				|

		52014PC0673

			Propunere de DECIZIE DE PUNERE ÎN APLICARE A CONSILIULUI de autorizare a Croației să aplice o scutire de la plata taxelor pentru combustibilul gazos utilizat pentru operarea utilajelor în deminarea umanitară, în conformitate cu articolul 19 din Directiva 2003/96/CE /* COM/2014/0673 final - 2014/0312 (NLE) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           CONTEXTUL PROPUNERII
Impozitarea produselor energetice și a
electricității în Uniune este reglementată de Directiva 2003/96/CE
a Consiliului[1]
(denumită în continuare „Directiva privind impozitarea energiei” sau
„Directiva”).
În conformitate cu articolul 19 alineatul (1)
din directivă, pe lângă dispozițiile prevăzute în special
la articolele 5, 15 și 17, Consiliul, hotărând în unanimitate la
propunerea Comisiei, poate autoriza orice stat membru să introducă
alte scutiri sau reduceri în nivelul de impozitare, din motive de politică
specifice.
Obiectivul prezentei propuneri este de a
permite Croației să aplice scutirea de taxe pentru combustibilul
gazos utilizat pentru operarea utilajelor specializate în deminarea
umanitară. Această scutire are scopul de a reduce costurile suportate
de persoanele juridice autorizate să deruleze activități de
deminare și, astfel, să le accelereze și să contribuie la
punerea în aplicare a politicii de deminare umanitară în Croația.
Reducerea taxelor va urgenta activitățile
de deminare care se desfășoară în conformitate cu Convenția
internațională privind interzicerea utilizării, stocării,
producerii și transferului de mine antipersonal și distrugerea
acestora (Tratatul de la Ottawa, 1998); cu Convenția internațională
privind munițiile cu dispersie, semnată la Oslo în 2008, care
interzice utilizarea, transferul și stocarea depozitelor de muniții
cu dispersie și prevede distrugerea acestora într-un interval de opt ani, și
cu Legea privind deminarea umanitară din Republica Croația din 2005.
Scopul măsurii care urmează să
fie aplicată de Croația este de a crea un stimulent pentru curățarea
mai rapidă a terenurilor suspectate de a fi minate, pentru eliberarea
terenurilor agricole și a pădurilor, făcându-le astfel din nou
accesibile pentru activități economice. De asemenea, se
preconizează că măsura va avea efecte pozitive imediate asupra
vieții și sănătății persoanelor din zonele
contaminate cu mine și cu muniție neexplodată.
Fără aplicarea măsurii,
operatorii echipamentelor de deminare care sunt autorizați să
desfășoare operațiuni de deminare pe teritoriul Croației
vor fi nevoiți să achite acciza națională pentru
combustibilul gazos utilizat drept carburant pentru motor, în cuantum de 2 860
HRK (aproximativ  375,54 EUR)[2]
și care se aplică utilizării drept carburant, precum și
utilizării pentru motoare staționare, utilaje grele și pentru
vehicule destinate folosirii în afara drumurilor publice [(articolul 8
alineatul (2) literele (b), (c) și (d) din Directiva privind impozitarea
energiei]. Scutirea de taxe pe o perioadă determinată le-ar permite
operatorilor să-și diminueze costurile pentru activitățile
de deminare și să-și majoreze marjele de profit pentru o
perioadă de timp limitată, creând astfel un stimulent pentru
intensificarea activității lor pe durata aplicării măsurii.
Acest aspect va accelera procesul de deminare.
Cererea și contextul general al
acesteia
Prin scrisoarea din 8 aprilie 2014,
autoritățile croate au solicitat o decizie de autorizare care va permite
Croației să aplice o scutire de taxe pentru combustibilul gazos
utilizat pentru operarea utilajelor în deminarea umanitară, în
conformitate cu articolul 19 din Directiva 2003/96/CE. Autoritățile
croate au furnizat informații și precizări suplimentare la 15
iulie 2014.
Intenția autorităților croate
este de a aplica o scutire de la plata taxelor pentru combustibilul gazos
utilizat pentru operarea utilajelor în deminarea umanitară. Măsura va
fi pusă în aplicare prin utilizarea unui sistem de rambursare a accizelor
plătite, pentru a accelera deminarea zonelor contaminate rămase. Mașinile
care funcționează pe bază de combustibil gazos exceptat de la
plata accizelor vor fi clasificate în funcție de destinația acestora,
de instrumentele de lucru și de metoda lor de operare.
Potrivit informațiilor furnizate de
autoritățile croate la data de 1 ianuarie 2014, suprafața
totală a zonelor suspectate de a fi minate și a zonelor contaminate
exclusiv cu muniții neexplodate în Croația era de 613,6 km2.
Croația estimează că potențialul de producție
neutilizat aferent zonelor forestiere contaminate cu mine reprezintă o
pierdere anuală de aproximativ 30 de milioane EUR. 55 % din zonele
agricole contaminate constituie teren arabil, în vreme ce restul este format
din pășuni și fânețe. Se estimează că 900 000 de
persoane (aproximativ 20 % din populație) trăiesc în continuare în
imediata apropiere a zonelor suspectate de a fi minate. Între 1991 și 2013,
au existat 1 353 de incidente și accidente corelate cu existența
minelor în zonele contaminate cu mine, care au afectat 1 976 de persoane și
au cauzat 510 decese.
Croația a solicitat ca scutirea să
fie acordată pe o perioadă de șase ani, reprezentând perioada
maximă indicată la articolul 19 alineatul (2) din directivă.
Domeniu de aplicare
Beneficiarii acestei măsuri vor fi
persoanele juridice care vor fi autorizate de Centrul Croat de Acțiune
împotriva Minelor și care vor fi înregistrate să se implice în
deminarea umanitară în conformitate cu Legea privind deminarea
umanitară[3],
cu Normele privind coordonarea deminării umanitare[4] și cu Normele
privind cerințele tehnice pentru stabilirea conformității
utilajelor folosite în deminarea umanitară[5].
Beneficiarii vor realiza deminarea și curățarea terenului
folosind utilaje de deminare și vor crea condiții pentru ca
pirotehnicienii să dezactiveze minele neexplodate. Mașinile
acreditate vor fi definite în funcție de tip, destinație și
consumul de combustibil, care va depinde, la rândul lui, de adâncimea de
curățare, de viteza mașinii, de densitatea curățării
și de efectul mașinii pe șine asupra solului compactat de la fața
locului. Măsura va fi acordată prin rambursarea accizelor
plătite, prin colectarea facturilor plătite în acest scop. Aceste
dovezi vor conține detaliile cumpărătorului, numerele de serie
ale mașinii, numărul de ore de funcționare a mașinii,
cantitatea de combustibil gazos achiziționat și data achiziționării.
Potrivit cifrelor furnizate de autoritățile
croate, în Croația există 36 de persoane juridice înregistrate cu 47
de mașini utilizate în deminarea umanitară. Cu toate acestea,
măsura nu trebuie limitată doar la acești operatori acreditați,
ci se va aplica oricărui operator nou acreditat și utilajelor de
deminare care pot fi utilizate în acest scop în viitor. Centrul Croat de
Acțiune împotriva Minelor acreditează și ține evidența
tuturor mașinilor noi de curățare a minelor destinate a fi
utilizate pentru deminare umanitară.
Conform
autorităților croate, cuantumul avantajului adus de această
măsură pentru fiecare beneficiar va depinde de mărimea suprafeței
ce urmează să fie deminată de utilajele de deminare și de
consumul total de combustibil gazos utilizat pentru operarea utilajelor la
deminarea respectivei suprafețe. Potrivit estimărilor Croației,
cuantumul beneficiului rezultat din reducerea taxei calculată pe baza
consumului mediu de combustibil pentru toți operatorii implicați în
deminare în 2013 este de aproximativ 2 907 038 HRK (aproximativ  381 736,50
EUR), ceea ce înseamnă că suma medie pentru fiecare mașină
este estimată la 61 859,15 HRK sau 8 123,01 EUR pe an. Autoritățile
croate anticipează că în cei șase ani în care se va aplica
măsura, cheltuielile bugetare anuale bazate pe consumul mediu estimat vor
crește și vor fi:  2 965 179 HRK (aproximativ 389 371,23
EUR) pentru 2015, 3 024 482 HRK (aproximativ 397 158,66 EUR)
pentru 2016, 3 084 971 HRK (aproximativ 405 101,83 EUR) pentru 2017,
3 146 671 HRK (aproximativ 413 203,87 EUR) pentru 2018, 3 209 604
HRK (aproximativ 421 467,94 EUR) pentru 2019, 3 273 796 HRK
(aproximativ 429 897,30 EUR) pentru 2020, iar suma totală va fi: 18 704 706
HRK (aproximativ 2 456 200,83 EUR).
Punerea în aplicare a măsurii
Departamentele competente din cadrul Centrul
Croat de Acțiune împotriva Minelor (HCR) vor supraveghea și vor ține
evidența operării utilajelor. Evidența va fi ținută
pentru fiecare proiect (locație) în parte. Va exista un formular special
pentru fiecare mașină în care vor fi înregistrate orele de operare,
randamentul și consumul de combustibil pe fiecare zi.
Atunci când se finalizează un proiect,
operatorul de deminare va prezenta un formular de rambursare a accizei pentru
utilajele sale folosite în locația respectivă, însoțit de un
formular registru jurnal pentru fiecare mașină. Formularele vor fi
aprobate de șeful de lucrări și verificate de un funcționar
HCR responsabil cu monitorizarea proiectului, care va fi prezent în
permanență la locul unde se efectuează deminarea pentru a derula
controale la fața locului.
În conformitate cu responsabilitatea sa
generală de a monitoriza punerea în aplicare a legislației privind
accizele, Agenția de administrare fiscală din cadrul Ministerului de
Finanțe va derula, pe baza informațiilor referitoare la locul de
desfășurare a activității de deminare, controale
sistematice privind combustibilul folosit pentru utilajele de deminare, pe
lângă îndeplinirea atribuțiilor sale de monitorizare. Scutirea de la
plata taxelor va fi acordată prin rambursarea accizelor plătite.
Argumente
prezentate de autoritățile croate cu privire la impactul măsurii
asupra pieței interne
Măsura nu va
favoriza anumite întreprinderi în detrimentul altora, întrucât se va aplica
tuturor întreprinderilor implicate în deminarea umanitară, astfel că
nu se va acorda niciun avantaj economic vreunei anumite întreprinderi
implicate. În mod similar, Croația pornește de la premisa că
măsura nu va afecta comerțul în interiorul Uniunii, având în vedere
caracterul său specific și faptul că se limitează la zonele
contaminate cu mine din Republica Croația.
Dispoziții în vigoare în domeniul
propunerii
Directiva 2003/96/CE a Consiliului din 27
octombrie 2003 privind restructurarea cadrului comunitar de impozitare a
produselor energetice și a electricității, în special articolul 8
alineatul (1) și alineatul (2) literele (c) și (d).
Evaluarea măsurii în temeiul
articolului 19 din Directiva 2003/96/CE
Motive de politică specifice
Articolul 19 alineatul (1) primul paragraf din
directivă are următorul conținut:
„Pe lângă
dispozițiile prevăzute în articolele anterioare, în special
articolele 5, 15 și 17, Consiliul, hotărând în unanimitate la
propunerea Comisiei, poate autoriza orice stat membru să introducă
alte scutiri sau reduceri din motive de politică specifice.”
Prin intermediul scutirii de taxe în
cauză, autoritățile croate urmăresc obiectivul de a accelera
deminarea zonelor contaminate rămase, din diferite regiuni ale Croației.
Fără această măsură, combustibilul gazos folosit drept
carburant pentru utilajele întrebuințate în deminarea umanitară ar fi
impozitat cu 2 860 HRK (aproximativ  375,54 EUR) pentru 1 000 l.
Trebuie menționat faptul că Croația aplică aceeași
rată de impozitare pentru combustibilul gazos folosit drept carburant și
în scopurile prevăzute la articolul 8 alineatul (2) literele (c) și
(d) din Directiva 2003/96/CE. De asemenea, aplicarea pe o perioadă
determinată a scutirii de taxe ar crea un stimulent pentru ca operatorii
economici implicați în activitățile de deminare umanitară
să-și finalizeze munca înainte de expirarea perioadei de șase
ani în care se aplică măsura și, astfel, să contribuie la
obiectivul de politică stabilit, și anume accelerarea deminării
zonelor contaminate rămase. Cu excepția măsurii prevăzute
aici, în Croația nu există alte subvenții care să se aplice
operatorilor economici implicați în deminarea umanitară a zonelor
contaminate cu mine.
Croația a subliniat faptul că
aplicarea măsurii ar avea efecte pozitive imediate asupra vieții și
sănătății persoanelor din zonele contaminate cu mine și
muniții neexplodate. În conformitate cu cele de mai sus, Comisia
constată că, potrivit informațiilor furnizate de autoritățile
croate, în perioada 1991-2003, 1 976 de persoane au suferit
accidentări cauzate de mine în Croația, dintre care 510 și-au
pierdut viața. De asemenea, Comisia constată că pierderile de
venituri cauzate de necultivarea terenului agricol contaminat cu mine ar putea
însuma 50 de milioane EUR.
Se poate concluziona că dorința de a
aplica scutirea de la plata taxelor pentru combustibilul gazos utilizat pentru
operarea utilajelor în deminarea umanitară în diferite regiuni din Croația
se bazează pe motive de politică specifice, în special în ceea ce
privește politica socială, de siguranță, de
sănătate și regională.
Coerența cu alte politici și
obiective ale Uniunii
Măsura solicitată vizează, în
special, politica de sănătate regională și de mediu a UE,
astfel încât va contribui parțial la diminuarea mai rapidă a zonelor
contaminate cu mine din Republica Croația, care constituie o amenințare
la adresa vieții și sănătății persoanelor, a
animalelor domestice și a faunei sălbatice. Trebuie menționat
faptul că se estimează că 900 000 de persoane din Croația
încă trăiesc în apropierea zonelor suspectate de a fi minate,
punându-și sănătatea și viața în pericol.
Comisia constată că măsura se
limitează la combustibilul gazos utilizat pentru mașini acreditate
speciale, concepute și construite anume pentru curățarea zonelor
minate și că, de asemenea, ea se limitează la zonele contaminate
cu mine din Republica Croația. Trebuie menționat, de asemenea, faptul
că aceste mașini nu pot fi utilizate pentru transporturi pe drumurile
publice.
Așadar, se poate concluziona că
măsura este compatibilă cu politicile Uniunii din domeniul
sănătății, al mediului, al energiei și al
transporturilor.
În circumstanțele descrise, măsura
pare acceptabilă și în vederea funcționării adecvate a pieței
interne și necesității de a asigura o concurență
loială. Îndeosebi, datorită faptului că nu va favoriza anumite
întreprinderi în detrimentul altora, din moment ce se va aplica tuturor
întreprinderilor implicate în deminarea umanitară din Croația. În mod
similar, măsura nu va afecta comerțul în interiorul Uniunii, dat
fiind caracterul său specific și faptul că se limitează la
zonele contaminate cu mine din Republica Croația.
Perioada
de aplicare a măsurii
Comisia propune ca perioada de aplicare
să fie fixată la șase ani, care este perioada maximă
permisă de Directiva 2003/96/CE. Această perioadă pare
adecvată pentru a le permite autorităților croate să
strângă informații pentru a evalua rezultatele măsurii și a
le oferi operatorilor economici care beneficiază de măsură un
grad suficient de certitudine și timpul necesar pentru a finaliza procesul
de deminare a zonelor contaminate.
Norme în materie de ajutoare de stat
Autoritățile croate au propus ca
aplicarea scutirii de taxe pentru combustibilul gazos folosit pentru operarea
utilajelor în deminarea umanitară să se realizeze prin rambursarea
integrală a accizelor. Această măsură constituie ajutor de
stat și trebuie notificată Comisiei în conformitate cu articolul 108 alineatul
(3) din TFUE.
2.           REZULTATELE
CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR
IMPACTULUI
Consultarea
părților interesate
Prezenta propunere se bazează pe
solicitarea formulată de Croația și vizează doar acest stat
membru.
Obținerea
și utilizarea expertizei
Nu a fost necesar să se recurgă la
expertiză externă.
Evaluarea
impactului
Prezenta propunere se referă la o
autorizație pentru un anumit stat membru, la cererea acestuia.
3.           ELEMENTELE JURIDICE ALE
PROPUNERII
Principiul subsidiarității
Domeniul impozitării indirecte
reglementat de articolul 113 din TFUE nu ține, în sine, de competența
exclusivă a Uniunii Europene în sensul articolului 3 din TFUE.
Cu toate acestea, exercitarea de către
statele membre a competențelor lor în acest domeniu este încadrată în
mod strict și limitată de dreptul UE în vigoare. În conformitate cu
articolul 19 din Directiva 2003/96/CE, numai Consiliul este abilitat să
autorizeze un stat membru să introducă alte scutiri sau reduceri, în
sensul respectivei dispoziții. Statele membre nu se pot substitui
Consiliului.
Prin urmare, propunerea respectă
principiul subsidiarității.
Principiul
proporționalității
Propunerea respectă principiul proporționalității.
Scutirea de taxe nu depășește ceea ce este necesar pentru
atingerea obiectivului respectiv (a se vedea considerentele privind aspectele
legate de piața internă și de concurența loială menționate
mai sus).
Alegerea
instrumentelor
Instrument(e) propus(e): decizie a
Consiliului.
Articolul 19 din Directiva 2003/96/CE prevede doar
acest tip de măsură.
4.           IMPLICAȚIILE BUGETARE
Această măsură nu impune
Uniunii nicio sarcină financiară sau administrativă. Prin
urmare, propunerea nu are implicații asupra bugetului Uniunii Europene.
2014/0312 (NLE)
Propunere de
DECIZIE DE PUNERE ÎN APLICARE A
CONSILIULUI
de autorizare a Croației să aplice
o scutire de la plata taxelor pentru combustibilul gazos utilizat pentru
operarea utilajelor în deminarea umanitară, în conformitate cu articolul 19
din Directiva 2003/96/CE
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 2003/96/CE a
Consiliului din 27 octombrie 2003 privind restructurarea cadrului comunitar de
impozitare a produselor energetice și a electricității[6], în special articolul 19,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
întrucât:
(1)       Prin scrisoarea din 8 aprilie
2014, autoritățile croate au solicitat o decizie de autorizare care
va permite Croației să aplice scutirea de la plata taxelor pentru
combustibilul gazos utilizat pentru operarea utilajelor în deminarea
umanitară, în conformitate cu articolul 19 din Directiva 2003/96/CE.
(2)       Odată cu scutirea de la
plata taxelor pe care intenționează să o aplice, Croația
are ca scop accelerarea procesului de deminare a restului de zone contaminate
cu mine din diferite regiuni. Astfel, măsura va avea efecte pozitive
imediate asupra vieții și sănătății persoanelor
din aceste regiuni.
(3)       Măsura se limitează
la mașinile speciale acreditate, concepute și construite anume pentru
curățarea zonelor minate.
(4)       Măsura se limitează
la zonele contaminate cu mine de pe teritoriul Croației.
(5)       Măsura se va aplica
tuturor operatorilor implicați în deminarea umanitară în Croația,
astfel că nu se va acorda niciun avantaj economic vreunui anumit operator
implicat.
(6)       În consecință,
măsura este acceptabilă din punctul de vedere al funcționării
adecvate a pieței interne și al necesității de a asigura
concurența loială și este compatibilă cu politicile Uniunii
din domeniul sănătății, al mediului, al energiei și al
transporturilor.
(7)       Conform articolului 19
alineatul (2) din Directiva 2003/96/CE, fiecare autorizație acordată
în temeiul articolului respectiv trebuie să fie strict limitată în
timp. Pentru a le oferi operatorilor economici în cauză un grad suficient
de certitudine și timpul necesar pentru a finaliza procesul de deminare a
zonelor contaminate, autorizația se acordă pe o perioadă de șase
ani.
(8)       Prezenta decizie nu aduce
atingere aplicării normelor Uniunii privind ajutoarele de stat,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Croația este autorizată să
scutească de la plata taxelor combustibilul gazos întrebuințat la
operarea utilajelor specializate folosite în deminarea umanitară pe
teritoriul său național. Măsura se limitează la mașinile
speciale acreditate, concepute și construite anume pentru curățarea
zonelor minate.
Articolul 2
Prezenta decizie produce efecte de la data
notificării. Prezenta decizie expiră după șase ani.
Articolul 3
Prezenta
decizie se adresează Republicii Croația.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Președintele
[1]               Directiva 2003/96/CE a Consiliului din 27 octombrie 2003
privind restructurarea cadrului comunitar de impozitare a produselor energetice
și a electricității (JO L 283, 31.10.2003, p. 51).
[2]               Toate calculele se bazează pe cursul de schimb din 1
octombrie 2013, și anume 7,6153 HRK pentru 1 EUR. Cf. JO C 286, 2.10.2013.
[3]               Monitorul Oficial al Republicii Croația-NN numerele
153/2005, 63/2007 și 152/2008.
[4]               Monitorul Oficial al Republicii Croația-NN numerele
53/2007, 111/2007 și 141/2011.
[5]               Monitorul Oficial al Republicii Croația-NN numerele
53/2007, 39/2011 și 57/2013.
[6]               JO L 283, 31.10.2003, p. 51.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 25.10.2016
            COM(2016) 684 final
            2016/0341(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul comitetelor corespunzătoare ale Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite în ceea ce privește propunerile de amendamente la Regulamentele ONU nr. 7, 16, 37, 44, 45, 46, 48, 53, 78, 80, 83, 86, 87, 99, 105, 107, 110, 121, 128 și 129, o propunere pentru un nou regulament ONU privind sistemele de adaptare a motorului cu dublă alimentare pentru vehicule grele (HDDF-ERS), propunerile de amendamente la regulamentele tehnice mondiale ONU nr. 15 și 16, propunerile pentru două noi regulamente tehnice mondiale ONU privind procedura de măsurare pentru autovehiculele cu două sau trei roți cu privire la anumite tipuri de emisii și, respectiv, cu privire la sistemele de diagnoză la bord, precum și o propunere pentru o nouă rezoluție privind specificațiile comune ale categoriilor de surse de lumină (R.E.4)

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               •Motivele și obiectivele propunerii

               La nivel internațional, Comisia Economică pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU) elaborează cerințe armonizate, menite să înlăture barierele tehnice din calea comerțului cu autovehicule între părțile contractante la Acordul revizuit din 1958 și să asigure că astfel de vehicule oferă un nivel ridicat de siguranță și de protecție a mediului.

               În conformitate cu Decizia 97/836/CE a Consiliului din 27 noiembrie 1997, Uniunea a aderat la Acordul Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (denumită în continuare„CEE-ONU”) privind adoptarea specificațiilor tehnice uniforme pentru vehicule cu roți, echipamente și componente care pot fi montate și/sau folosite la vehicule cu roți și condițiile pentru recunoașterea reciprocă a omologărilor acordate pe baza acestor specificații (denumit în continuare „Acordul revizuit din 1958”), și, în conformitate cu Decizia 2000/125/CE a Consiliului din 31 ianuarie 2000 referitoare la încheierea Acordului privind stabilirea de norme tehnice mondiale aplicabile vehiculelor cu roți, echipamentelor și componentelor care pot fi montate și/sau utilizate la vehiculele cu roți (denumit în continuare „Acordul paralel”), Uniunea a aderat la Acordul paralel.

               Reuniunile WP.29 ale CEE-ONU, Forumul mondial pentru armonizarea regulamentelor privind vehiculele, se desfășoară de trei ori în fiecare an calendaristic, în lunile martie, iunie și noiembrie. În cadrul fiecărei reuniuni se adoptă noi regulamente ONU, amendamente la regulamentele ONU sau la regulamentele tehnice mondiale ONU existente (denumite în continuare „RTM ONU”), pentru a se ține seama de progresele tehnice. Înainte de fiecare reuniune WP.29, amendamentele respective sunt adoptate de unul dintre cele șase grupuri de lucru care activează în cadrul WP.29.

               În cadrul unei reuniuni ulterioare WP.29, are loc votul final pentru adoptarea amendamentelor, adăugirilor și rectificărilor, cu condiția întrunirii cvorumului și a existenței unei majorități calificate în rândul părților contractante. UE este parte contractantă la două acorduri (cel din 1958 și cel din 1998) ale WP.29. În cadrul fiecărei reuniuni, se pregătește o decizie a Consiliului, cunoscută drept „megadecizie”, care cuprinde lista regulamentelor, amendamentelor, completărilor și rectificărilor și care autorizează Comisia să voteze în numele Uniunii în cadrul fiecărei reuniuni a WP.29.

               Prezenta decizie a Consiliului definește poziția Uniunii în ceea ce privește votarea regulamentelor, amendamentelor, completărilor și rectificărilor supuse la vot în cadrul reuniunii WP.29 din noiembrie 2016 care se va desfășura între 14 și 20 noiembrie 2016.

               •Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică

               Prezenta propunere completează și este pe deplin în conformitate cu obiectivele Uniunii privind politica în domeniul pieței interne în ceea ce privește industria automobilelor.

               Sistemul WP.29 consolidează sistemul internațional de armonizare a standardelor privind vehiculele. Acordul din 1958 joacă un rol cheie pentru acest obiectiv, deoarece producătorii din UE pot opera un set comun de reglementări privind omologarea de tip a vehiculelor știind că produsul va fi recunoscut părțile contractante ca fiind în conformitate cu legislația lor națională. Acest sistem a permis ca Regulamentul (CE) nr. 661/2009 privind siguranța generală a autovehiculelor să abroge peste 50 de directive UE și să le înlocuiască cu regulamentele corespunzătoare elaborate în cadrul Acordului din 1958.

               O abordare similară a fost adoptată de Directiva 2007/46/CE, care a înlocuit sistemele de omologare ale statelor membre cu o procedură de omologare a Uniunii și a stabilit un cadru armonizat cuprinzând dispozițiile administrative și cerințele tehnice generale pentru toate vehiculele, sistemele, componentele și unitățile tehnice separate noi. Directiva menționată a încorporat regulamentele ONU în sistemul de omologare UE de tip, fie ca cerințe pentru omologarea de tip, fie ca alternative la legislația Uniunii. De la adoptarea directivei respective, regulamentele ONU au fost incluse din ce în ce mai des în legislația Uniunii în cadrul omologării UE de tip.

               •Coerența cu celelalte politici ale Uniunii

               Sistemul WP.29 este corelat cu politica Uniunii în materie de competitivitate, asupra căreia această inițiativă are un impact pozitiv. Prezenta propunere este coerentă și cu politicile Uniunii în domeniul transportului și energiei, care sunt luate în considerare în mod corespunzător în procesul de elaborare și adoptare a regulamentelor care intră sub incidența Acordului din 1958.

               2.TEMEI JURIDIC, SUBSIDIARITATE ȘI PROPORȚIONALITATE

               •Temei juridic

               Temeiul juridic al prezentei propuneri este articolul 114 coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

               •Subsidiaritate

               Doar Uniunea poate vota în favoarea instrumentelor internaționale, cum ar fi propuneri de regulamente ONU, amendamente ale Regulamentelor ONU și proiecte de regulamente tehnice mondiale și în favoarea încorporării lor în sistemul Uniunii pentru omologarea de tip a autovehiculelor. Prin aceasta se previne nu numai fragmentarea pieței interne, ci se asigură, de asemenea, standarde uniforme în materie de sănătate și de siguranță în întreaga Uniune. Acest sistem oferă, totodată, avantajele economiilor de scară: se pot realiza produse pentru întreaga piață a Uniunii și chiar pentru piața internațională, în loc ca acestea să fie adaptate pentru a obține omologarea de tip națională din fiecare stat membru.

               Prin urmare, prezenta propunere respectă principiul subsidiarității.

               •Proporționalitatea

                  Prezenta decizie a Consiliului autorizează Comisia să voteze în numele Uniunii și reprezintă un instrument proporționat în conformitate cu articolul 5 alineatul (1) din Decizia 97/836/CE a Consiliului pentru definirea unei poziții unificate a UE în cadrul CEE-ONU în ceea ce privește votul privind documentele de lucru propuse pe ordinea de zi a reuniunii WP.29. Prin urmare, prezenta propunere respectă principiul proporționalității deoarece aceasta nu depășește ceea ce este necesar în vederea atingerii obiectivelor de a garanta buna funcționare a pieței interne și de a oferi, totodată, un nivel înalt de protecție și siguranță publică.

               •Alegerea instrumentului

               În conformitate cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE, este necesar să se recurgă la o decizie a Consiliului pentru a stabili pozițiile care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord internațional.

               3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX-POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI

               •Evaluări ex-post/verificări ale adecvării legislației existente

               Nu se aplică.

               •Consultări cu părțile interesate

               Nu se aplică.

               •Obținerea și utilizarea expertizei

               Expertiza externă nu este pertinentă în cazul prezentei propuneri. Totuși, a fost revizuită de Comitetul tehnic pentru autovehicule.

               •Evaluarea impactului

               Prezenta propunere nu poate face obiectul unei evaluări a impactului, deoarece nu este de natură legislativă și nu sunt disponibile sau nu sunt posibile opțiuni de politică alternative.

               •Adecvarea și simplificarea reglementărilor

               În ceea ce privește sarcina administrativă, inițiativa nu are repercusiuni, întrucât trimiterile la amendamente anexate la megadecizie nu vor introduce noi obligații de raportare sau alte obligații de ordin administrativ pentru întreprinderi, inclusiv IMM-uri. Dimpotrivă, se urmărește reducerea sarcinii administrative, deoarece aplicarea cerințelor armonizate la nivel mondial le permite producătorilor să prezinte documentația de omologare a sistemelor și componentelor nu numai în UE, ci și pe piețele de export ale părților contractante la Acordul din 1958 care se află în afara UE.

               Propunerea are un impact deosebit de pozitiv asupra competitivității industriei autovehiculelor și asupra comerțului internațional ale UE. Acceptarea reglementărilor armonizate din domeniul vehiculelor la nivel internațional de către partenerii comerciali ai UE este recunoscută ca fiind cea mai bună modalitate de a elimina barierele netarifare din calea comerțului și de a deschide și a lărgi accesul pe piață pentru întreprinderile de automobile din UE.

               •Drepturi fundamentale

               Propunerea nu are consecințe asupra protecției drepturilor fundamentale.

               4.IMPLICAȚIILE BUGETARE

               Prezenta inițiativă nu are implicații bugetare.

               5.ALTE ELEMENTE

               •Planuri de punere în aplicare și măsuri de monitorizare, evaluare și raportare

               Nu se aplică.

               •Documente explicative (în cazul directivelor)

               Nu se aplică.

               •Explicații detaliate cu privire la prevederile specifice ale propunerii

               Propunerea definește poziția Uniunii privind votarea

               –amendamentelor la Regulamentele ONU nr. 7, 16, 37, 44, 45, 46, 48, 53, 78, 80, 83, 86, 87, 99, 105, 107, 110, 121, 128 și 129;

               –propunerii pentru un nou regulament ONU privind sistemele de adaptare ale motorului cu dublă alimentare pentru vehicule grele (HDDF-ERS);

               –propunerilor de amendamente la Regulamentele tehnice mondiale nr. 15 și nr. 16 ale ONU;

               –propunerilor pentru două noi regulamente tehnice mondiale ale ONU privind procedura de măsurare pentru autovehiculele cu două sau trei roți în ceea ce privește emisiile și, respectiv, sistemele de diagnoză la bord, precum și

               –propunerii pentru o nouă rezoluție privind specificațiile comune ale categoriilor de surse de lumină (R.E.4).

               2016/0341 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul comitetelor corespunzătoare ale Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite în ceea ce privește propunerile de amendamente la Regulamentele ONU nr. 7, 16, 37, 44, 45, 46, 48, 53, 78, 80, 83, 86, 87, 99, 105, 107, 110, 121, 128 și 129, o propunere pentru un nou regulament ONU privind sistemele de adaptare a motorului cu dublă alimentare pentru vehicule grele (HDDF-ERS), propunerile de amendamente la regulamentele tehnice mondiale ONU nr. 15 și 16, propunerile pentru două noi regulamente tehnice mondiale ONU privind procedura de măsurare pentru autovehiculele cu două sau trei roți cu privire la anumite tipuri de emisii și, respectiv, cu privire la sistemele de diagnoză la bord, precum și o propunere pentru o nouă rezoluție privind specificațiile comune ale categoriilor de surse de lumină (R.E.4)

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 114 coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)În conformitate cu Decizia 97/836/CE a Consiliului
                  1
               , Uniunea a aderat la Acordul Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU) privind adoptarea specificațiilor tehnice uniforme pentru vehicule cu roți, echipamente și componente care pot fi montate și/sau folosite la vehicule cu roți și condițiile pentru recunoașterea reciprocă a omologărilor acordate pe baza specificațiilor respective (denumit în continuare „Acordul revizuit din 1958”).

               (2)În conformitate cu Decizia 2000/125/CE a Consiliului
                  2
               , Uniunea a aderat la Acordul privind stabilirea de norme tehnice mondiale aplicabile vehiculelor cu roți, echipamentelor și componentelor care pot fi montate și/sau utilizate la vehiculele cu roți (denumit în continuare „Acordul paralel”).

               (3)Directiva 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului
                  3
                a înlocuit sistemele de omologare ale statelor membre cu o procedură de omologare a Uniunii și a stabilit un cadru armonizat cuprinzând dispozițiile administrative și cerințele tehnice generale pentru toate vehiculele, sistemele, componentele și unitățile tehnice separate noi. Directiva menționată a încorporat regulamentele adoptate în temeiul Acordului revizuit din 1958 (denumite în continuare „regulamentele ONU”) în sistemul de omologare UE de tip, fie ca cerințe pentru omologarea de tip, fie ca alternative la legislația Uniunii. De la adoptarea directivei respective, regulamentele ONU au fost incluse din ce în ce mai des în legislația Uniunii în cadrul omologării UE de tip.

               (4)Având în vedere experiența acumulată și evoluțiile tehnice, cerințele referitoare la anumite elemente sau aspecte cuprinse în Regulamentele ONU nr. 7, 16, 37, 44, 45, 46, 48, 53, 78, 80, 83, 86, 87, 99, 105, 107, 110, 121, 128 și 129 și în Regulamentele tehnice mondiale (RTM) nr. 15 și 16 ale ONU trebuie adaptate la progresul tehnic.

               (5)În scopul de a stabili dispoziții uniforme privind omologarea sistemelor de adaptare a motorului cu dublă alimentare pentru vehicule grele (HDDF-ERS), ar trebui să fie adoptat un nou regulament ONU.

               (6)Pentru a se stabili dispoziții tehnice uniforme privind procedura de măsurare pentru autovehiculele cu două sau trei roți cu privire la anumite tipuri de emisii și, respectiv, cu privire la sistemele de diagnoză la bord, ar trebui să se adopte două noi regulamente tehnice mondiale (RTM) ale ONU.

               (7)În scopul de a stabili dispoziții uniforme privind specificațiile comune ale categoriilor de surse de lumină, ar trebui adoptată o nouă rezoluție (R.E. 4).

               (8)Prin urmare, este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul comitetelor relevante ale CEE-ONU, și anume Comitetul administrativ al Acordului revizuit din 1958 și Comitetul executiv al Acordului paralel în ceea ce privește adoptarea actelor ONU menționate anterior,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Comitetului administrativ al Acordului revizuit din 1958 și în cadrul Comitetului executiv al Acordului paralel în perioada 14-20 noiembrie 2016 este aceea de a vota în favoarea propunerilor enumerate în anexa la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)
                  Decizia 97/836/CE a Consiliului din 27 noiembrie 1997 în vederea aderării Comunității Europene la Acordul Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite privind adoptarea specificațiilor tehnice uniforme pentru vehicule cu roți, echipamente și componente care pot fi montate și/sau folosite la vehicule cu roți și condițiile pentru recunoașterea reciprocă a omologărilor acordate pe baza acestor specificații („Acordul revizuit din 1958”) ( JO L 346, 17.12.1997, p. 78).

                     (2)
                  Decizia 2000/125/CE a Consiliului din 31 ianuarie 2000 referitoare la încheierea Acordului privind stabilirea de norme tehnice mondiale aplicabile vehiculelor cu roți, echipamentelor și componentelor care pot fi montate și/sau utilizate la vehiculele cu roți („Acord paralel”) ( JO L 35, 10.2.2000, p. 12).

                     (3)
                  Directiva 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 septembrie 2007 de stabilire a unui cadru pentru omologarea autovehiculelor și remorcilor acestora, precum și a sistemelor, componentelor și unităților tehnice separate destinate vehiculelor respective (Directivă-cadru) (JO L 263, 9.10.2007, p. 1).

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 25.10.2016
            COM(2016) 684 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea de Decizie a Consiliului
            de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul comitetelor corespunzătoare ale Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite în ceea ce privește propunerile de amendamente la Regulamentele ONU nr. 7, 16, 37, 44, 45, 46, 48, 53, 78, 80, 83, 86, 87, 99, 105, 107, 110, 121, 128 și 129, o propunere pentru un nou regulament ONU privind sistemele de adaptare a motorului cu dublă alimentare pentru vehicule grele (HDDF-ERS), propunerile de amendamente la regulamentele tehnice mondiale ONU nr. 15 și 16, propuneri pentru două noi regulamente tehnice mondiale ONU privind procedura de măsurare pentru autovehiculele cu două sau trei roți cu privire la anumite tipuri de emisii și, respectiv, cu privire la sistemele de diagnoză la bord, precum și o propunere pentru o nouă rezoluție privind specificațiile comune ale categoriilor de surse de lumină (R.E.4)

               ANEXĂ

                        Titlul punctului de pe ordinea de zi

                        Referința documentului

                        Propunerea de completare 25 la seria de amendamente 02 la Regulamentul nr. 7 (Lămpi de poziție, de stop și de gabarit)

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/75

                        Propunerea de completare 8 la seria de amendamente 06 la Regulamentul ONU nr. 16 (Centuri de siguranță, ISOFIX și i-Size)

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/98

                        și documentul neoficial WP.29-170-04

                        Propunerea de serie de amendamente 07 la Regulamentul ONU nr. 16 (Centuri de siguranță, ISOFIX și i-Size)

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/99

                        Propunerea de completare 45 la seria de amendamente 03 la Regulamentul ONU nr. 37 (Lămpi cu incandescență)

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/76

                        Propunerea de corrigendum 2 la revizuirea 3 la Regulamentul ONU nr. 44 (Sisteme de siguranță pentru copii)

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/100

                        Propunerea de completare 12 la seria de amendamente 04 la Regulamentul ONU nr. 44 (Sisteme de siguranță pentru copii)

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/101

                        Propunerea de completare 12 la seria de amendamente 04 la Regulamentul ONU nr. 44 (Sisteme de siguranță pentru copii)

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/102

                        Propunerea de completare 10 la seria de amendamente 01 la Regulamentul ONU nr. 45 (Ștergătoare de faruri)

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/77

                        Propunerea de completare 4 la seria de amendamente 04 la Regulamentul ONU nr. 46 (Dispozitive de vizibilitate indirectă)

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/89

                        Propunerea de completare 17 la seria de amendamente 04 la Regulamentul ONU nr. 48 (Instalarea dispozitivelor de iluminat și de semnalizare luminoasă)

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/78

                        Propunerea de completare 10 la seria de amendamente 05 la Regulamentul ONU nr. 48 (Instalarea dispozitivelor de iluminat și de semnalizare luminoasă)

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/79

                        Propunerea de completare 8 la seria de amendamente 06 la Regulamentul ONU nr. 48 (Instalarea dispozitivelor de iluminat și de semnalizare luminoasă)

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/80

                        Propunerea de completare 19 la seria de amendamente 01 la Regulamentul ONU nr. 53 (Instalarea dispozitivelor de iluminat și de semnalizare luminoasă pentru vehiculele de tip L3)

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/81

                        Propunerea de completare 1 la seria de amendamente 02 la Regulamentul ONU nr. 53 (Instalarea dispozitivelor de iluminat și de semnalizare luminoasă pentru vehiculele de tip L3)

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/82

                        Propunerea de serie de amendamente 04 la Regulamentul ONU nr. 78 [Sisteme de frânare (autovehicule din categoria L)]

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/114 și documentul informal

                        GRRF-82-06

                        Propunerea de completare 2 la seria de amendamente 03 la Regulamentul ONU nr. 80 [Rezistența scaunelor și a ancorajelor lor (autobuze)]

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/103

                        Propunere de completare 8 la seria de amendamente 06 la Regulamentul ONU nr. 83 (Emisii ale vehiculelor de tip M1 și N1)

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/108

                        Propunere de completare 4 la seria de amendamente 07 la Regulamentul ONU nr. 83 (Emisii ale vehiculelor de tip M1 și N1)

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/109

                        Propunerea pentru seria de amendamente 01 la Regulamentul ONU nr. 86 (Instalarea dispozitivelor de iluminat și de semnalizare luminoasă pentru vehiculele agricole)

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/83

                        Propunerea de completare 18 la Regulamentul ONU nr. 87 (Lămpi pentru circulație diurnă )

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/84

                        Propunerea de completare 12 la versiunea originală a ONU Regulamentului ONU nr. 99 (surse luminoase cu descărcare în gaz)

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/85

                        Propunere pentru seria de amendamente 06 la Regulamentul ONU nr. 105 (vehicule ADR )

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/90

                        Propunerea de completare 5 la seria 04 de amendamente la Regulamentul ONU nr. 107 (Construcția generală a autobuzelor și autocarelor)

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/91

                        Propunerea de completare 6 la seria de amendamente 05 la Regulamentul ONU nr. 107 (Construcția generală a autobuzelor și autocarelor)

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/92

                        Propunerea de completare 6 la seria de amendamente 06 la Regulamentul ONU nr. 107 (Construcția generală a autobuzelor și autocarelor)

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/93

                        Propunerea de completare 1 la seria de amendamente 07 la Regulamentul ONU nr. 107 (Construcția generală a autobuzelor și autocarelor)

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/94

                        Propunerea de completare 5 la seria de amendamente 01 la Regulamentul ONU nr. 110 (Vehicule GNC și GNL)

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/95

                        Propunerea de completare 9 la Regulamentul ONU nr. 121 (identificarea comenzilor, a lămpilor martor și a indicatoarelor)

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/96

                        Propunerea de completare 1 la seria de amendamente 01 la Regulamentul ONU nr. 121 (Identificarea comenzilor, a lămpilor martor și a indicatoarelor)

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/97

                        Propunerea de completare 6 la versiunea originală a Regulamentului nr. 128 [Surse de lumină cu diode electroluminiscente (LED)]

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/86

                        Propunerea de corrigendum 2 la Regulamentul ONU nr. 129 (Sistemele îmbunătățite de siguranță pentru copii)

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/104

                        Propunerea de completare 5 la Regulamentul ONU nr. 129 (Sisteme îmbunătățite de siguranță pentru copii)

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/105

                        Propunerea de completare 1 la seria de amendamente 01 la Regulamentul ONU nr. 129 (Sisteme îmbunătățite de siguranță pentru copii)

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/106

                        Propunerea pentru seria de amendamente 02 la Regulamentul ONU nr. 129 (Sisteme îmbunătățite de siguranță pentru copii)

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/107

                        Propunerea pentru un nou regulament privind dispozițiile uniforme referitoare la omologarea sistemelor de adaptare a motorului cu dublă alimentare pentru vehicule grele (HDDF-ERS) care urmează să fie instalate pe motoare diesel destinate vehiculelor grele și pe vehicule grele.

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/110

                        Propunere pentru un proiect de rezoluție privind specificațiile comune ale categoriilor de surse luminoase (R.E.4)

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/111

                        Propunerea de amendament 1 la Regulamentul tehnic mondial al ONU (RTM) nr. 15 [Proceduri de încercare a vehiculelor ușoare armonizate la nivel mondial (WLTP – Worldwide harmonized Light vehicles Test Procedures)]

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/68

                        Propunerea de amendament 1 la Regulamentul tehnic mondial al ONU (RTM) nr. 16 (Pneuri)

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/117

                        Propunerea pentru un nou regulament tehnic mondial al ONU (RTM) privind procedura de măsurare pentru autovehiculele cu două sau trei roți în ceea ce privește sistemele de diagnoză la bord

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/112

                        Propunerea pentru un nou regulament tehnic mondial al ONU (RTM) privind procedura de măsurare pentru autovehiculele cu două sau trei roți echipate cu un motor cu combustie în ceea ce privește emisiile de la carter și cele prin evaporare

                        CEE/TRANS/WP.29/2016/66


				|

		52011PC0540

			Propunere de DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI de instituire a unui mecanism de schimb de informații cu privire la acordurile interguvernamentale dintre statele membre și țări terțe în domeniul energiei /* COM/2011/0540 final - 2011/0238 (COD) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
Consiliul European din 4 februarie 2011 a
concluzionat că este necesară o mai bună coordonare a
activităților Uniunii și statelor membre în vederea
asigurării coerenței în relațiile externe ale UE în domeniul energetic
cu principalele țări producătoare, de tranzit și
consumatoare. Prin urmare, Consiliul a invitat statele membre să informeze
Comisia, începând cu 1 ianuarie 2012, cu privire la toate acordurile lor
bilaterale noi și existente în domeniul energetic încheiate cu
țări terțe[1].

Prezenta propunere transformă concluziile
Consiliului European într-un mecanism cu proceduri detaliate pentru schimbul de
informații dintre statele membre și Comisie cu privire la acordurile
interguvernamentale, respectiv la acordurile obligatorii din punct de vedere
juridic încheiate între statele membre și țările terțe,
care pot avea un impact asupra funcționării pieței interne a
energiei sau asupra securității aprovizionării cu energie în
Uniune.
Propunerea însoțește Comunicarea
Comisiei cu privire la securitatea aprovizionării cu energie și
cooperarea internațională intitulată „Politica energetică a
UE: Angajarea în relații cu parteneri din afara frontierelor noastre” [2].

1.
OBIECTIV POLITIC

Proporția de energie importată în
Uniune este în continuă creștere[3]. Prin urmare, statele membre
și societățile energetice sunt în căutarea unor noi surse
de energie din afara UE. Negocierile cu furnizorii importanți de energie
din țările terțe necesită în general un sprijin politic
manifestat prin încheierea unor acorduri interguvernamentale între statele
membre și țările terțe. În mod normal, aceste
acorduri interguvernamentale se negociază bilateral și stau de multe
ori la baza unor contracte comerciale mai detaliate.
Ca urmare a liberalizării piețelor
de energie electrică și gaze din Uniunea Europeană, în special
prin implementarea celui de-al treilea pachet legislativ din domeniul energetic[4], statele
membre și-au modificat substanțial legislația în materie.
Respectarea acestor modificări de ordin legislativ nu se suprapune
întotdeauna cu interesul comercial al furnizorilor de energie din
țări terțe. Sub amenințarea unui posibil deficit de
aprovizionare, statele membre sunt din ce în ce mai dispuse să accepte
concesii în materie de reglementare în acordurile interguvernamentale pe care
le încheie cu țările terțe, fapt care contravine
legislației Uniunii în domeniul energetic. Atare concesii în materie de
reglementare sunt de natură să compromită buna funcționare
a pieței interne a energiei.
De exemplu, atunci
când se încheie un acord interguvernamental pentru a sprijini proiectul de
construcție a unei anumite conducte de gaz, acesta nu ar trebui să
conțină nicio clauză prin care se rezervă dreptul unui
anumit transportator de a contracta întreaga capacitate sau o parte din
capacitatea conductei, cu excepția cazului în care o astfel de clauză
este permisă în temeiul dreptului Uniunii în urma unei decizii favorabile
luate de autoritățile de resort la nivel național și la
nivelul Uniunii în ceea ce privește o exceptare de la cerințele
privind accesul terților, conținute în legislația Uniunii,
și sub rezerva condițiilor specificate în această
legislație. Altminteri, acordul va contraveni dreptului Uniunii și,
în consecință, nu va oferi securitatea juridică de care au
nevoie investitorii. În plus, proiectul de construcție a conductei nu va
fi eligibil pentru finanțare din partea UE. De vreme ce statele membre nu
pot modifica unilateral acordurile interguvernamentale încheiate cu
țările terțe dacă se constată că anumite dispoziții
conținute în acestea încalcă regulile pieței interne, acordurile
interguvernamentale care conțin dispoziții ilegale pun statele membre
într-o poziție conflictuală din perspectiva obligațiilor legale și
amenință buna funcționare a pieței interne a energiei din
Uniune. Prin urmare, statele membre nu trebuie să semneze aceste acorduri.

În plus, după
cum s-a demonstrat cu ocazia disputei pe tema gazului dintre Federația
Rusă și Ucraina în ianuarie 2009, atunci când piața internă
nu funcționează corespunzător, UE este mai vulnerabilă în
fața riscurilor la adresa securității aprovizionării. Prin
urmare, este important ca statele membre și Comisia să cunoască
volumul energiei și sursele de energie importate.
Pentru a rezolva aceste probleme, este
important să se îmbunătățească schimbul de
informații la nivelul statelor membre și între statele membre și
Comisie cu privire acordurile interguvernamentale existente, aplicate
provizoriu și viitoare. Acest lucru va facilita coordonarea la nivelul
Uniunii și implementarea eficace a politicii energetice a Uniunii. În
plus, va consolida poziția de negociere a statelor membre față
de țările terțe, în vederea garantării
securității aprovizionării, va sprijini buna funcționare a
Uniunii și funcționarea pieței interne a energiei, va crea
securitatea juridică necesară pentru deciziile investiționale
și va face posibilă finanțarea proiectului de către UE.
Creșterea transparenței cu privire la acordurile interguvernamentale
va conduce, în ultimă instanță, la creșterea coerenței
și consecvenței, într-un spirit de solidaritate, în relațiile
energetice externe ale Uniunii și va permite statelor membre să
beneficieze într-o mai mare măsură de ponderea politică și
economică a Uniunii și de expertiza Comisiei în domeniul dreptului
Uniunii. Din acest motiv, se prevede că statele membre pot solicita
asistență din partea Comisiei în cursul negocierilor. Noul instrument
va permite deci Comisiei să sprijine statele membre în mod concret.

2.
OPȚIUNI DE POLITICĂ ȘI CONSULTĂRI CU
PĂRȚILE INTERESATE

Dat fiind impactul
economic și social limitat al prezentei propuneri, nu s-a considerat
necesar să se efectueze o evaluare formală a impactului. Luând în
considerare obiectivele politice formulate, Comisia a evaluat totuși o
serie de opțiuni în vederea realizării transpunerii adecvate a
concluziilor Consiliului European. Între 21 decembrie 2010
și 7 martie 2011 a avut loc o consultare publică cu privire la
dimensiunea externă a politicii energetice a UE. Cu ocazia
consultării, s-a adus în discuție necesitatea coordonării dintre
statele membre și Comisie cu privire la acordurile interguvernamentale, cu
scopul de a garanta securitatea aprovizionării și buna
funcționare a pieței interne energetice a Uniunii. În total, au fost primite
peste 90 de răspunsuri. Răspunsurile primite au evidențiat rolul
important al Uniunii în promovarea unui cadru instituțional și
juridic fiabil pentru a obține relații reciproc avantajoase cu
principalii săi furnizori de energie și cu țările de
tranzit. La 6 aprilie 2011, la Bruxelles a avut loc o reuniune cu experți
în domeniul energetic.
Statu quo-ul
În
prezent, Comisiei nu i se aduc la cunoștință majoritatea
acordurilor interguvernamentale între statele membre și țările
terțe, deoarece nu există obligația de a informa Comisia pe larg
cu privire la aceste acorduri[5].
În linii mari, Comisia estimează că între statele membre și
țările terțe ar exista aproximativ 30 de acorduri
interguvernamentale pentru petrol și aproximativ 60 pentru gaz[6]. Este
probabil ca acestea să se refere fie la volumul de petrol sau gaze
naturale importate în Uniune din țările terțe, fie la
condițiile pentru aprovizionarea cu aceste volume prin infrastructuri
fixe. Cu privire la acordurile interguvernamentale dintre statele membre
și țări terțe privind energia electrică, numărul
total este estimat ca fiind mai mic. Aceste acorduri includ așa-numitul
acord BRELL RING între Belarus, Rusia, Estonia, Lituania și Letonia)
privind operarea și utilizarea rețelelor în statele baltice. Este
probabil să existe acorduri similare și cu țările din
Balcani, unde rețelele țărilor terțe sunt conectate sincron
la rețelele statelor membre ale Uniunii. Nu este posibil să se
estimeze cu acuratețe regularitatea intervalelor la care sunt modificate
aceste acorduri interguvernamentale și nici numărul acordurilor noi
care pot fi încheiate. Statelor membre le lipsește, de asemenea, un
mecanism prin care să țină pasul cu evoluția situației
din cele 27 de state membre în acest domeniu. Cu toate că au fost deja
adoptate unele cerințe în materie de transparență[7], ele se
referă numai la sectorul gazelor (acordurile interguvernamentale existente
și noile acorduri, odată încheiate) și la schimbul de
informații dintre Comisie și statele membre (nu la schimbul de
informații între statele membre). Din aceste motive se consideră
că nu s-a realizat transpunerea concluziilor Consiliului European.
Situația actuală este așadar nesatisfăcătoare și
Comisia consideră că este necesar să propună înființarea
unui nou mecanism mai detaliat și mai amplu pentru schimbul de
informații.
Un instrument juridic sau măsuri
voluntare
Numai obligații clare cu privire la
schimbul de informații privind acordurile interguvernamentale între
statele membre, precum și între statele membre și Comisie, sunt
capabile să asigure transparența necesară pentru coordonarea la
nivelul Uniunii. În timp ce mecanismul propus include, de asemenea, elemente
legislative cu caracter neobligatoriu precum elaborarea în comun a unor clauze
standard, până în prezent măsurile voluntare nu s-au dovedit
suficiente pentru a garanta tipul de schimb de informații necesar pentru a
se asigura că acordurile încheiate între statele membre și
țări terțe sunt legale și nu pun în pericol buna
funcționare a pieței interne a energiei din Uniune. Prin urmare, un instrument
juridic pentru schimbul obligatoriu de informații este singura
opțiune care să garanteze că obiectivele politice formulate sunt
îndeplinite. Forma cea mai adecvată a acestui instrument juridic este
considerată a fi decizia[8].

Domeniul de aplicare
În scopul de transpune cât mai exact
concluziile Consiliului, se propune ca decizia să vizeze toate acordurile
interguvernamentale existente, aplicate cu titlu provizoriu și noi, care
ar putea avea un impact asupra funcționării pieței interne a
energiei sau asupra securității aprovizionării cu energie în
Uniune, aceste două aspecte fiind intrinsec legate. Este deosebit de
important ca decizia să cuprindă toate acordurile interguvernamentale
care au impact asupra furnizării de gaz, petrol sau energie electrică
prin infrastructuri fixe (precum conducte și rețele) sau asupra
cantității totale de energie importată în UE.
Calendarul adecvat pentru schimbul de
informații
Informarea rapidă a celorlalte state
membre și a Comisiei cu privire la viitoarele acorduri interguvernamentale
pare să fie esențială. Cunoașterea integrală a
conținutului acordurilor interguvernamentale care sunt deja în vigoare
este, de asemenea, necesară. Prin urmare, se consideră util ca
statele membre să informeze mai întâi Comisia cu privire la intenția
lor de a deschide negocieri și să comunice versiunea ratificată
a acordului interguvernamental. Comisia trebuie să aibă un rol
central în difuzarea promptă a acestor informații către
celelalte state membre, luând în considerare solicitările statelor membre
pentru aplicarea tratamentului confidențial.
Cu toate acestea, fără un schimb de
informații în timpul negocierilor, va fi dificil să se îndrume
viitoarele acorduri interguvernamentale în direcția
conformității cu legislația Uniunii în domeniul energetic
și cu politica Uniunii privind securitatea aprovizionării. Un alt
motiv important este faptul că s-ar rata ocazia de a garanta securitatea
juridică în privința statutului și valabilității
acordurilor interguvernamentale, necesară pentru realizarea proiectelor
energetice majore și pentru obținerea finanțării aferente.
Acest lucru ar fi în detrimentul investițiilor Uniunii și, în
consecință, în detrimentul securității aprovizionării
cu energie a Uniunii.
Actualul mecanism de control ex-post sub forma
procedurilor în încălcarea dreptului Uniunii nu abordează
această problemă în cel mai eficient mod[9]. Acest
lucru se datorează faptului că, odată ce au fost semnate
și, în special, după ce au fost ratificate acordurile
interguvernamentale, statele membre nu pot să le modifice în mod
unilateral în cazul în care se constată că anumite dispoziții
conținute în acestea încalcă regulile pieței interne, ci trebuie
să renegocieze acordurile interguvernamentale cu țările
terțe respective. Așadar, se consideră a fi esențiale
contactul permanent, schimbul de informații pe parcursul negocierilor
și posibilitatea verificării compatibilității la cererea
statului membru respectiv sau a Comisiei înainte de semnarea acordului
interguvernamental. În plus, se propune ca statele membre să poată
solicita asistență din partea serviciilor Comisiei în decursul
negocierilor. Experiența acumulată prin intermediul
acestor mecanisme de schimb ar trebui să permită elaborarea în comun
a unor clauze standard voluntare pe care statele membre să le poată
utiliza în viitoarele acorduri interguvernamentale. Utilizarea acestor clauze
standard este de natură să contribuie la prevenirea conflictelor
dintre acordurile interguvernamentale și dreptul Uniunii.
Un control ex-ante obligatoriu sau un
mecanism mai flexibil de verificare a compatibilității
Nu se propune crearea unui mecanism
obligatoriu exhaustiv de control ex-ante aplicabil tuturor acordurilor
interguvernamentale pertinente, deoarece un astfel de mecanism impune o
sarcină prea grea statelor membre și ar întârzia încheierea tuturor
viitoarelor acorduri interguvernamentale cu cel puțin câteva luni.
În schimb, se consideră suficient un
mecanism mai flexibil de verificare a compatibilității, în cadrul
căruia Comisia, la cererea sa ori la cererea statului membru care
negociază acordul interguvernamental, să evalueze compatibilitatea
acordului negociat cu dreptul Uniunii înainte de semnarea acordului. În
cazul în care o verificare a compatibilității a fost efectuată
la cererea statului membru în cauză sau la cererea Comisiei, pentru a nu
întârzia în mod nejustificat negocierea, în absența unei opinii explicite
a Comisiei în termen de patru luni, se consideră că Comisia nu a
ridicat obiecții.
Opțiunea propusă va mări
considerabil capacitatea Uniunii de a menține buna funcționare a
pieței interne a energiei și va proteja securitatea
aprovizionării cu energie și realizarea de proiecte energetice majore
prin utilizarea coordonată și eficientă a puterii de negociere a
Uniunii. În acest sens, efectele pozitive ale propunerii sunt mai importante
decât sarcina suplimentară relativ limitată în ceea ce privește
obligațiile în materie de transparență impuse statelor membre la
negocierea cu țări terțe a acordurilor interguvernamentale.

3.
ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII

Scopul prezentei propuneri este de a
transforma concluziile Consiliului European din 4 februarie 2011
într-un mecanism cu proceduri detaliate pentru schimbul de informații
între statele membre și Comisie cu privire la acordurile interguvernamentale,
pentru a facilita coordonarea la nivelul Uniunii, pentru a se garanta
securitatea aprovizionării și buna funcționare a pieței
interne a energiei a Uniunii, precum și pentru a se crea securitatea
juridică necesară pentru deciziile investiționale.
La nivel individual, este dificil ca statele
membre să asigure îndeplinirea acestor obiective politice. În prezent,
statele membre nu dispun de suficiente informații pentru a cântări
efectele generale ale acordurilor lor interguvernamentale asupra situației
securității aprovizionării din UE. Propriile evaluări ale
statelor membre cu privire la aplicarea corectă a normelor Uniunii în
domeniul energiei în relație cu aceste acorduri interguvernamentale nu ar
genera nici ele un nivel suficient de securitate juridică pentru
investitori. Coordonarea la nivelul Uniunii, pe de altă parte, ar
contribui la realizarea tuturor obiectivelor formulate. De vreme ce schimbul de
informații propus va consolida poziția de negociere a statelor membre
față de țările terțe, el va asigura implementarea
corespunzătoare a normelor și politicilor Uniunii. Aceasta va permite
înlocuirea unei perspective naționale asupra situației
aprovizionării din UE cu o perspectivă colectivă. Utilizarea
unor clauze standard elaborate în comun și verificarea propusă a
compatibilității vor da investitorilor un nivel mai mare de
securitate juridică în ceea ce privește compatibilitatea acordului
interguvernamental cu legislația UE. Propunerea este, prin urmare,
justificată din motive de subsidiaritate. De asemenea,
propunerea respectă principiul proporționalității deoarece
alternativele voluntare examinate nu garantează că poate avea loc un
schimb de informații suficient pentru a se asigura că obiectivele
politice sunt respectate.
Acordurile interguvernamentale sunt definite
ca fiind toate acele acorduri obligatorii din punct de vedere juridic,
încheiate între statele membre și țările terțe, care sunt
susceptibile de a avea un impact asupra funcționării pieței
interne a energiei sau asupra securității aprovizionării cu
energie în UE.
Pentru a evita suprapunerile, acordurile
interguvernamentale pentru care se prevede deja o notificare specifică
către Comisie în alte acte legislative ale Uniunii sunt excluse din sfera
propunerii, cu excepția acordurilor interguvernamentale care trebuie
transmise Comisiei conform regulamentului privind securitatea
aprovizionării cu gaz[10].
Se propune de asemenea ca noul mecanism să nu vizeze acordurile dintre
operatorii comerciali, cu excepția cazului și numai în măsura în
care acordul interguvernamental se referă în mod explicit la aceste
acorduri comerciale.
Statele membre trebuie să transmită
Comisiei, în termen de cel mult trei luni de la intrarea în vigoare a deciziei
propuse, toate acordurile interguvernamentale existente și aplicate cu
titlu provizoriu, dintre acestea și țări terțe. Comisia
trebuie, de asemenea, să fie informată în cel mai scurt termen cu
privire la intenția lor de a deschide negocieri cu privire la viitoare
acorduri interguvernamentale sau de a modifica acordurile interguvernamentale
existente. Comisia trebuie să fie informată periodic cu privire la
negocieri. La cerere, Comisia participă la negocieri în calitate de
observator. În acest context, statele membre au de asemenea
dreptul de a solicita asistența Comisiei în decursul negocierilor lor cu
țări terțe.
Odată ce acordul interguvernamental este
ratificat, textul ratificat trebuie transmis Comisiei. Acordurile
interguvernamentale trebuie transmise integral, inclusiv anexele lor, alte
texte la care fac referire și toate modificările aduse acestora.
Comisia va pune informațiile primite la dispoziția tuturor statelor
membre, prin intermediul unei baze de date. Atunci când furnizează
informații Comisiei, un stat membru poate indica dacă o parte a
informațiilor din acordurile transmise trebuie considerate drept
confidențiale.
Comisia facilitează coordonarea între
statele membre cu scopul de a examina evoluția situației în ceea ce
privește acordurile interguvernamentale, prin identificarea problemelor
comune și a soluțiilor, și prin elaborarea clauzelor standard pe
care statele membre le pot utiliza în viitoarele acorduri interguvernamentale.
În plus, Comisia, din proprie
inițiativă și cel târziu în termen de patru săptămâni de
la data la care a fost informată în legătură cu faptul că
negocierile au fost închise sau la solicitarea statului membru care a negociat
acordul interguvernamental, are dreptul de a evalua compatibilitatea acordului
negociat cu dreptul Uniunii în scopul de a se asigura că acordul este
legal. În acest caz, statele membre trebuie să transmită Comisiei
acordul interguvernamental negociat integral înainte de semnarea sa. Comisia
are la dispoziție o perioadă de evaluare de patru luni. În cazul în care a fost solicitată verificarea
compatibilității, în lipsa unui aviz al Comisiei în cadrul acestei
perioade de examinare, se consideră că Comisia nu a ridicat niciun
fel de obiecții.
Comisia trebuie să elaboreze un raport cu
privire la aplicarea deciziei propuse la patru ani de la data intrării în
vigoare a acesteia.
Decizia propusă va intra în vigoare în a
douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial.

4.
IMPLICAŢIILE BUGETARE

Propunerea nu are implicații pentru
bugetul Uniunii. Sarcina administrativă suplimentară limitată
care revine Comisiei Europene nu implică niciun cost suplimentar.
2011/0238 (COD)
Propunere de
DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI
A CONSILIULUI
de instituire a unui mecanism de schimb de
informații cu privire la acordurile interguvernamentale dintre statele
membre și țări terțe în domeniul energiei
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 194,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act
legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic
și Social European[11],

având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[12],
hotărând în conformitate cu procedura
legislativă ordinară,
întrucât:
(1)
Consiliul European a solicitat statelor membre
să informeze Comisia, începând cu 1 ianuarie 2012, cu privire la
toate acordurile lor bilaterale, noi și existente, încheiate cu
țări terțe. Comisia trebuie să pună aceste
informații la dispoziția tuturor celorlalte state membre într-o
formă corespunzătoare, având în vedere necesitatea protecției
informațiilor sensibile din punct de vedere comercial.
(2)
Dreptul Uniunii impune statelor membre să ia
toate măsurile corespunzătoare pentru a asigura îndeplinirea obligațiilor
care decurg din tratate sau care rezultă din actele instituțiilor
Uniunii. Prin urmare, statele membre trebuie să evite sau să elimine
toate incompatibilitățile dintre legislația Uniunii și
acordurile internaționale încheiate între statele membre și
țări terțe.
(3)
Buna funcționare a pieței interne a
energiei necesită ca energia importată în Uniune din țările
terțe să fie pe deplin reglementată de normele de instituire a
pieței interne a energiei. O piață internă a energiei care
nu funcționează corespunzător plasează UE într-o
poziție vulnerabilă în ceea ce privește securitatea
aprovizionării cu energie. Un grad ridicat de transparență cu
privire la acordurile dintre statele membre și țările terțe
în domeniul energiei ar permite Uniunii să adopte măsuri coordonate,
într-un spirit de solidaritate, pentru a se asigura că aceste acorduri
sunt conforme cu legislația Uniunii și asigură efectiv
aprovizionarea cu energie.
(4)
Noul mecanism de schimb de informații trebuie
să vizeze numai acordurile interguvernamentale susceptibile să
exercite un impact asupra pieței interne a energiei sau asupra
securității aprovizionării cu energie, deoarece aceste două
aspecte sunt intrinsec legate. Acesta ar trebui să includă în special
toate acordurile interguvernamentale care au impact asupra furnizării de
gaz, petrol sau energie electrică prin infrastructuri fixe sau care au
impact asupra cantității de energie importate în Uniune din
țări terțe.
(5)
Acordurile interguvernamentale care trebuie
notificate în toate elementele lor către Comisie pe baza altor acte ale
Uniunii precum [Regulamentul (UE) nr. …/… al Parlamentului European și al
Consiliului din … de stabilire a unor dispoziții tranzitorii pentru
acordurile bilaterale de investiții încheiate între state membre și
țări terțe[13]]
trebuie excluse din mecanismul de schimb de informații instituit prin
prezenta decizie.
(6)
Scutirea de la obligația de notificare
menționată nu trebuie să se aplice acordurile
interguvernamentale care trebuie transmise Comisiei în conformitate cu
articolul 13 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr. 994/2010 al Parlamentului
European și al Consiliului din 20 octombrie 2010 privind măsurile de
garantare a securității aprovizionării cu gaze naturale și
de abrogare a Directivei 2004/67/CE a Consiliului[14]. Astfel de acorduri
interguvernamentale cu țări terțe, care au un impact asupra
dezvoltării și utilizării infrastructurilor de gaz și
aprovizionării cu gaz, trebuie notificate în conformitate cu normele
stabilite în prezenta decizie. Pentru a evita suprapunerile, o notificare
prezentată în conformitate cu prezenta decizie trebuie considerată ca
îndeplinind obligația de notificare prevăzută în
Regulamentul (UE) nr. 994/2010.
(7)
Prezenta decizie nu trebuie să vizeze
acordurile dintre entități comerciale, cu excepția cazului
și numai în măsura în care acordurile interguvernamentale se
referă în mod explicit la astfel de acorduri comerciale. Operatorii
comerciali care negociază acorduri comerciale cu operatori din
țări terțe pot totuși să solicite îndrumări din
partea Comisiei, pentru evitarea posibilelor conflicte cu dreptul Uniunii.
(8)
Statele membre trebuie să înainteze Comisiei
toate acordurile interguvernamentale existente și cele aplicate cu titlu
provizoriu în sensul articolului 25 din Convenția de la Viena[15], precum și cele noi.
(9)
Statele membre trebuie deja să notifice
Comisiei intenția de a deschide negocieri cu privire la noi acorduri
interguvernamentale sau modificări la acordurile interguvernamentale
existente. Comisia trebuie să fie informată periodic cu privire la
negocierile în curs. Comisia trebuie să aibă dreptul de a participa
la negocieri în calitate de observator. Statele membre pot solicita de asemenea
Comisiei să le acorde asistență în decursul negocierilor lor cu
țările terțe.
(10)
Comisia trebuie, din proprie inițiativă
sau la solicitarea statului membru care a negociat acordul interguvernamental,
să aibă dreptul de a evalua compatibilitatea acordului negociat cu
dreptul Uniunii înainte de semnarea acordului.
(11)
Toate acordurile în formă finală care au
fost ratificate și sunt vizate de prezenta decizie trebuie transmise
Comisiei pentru ca toate celelalte state membre să beneficieze de
informații complete.
(12)
Comisia trebuie să pună la
dispoziția tuturor celorlalte state membre, în format electronic, toate
informațiile primite. Comisia trebuie să respecte cererile statelor
membre referitoare la tratamentul informațiilor (în special al
informațiilor comerciale) transmise ca fiind confidențiale.
Solicitările de tratament confidențial nu trebuie să limiteze
însă accesul Comisiei la informațiile confidențiale, deoarece
Comisia trebuie să dispună de informații complete pentru propria
sa evaluare. Solicitările de tratament confidențial nu trebuie
să aducă atingere dreptului de acces la documente, prevăzut de
Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al
Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele
Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei[16].
(13)
Un schimb permanent de informații cu privire
la acordurile interguvernamentale la nivelul Uniunii este de natură
să favorizeze dezvoltarea celor mai bune practici. Pe baza celor mai bune
practici, Comisia trebuie să recomande clauze standard pentru utilizarea
în acordurile interguvernamentale dintre statele membre și țări
terțe. Utilizarea acestor clauze standard cu caracter juridic
neobligatoriu este de natură să excludă conflictele dintre
acordurile interguvernamentale și dreptul Uniunii.
(14)
O mai bună cunoaștere reciprocă a
acordurilor interguvernamentale existente și a celor noi ar trebui să
permită o mai bună coordonare în materie de energie între statele
membre și între statele membre și Comisie.
Îmbunătățirea coordonării ar trebui să permită
statelor membre să beneficieze pe deplin de pe urma ponderii politice
și economice a Uniunii.
(15)
Mecanismul pentru schimbul de informații
prevăzut în prezenta decizie nu trebuie să aducă atingere
aplicării normelor Uniunii privind încălcările și
concurența.
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Obiect și domeniu de aplicare
(1) Prezenta decizie instituie un mecanism
pentru schimbul de informații între statele membre și Comisie cu
privire la acordurile interguvernamentale.
(2) Acordurile interguvernamentale care se
află deja în întregime sub incidența altor proceduri de notificare
specifice reglementate de legislația Uniunii, cu excepția acordurilor
interguvernamentale care trebuie transmise Comisiei în conformitate cu
articolul 13 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 994/2010, nu
intră sub incidența prezentei decizii.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentei decizii, se aplică
următoarele definiții:
1. „acorduri interguvernamentale”
înseamnă orice acorduri obligatorii din punct de vedere juridic, încheiate
între statele membre și țări terțe, care pot să
aibă un impact asupra funcționării pieței interne a
energiei sau asupra securității aprovizionării cu energie în
Uniune;
2. „acorduri interguvernamental existente”
înseamnă acorduri interguvernamentale care au intrat în vigoare înainte de
data intrării în vigoare a prezentei decizii.
Articolul 3
Schimbul de informații între Comisie și statele membre
(1) Statele membre transmit integral Comisiei
toate acordurile interguvernamentale existente și aplicate cu titlu
provizoriu, încheiate între statele membre și țări terțe,
inclusiv anexele la acorduri și alte texte la care se referă, precum
și toate modificările aduse acestora, în termen de cel mult trei luni
de la data intrării în vigoare a prezentei decizii. Comisia trebuie
să pună la dispoziția tuturor celorlalte state membre, în format
electronic, toate documentele primite. Acordurile
interguvernamentale existente sau aplicate provizoriu care au fost deja
comunicate Comisiei în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 994/2010 la data
intrării în vigoare a prezentei decizii, care respectă cerințele
de la prezentul alineat, se consideră a fi comunicate în sensul prezentei
decizii.
(2) În cazul în care un stat membru
intenționează să deschidă negocieri cu o țară
terță în vederea modificării unui acord interguvernamental
existent sau pentru a încheia un nou acord interguvernamental, statul membru
respectiv informează Comisia în scris cu privire la intențiile sale
cât mai curând posibil înainte de deschiderea preconizată a negocierilor. Informațiile furnizate Comisiei trebuie
să cuprindă documentele relevante, o identificare a
dispozițiilor care urmează a fi abordate în cadrul negocierilor,
obiectivele negocierilor și alte informații relevante. În cazul modificării unui acord existent,
dispozițiile care urmează să fie renegociate trebuie să fie
menționate în informațiile furnizate Comisiei. Comisia pune la dispoziția statelor membre
informațiile primite, în format electronic. Statul
membru în cauză trebuie să informeze periodic Comisia cu privire la
derularea negocierilor. La cererea Comisiei
sau a statului membru în cauză, Comisia poate participa la negocieri în
calitate de observator.
(3) La
ratificarea unui acord interguvernamental sau a unei modificări a unui
acord interguvernamental, statul membru în cauză trebuie să
transmită Comisiei acordul sau modificarea acordului, inclusiv anexele la
acord și alte texte la care aceste acorduri sau modificări se
referă explicit. Comisia pune documentele primite la dispoziția
tuturor celorlalte state membre în format electronic, cu excepția părților
confidențiale identificate în conformitate cu articolul 7.
Articolul 4
Asistență din partea Comisiei
În cazul în care un stat membru
informează Comisia, în conformitate cu articolul 3 alineatul (2)
cu privire la intenția sa de a deschide negocieri în vederea
modificării unui acord interguvernamental existent sau pentru a încheia un
nou acord interguvernamental, statul membru respectiv poate solicita
asistența Comisiei în cadrul negocierilor cu țara terță.
Articolul 5
Controlul ex-ante al compatibilității
Comisia poate să evalueze compatibilitatea
acordului negociat cu dreptul Uniunii înainte de semnarea acordului, fie din
proprie inițiativă în termen de maximum patru săptămâni
după ce a fost informată cu privire la închiderea negocierilor, fie
la solicitarea statului membru care a negociat acordul interguvernamental. În
cazul în care Comisia sau statul membru în cauză solicită o astfel de
evaluare ex-ante a compatibilității cu legislația Uniunii a
acordului interguvernamental negociat, proiectul de acord interguvernamental
negociat și încă nesemnat trebuie înaintat Comisiei spre examinare.
Statul membru în cauză trebuie să se abțină de la semnarea
acordului o perioadă de patru luni de la data transmiterii proiectului de
acord interguvernamental. În acord cu statul
membru în cauză, perioada de examinare poate fi prelungită. Atunci când se solicită controlul
compatibilității, în lipsa unui aviz al Comisiei în termenul de
examinare, se consideră că Comisia nu a ridicat obiecții.
Articolul 6
Coordonarea cu statele membre
(1) Comisia facilitează coordonarea între
statele membre cu scopul de a:
(a) analiza evoluțiile în ceea ce
privește acordurile interguvernamentale;
(b) identifica problemele comune legate de
acordurile interguvernamentale și de a stabili măsurile adecvate de
soluționare a acestor probleme;
(c) pe baza celor mai bune practici, de a
elabora clauzele standard a căror utilizare ar garanta deplina
conformitate a viitoarelor acorduri interguvernamentale cu legislația în
materie de energie a Uniunii.
Articolul 7
Confidențialitate
Dacă se furnizează informații
Comisiei în conformitate cu articolul 3, statul membru poate indica dacă
vreo parte a informațiilor, în special a informațiilor comerciale,
trebuie considerată confidențială și dacă
informațiile furnizate pot fi comunicate altor state membre. Comisia
respectă aceste indicații. Solicitările de tratament
confidențial nu limitează accesul Comisiei la informațiile
confidențiale.
Articolul 8
Revizuire
(1) La patru ani de la intrarea în vigoare,
Comisia trebuie să prezinte Parlamentului European, Consiliului și
Comitetului Economic și Social European un raport privind aplicarea
prezentei decizii.
(2) Raportul evaluează în special
dacă această decizie prevede un cadru suficient pentru a asigura
conformitatea deplină a acordurilor interguvernamentale cu dreptul Uniunii
și un nivel înalt de coordonare între statele membre cu privire la
acordurile interguvernamentale.
Articolul 9
Intrare în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în
a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al
Uniunii Europene.
Articolul 10
Destinatari
Prezenta decizie se adresează statelor
membre.
Adoptată la
Pentru Parlamentul European,                     Pentru
Consiliu,
Preşedintele                                                   Preşedintele

[1]               Această
concluzie a fost confirmată de Consiliul Energie la 28 februarie 2011: „Un
schimb de informații îmbunătățit și rapid între
Comisie și statele membre, inclusiv informarea Comisiei de către
statele membre cu privire la acordurile bilaterale noi și existente cu
țări terțe în domeniul energiei”.
[2]               COM(2011)
539.
[3]               Conform
scenariilor pentru 2030, importurile totale de energie din țările
terțe pot atinge 57%.
[4]               JO L 211,
14.8.2009.
[5]               Singura
obligație existentă este prevăzută la articolul 13
alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 994/2010 al Parlamentului
European și a Consiliului din 20 octombrie 2010 privind măsurile de
garantare a securității aprovizionării cu gaz și de
abrogare a Directivei 2004/67/CE (Regulamentul privind securitatea
aprovizionării cu gaz natural), JO L 295, 12.11.2010, p. 1 – 22.
Această dispoziție impune statelor membre obligația de a
notifica Comisiei acordurile interguvernamentale în domeniul gazului. Acordurile
interguvernamentale existente trebuie doar să fie notificate înainte de 3 decembrie 2011.
[6]               Luând în
considerare cele câteva AIG cunoscute între statele membre și
țări terțe, de exemplu privind gazoductul South Stream,
această evaluare foarte conservatoare se efectuează în ipoteza
că un număr de state membre au încheiat asemenea AIG cu principalii
furnizori de petrol și gaz, în special în cazul în care acestea sunt
transportate prin gazoducte.
[7]               A se
vedea articolul 13 alineatul (6) din Regulamentul privind securitatea
aprovizionării cu gaz.
[8]               Deși
par posibile ambele variante (regulament și decizie), o decizie este
considerată mai oportună fiindcă acest instrument juridic nu
produce efecte la nivel individual, fiind adresat exclusiv statelor membre.
[9]               Trebuie
remarcat faptul că notificarea acordurilor interguvernamentale existente
nu ar împiedica Comisia să inițieze proceduri în încălcarea
dreptului Uniunii, dacă este necesar, adică, în cazul în care se
poate dovedi într-un anumit caz modul în care un anumit acord încalcă
regulile pieței interne.
[10]             Suprapunerile
sunt evitate și în cazul regulamentului privind securitatea
aprovizionării cu gaz, deoarece o notificare în conformitate cu normele
mai detaliate prevăzute în această propunere ar îndeplini
cerințele prevăzute în regulamentul privind securitatea
aprovizionării cu gaz.
[11]             JO C, p. .
.
[12]             JO C, p. .
.
[13]             [COM (2010)
344 final, încă neadoptat].
[14]             JO L 295, 12.11.2010,
p. 1.
[15]             Convenția
de la Viena privind dreptul tratatelor, 1969.
[16]             JO L 8, 12.1.2001,
p. 28.


				|

		52012PC0078

			Propunere de DECIZIE A CONSILIULUI de modificare a Deciziei Consiliului din 2 septembrie 2011 de suspendare parțială a aplicării Acordului de cooperare dintre Comunitatea Economică Europeană și Republica Arabă Siriană /* COM/2012/078 final - 2012/0032 (NLE) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
(1)
La data de 18 ianuarie 1977, Comunitatea
Economică Europeană și Republica Arabă Siriană au
încheiat un acord de cooperare („Acordul de cooperare”)[1], menit să promoveze
cooperarea generală în vederea consolidării relațiilor dintre
părți.
(2)
La 2 septembrie 2011, Consiliul a decis suspendarea
parțială a aplicării Acordului de cooperare[2] până când
autoritățile siriene vor pune capăt violărilor sistematice
ale drepturilor omului și până când se va putea considera din nou
că acestea respectă dreptul internațional general și
principiile care stau la baza Acordului de cooperare.
(3)
De atunci și având în vedere continuarea
degradării situației din Siria, Uniunea a decis să adopte
măsuri restrictive suplimentare împotriva regimului sirian.
(4)
În această privință, suspendarea
parțială a aplicării Acordului de cooperare ar trebui să
continue. În conformitate cu abordarea din 2 septembrie 2011, suspendarea ar
trebui să vizeze autoritățile siriene și nu populația
siriană și ar trebui limitată în consecință. Dat fiind
că aurul, metalele prețioase și diamantele sunt produse a
căror comercializare aduce beneficii, în special, regimului sirian și
care sprijină, prin urmare, politicile represive ale acestuia, suspendarea
ar trebui extinsă pentru a se aplica și comerțului cu aceste
materiale.
2012/0032 (NLE)
Propunere de
DECIZIE A CONSILIULUI
de modificare a Deciziei Consiliului din 2 septembrie
2011 de suspendare parțială a aplicării Acordului de cooperare
dintre Comunitatea Economică Europeană și Republica Arabă Siriană
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207, coroborat cu
articolul 218 alineatul (9),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
întrucât:
(1)
La data de 18 ianuarie 1977, Comunitatea
Economică Europeană și Republica Arabă Siriană au
încheiat un acord de cooperare („Acordul de cooperare”)[3], menit să promoveze
cooperarea generală în vederea consolidării relațiilor dintre
părți.
(2)
La 2 septembrie 2011, Consiliul a decis suspendarea
parțială a aplicării Acordului de cooperare[4] până când
autoritățile siriene vor pune capăt violărilor sistematice
ale drepturilor omului și până când se va putea considera din nou
că acestea respectă dreptul internațional general și
principiile care stau la baza Acordului de cooperare.
(3)
De atunci și având în vedere continuarea
degradării situației din Siria, Uniunea a decis să adopte
măsuri restrictive suplimentare împotriva regimului sirian.
(4)
În această privință, suspendarea
parțială a aplicării Acordului de cooperare ar trebui să
continue. În conformitate cu abordarea din 2 septembrie 2011, suspendarea ar
trebui să vizeze autoritățile siriene și nu populația
siriană și ar trebui limitată în consecință. Dat fiind
că aurul, metalele prețioase și diamantele sunt produse a
căror comercializare aduce beneficii, în special, regimului sirian și
care sprijină, prin urmare, politicile represive ale acestuia, suspendarea
ar trebui extinsă pentru a se aplica și comerțului cu aceste
materiale.
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Măsurile enumerate în anexă se
adaugă în anexa la Decizia Consiliului din 2 septembrie 2011 suspendând
parțial aplicarea Acordului de cooperare între Comunitatea Economică
Europeană și Republica Arabă Siriană.
Articolul 2
Prezenta decizie se notifică Republicii
Arabe Siriene.
Articolul 3
Prezenta decizie intră în vigoare la data
publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, .
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Președintele
ANEXĂ
Lista
măsurilor menționate la articolul 1
(1)          vânzarea, furnizarea, transferul sau
exportul, în mod direct sau indirect, de aur, metale prețioase și
diamante, astfel cum sunt enumerate mai jos, originare sau nu din Uniune,
către Guvernul Siriei, organismele, societățile și
agențiile sale publice, către Banca Centrală a Siriei, precum
și către orice persoană sau entitate care acționează
în numele sau la instrucțiunile acestora ori către orice entitate sau
organism deținut sau controlat de acestea;
(2)          cumpărarea, importul sau
transportul de aur, metale prețioase și diamante, astfel cum sunt
enumerate mai jos, originare sau nu din Siria, de la Guvernul Siriei,
organismele, societățile și agențiile sale publice, de la
Banca Centrală a Siriei, precum și de la orice persoană sau
entitate care acționează în numele sau la instrucțiunile
acestora ori de la orice entitate sau organism deținut sau controlat de
acestea și
(3)          furnizarea, în mod direct sau
indirect, de asistență tehnică sau de servicii de brokeraj, de
finanțare sau de asistență financiară cu privire la
bunurile menționate la literele (a) și (b) către Guvernul
Siriei, organismele, societățile și agențiile sale publice,
către Banca Centrală a Siriei, precum și către orice persoană
sau entitate care acționează în numele sau la instrucțiunile
acestora ori către orice entitate sau organism deținut sau controlat
de acestea.
Aurul, metalele prețioase și
diamantele menționate în prezenta anexă sunt următoarele:
Codul SA        Descriere
7102      Diamante, chiar prelucrate, dar
nemontate și neîncastrate.
7106      Argint (inclusiv argint aurit
sau platinat), sub formă brută sau semiprelucrată sau sub
formă de pulbere.
7108      Aur (inclusiv aur platinat), sub
formă brută sau semiprelucrată sau sub formă de pulbere.
7109      Metale comune sau argint,
placate sau dublate cu aur, sub formă brută sau semiprelucrată.
7110      Platină, sub formă
brută sau semiprelucrată sau sub formă de pulbere.
7111      Metale comune, argint sau aur,
placate sau dublate cu platină, sub formă brută sau
semiprelucrată.
7112      Deșeuri și resturi de
metale prețioase sau de metale placate sau dublate cu metale
prețioase; alte deșeuri și resturi care conțin metale
prețioase sau compuși ai metalelor prețioase de tipul celor
utilizate în principal pentru recuperarea metalelor prețioase.
7502      Nichel sub formă brută.
7503      Deșeuri și resturi din
nichel.
7504      Pulberi și fulgi (paiete)
din nichel.
8103      Tantal și articole din
tantal, inclusiv deșeuri și resturi.
8112      Reniu, indiu, germaniu.
[1]               JO L 269, 27.9.1978, p. 2.
[2]               JO L 228, 3.9.2011, p. 19.
[3]               JO L 269, 27.9.1978, p. 2.
[4]               JO L 228, 3.9.2011, p. 19.