace și punerea în aplicare a celor mai înalte standarde de securitate nucleară și de radioprotecție;
(b)
gestionarea responsabilă și în
condiții de siguranță a combustibilului uzat și a
deșeurilor radioactive, dezafectarea și reabilitarea fostelor amplasamente
și instalații nucleare ;
(c)
instituirea unor cadre și metodologii pentru
punerea în aplicare a unor sisteme eficiente și eficace de garanții
pentru materialul nuclear în țările terțe.
2.
Progresele generale înregistrate în realizarea
obiectivelor specifice susmenționate sunt evaluate, în fiecare caz, cu
ajutorul următorilor indicatori de performanță:
(a)
numărul și importanța problemelor
identificate în timpul misiunilor de evaluare inter pares ale AIEA;
(b)
situația elaborării strategiilor privind
combustibilul uzat, deșeurile nucleare și dezafectarea, a cadrului legislativ
și de reglementare aferent și a punerii în aplicare a proiectelor;
(c)
numărul și importanța problemelor
identificate în rapoartele relevante ale AIEA privind garanțiile nucleare.
3.
Comisia trebuie să se asigure că
măsurile adoptate sunt conforme cu cadrul strategic general al Uniunii
pentru țara parteneră și, în special, cu obiectivele politicilor
și programelor sale de cooperare pentru dezvoltare și în domeniul
economic.
4.
Măsurile specifice sprijinite prin prezentul
regulament, precum și criteriile aplicabile cooperării în materie de
securitate nucleară sunt detaliate în anexă.
5.
Cooperarea financiară, economică și
tehnică prevăzută în cadrul prezentului regulament trebuie
să completeze acțiunile de cooperare desfășurate de Uniune
în cadrul altor instrumente de cooperare pentru dezvoltare.
TITLUL
II
PROGRAMAREA
ȘI ALOCAREA INDICATIVĂ A FONDURILOR
Articolul 2
Documente de strategie
1.
Acțiunile de cooperare ale Uniunii,
prevăzute în prezentul regulament, sunt puse în aplicare pe baza unor documente
de strategie multianuală.
2.
Documentul de strategie multianual constituie fundamentul
general pentru cooperare și este elaborat pentru o perioadă de
până la șapte ani. Documentul stabilește strategia pentru
cooperare a Uniunii în temeiul prezentului regulament, ținând seama de
nevoile țărilor vizate, de prioritățile Uniunii, de
situația internațională și de activitățile
principalilor parteneri.
3.
Documentele de strategie au rolul de a asigura un
cadru coerent pentru cooperarea dintre Uniune și țara sau regiunea
parteneră în cauză, în conformitate cu scopul general și
domeniul de aplicare, obiectivele, principiile și politica Uniunii.
4.
Elaborarea documentelor de strategie aplică
principiile eficacității ajutorului: control la nivel național,
parteneriat, coordonare, armonizare, aliniere la sistemele țării sau
regiunii beneficiare, responsabilitate reciprocă și orientare către
rezultate.
5.
Documentul de strategie este aprobat de către
Comisie în conformitate cu procedura de
examinare menționată la articolul 15 alineatul (3) din Regulamentul
comun de punere în aplicare. Documentele de strategie pot fi revizuite la jumătatea
perioadei sau ori de câte ori este necesar,
în conformitate cu aceeași procedură. Totuși, această
procedură nu este necesară pentru actualizări ale strategiei
care nu afectează domeniile prioritare și obiectivele stabilite inițial
în document.
Articolul 3
Programe multianuale indicative
1.
Programele multianuale indicative se întocmesc pe
baza documentelor de strategie menționate la articolul 2 și, în mod
normal, vizează o perioadă de 2 până la 4 ani.
2.
Programele multianuale indicative stabilesc
domeniile prioritare selectate pentru finanțare, obiectivele specifice, rezultatele
preconizate, indicatorii de performanță și alocările
financiare indicative, atât în general, cât și pentru fiecare domeniu prioritar,
inclusiv o rezervă rezonabilă de fonduri nealocate; această
rezervă poate fi prevăzută sub forma unor limite stabilite sau a
unui minimum, după caz.
3.
Programele multianuale indicative se bazează,
în principiu, pe un dialog cu regiunea(regiunile) sau țările
partenere, care implică părțile interesate, astfel încât să
asigure că țara sau regiunea în cauză controlează în mod
suficient procesul și să încurajeze sprijinul pentru strategiile de
dezvoltare naționale.
4.
Programele multianuale indicative se adoptă în
conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 15
alineatul (3) din Regulamentul de punere în aplicare.
5.
Programele multianuale indicative se revizuiesc, în funcție de necesități,
ținând seama de orice revizuire a documentelor de strategie pertinente, în conformitate cu aceeași procedură.
Totuși, procedura de examinare nu este necesară în cazul
modificărilor programelor indicative multianuale în scopul adaptărilor
tehnice, redistribuirii fondurilor în cadrul alocărilor în funcție de
domenii prioritare sau creșterii sau reducerii alocării indicative
inițiale cu mai puțin de 20%, cu condiția ca aceste modificări
să nu afecteze domeniile prioritare și obiectivele stabilite
inițial în document. Orice adaptare tehnică de acest tip este
comunicată Parlamentului European și Consiliului în termen de o
lună.
TITLUL
III
PUNERE ÎN APLICARE
Articolul 4
Punerea în aplicare
Prezentul regulament este pus în aplicare în
conformitate cu Regulamentul nr. …. /…. al Parlamentului European și al
Consiliului din … de stabilire a normelor comune de punere în aplicare a
instrumentelor financiare pentru relații externe, denumit în continuare
„Regulamentul comun de punere în aplicare”.
TITLUL IV
DISPOZIȚII
FINALE
Articolul 5
Modificarea anexei
Anexa la prezentul regulament poate fi
modificată în conformitate cu procedura de examinare prevăzută
la articolul 15 alineatul (3) din Regulamentul comun de punere în aplicare.
Articolul 6
Comitetul
Comisia este asistată de Comitetul de
cooperare în materie de securitate nucleară. Comitetul respectiv este un
comitet în sensul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
Articolul 7
Serviciul European de Acțiune Externă
Aplicarea prezentului regulament este
conformă cu Decizia 2010/427/UE a Consiliului privind organizarea și
funcționarea Serviciului European de Acțiune Externă.
Articolul 8
Suma de referință financiară
1.
Valoarea de referință financiară
pentru punerea în aplicare a prezentului regulament în perioada 2014-2020 este
de 631 100 000 EUR.
2.
Creditele anuale sunt autorizate de autoritatea
bugetară în limitele cadrului financiar multianual.
Articolul 9
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a
treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Se aplică de la 1 ianuarie 2014.
Prezentul
regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică
direct în statele membre în conformitate cu tratatele.
Adoptat la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Președintele
ANEXĂ
Măsuri
de sprijin specifice și criterii aplicabile cooperării în materie de
securitate nucleară
Prezentul regulament sprijină promovarea
unui nivel ridicat de securitate nucleară, de radioprotecție și
aplicarea unor sisteme de garanții eficiente și eficace în
țările terțe în întreaga lume care urmăresc cooperarea în
aceste domenii. Prezenta anexă definește măsurile de sprijin
specifice și criteriile pentru cooperare, inclusiv prioritățile.
Măsuri de sprijin specifice
Următoarele măsuri pot fi sprijinite
în vederea îndeplinirii obiectivelor prevăzute la articolul 1 din
prezentul regulament:
(a)
Promovarea unei culturi a securității
nucleare eficace și punerea în aplicare a celor mai înalte standarde de
securitate nucleară și de radioprotecție la toate nivelurile, în
special prin:
–
sprijinirea permanentă a organismelor de
reglementare, organizațiilor de asistență tehnică și
consolidarea cadrului de reglementare, în special în ceea ce privește
activitățile de autorizare, inclusiv revizuirea și monitorizarea
evaluărilor eficace și cuprinzătoare ale riscurilor și siguranței
(„teste de stres”);
–
promovarea unor cadre de reglementare, proceduri
și sisteme eficace pentru a garanta o protecție adecvată
împotriva radiațiilor ionizante provenind de la materialele radioactive,
în special de la surse radioactive cu activitate intensă, precum și
eliminarea acestora în condiții de siguranță;
–
instituirea unor măsuri eficace pentru
prevenirea accidentelor cu consecințe radiologice și limitarea acestor
consecințe în cazul în care survin (de exemplu, monitorizarea mediului în
cazul unor eliberări radioactive, proiectarea și punerea în aplicare
a unor măsurilor de limitare și dezafectare), precum și pentru
planificarea în caz de urgență, pregătirea și capacitatea
de reacție, măsurile de protecție civilă și de reabilitare;
–
sprijinirea operatorilor nucleari, în cazuri excepționale,
în circumstanțe specifice și bine justificate în cadrul
măsurilor de monitorizare a evaluărilor cuprinzătoare ale
siguranței și riscurilor („teste de stres”);
(b)
Gestionarea responsabilă și în
condiții de siguranță a combustibilului uzat și a
deșeurilor radioactive, dezafectarea și reabilitarea vechilor amplasamente
și instalații nucleare, în special prin:
–
cooperarea cu țările terțe în domeniul
gestionării combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive (respectiv,
transport, pretratare, tratare, prelucrare, depozitare și eliminare),
inclusiv elaborarea unor strategii și cadre specifice privind gestionarea
responsabilă a combustibilului nuclear uzat și a deșeurilor
radioactive;
–
dezvoltarea și punerea în aplicare a unor
strategii și cadre pentru dezafectarea instalațiilor existente, reabilitarea
fostelor amplasamente nucleare și a amplasamentelor vechilor mine de
uraniu, precum și recuperarea și gestionarea obiectelor și
materialelor radioactive scufundate în mare;
–
instituirea cadrului de reglementare și a
metodologiilor necesare (inclusiv a metodelor aplicabile în criminalistica
nucleară) pentru punerea în aplicare a sistemelor de garanții
nucleare, inclusiv contabilizarea corectă și controlul adecvat al
materialelor fisionabile la nivel de stat și la nivel de operatori;
–
măsurile de promovare a cooperării
internaționale (inclusiv în cadrul organizațiilor internaționale
relevante, în special AIEA) în domeniile susmenționate, inclusiv punerea
în aplicare și monitorizarea convențiilor și a tratatelor
internaționale, schimbul de informații, consolidarea capacităților
și formarea și cercetarea în domeniul securității nucleare.
Aceste măsuri includ un element
esențial de transfer de cunoștințe tehnice în scopul
consolidării viabilității rezultatelor obținute. Măsurile
trebuie puse în aplicare în cooperare cu autoritățile din
țările terțe, cu autoritățile de reglementare în
domeniul nuclear și organizațiile de asistență
tehnică, iar în cazuri specifice, cu operatori nucleari. De asemenea,
măsurile trebuie să fie sprijinite prin exploatarea unor noi sinergii
cu acțiunile directe și indirecte ale programelor-cadru Euratom în
ceea ce privește cercetarea și formarea în domeniul nuclear.
Criterii[9]
Cooperarea
trebuie să se bazeze pe următoarele criterii și pe îndeplinirea
condițiilor de către țările terțe.
1. Criterii generale
–
cooperarea poate include toate „țările
terțe” (nemembre UE) din întreaga lume;
–
se va acorda prioritate țărilor candidate
la aderare și țărilor pentru care se aplică politica
europeană de vecinătate. Vor fi preferate abordările regionale;
–
țările cu venituri ridicate trebuie
incluse numai pentru a permite luarea unor măsuri excepționale, de
exemplu în urma unui accident nuclear major, dacă este necesar și
adecvat;
–
o înțelegere comună și un acord
reciproc între țara terță și Uniunea Europeană trebuie
să fie confirmate printr-o solicitare oficială adresată
Comisiei, prin care guvernul respectiv își asumă obligații;
–
țările terțe care doresc să
coopereze cu Uniunea Europeană trebuie să adere pe deplin la
principiile neproliferării. De asemenea, aceste țări trebuie
să adere la convențiile relevante, în cadrul AIEA, privind
securitatea și siguranța nucleară sau să fi luat
măsuri care să demonstreze un angajament ferm de aderare la
convențiile respective. Cooperarea cu Uniunea Europeană ar putea fi
condiționată de aderare sau de finalizarea măsurilor în
direcția aderării la convențiile relevante. În cazuri de
urgență, este necesar să se demonstreze, în mod
excepțional, flexibilitate în aplicarea acestui principiu;
–
pentru a asigura și monitoriza conformitatea
cu obiectivele cooperării, țara terță beneficiară
trebuie să accepte principiul evaluării acțiunilor întreprinse.
Evaluarea va facilita monitorizarea și verificarea conformității
cu obiectivele convenite și ar putea constitui o condiție pentru
continuarea plății contribuției Uniunii;
–
cooperarea în domeniile securității și
garanțiilor nucleare în temeiul prezentului regulament nu are ca scop promovarea
energiei nucleare.
2. Țările cu capacități
instalate de generare a energiei nucleare
În cazul țărilor care au beneficiat deja de finanțare
comunitară, cooperarea suplimentară ar trebui să depindă de
evaluarea acțiunilor finanțate de la bugetul Comunității
și de justificarea corespunzătoare a noilor necesități. Evaluarea
ar trebui să facă posibilă determinarea cu mai mare precizie a
tipului de cooperare și a sumelor care ar urma să fie acordate
acestor țări în viitor.
În cazul țărilor care solicită
cooperare rapidă, trebuie să se ia în considerare următoarele:
(a)
gradul de urgență al intervenției
într-o anumită țară, ținând seama de situația în ceea
ce privește securitatea nucleară și protecția fizică, precum
și
(b)
importanța intervenției oportune în
anumite țări în care este planificat un program ambițios pentru
dezvoltarea de capacități de generare a energiei nucleare, astfel
încât să se asigure încurajarea unei culturi în materie de securitate
nucleară și protecție fizică, în paralel cu procesul
respectiv, în special în ceea ce privește înființarea sau
consolidarea autorităților de reglementare și a
organizațiilor de asistență tehnică și punerea în
aplicare a strategiilor și cadrelor pentru gestionarea responsabilă
și în condiții de siguranță a combustibilului uzat și
a deșeurilor radioactive.
Utilizarea Serviciului integrat de evaluare a sistemelor de
reglementare (Integrated Regulatory Review Service, IRRS) și a misiunilor
echipei AIEA de evaluare a siguranței în exploatare (IAEA Operational
Safety Review Team, OSART) ar fi preferabilă, deși nu constituie
un criteriu oficial pentru cooperarea cu UE.
3. Țările fără
capacități instalate de generare a energiei nucleare
În cazul țărilor care dețin reactoare de cercetare, dar
nu doresc să dezvolte o capacitate de generare a energiei nucleare,
cooperarea va depinde de gradul de urgență, ținând seama de
situația în ceea ce privește securitatea nucleară și
protecția fizică.
În cazul țărilor care doresc să
dezvolte o capacitate de generare a energiei nucleare, indiferent dacă dețin
sau nu reactoare de cercetare, și pentru care se pune problema intervenției
la momentul oportun pentru a asigura încurajarea unei culturi în materie de
securitate nucleară și protecție fizică în paralel cu dezvoltarea
programului de generare de energie nucleară, în special în ceea ce
privește consolidarea autorităților de reglementare și a
organizațiilor de asistență tehnică, cooperarea va
ține seama de credibilitatea programului de dezvoltare pentru producerea
de energie nucleară, de existența unei decizii guvernamentale privind
utilizarea energiei nucleare și de întocmirea unei foi de parcurs
preliminare[10].
Pentru țările din această categorie, cooperarea ar
trebui să vizeze, în primul rând, dezvoltarea infrastructurii de
reglementare necesare, a competențelor tehnice ale autorității
de reglementare în domeniul nuclear și sprijinul organizației
(organizațiilor) de asistență tehnică respective. Elaborarea
de strategii și cadre pentru gestionarea responsabilă și în
condiții de siguranță a combustibilului uzat și a
deșeurilor radioactive trebuie, de asemenea, luată în considerare
și, dacă este necesar, sprijinită, inclusiv în țările
care nu au în vedere sau au decis să nu dezvolte capacități de
generare a energiei nucleare.
În cazul țărilor care nu se
încadrează în cele două categorii de mai sus, cooperarea se poate desfășura
în cazul situațiilor de urgență în ceea ce privește
securitatea nucleară și protecția fizică. Aceste
țări ar trebui să poată beneficia de un anumit grad de
flexibilitate în aplicarea criteriilor generale.
Priorități
Pentru a crea condițiile de securitate
necesare în vederea eliminării riscurilor la adresa vieții și
sănătății publice și pentru a se asigura că
materialele nucleare nu sunt utilizate în alte scopuri decât cele cărora
le sunt destinate, cooperarea este orientată, în primul rând, către autoritățile
de reglementare în domeniul nuclear (și organizațiile de
asistență tehnică ale acestora). Obiectivul
este de a asigura competența tehnică și independența autorităților
de reglementare, precum și consolidarea cadrului de reglementare, în
special în ceea ce privește activitățile de autorizare, inclusiv revizuirea și urmărirea evaluărilor eficiente și complexe
ale riscurilor și de securitate („teste de stres”).
Alte
priorități ale programelor de cooperare care trebuie dezvoltate în contextul
prezentului regulament includ:
–
dezvoltarea și punerea în aplicare a unor strategii
și cadre pentru gestionarea responsabilă și în condiții de
siguranță a combustibilului uzat și a deșeurilor
radioactive;
–
dezafectarea instalațiilor existente, reabilitarea
fostelor amplasamente nucleare și a amplasamentelor vechilor mine de
uraniu, precum și recuperarea și gestionarea obiectelor și
materialelor radioactive scufundate în mare, atunci când acestea constituie un
pericol pentru populație.
Cooperarea cu operatorii instalațiilor
nucleare din țările terțe va fi avută în vedere în
situații specifice, în cadrul măsurilor de monitorizare a „testelor
de stres”. Acest tip de cooperare cu operatorii instalațiilor nucleare va
exclude livrarea de echipamente.
Coordonare
Comisia ar trebui să își coordoneze
cooperarea cu țările terțe, cu organizații care au obiective
similare, în special organizațiile internaționale, printre care în primul
rând Agenția Internațională a Energiei Atomice (AIEA).
Această coordonare ar trebui să permită Uniunii Europene și
organizațiilor în cauză să evite orice suprapunere a
acțiunilor și finanțărilor în țări terțe. De
asemenea, Comisia ar trebui să implice autoritățile competente ale
statelor membre și operatorii europeni în îndeplinirea acestei sarcini,
sporind astfel calitatea expertizei europene în domeniul securității
nucleare și al garanțiilor nucleare.
FIȘĂ FINANCIARĂ
LEGISLATIVĂ PENTRU PROPUNERI
1.           CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI
              1.1.    Denumirea propunerii/inițiativei
              1.2.    Domeniul
(domeniile) de politică vizat(e) în structura ABM/ABB
              1.3.    Tipul
propunerii/inițiativei
              1.4.    Obiectiv(e)

              1.5.    Motivul
(motivele) propunerii/inițiativei
              1.6.    Durata
acțiunii și a impactului financiar al acesteia
              1.7.    Modul
(modurile) de gestionare preconizată (preconizate)
2.           MĂSURI DE GESTIONARE
              2.1.    Norme
de monitorizare și raportare
              2.2.    Sistemul
de gestiune și control
              2.3.    Măsuri
de prevenire a fraudelor și a neregulilor
3.           IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT AL
PROPUNERII/INIȚIATIVEI
              3.1.    Rubrica
(rubricile) din cadrul financiar multianual și linia bugetară
(liniile bugetare) afectată (afectate)
              3.2.    Impactul
estimat asupra cheltuielilor
              3.2.1. Sinteza impactului estimat asupra
cheltuielilor
              3.2.2. Impactul
estimat asupra creditelor operaționale
              3.2.3. Impactul
estimat asupra creditelor cu caracter administrativ
              3.2.4. Compatibilitatea
cu cadrul financiar multianual actual
              3.2.5. Participarea
terților la finanțare
              3.3.    Impactul estimat asupra
veniturilor
FIȘĂ FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ PENTRU PROPUNERI
1.           CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI
1.1.        Denumirea propunerii/inițiativei

Instrumentul
pentru cooperare în materie de securitate nucleară (ICSN)
1.2.        Domeniul (domeniile) de
politică vizat(e) în structura ABM/ABB[11]
Relații
externe, cooperare în materie de securitate nucleară
1.3.        Tipul propunerii/inițiativei

¨ Propunere/inițiativă care se referă la o acțiune
nouă
¨ Propunere/inițiativă care se referă la o acțiune
nouă ca urmare a unui proiect-pilot/a unei acțiuni pregătitoare[12]
x Propunere/inițiativă
care se referă la prelungirea unei acțiuni existente
¨ Propunere/inițiativă care se referă la o acțiune
reorientată către o acțiune nouă
1.4.        Obiective
Uniunea Europeană are o cultură îndelungată
în materie de securitate nucleară și deține
cunoștințele tehnice care au fost dezvoltate în Europa și în alte
părți ale lumii unde se utilizează energia nucleară. Situația
se prezintă astfel încă din 1992, când a fost lansat programul
comunitar de asistență pentru țările CSI (Comunitatea
Statelor Independente) și TECE (țările și teritoriile din
Europa Centrală și de Est) în scopul modernizării centralelor
nucleare ale acestora.
Promovarea celor mai înalte standarde
de securitate și siguranță nucleară a fost reafirmată
ca obiectiv fundamental și prioritar al cooperării
comunitare în domeniul nuclear în comunicarea COM2008 (312) din 22 mai 2008 a
Comisiei către Consiliu și Parlamentul European, ca răspuns la
provocarea internațională legată de securitate și
siguranță nucleară.
Orice țară care dorește să
utilizeze energia nucleară în scopuri civile trebuie să respecte standardele
de securitate și siguranță nucleară recunoscute la nivel internațional.
Pentru aceasta, țara respectivă se va confrunta cu provocarea dezvoltării
capacității (atât în ceea ce privește resursele umane, cât
și infrastructura) și a stabilirii cadrului legislativ și a instituțiilor
necesare pentru îndeplinirea obligațiilor internaționale. Pe baza
vastei sale experiențe, UE poate contribui în mod semnificativ la
îmbunătățirea securității nucleare, a radioprotecției
și a sistemelor de garanții nucleare, prin intermediul Instrumentului
pentru cooperare în materie de securitate nucleară, a cărui
sferă geografică de aplicare a fost extinsă la toate
„țările terțe”.
Intervenția Comisiei trece de la asistența
tehnică la cooperare. Accentul este pus pe activitățile
destinate îmbunătățirii radioprotecției și a
sistemelor de garanții nucleare, inclusiv realizarea de studii, elaborarea
de acte legislative, crearea de instituții, perfecționarea
procedurilor și metodologiilor, inclusiv pentru gestionarea în
condiții de siguranță a deșeurilor radioactive și a
combustibilului nuclear uzat. O atenție deosebită se acordă
formării profesionale în țările respective. În acest context, valoarea
adăugată a acțiunii UE constă în punerea la dispoziția
țărilor terțe a experienței UE, construită pe cele mai
înalte standarde de securitate nucleară, în strânsă cooperare cu
Agenția Internațională a Energiei Atomice (AIEA).
Accidentul de la Cernobîl (1986) a subliniat
importanța securității nucleare și a stabilit cu claritate
nevoia unei abordări globale pentru contracararea consecințelor
globale, transfrontaliere ale unui accident nuclear. Recent, necesitatea
adoptării la nivel internațional a celor mai înalte standarde de
securitate nucleară a devenit și mai evidentă după
accidentul de la Fukushima-Daiichi care a generat serioase motive de
îngrijorare în ceea ce privește capacitatea de exploatare a
instalațiilor nucleare astfel încât să reziste la condițiile
care pot surveni în urma unor dezastre naturale majore, inclusiv cutremure
și inundații.
Ca reacție la accidentul de la
Fukushima-Daiichi, Comisia Europeană și autoritățile
naționale au solicitat efectuarea unor evaluări cuprinzătoare
și transparente ale riscurilor și securității centralelor nucleare
din statele membre UE („teste de stres”). S-a convenit asupra specificațiilor
Grupului european de reglementare pentru siguranța nucleară (ENSREG) și
asupra unui calendar pentru realizarea acestei evaluări fără
precedent și se intenționează extinderea evaluării la
țările terțe (în special cele din vecinătatea UE).
Impactul asupra sănătății,
mediului, sectorului social și economic din UE al accidentelor nucleare survenite
în țările terțe a fost confirmat ca potențial foarte
ridicat. Se reafirmă necesitatea stabilirii unei cooperări eficiente
în scopul prevenirii accidentelor, prin stabilirea unor niveluri ridicate de
securitate nucleară. Unele țări au adoptat decizia politică
de a elimina energia nucleară, iar altele de a nu mai demara programele
preconizate, totuși un număr mare de țări vor continua
să exploateze centrale nucleare, iar unele probabil vor construi unele noi.
Deși UE recunoaște faptul că utilizarea energiei nucleare reprezintă
o decizie suverană, este în interesul UE ca instalațiile nucleare să
fie exploatate în condiții de siguranță, în special în
vecinătatea UE, și ca materialele nucleare să fie controlate/contabilizate
în mod corespunzător. În acest sens, UE va coopera cu țările
terțe și cu organizațiile.
1.4.1.     Obiectiv (e) strategic(e)
multianual(e) al(e) Comisiei vizat(e) de propunere/inițiativă
Uniunea
Europeană va finanța măsurile de sprijinire a promovării
unui nivel ridicat de securitate nucleară, de radioprotecție și de
aplicare a unor sisteme eficiente și eficace de garanții pentru
materialul nuclear în țările terțe.
1.4.2.     Obiectiv (e) specific (e) și
activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză
Obiectivul specific nr. 1
Promovarea
unei culturi a securității nucleare eficace și
punerea în aplicare a celor mai înalte standarde de securitate nucleară
și de radioprotecție.
Activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză
Obiectivul specific nr. 2
Gestionarea
responsabilă și în condiții de siguranță a
combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive, dezafectarea
și reabilitarea vechilor amplasamente și instalații nucleare.
Activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză
Obiectivul specific nr. 3
Instituirea
unor cadre și metodologii pentru aplicarea unor sisteme eficiente și
eficace de garanții pentru materialul nuclear în țările
terțe.
Activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză
1.4.3.     Rezultatul (rezultatele) și
impactul preconizate
–
crearea unei culturi a securității
nucleare eficace și punerea în aplicare a celor mai înalte standarde de
securitate nucleară și de radioprotecție pentru instalațiile
nucleare și în practicile radiologice din țările terțe;
–
instituirea unor cadre de reglementare eficace privind
securitatea nucleară, inclusiv a unor proceduri și sisteme în vederea
asigurării protecției adecvate împotriva radiațiilor ionizante
provenind de la materialele radioactive;
–
instituirea unor măsuri eficace pentru
prevenirea accidentelor cu consecințe radiologice și a unor
măsuri de limitare a acestor consecințe, în cazul în care survin,
precum și pentru planificarea în caz de urgență, pregătirea
și capacitatea de reacție, măsuri de protecție civilă
și de reabilitare;
–
cooperarea internațională și
sprijinirea aspectelor legate de securitatea nucleară pentru a asigura
instituirea și punerea în aplicare a celor mai înalte și solide
niveluri de securitate nucleară;
–
elaborarea și punerea în aplicare a unor
strategii responsabile privind eliminarea combustibilului uzat, gestionarea
deșeurilor, dezafectarea instalațiilor, reabilitarea vechilor
amplasamente nucleare și recuperarea și gestionarea obiectelor
și materialelor radioactive scufundate sau dispersate în mare sau pe uscat;

–
instituirea unor cadre și metodologii eficace
pentru îmbunătățirea sistemelor de garanții nucleare în
întreaga lume.
1.4.4.     Indicatori de rezultat și
de impact
–
Programele anuale de acțiune detaliază
activitățile care urmează să fie desfășurate de
UE, inclusiv obiectivele vizate de acțiunile respective și
rezultatele preconizate. Anterior punerii în aplicare a proiectelor, sunt definiți
indicatorii specifici, ținându-se seama de particularitățile
fiecărei acțiuni. Articolul 1 din regulament prevede un indicator pentru
fiecare obiectiv pentru o evaluare generală a progreselor.
1.5.        Motivul (motivele)
propunerii/inițiativei
Temeiul juridic al ICSN este Tratatul Euratom,
în special articolul 203.
1.5.1.     Cerințe de îndeplinit pe
termen scurt sau lung
Propunerea
legislativă se referă la cerința promovării și punerii
în aplicare în țările terțe a celor mai înalte standarde de
securitate nucleară, de radioprotecție și a unor sisteme
eficiente și eficace de garanții pentru materialul nuclear.
1.5.2.     Valoarea adăugată a
implicării UE
Datorită
numărului mare de centrale nucleare de tip comercial (146 din totalul de 436
existente în lume) și a faptului că energia nucleară produce
aproximativ 30% din volumul total de electricitate, UE a acumulat o experiență
îndelungată în domeniul securității nucleare, inclusiv în dezafectarea
de instalații nucleare și în gestionarea deșeurilor radioactive.
Prin urmare, în statele membre UE este disponibilă o vastă
expertiză în toate domeniile securității nucleare. Diversitatea
tehnologiilor, care necesită abordări diferite, permite
flexibilitatea necesară pentru a răspunde nevoilor țărilor
terțe.
UE
a adoptat cadre juridice comune privind securitatea nucleară și
gestionarea deșeurilor radioactive și a combustibilului uzat. În
acest sens, UE a creat un exemplu și se așteaptă să
convingă și alte părți să adopte standarde de nivel
similar.
În
fața provocărilor din ce în ce mai complexe, niciuna dintre
prioritățile interne ale UE, respectiv siguranța, creșterea
economică și crearea de locuri de muncă, schimbările
climatice, accesul la energie, sănătatea și pandemiile și
migrația, nu vor fi realizate prin izolare de restul comunității
internaționale. În perioade de criză economică, o abordare mai
bine coordonată și integrată între UE și statele membre,
prin intermediul programării comune, va genera o mai mare valoare
adăugată, putere și legitimitate, precum și un impact mai
accentuat și o mai eficacitate sporită.
UE
se află într-o poziție unică neutră și
imparțială pentru a oferi ajutoare externe în numele și
împreună cu statele membre, oferind o mai mare credibilitate în
țările în care acționează. UE este cel mai bine
plasată pentru a-și asuma rolul de lider global în numele
cetățenilor săi.
Având
în vedere că cele 27 de state membre acționează în cadrul unor politici
și strategii comune, UE dispune de masa critică necesară pentru
a răspunde provocărilor globale, întrucât acțiunea
individuală a statelor membre poate fi limitată și
fragmentată, cu proiecte care de multe ori sunt prea mici pentru a produce
efecte de durată în domeniu. De asemenea, această masă
critică plasează UE într-o poziție mai bună pentru a
conduce dialogul politic cu guvernele partenere.
Atunci
când elaborează programele de cooperare, UE acordă atenție
deosebită capacității atât structurale, cât și economice a
țărilor în cauză. Capacitatea de a răspunde la nevoi
neprevăzute este preconizată în actualul Regulament ICSN și a
fost pusă la dispoziția Japoniei după accidentul de la
Fukushima.
UE
dispune de o rețea de acorduri internaționale în întreaga lume, ceea
ce pentru statele membre individuale nu este posibil, care le conferă influență
în aproape toate domeniile relațiilor internaționale, inclusiv
securitatea nucleară. UE joacă un rol major în acest domeniu,
însă trebuie să continue să își sporească vizibilitatea.

UE
poate realiza mai mult decât alte organizații internaționale,
datorită abordării sale de ansamblu a dezvoltării și
relațiilor externe. Diviziunea muncii în cadrul UE reprezintă o
componentă esențială a valorii sale adăugate. Datorită
rețelei sale de acorduri internaționale cu parteneri și organizații
din întreaga lume, UE este, în mod natural, un coordonator care poate influența
aproape toate domeniile relațiilor internaționale, ceea ce statele
membre individuale, acționând în cadrul politicilor și strategiilor
comune, nu pot realiza singure.
De
asemenea, în condiții de restricții bugetare, când mai multe state
membre sunt nevoite să se retragă din sectoare întregi și din
țări, UE poate continua să joace un rol activ.
1.5.3.     Învățăminte
desprinse din experiențele anterioare similare
Cauzele
profunde ale accidentelor nucleare majore au fost, în principal, lipsa unei
culturi a securității nucleare, a siguranței în proiectare (aspecte
de securitate în proiectarea centralelor) și în exploatare. Prin urmare,
s-a considerat adecvat ca programele de cooperare în materie de securitate
nucleară ale Uniunii Europene să se adreseze operatorilor nucleari,
pentru îmbunătățirea situației de la fața locului,
precum și autorităților de reglementare în domeniul nuclear pentru
a asigura că acestea dețin capacitatea tehnică și
independența necesară pentru impunerea respectării standardelor
corespunzătoare de securitate nucleară.
În
unele cazuri este necesară furnizarea de echipamente de securitate, în
scopul asigurării unei soluționări imediate a urgențelor. Totuși,
întrucât aceste cazuri au fost abordate, iar programele au la bază principiul
celei mai eficiente utilizări a resurselor și al evitării
practicilor care ar putea avea implicații comerciale și economice,
furnizarea de echipamente a fost, în general, întreruptă.
În
conformitate cu ICSN, a fost inițiată cooperarea cu mai multe țări
terțe care intenționează să utilizeze energia nucleară
ca parte a mixului lor de energie (așa numitele „țări emergente”).
Cooperarea a inclus, în principal, dezvoltarea capacității
autorităților de reglementare, a infrastructurii de reglementare
și a strategiilor de gestionare a deșeurilor, pentru a asigura
crearea unei culturi și a unui cadru în materie de securitate nucleară
într-o etapă suficient de timpurie. Selecția țărilor a
respectat criteriile propuse de Consiliu.
Consecințele
accidentelor nucleare pot, într-o anumită măsură, să fie
limitate datorită capacității de intervenție în caz de
urgență. Prin urmare, pregătirea pentru intervenții în caz
de urgență trebuie să rămână o parte importantă a
programului.
Accidentele
majore cu consecințe radiologice au necesitat ajutoare din partea
comunității internaționale pentru populația afectată
și pentru restabilirea condițiilor de siguranță, în ceea ce
privește mediul, în zonele afectate. Aceasta este situația la Cernobîl,
unde proiectele de construcție importante intră acum în etapa
finală. În viitoarele programe trebuie să se mențină, în
continuare, posibilitatea de cooperare cu țările terțe în acest
sens, dacă este necesar și adecvat.
Activitățile
din trecut, legate de ciclul combustibilului nuclear, utilizarea navelor
și submarinelor cu propulsie nucleară și a radioizotopilor, nu
s-au ridicat întotdeauna la standardele necesare pentru protecția
populației și a mediului. Guvernelor și autorităților locale
le rămâne sarcina dificilă de restabilire a condițiilor de
siguranță, din punct de vedere al mediului, în zonele afectate
și de eliminare a combustibilului uzat și a deșeurilor, pentru
care poate fi necesară cooperarea internațională. Această
parte a programului pentru securitate nucleară ar trebui să fie
inclusă, în viitor, în prioritățile instrumentului.
Pentru
abordarea responsabilă și adecvată a problemei combustibilului nuclear
uzat și a deșeurilor nucleare, programele de securitate nucleară
au prevăzut cooperarea cu țările terțe, în scopul
stabilirii unor strategii și cadre naționale privind combustibilul
uzat și deșeurile nucleare. Întrucât Uniunea Europeană a adoptat
recent o directivă privind gestionarea deșeurilor radioactive și
a combustibilului uzat, țările terțe ar trebui în continuare
încurajate să adopte standarde la fel de înalte, iar cooperarea în acest
domeniu ar trebui, de asemenea, să continue cu prioritate.
Promovarea
cooperării internaționale va rămâne esențială pentru
asigurarea coordonării activităților desfășurate de
diferiții actori și pentru utilizarea cu cea mai mare
eficiență a resurselor. AIEA va continua să aibă un rol
fundamental în acest sens, în special pentru consolidarea Sistemului global de
securitate nucleară (cadrul pentru realizarea aplicării globale a
unui nivel ridicat de securitate la instalațiile nucleare). Sprijinirea
activităților AIEA, în special a celor cu caracter global sau
regional, trebuie să fie avute în continuare în vedere,
acțiunile/contribuțiile UE având în continuare vizibilitatea corespunzătoare.
În
urma accidentului nuclear de la Fukushima-Daiichi, problemele legate de
evaluările cuprinzătoare ale riscurilor și securității
centralelor nucleare aflate în funcțiune („teste de stres”) devin probabil
mai relevante și se extind la alte capacități nucleare, inclusiv
la reactoarele de cercetare, la capacitățile de depozitare
temporară a combustibilului uzat, de depozitare și eliminare a
deșeurilor radioactive.
Cooperarea
cu autoritățile de reglementare în domeniul nuclear (inclusiv cu organizațiile
de asistență tehnică ale acestora) trebuie să
rămână punctul central al cooperării în materie de securitate nucleară,
în timp ce cooperarea cu operatorii de centrale nucleare trebuie
reconsiderată în funcție de performanța și rezultatele
„testelor de stres” și de circumstanțele specifice.
Eliminarea
combustibilului uzat, gestionarea deșeurilor, dezafectarea
instalațiilor, reabilitarea siturilor au dobândit, în timp, o mai mare
relevanță. Cooperarea viitoare în aceste domenii trebuie tratată
ca o prioritate a programului.
Poziția
geografică de proximitate față de UE (inclusiv țările
candidate la preaderare și țările învecinate cu UE) trebuie
să rămână o prioritate, dar nu și un criteriu exclusiv atunci
când se decid programele de cooperare în cadrul viitorului instrument.
Evoluția
situației internaționale impune o schimbare a abordării și
a priorităților, mai degrabă decât o modificare în ceea ce
privește extinderea sferei de aplicare a cooperării în materie de
securitate nucleară.
1.5.4.     Coerența și posibila
sinergie cu alte instrumente relevante
Trebuie
să se asigure coerența cu măsurile prevăzute în domeniul
limitării riscurilor chimice, biologice, radiologice și nucleare
(CBRN), în cadrul Instrumentului pentru stabilitate (IS), în special cu
măsurile privind garanțiile nucleare (inclusiv combaterea traficului ilegal
cu materiale radiologice și controlul la frontiere), precum și pregătirea
pentru intervenție în cazuri de urgență.
1.6.        Durata acțiunii și a
impactului financiar al acesteia
x Propunere/inițiativă pe
durată determinată
–
x Propunere/inițiativă în vigoare din 2014 până în 2020
–
¨  Impact financiar din AAAA până în AAAA
¨ Propunere/inițiativă pe
durată nedeterminată
Punere în aplicare cu o perioadă de
demarare din AAAA până în AAAA,
urmată de o perioadă de funcționare
în la capacitate maximă.
1.7.        Modul (modurile) de
gestionare preconizat(e)[13]
x Gestiune centralizată directă de către Comisie
x Gestiune centralizată indirect, cu delegarea sarcinilor de execuție:
¨        agențiilor executive
¨        organismelor instituite de Comunități[14]

x        organismelor publice naționale/organisme cu misiune de
serviciu public
–
¨  persoanelor cărora li se încredințează executarea unor
acțiuni specifice în temeiul titlului V din Tratatul privind Uniunea
Europeană, identificate în actul de bază relevant în sensul
articolului 49 din Regulamentul financiar
x Gestiune partajată cu statele membre
x Gestiune descentralizată împreună cu țări terțe
x Gestiune în comun cu organizații internaționale (AIEA)
Dacă se
indică mai multe tipuri de gestionare, se furnizează detalii
suplimentare în secțiunea „Observații”
Observații
Cea
mai mare parte a proiectelor și programelor instrumentului va fi
gestionată prin gestiune centralizată directă. Atunci când este
necesar și adecvat să se îmbunătățească
eficiența intervențiilor, din motive de logistică și
politice, poate fi avută în vedere gestiunea indirectă, partajată
sau comună; aceasta din urmă se poate aplica, în special, atunci când
statele membre și/sau agențiile acestora sau Agenția Internațională
a Energiei Atomice (AIEA) au lansat deja sau sunt în curs de pregătire a
unor acțiuni similare.
2.           MĂSURI DE GESTIONARE
2.1.        Dispoziții în materie de
monitorizare și raportare
A se preciza frecvența
și condițiile.
Sistemele
de monitorizare și evaluare ale Comisiei Europene se axează din ce în
ce mai mult pe rezultate. Aceste sisteme implică atât resurse interne de
personal, cât și expertiză externă.
Coordonatorii
sarcinilor, fie în cadrul delegațiilor, fie la sediul central,
monitorizează permanent punerea în aplicare a proiectelor și
programelor în diferite moduri, inclusiv, ori de câte ori este posibil, prin
intermediul inspecțiilor la fața locului. Monitorizarea
furnizează informații importante privind progresele realizate,
sprijinind coordonatorii în identificarea blocajelor reale și
potențiale și în aplicarea unor măsuri corective.
Se
contractează experți externi independenți pentru evaluarea performanței
acțiunilor externe ale UE prin trei sisteme diferite. Aceste evaluări
contribuie la creșterea responsabilității și la
îmbunătățirea intervențiilor în curs; de asemenea, ele
facilitează anumite învățăminte în urma experiențelor
anterioare, pentru a furniza informații utile pentru politicile și
acțiunile viitoare. Toate instrumentele aplică criteriile de evaluare
ale OCDE-CAD recunoscute la nivel internațional, inclusiv impactul (potențial).
În
primul rând, la nivel de proiect, sistemul de monitorizare axat pe rezultate
(MAR), gestionat de la nivel central, oferă o prezentare scurtă
și la obiect a calității pe un eșantion de intervenții.
Aplicând o metodologie foarte precisă, standardizată, experții independenți
MAR acordă note care reflectă punctele tari și punctele slabe
ale proiectului și formulează recomandări în ceea ce
privește modalitățile de îmbunătățire a
eficacității.
Evaluările
la nivel de proiect, care sunt gestionate de delegația UE care
răspunde de proiect, oferă o analiză mai detaliată și
aprofundată, ajutând coordonatorii de proiect să
îmbunătățească intervențiile în curs și să
le pregătească pe cele viitoare. Sunt contractați experți
externi independenți cu expertiză tematică și geografică,
pentru a efectua analiza și a obține feedback și date de la
toate părțile interesate, nu în ultimul rând de la beneficiarii finali.
De
asemenea, Comisia efectuează evaluări strategice ale politicilor sale,
de la programare și strategie la punerea în aplicare a intervențiilor
într-un sector specific (cum ar fi cel al sănătății, educației
etc.), într-o țară sau regiune, sau a unui instrument specific. Aceste
evaluări reprezintă o contribuție importantă la elaborarea
politicilor și conceperea instrumentelor și proiectelor. Toate aceste
evaluări sunt publicate pe site-ul internet al Comisiei, o sinteză a
constatărilor fiind inclusă în Raportul anual către Consiliu
și Parlamentul European.
2.2.        Sistemul de gestiune și
control
Măsurile
finanțate în temeiul prezentului regulament sunt puse în aplicare în
conformitate cu Regulamentul financiar.
În
cazuri justificate, în temeiul articolului 54 din Regulamentul financiar, Comisia
poate decide să încredințeze sarcini de autoritate publică, în
special sarcini privind execuția bugetară, entităților menționate
la articolul 54 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul financiar, în cazul
în care acestea au un statut internațional recunoscut, se conformează
sistemelor de gestiune și de control recunoscute la nivel internațional
și sunt controlate de către o autoritate publică.
În
conformitate cu Regulamentul financiar, măsurile finanțate în temeiul
prezentului regulament pot fi puse în aplicare direct de Comisie, prin gestiune
partajată cu statele membre sau indirect, prin încredințarea de
sarcini privind execuția bugetară entităților sau
persoanelor menționate la articolul 55 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul
financiar. Aceste entități sau persoane pot fi autorizate, în
condițiile prevăzute la articolul 57 din Regulamentul financiar,
să aplice propriile norme și proceduri de atribuire a contractelor
și de acordare a subvențiilor.
2.2.1.     Riscul (riscurile)
identificat(e)
Mediul de risc
Mediul
operațional al ajutoarelor acordate în cadrul prezentului instrument se
caracterizează prin următoarele riscuri legate de nerealizarea
obiectivelor instrumentului, gestiunea financiară sub nivelul optim
și/sau nerespectarea normelor aplicabile (erori privind legalitatea
și regularitatea):
–
instabilitatea economică/politică
și/sau dezastrele naturale pot crea dificultăți și
întârzieri în proiectarea și punerea în aplicare a intervențiilor, în
special în statele fragile;
–
lipsa capacităților instituționale și
administrative în țările partenere poate crea dificultăți
și întârzieri în proiectarea și punerea în aplicare a intervențiilor;

–
proiectele și programele dispersate din punct
de vedere geografic (care includ numeroase state/teritorii/regiuni) pot crea probleme
de logistică/resurse pentru monitorizare, în special pentru monitorizarea
„la fața locului” a activităților;
–
diversitatea potențialilor parteneri/beneficiari,
cu diferitele lor structuri și capacități de control intern, poate
fragmenta și, prin urmare, reduce eficacitatea și eficiența
resurselor disponibile ale Comisiei de sprijinire și monitorizare a
punerii în aplicare;
–
deficiențele în materie de calitate și
cantitate a datelor disponibile privind rezultatele și impactul punerii în
aplicare a ajutoarelor externe/planului național de dezvoltare în
țările partenere pot limita capacitatea Comisiei de a raporta
rezultatele și de a fi responsabilă pentru acestea.
Nivelul preconizat al riscului legat de nerespectarea normelor
aplicabile
Obiectivul
de conformitate al instrumentului este de a menține un nivel istoric al
riscului de neconformitate (rata de eroare) sub 2% pentru portofoliul DEVCO
(Direcția Generală Dezvoltare și Cooperare), care este un nivel
rezidual „net” de eroare (pe bază multianuală, după efectuarea
tuturor controalelor planificate și a corecțiilor asupra contractelor
expirate). Acest nivel a implicat, în mod tradițional, un interval de
eroare estimat între 2 și 5%, pe un eșantion anual aleatoriu de
tranzacții efectuate de Curtea Europeană de Conturi în scopul Declarației
de asigurare (DAS). DEVCO consideră că acesta este cel mai
scăzut nivel al riscului de neconformitate realizabil în raport cu mediul
său de risc ridicat și ținând seama de sarcina administrativă
și de raportul cost-eficacitate al controalelor conformității.
2.2.2.     Metoda (metodele) de control
preconizată (preconizate)
Arhitectura de control intern a DEVCO
Procedura
de control intern/gestionare al DEVCO este concepută pentru a oferi
asigurări rezonabile cu privire la realizarea obiectivelor în ceea ce
privește eficacitatea și eficiența operațiunilor sale,
fiabilitatea rapoartelor sale financiare și conformitatea cu cadrul
legislativ și procedural relevant.
Eficacitate și eficiență
Pentru
a asigura eficacitatea și eficiența operațiunilor (și
pentru a limita nivelul ridicat de risc în mediul ajutoarelor externe), pe
lângă toate elementele procesului amplu a Comisiei de planificare și
politică strategică, cerințele privind mediul de audit intern
și alte cerințe legate de standardele de control intern ale Comisiei,
DEVCO va continua să aibă un cadru adaptat de gestionare a
ajutoarelor în curs de aplicare, pentru toate instrumentele sale, care va
include:
–
gestiunea descentralizată a majorității
ajutoarelor externe de către delegațiile UE, la fața locului;
–
ierarhii clare și oficiale de responsabilitate
financiară [de la ordonatorul de credite delegat (Directorul General),
prin subdelegare de la ordonatorul de credite subdelegat (Directorul) la centru,
până la șeful delegației];
–
raportarea periodică la centru de către
delegațiile UE (Rapoarte privind gestionarea asistenței externe),
inclusiv o Declarație de asigurare anuală din partea șefului delegației;
–
asigurarea unui program substanțial de formare
profesională pentru membrii personalului, atât de la nivel central, cât
și în delegații;
–
sprijin și orientări semnificative de la
nivel central/în delegații (inclusiv prin internet);
–
vizite periodice de „verificare” a
delegațiilor „descentralizate”, la interval de 3 până la 6 ani.
O
metodologie de gestionare a ciclului de proiect sau program care include:
–
instrumente de îmbunătățire a
calității pentru proiectarea intervenției, metoda de furnizare,
mecanismul financiar, sistemul de gestionare, evaluarea și selecția
oricăror parteneri de punere în aplicare etc.
–
instrumente de gestionare, monitorizare și
raportare privind programul și proiectul, în vederea punerii în aplicare
cu eficacitate, inclusiv monitorizarea periodică externă, la
fața locului, a proiectelor;
–
componente importante de evaluare și control.
Raportare anuală și contabilitate
DEVCO
va continua să respecte cele mai înalte standarde de raportare
contabilă și financiară, utilizând sistemul de contabilitate al Comisiei
bazat pe angajamente (ABAC), precum și instrumentele specifice ajutoarelor
externe, precum Sistemul comun de informații Relex (CRIS).
În
ceea ce privește conformitatea cu cadrul legislativ și procedural relevant,
metodele de control al conformității sunt prevăzute în
secțiunea 2.3 (măsuri de prevenire a fraudei și neregulilor).
2.3.        Măsuri de prevenire a
fraudelor și a neregulilor
Având
în vedere mediul de risc ridicat în care operează oficiul de cooperare EuropeAid,
sistemele sale trebuie să anticipeze apariția semnificativă a
unor potențiale erori de conformitate (nereguli) în tranzacții
și să asigure un nivel ridicat al controalelor de prevenire,
detectare și corecție într-o etapă cât mai timpurie a procedurii
de plată. În practică, aceasta înseamnă că, anterior
plății proiectelor, în cadrul controalelor de conformitate ale EuropeAid
se va ține seama, în primul rând, de verificările semnificative ex
ante pe bază multianuală efectuate atât de auditorii externi, cât
și de personalul Comisiei specializat în domeniu (deși se efectuează
totuși unele audituri și controale ex post), extinse în afara garanțiilor
financiare impuse prin Regulamentul financiar. Cadrul de conformitate al EuropeAid
este constituit, între altele, din următoarele componente semnificative:
Măsuri
preventive
–
formarea profesională obligatorie de bază
a personalului de gestionare a ajutoarelor și a auditorilor, în ceea ce
privește aspectele legate de fraudă;
–
asigurarea de orientări (inclusiv prin
internet), inclusiv Ghidul practic privind contractele, Manualul EuropeAid
și setul de instrumente pentru gestiune financiară (pentru partenerii
de punere în aplicare);
–
evaluarea ex ante pentru a asigura
instituirea unor măsuri antifraudă adecvate, în vederea prevenirii
și detectării fraudei în gestionarea fondurilor UE, în cadrul autorităților
care gestionează fonduri importante în cadrul gestiunii comune și
descentralizate;
–
analiza ex ante a mecanismelor antifraudă
disponibile în țara parteneră, ca parte a evaluării criteriului
de eligibilitate a gestionării finanțelor publice pentru a beneficia
de sprijin bugetar (respectiv angajarea activă în combaterea fraudei
și corupției, autorități de inspecție adecvate, capacitate
judiciară suficientă și mecanisme eficiente de reacție
și de sancțiune);
–
Comisia a semnat Inițiativa
internațională privind transparența ajutoarelor (International
Aid Transparency Initiative, IATI) în 2008, la Accra, prin care s-a convenit
asupra unui standard de transparență a ajutoarelor care asigură
date mai prompte, mai detaliate și periodice cu privire la fluxurile
și documentele ajutoarelor;
–
începând de la 14 octombrie 2011, Comisia
aplică prima etapă a standardului IATI pentru transparența
publicării informațiilor privind ajutoarele în anticiparea
următorului Forum la nivel înalt privind eficacitatea ajutoarelor, care va
avea loc la Busan, în noiembrie 2011. În plus, Comisia va lucra în colaborare
cu statele membre la o aplicație IT comună bazată pe internet,
denumită TR-AID, care transformă datele referitoare la ajutoarele UE,
furnizate prin IATI și alte surse, în informații ușor de
utilizat cu privire la ajutoare.
Măsurile
de detectare și corective
–
audituri externe și verificări (atât
obligatorii, cât și bazate pe riscuri), inclusiv Curtea Europeană de
Conturi;
–
verificări retrospective (bazate pe riscuri) și
recuperări;
–
suspendarea finanțării UE în cazul în
care există o fraudă gravă, inclusiv corupție la scară
largă, până în momentul în care autoritățile iau măsurile
adecvate în scopul corectării și prevenirii unor astfel de fraude în
viitor;
De
asemenea, EuropeAid va elabora strategia proprie antifraudă în
conformitate cu noua strategie antifraudă multianuală a Comisiei (SAMC),
adoptată la 24 iunie 2011, în scopul de a asigura, între altele,
următoarele:
–
controalele interne antifraudă ale EuropeAid
sunt pe deplin conforme cu SAMC;
–
abordarea gestionării riscului de fraudă
în cadrul EuropeAid este orientată spre identificarea domeniilor cu risc
de fraudă și spre răspunsurile adecvate;
–
sistemele utilizate pentru cheltuirea fondurilor UE
în țările terțe permit extragerea datelor relevante în scopul
transferării lor în sistemul de gestionare a riscului de fraudă (de
exemplu, finanțarea dublă);
–
atunci când este necesar, pot fi constituite
grupuri în rețea și instrumente IT adecvate dedicate analizării cazurilor
de fraudă legate de sectorul ajutoarelor externe.
2.4         Estimarea costurilor și
beneficiilor controalelor
Pentru
portofoliul EuropeAid în ansamblu, costurile aferente controlului intern/gestionării
se ridică la o medie anuală estimată de 658 de milioane EUR în
angajamente, în planificarea bugetului pentru perioada 2014-2020. Această
sumă include gestionarea FED care funcționează în mod integrat în
cadrul strucurii de gestionare a EuropeAid. Aceste costuri
„neoperaționale” reprezintă aproximativ 6,4% din media
anuală estimată de 10,2 miliarde EUR planificată pentru
angajamentele globale (operaționale + administrative) ale EuropeAid în
ceea ce privește portofoliul său de cheltuieli finanțate de
Bugetul general al UE și de Fondul European de Dezvoltare în perioada 2014-2020.

Aceste
costuri de gestionare iau în considerare toți membrii de personal ai
EuropeAid de la nivel central și din delegații, costurile de
infrastructură, călătorie, formare profesională, monitorizare,
evaluare și contracte de audit (inclusiv cele lansate de beneficiari).
EuropeAid
intenționează să reducă, în timp, raportul dintre
activitățile de gestionare și activitățile
operaționale, în cadrul regimurilor îmbunătățite și
simplificate ale noilor instrumente, pe baza modificărilor posibile care
vor fi introduse în temeiul Regulamentului financiar revizuit. Principalele
beneficii ale acestor costuri de gestionare se realizează în
condițiile îndeplinirii obiectivelor de politică, ale utilizării
eficiente și eficace a resurselor și ale exercitării unor
măsuri de prevenție robuste și eficiente din punctul de vedere
al costurilor, precum și ale altor verificări în scopul
asigurării utilizării fondurilor în conformitate cu legile și
regulamentele.
Deși
îmbunătățirile în ceea ce privește natura și
obiectivele activităților de gestionare și ale controalelor de
conformitate ale portofoliului vor continua, aceste costuri sunt necesare, la
nivel global, pentru realizarea cu eficacitate și eficiență a
obiectivelor instrumentelor în condițiile unui risc minim de
neconformitate (sub 2% eroare reziduală). Aceste riscuri sunt considerabil
mai puține decât cele pe care le implică eliminarea sau reducerea
controalelor interne în acest domeniu de risc ridicat.
3.           IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT AL PROPUNERII/INIȚIATIVEI

3.1.        Rubrica (rubricile) din
cadrul financiar multianual și linia bugetară (liniile bugetare)
afectată (afectate)
·      Linii bugetare de cheltuieli existente
În ordinea rubricilor din cadrul financiar multianual și
a liniilor bugetare:
 Rubrica din cadrul financiar multianual || Linia bugetară || Tipul cheltuielilor || Contribuție
 Numărul 19 06 04 Asistență în sectorul nuclear || Dif./Nedif. ([15]) || Țări AELS [16] || Țări candidate[17] || Țări terțe || În sensul articolului 18 alineatul (1) litera (aa) din Regulamentul financiar
   || Numărul 19 06 04 01 || DA || NU || NU || NU ||
·      Noi linii bugetare a căror creare se solicită NU SE
APLICĂ
În ordinea rubricilor și a liniilor bugetare din
cadrul financiar multianual
 Rubrica din cadrul financiar multianual || Linia bugetară || Tipul cheltuielilor || Contribuție
 Numărul [Rubrica……………………………………..] || Dif./ Nedif. || Țări AELS || Țări candidate || Țări terțe || În sensul articolului 18 alineatul (1) litera (aa) din Regulamentul financiar
   || [XX.YY.YY.YY]   ||   || DA/NU || DA/NU || DA/NU || DA/NU
3.2.        Impactul estimat asupra
cheltuielilor
3.2.1.     Sinteza impactului estimat asupra cheltuielilor
                milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Rubrica din cadrul financiar multianual: ||   || Asistență în sectorul securității nucleare
 DG: <…….> ||   ||   || Anul N[18] 2014 || Anul N+1 2015 || Anul N+2 2016 || Anul N+3 2017 || Anul N+4 2018 || Anul N+5 2019 || Anul N+6 2020 || TOTAL
  Credite operaționale ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Instrumentul pentru cooperare în materie de securitate nucleară (19.6.4) || Angajamente || (1) || 83,584 || 85,277 || 86,970 || 88,763 || 90,478 || 92,348 || 94,241 || 621,661
 Plăți || (2) || 0,581 || 38,592 || 59,602 || 69,624 || 76,548 || 84,636 || 81,649 || 411,232
 Credite cu caracter administrativ finanțate din bugetul anumitor programe [19] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Numărul liniei bugetare 19.0104 06 ||   || (3) || 1,316 || 1,323 || 1,330 || 1,337 || 1,422 || 1,352 || 1,359 || 9,439
 TOTAL credite pentru DG <…….> || Angajamente || =1+1a +3 || 84,900 || 86,600 || 88,300 || 90,100 || 91,900 || 93,700 || 95,600 || 631,100
 Plăți || =2+2a +3 || 1,897 || 39,915 || 60,932 || 70,961 || 77,970 || 85,988 || 83,008 || 420,671
  TOTAL credite operaționale || Angajamente || (4) || 83,584 || 85,277 || 86,970 || 88,763 || 90,478 || 92,348 || 94,241 || 621,661
 Plăți || (5) || 0,581 || 38,592 || 59,602 || 69,624 || 76,548 || 84,636 || 81,649 || 621,661
  TOTAL credite cu caracter administrativ finanțate din bugetul anumitor programe || (6) || 1,316 || 1,323 || 1,330 || 1,337 || 1,422 || 1,352 || 1,359 || 9,439
 TOTAL credite în cadrul RUBRICII <4> din cadrul financiar multianual || Angajamente || =4+ 6 || 84,900 || 86,600 || 88,300 || 90,100 || 91,900 || 93,700 || 95,600 || 631,100
 Plăți || =5+ 6 || 1,897 || 39,915 || 60,932 || 70,961 || 77,970 || 85,988 || 83,008 || 420,671
În cazul în care propunerea/inițiativa
afectează mai multe rubrici: N/A
  TOTAL credite operaționale || Angajamente || (4) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți || (5) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  TOTAL credite cu caracter administrativ finanțate din bugetul unor programe specifice || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL credite în cadrul RUBRICILOR 1 - 4 din cadrul financiar multianual (suma de referință) || Angajamente || =4+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți || =5+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Rubrica din cadrul financiar multianual: || 5 || „Cheltuieli administrative”
milioane EUR (cu 3 zecimale)
   ||   ||   || Anul N 2014 || Anul N+1 2015 || Anul N+2 2016 || Anul N+3 2017 || Anul N+4 2018 || Anul N+5 2019 || Anul N+6 2020 || TOTAL
 DG: <…….> ||
  Resurse umane || 2,440 || 2,415 || 2,391 || 2,367 || 2,367 || 2,367 || 2,367 || 16,716
  Alte cheltuieli administrative || 0,362 || 0,340 || 0,335 || 0,335 || 0,335 || 0,335 || 0,335 || 2,383
 TOTAL DG <….> || Credite || 2,808 || 2,756 || 2,726 || 2,702 || 2,702 || 2,702 || 2,702 || 19,099
 TOTAL credite în cadrul RUBRICII 5 din cadrul financiar multianual || (Total angajamente = Total plăți) || 2,808 || 2,756 || 2,726 || 2,702 || 2,702 || 2,702 || 2,702 || 19,099
milioane EUR (cu 3 zecimale)
   ||   ||   || Anul N 2014 || Anul N+1 2015 || Anul N+2 2016 || Anul N+3 2017 || Anul N+4 2018 || Anul N+5 2019 || Anul N+6 2020 || TOTAL
 TOTAL credite în cadrul RUBRICILOR 1 - 5 din cadrul financiar multianual || Angajamente || 88,708 || 89,356 || 91,026 || 92,802 || 94,602 || 96,402 || 98,302 || 650,199
 Plăți || 4,705 || 42,671 || 63,658 || 73,663 || 80,672 || 88,690 || 85,710 || 439,770
3.2.2.     Impactul estimat asupra
creditelor operaționale ¨                       Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de credite operaționale

x        Propunerea/inițiativa implică utilizarea de credite operaționale,
conform explicațiilor de mai jos:
Credite de angajament în milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Precizați obiectivele și realizările   ò ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || TOTAL
 REALIZĂRI
 Tipul realizării [20] || Costul mediu al realizării || Număr de realizări || Cost || Număr de realizări || Cost || Număr de realizări || Cost || Număr de realizări || Cost || Număr de realizări || Cost || Număr de realizări || Cost || Număr de realizări || Cost || Numărul total de realizări || Cost total
 OBIECTIVUL SPECIFIC Nr. 1[21] Promovarea unei culturi a securității nucleare eficace și punerea în aplicare a celor mai înalte standarde de securitate nucleară și de radioprotecție ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Realizarea ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Realizarea ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Subtotal obiectivul specific nr. 1 ||   || 25,08 ||   || 25,58 ||   || 26,09 ||   || 26,63 ||   || 27,14 ||   || 27,70 ||   || 28,27 ||   || 186,50
 OBIECTIVUL SPECIFIC Nr. 2 Gestionarea responsabilă și în condiții de siguranță a combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive, dezafectarea și reabilitarea fostelor amplasamente și instalații nucleare ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Realizarea ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   || - Output ||
 - Realizarea ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Subtotal obiectivul specific nr. 2 ||   || 54,33 ||   || 55,43 ||   || 56,53 ||   || 57,70 ||   || 58,81 ||   || 60,03 ||   || 61,26 ||   || 404,08
 OBIECTIVUL SPECIFIC Nr. 3 Instituirea unor cadre și metodologii pentru aplicarea unor sisteme eficiente și eficace de garanții pentru materialul nuclear din țările terțe ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Realizarea ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Realizarea ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Subtotal obiectivul specific nr. 3 ||   || 4,18 ||   || 4,26 ||   || 4,35 ||   || 4,44 ||   || 4,52 ||   || 4,62 ||   || 4,71 ||   || 31,08
 COST TOTAL ||   || 83,58 ||   || 85,28 ||   || 86,97 ||   || 88,76 ||   || 90,48 ||   || 92,35 ||   || 94,24 ||   || 621,66
N.B. Trebuie subliniat faptul că
defalcarea în funcție de obiective specifice și alocările
acestora între realizări pot fi, în această etapă, doar indicative.
Astfel, realizările se bazează pe estimările inițiale
și sunt prezentate în scop ilustrativ.
.
3.2.3.     Impactul estimat asupra
creditelor cu caracter administrativ
3.2.3.1.  Rezumat
¨        Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de
credite administrative
x        Propunerea/inițiativa implică utilizarea de credite
administrative, conform explicațiilor de mai jos:
milioane EUR (cu 3
zecimale)
   || 2014[22] || 2015 || 2016 || 2107 || 2018 || 2019 || 2020 || TOTAL
 RUBRICA 5 din cadrul financiar multianual ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Resursele umane || 2,440 || 2,415 || 2,391 || 2,367 || 2,367 || 2,367 || 2,367 || 16,716
 Alte cheltuieli administrative || 0,368 || 0,340 || 0,335 || 0,335 || 0,335 || 0,335 || 0,335 || 2,383
 Subtotal RUBRICA 5 din cadrul financiar multianual || 2,808 || 2,756 || 2,726 || 2,702 || 2,702 || 2,702 || 2,702 || 19,099
 În afara RUBRICII 5[23] din cadrul financiar multianual ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Resursele umane || 0,968 || 0,968 || 0,968 || 0,968 || 0,968 || 0,968 || 0,968 || 6,778
 Alte cheltuieli cu caracter administrativ || 0,348 || 0,355 || 0,362 || 0,369 || 0,453 || 0,384 || 0,391 || 2,661
 Subtotal în afara RUBRICII 5 din cadrul financiar multianual || 1,316 || 1,323 || 1,330 || 1,337 || 1,422 || 1,352 || 1,359 || 9,439
 TOTAL || 4,124 || 4,079 || 4,056 || 4,039 || 4,124 || 4,054 || 4,062 || 28,538
.
3.2.3.2.  Necesarul estimat de resurse
umane estimat
¨ Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de resurse umane
x Propunerea/inițiativa implică utilizarea de resurse umane,
conform explicațiilor de mai jos:
Estimarea trebuie exprimată în valoare
întreagă (sau cel mult cu o zecimală)
   || Anul N 2014 || Anul N+1 2015 || Anul N+2 2016 || Anul N+3 2017 || Anul N+4 2018 || Anul N+5 2019 || Anul N+6 2020
 Posturi din schema de personal (funcționari și agenți temporari)
 Asistență în sectorul nuclear 01 01 01 (la sediu și în birourile de reprezentare ale Comisiei) || 18,5 || 18,4 || 18,2 || 18,0 || 18,0 || 18,0 || 18,0
 Asistență în sectorul nuclear 01 01 02 (delegații) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Asistență în sectorul nuclear 01 05 01 (cercetare indirectă) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (cercetare directă) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Asistență în sectorul nuclear 01 02 01 (AC, INT, END din „bugetul global”) || 1,3 || 1,2 || 1,2 || 1,2 || 1,2 || 1,2 || 1,2
 Asistență în sectorul nuclear 01 02 02 (AC, INT, JED, AL și END în delegații) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Asistență în sectorul nuclear 01 04 yy [24] || - la nivel central[25] || 17,3 || 16,9 || 16,6 || 16,3 || 15,9 || 15,6 || 15,3
 - în delegații ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Asistență în sectorul nuclear 01 05 02 (AC, INT, END – cercetare indirectă) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (AC, INT, END – cercetare directă) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Alte linii bugetare (a se preciza) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL || 37,0 || 36,5 || 36,0 || 35,5 || 35,1 || 34,8 || 34,5
Necesarul de resurse
umane va fi asigurat de efectivele de personal ale direcției generale în
cauză, alocate deja gestionării acțiunii și/sau
redistribuite intern în cadrul direcției generale, completate, dacă
este necesar, prin resurse suplimentare, care ar putea fi alocate direcției
generale care gestionează acțiunea în cadrul procedurii de alocare
anuală și ținând cont de constrângerile bugetare.
Descrierea sarcinilor
care trebuie efectuate:
 Funcționari și agenți temporari ||
 Personal extern ||
3.2.4.     Compatibilitatea cu cadrul
financiar multianual actual
x        Propunerea/inițiativa este compatibilă cu cadrul
financiar multianual existent.
¨        Propunerea/inițiativa necesită o reprogramare a
rubricii corespunzătoare din cadrul financiar multianual.
A se explica reprogramarea necesară,
precizându-se liniile bugetare vizate și sumele aferente.
¨        Propunerea/inițiativa necesită recurgerea la
instrumentul de flexibilitate sau revizuirea cadrului financiar multianual[26].
A se explica necesitatea efectuării acestei acțiuni,
precizându-se rubricile și liniile bugetare vizate, precum și sumele
aferente.
3.2.5.     Contribuții ale
părților terțe NU SE APLICĂ
Propunerea/inițiativa nu prevede cofinanțare
din partea terților
Propunerea/inițiativa prevede cofinanțare,
estimată în cele ce urmează:
Credite de angajament în milioane EUR (cu 3 zecimale)
   || Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || … a se introduce numărul de ani necesar pentru a reflecta durata impactului (a se vedea punctul 1.6) || Total
 A se preciza organismul care asigură cofinanțarea ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL credite cofinanțate ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.3.        Impactul estimat asupra
veniturilor ( NU SE APLICĂ)
¨        Propunerea/inițiativa nu are niciun impact financiar asupra
veniturilor.
¨        Propunerea/inițiativa are următorul impact financiar:
¨ asupra resurselor proprii
¨ asupra diverselor venituri
milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Linie bugetară de venituri: || Credite disponibile pentru exercițiul bugetar în curs || Impactul propunerii/inițiativei [27]
 Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || … a se introduce numărul de coloane necesar pentru a reflecta durata impactului (a se vedea punctul 1.6)
 Articolul …………. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Pentru diversele venituri
alocate, a se preciza linia bugetară (liniile bugetare) de cheltuieli
afectată (afectate).
A se preciza metoda de
calcul al impactului asupra veniturilor.
[1]               Fondul European de Dezvoltare (FED), Fondul pentru clima
globală și biodiversitate și Rezerva pentru ajutoare de
urgență se adaugă la această sumă, dar rămân în
afara bugetului UE.
[2]               JO C, p.
[3]               JO L 81, 22.3.2007,
p. 1-10
[4]               JO L 318, 11.12.1999,
p. 20.
[5]               JO L 185, 16.7.2005,
p. 33.
[6]               JO L 172, 2.7.2009, p. 18.
[7]               JO L 199, 2.8.2011, p. 48.
[8]               JO L 55, 28.2.2011, p. 13.
[9]               Criteriile iau în considerare Concluziile Consiliului
privind asistența acordată țărilor terțe în domeniul
securității nucleare și protecției fizice (cea de a 2913-a
reuniune a Consiliului Transporturi, telecomunicații și energie,
Bruxelles, 9 decembrie 2008).
[10]             Aceasta ar trebui să țină seama de „Etapele
importante ale dezvoltării unei infrastructuri naționale pentru
energie nucleară” (Documentul NG-G-3.1 al AIEA din seria IAEA Nuclear
Energy Series)
[11]             ABM: Activity-Based Management (management pe bază de
activități) – ABB: Activity-Based Budgeting (întocmirea bugetului pe
activități).
[12]             Astfel cum sunt menționate la articolul 49 alineatul
(6) litera (a) sau (b) din Regulamentul financiar.
[13]             Explicațiile privind modurile de gestionare, precum
și trimiterile la Regulamentul financiar sunt disponibile pe site-ul
BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[14]             Astfel cum sunt menționate la articolul 185 din
Regulamentul financiar.
[15]             Dif.= credite diferențiate / Nedif.= credite
nediferențiate
[16]             AELS: Asociația Europeană a Liberului Schimb
[17]             Țările candidate și, după caz,
țările potențial candidate din Balcanii de Vest.
[18]             Anul N este anul în care începe punerea în aplicare a
propunerii/inițiativei.
[19]             Asistență tehnică și/sau
administrativă și cheltuieli de sprijin pentru punerea în aplicare a
programelor și/sau a acțiunilor UE (fostele linii „BA”), cercetare
indirectă și cercetare directă.
[20]             Realizările se referă la produse și
servicii care urmează a fi furnizate (de ex.: numărul de schimburi de
studenți finanțate, numărul de km de străzi construiți
etc.).
[21]             Conform descrierii de la punctul 1.4.2
„Obiectivul(obiectivele) specific(e)…”
[22]             Anul N este anul în care începe punerea în aplicare a
propunerii/inițiativei.
[23]             Asistență tehnică și/sau
administrativă și cheltuieli de sprijinire a punerii în aplicare a
programelor și/sau a acțiunilor UE (fostele linii „BA”), cercetare
indirectă și cercetare directă.
[24]             Sub plafonul pentru personal extern din credite operaționale
(fostele linii „BA”).
[25]             În special pentru Fonduri Structurale, Fondul european
agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) și Fondul european pentru
pescuit (FEP).
[26]             A se vedea punctele 19 și 24 din Acordul
interinstituțional.
[27]             În ceea ce privește resursele proprii
tradiționale (taxe vamale, cotizațiile pentru zahăr), sumele
indicate trebuie să fie sume nete, și anume sume brute după
deducerea unui procent de 25% pentru costuri de colectare.