Anunţ juridic important

|

52007PC0572

Propunere de regulament al Parlamentului european şi al Consiliului de modificare a Regulamentului (CE) nr. 998/2003 privind cerinţele de sănătate animală aplicabile circulaţiei necomerciale a animalelor de companie, în vederea extinderii perioadei de tranziţie {COM(2007) 578 final}  /* COM/2007/0572 final - COD 2007/0202 */

	[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |Bruxelles, 8.10.2007COM(2007) 572 final2007/0202 (COD)Propunere deREGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUIde modificare a Regulamentului (CE) nr. 998/2003 privind cerinţele de sănătate animală aplicabile circulaţiei necomerciale a animalelor de companie, în vederea extinderii perioadei de tranziţie(prezentată de Comisie) {COM(2007) 578 final}EXPUNERE DE MOTIVE( ContextRegulamentul (CE) nr. 998/2003 al Parlamentului European şi al Consiliului armonizează normele aplicabile circulaţiei necomerciale a animalelor de companie între statele membre sau după intrarea ori reintrarea acestora pe teritoriul Comunităţii dinspre o ţară terţă. Publicat la 13 iunie 2003, acesta a intrat în vigoare la 3 iulie 2003 şi se aplică în cazul animalelor de companie care însoţesc proprietarul pe parcursul călătoriilor.Regulamentul a introdus, printre altele, paşaportul pentru pisicile, câinii şi dihorii domestici care circulă dintr-un stat membru în altul, acest document certificând faptul că animalul respectiv a fost vaccinat împotriva rabiei. Aceasta este singura cerinţă care se referă la animalele de companie care circulă pe teritoriul tuturor statelor membre.Cu toate acestea, regulamentul prevede condiţii speciale de derogare pentru circulaţia animalelor de companie către anumite state membre, pe o perioadă de tranziţie de cinci ani începând de la data intrării în vigoare a acestuia, prin urmare până la 3 iulie 2008. Aceste derogări trebuie să fie revizuite până la sfârşitul acestei perioade, în lumina experienţei acumulate de statele membre în urma punerii în aplicare a articolelor 6, 8 şi 16 din regulament, precum şi a unui aviz ştiinţific din partea Autorităţii Europene pentru Siguranţa Alimentară (AESA).În acest scop şi în conformitate cu articolul 23 din respectivul regulament, Comisiei i s-a cerut să transmită Parlamentului European şi Consiliului, înainte de 1 februarie 2007, un raport privind necesitatea de a menţine testul serologic, precum şi să prezinte propuneri corespunzătoare pentru stabilirea regimului care urmează să fie aplicat după încheierea perioadei de tranziţie.( Identificarea problemeiDeoarece evaluarea ştiinţifică a durat mai mult decât fusese prevăzut, raportul Comisiei a fost întârziat. În acest sens, pentru a putea analiza în mod corespunzător şi a lua în considerare concluziile raportului, este necesar ca perioada de tranziţie menţionată anterior să fie extinsă.( Obiectivul propuneriiObiectivul prezentei propuneri a Comisiei este de a extinde perioada de tranziţie şi de a modifica, în consecinţă, Regulamentul (CE) 998/2003.Prezenta propunere a Comisiei este legată de Raportul Comisiei către Parlamentul European şi Consiliu privind articolul 23 din Regulamentul (CE) nr. 998/2003 al Parlamentului European şi al Consiliului privind cerinţele de sănătate animală aplicabile circulației necomerciale a animalelor de companie.2007/0202 (COD)Propunere deREGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUIde modificare a Regulamentului (CE) nr. 998/2003 privind cerinţele de sănătate animală aplicabile circulaţiei necomerciale a animalelor de companie, în vederea extinderii perioadei de tranziţiePARLAMENTUL EUROPEAN ŞI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunităţii Europene, în special articolul 37 şi articolul 152 alineatul (4) litera (b),având în vedere propunerea Comisiei[1],având în vedere avizul Comitetului Economic şi Social European[2],după consultarea Comitetului Regiunilor,hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat[3],întrucât:1.  Regulamentul (CE) nr. 998/2003 al Parlamentului European şi al Consiliului din 26 mai 2003 privind cerinţele de sănătate animală aplicabile circulaţiei necomerciale a animalelor de companie[4] stabileşte cerinţele de sănătate animală aplicabile circulaţiei necomerciale a animalelor de companie, precum şi normele aplicabile în cazul verificărilor efectuate în privinţa acestei circulaţii.2.  De asemenea, articolul 6 din Regulamentul (CE) nr. 998/2003 prevede că, pe o perioadă de tranziţie de cinci ani începând de la data intrării în vigoare a acestuia, intrarea pisicilor şi a cânilor de companie pe teritoriul Irlandei, Maltei, Suediei şi Regatului Unit este permisă sub rezerva respectării unor cerinţe speciale, având în vedere situaţia specială referitoare la rabie existentă în statele membre respective.3.  Articolul 16 din Regulamentul (CE) nr. 998/2003 prevede că, pe o perioadă de tranziţie de cinci ani începând de la data intrării în vigoare a acestuia, statele membre care au norme speciale pentru combaterea echinococozei şi a căpuşelor la data la care regulamentul respectiv intră în vigoare, pot condiţiona intrarea pe teritoriul lor a animalelor de companie de respectarea cerinţelor respective. Cu privire la echinococoză, Finlanda, Irlanda, Malta, Suedia şi Regatul Unit aplică propriile norme speciale de intrare pe teritoriul lor; Malta, Irlanda şi Regatul Unit solicită ca pisicile şi câinii de companie să facă obiectul unui tratament suplimentar împotriva căpuşelor, care să fie certificat în paşaportul animalelor de companie respective.4.  Regimurile tranzitorii prevăzute la articolele 6 şi 16 din Regulamentul (CE) nr. 998/2003 expiră la 3 iulie 2008. Articolul 23 din regulamentul respectiv prevede că regimurile tranzitorii trebuie să fie revizuite înaintea încheierii perioadei de tranziţie.5.  În acest scop şi în conformitate cu articolul 23 din Regulamentul (CE) nr. 998/2003, Comisiei i s-a cerut să prezinte Parlamentului European şi Consiliului, înainte de 1 februarie 2007, un raport privind necesitatea de a menţine testul serologic şi să furnizeze propuneri corespunzătoare pentru stabilirea regimului care urmează a fi aplicat după încheierea regimurilor tranzitorii prevăzute la articolele 6, 8 şi 16 din regulamentul respectiv. Raportul trebuie să se bazeze pe experienţa acumulată şi pe o evaluare a riscului, bazată pe un aviz ştiinţific din partea Autorităţii Europene pentru Siguranţa Alimentară (AESA).6.  La cererea Comisiei, AESA a emis un aviz ştiinţific pentru a asista Comisia în procesul de propunere a unor modificări adecvate şi fondate pe baze ştiinţifice ale Regulamentului (CE) nr. 998/2003. De asemenea, Comisia a trebuit să ia în considerare rapoartele statelor membre asupra experienţei acumulate de acestea în punerea în aplicare a articolelor 6, 8 şi 16 din regulamentul respectiv.7.  Cu toate acestea, deoarece evaluarea ştiinţifică a durat mai mult decât fusese prevăzut, raportul Comisiei a fost întârziat. Pentru a putea analiza în mod corespunzător şi lua în considerare concluziile raportului, este necesar ca perioada aferentă regimurilor tranzitorii să fie extinsă.8.  Prin urmare, Regulamentul (CEE) nr. 998/2003 trebuie modificat în consecinţă,ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:Articolul 1Regulamentul (CE) nr. 998/2003 se modifică după cum urmează:(1) La articolul 6 alineatul (1), teza introductivă se înlocuieşte cu următorul text:„Până la 31 august 2009, intrarea animalelor de companie enumerate la anexa 1 partea A pe teritoriul Irlandei, Maltei, Suediei şi Regatului Unit este permisă sub rezerva respectării următoarelor cerinţe:”(2) La articolul 16, primul paragraf se înlocuieşte cu următorul text:„Până la 31 august 2009, Finlanda, Irlanda, Malta, Suedia şi Regatul Unit, referitor la echinococoză şi, respectiv, Irlanda şi Regatul Unit, referitor la căpuşe, pot condiţiona intrarea pe teritoriul lor a animalelor de companie de respectarea unor cerinţelor speciale în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului regulament.”(3) La articolul 23, data de „1 ianuarie 2008” se înlocuieşte cu data de „1 septembrie 2009”.Articolul 2Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la publicarea în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale şi se aplică direct în toate statele membre.Adoptat la Bruxelles,Pentru Parlamentul European Pentru ConsiliuPreşedintele Preşedintele [1] JO C […], […], p. […].[2] JO C […], […], p. […].[3] JO C 325, 24.12.2002, p. 133.[4] JO L 146, 13.6.2003, p. 1. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 245/2007 al Comisiei (JO L 73, 13.3.2007, p. 9).


				|

		52011PC0842

			Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI de stabilire a normelor și procedurilor comune pentru punerea în aplicare a instrumentelor Uniunii pentru acțiuni externe /* COM/2011/0842 final - 2011/0415 (COD) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           CONTEXTUL PROPUNERII
În contextul
cadrului financiar multianual (CFM), una dintre prioritățile Comisiei
este de a simplifica mediul de reglementare și de a facilita disponibilitatea
asistenței Uniunii pentru țările și regiunile partenere,
organizații ale societății civile, IMM-uri etc., în măsura
în care acestea contribuie la obiectivele regulamentului.
În ceea ce
privește punerea în aplicare a noilor instrumente, simplificarea și
flexibilizarea procedurilor decizionale ar permite o mai mare rapiditate în
adoptarea măsurilor de punere în aplicare și, astfel, în acordarea
asistenței UE, în special pentru țările aflate în criză, în
situații de post-criză și în situații de fragilitate.
În plus,
revizuirea Regulamentului financiar, care este deosebit de importantă în
ceea ce privește dispoziția specifică referitoare la
acțiunile externe, va facilita participarea organizațiilor
societății civile și a întreprinderilor mici la programele de finanțare,
de exemplu prin simplificarea normelor, reducerea costurilor de participare
și accelerarea procedurilor de atribuire. Comisia intenționează
să pună în aplicare prezentul regulament utilizând noile proceduri
flexibile prevăzute în noul Regulament financiar.
În acest context,
Comisia propune un set de norme și proceduri simplificate și
armonizate de punere în aplicare, relevante pentru patru instrumente
geografice, adică Instrumentul de cooperare pentru dezvoltare (ICD),
Instrumentul european de vecinătate (IEV), Instrumentul de
asistență pentru preaderare (IPA) și Instrumentul de parteneriat
(IP), și pentru cele trei instrumente tematice, adică Instrumentul de
stabilitate (IdS), Instrumentul european pentru democrație și
drepturile omului (IEDDO) și Instrumentul pentru cooperarea în materie de
securitate nucleară (INSC). Cu toate acestea, în cazul IPA și IEV,
caracteristicile specifice ale cooperării de preaderare și ale
cooperării transfrontaliere vor necesita introducerea unor norme și
proceduri specifice, care să completeze, cu titlu de „lex specialis”,
setul comun prevăzut în Regulamentul comun de punere în aplicare.
Nici decizia
privind Fondul european de dezvoltare (FED), nici decizia privind Groenlanda nu
vor intra în domeniul de aplicare al acestui regulament, dată fiind
specificitatea mecanismelor de finanțare ale acestora.
2.           REZULTATELE
CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR
IMPACTULUI
Consultare publică
Între 26 noiembrie 2010 și 31 ianuarie 2011,
Comisia Europeană a organizat o consultare publică referitoare la
viitoarea finanțare a acțiunii externe a UE. Acest proces s-a bazat
pe un chestionar online, însoțit de un document de fundamentare intitulat
„What funding for EU external action after 2013?” (Ce finanțare să
primească acțiunea externă a UE după 2013?). În general,
respondenții nu au sugerat necesitatea modificării substanțiale
a actualelor mecanisme de punere în aplicare, însă marea majoritate a
acestora au susținut ideea ca punerea în aplicare să fie mai
flexibilă și mai simplă.
Obținerea și utilizarea expertizei
Diferitele rapoarte (evaluări, audituri,
studii, evaluări la jumătatea perioadei) au fost supuse unei
revizuiri interne în cadrul Comisiei. Prin intermediul acestei revizuiri, s-a
putut stabili care elemente au funcționat și care nu și au putut
fi desprinse învățăminte pentru elaborarea instrumentelor
financiare.
În urma revizuirii a reieșit că
instrumentele actuale au contribuit la înregistrarea de progrese pe calea
îndeplinirii Obiectivelor de dezvoltare ale mileniului (ODM) în
țările în curs de dezvoltare. Modalitățile de punere în
aplicare, cum ar fi sprijinul bugetar și „abordarea la nivel sectorial”,
au permis o cooperare mai strânsă cu țările partenere și o
diviziune mai eficientă a muncii, prin intermediul cofinanțării
între donatori.
Cu toate acestea, revizuirea a scos la
iveală câteva lipsuri. S-a evaluat că actualul proces de punere în
aplicare prezintă un nivel prea ridicat de complexitate și că nu
permite efectuarea unor ajustări rapide, atunci când acestea se dovedesc a
fi necesare. Aceste lipsuri au fost direct abordate în prezentul regulament.
3.           ELEMENTELE JURIDICE ALE
PROPUNERII
Cadrul juridic al
cooperării cu țările și regiunile partenere este
prevăzut în partea a cincea, titlul III, capitolul 1 din Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene. În consecință, propunerea de
Regulament comun de punere în aplicare se întemeiază pe articolul 209
alineatul (1) și articolul 212 alineatul (2) din tratat și este
înaintată de Comisie în conformitate cu procedura prevăzută la
articolul 294. Întrucât dispozițiile articolelor 310-320 din TFUE se
aplică pentru Euratom (a se vedea articolul 106a Euratom), propunerea
poate acoperi, de asemenea, punerea în aplicare a cooperării financiare în
temeiul Instrumentului pentru cooperarea în materie de securitate
nucleară.
4.           IMPLICAȚII BUGETARE
N/A
5.           ELEMENTE PRINCIPALE
(1)        Titlul I: Punerea în aplicare –
articolele 1-3
La articolul 1 (obiect și principii)
sunt stabilite obiectivele regulamentului, și anume asigurarea unui set
armonizat de norme de punere în aplicare pentru instrumentele RELEX, protejarea
intereselor financiare ale Uniunii și promovarea unei puneri în aplicare
mai simple și mai flexibile a acestor instrumente.
La articolul 2 (adoptarea programelor de
acțiune, a măsurilor individuale și a măsurilor specifice)
se prevede că deciziile de finanțare trebuie să fie adoptate de
Comisie sub formă de programe de acțiune, pe baza documentelor
multianuale de programare. În mod excepțional, dar în conformitate cu
documentele multianuale de programare, măsurile individuale pot fi
adoptate în afara cadrului programului de acțiune. În situații
neprevăzute și în cazuri justificate în mod corespunzător,
Comisia poate adopta măsuri specifice, care nu sunt prevăzute în documentele
multianuale de programare. La acest articol sunt prevăzute, de asemenea,
normele de comitologie care trebuie respectate pentru adoptarea deciziilor
menționate, precum și eventualele excepții de la acestea.
La articolul 3 (măsuri de sprijin)
sunt definite tipurile de cheltuieli aferente măsurilor care sunt
destinate să sprijine punerea în aplicare a prezentului regulament și
care pot constitui obiectul unei finanțări din partea Uniunii (de
exemplu, activitățile de pregătire, monitorizare, control, audit
și evaluare, furnizarea de informații și acțiunile de
comunicare). Aceste măsuri pot fi finanțate în afara cadrului
documentelor de programare.
(2)        Titlul II: Dispoziții
privind metodele de finanțare – articolele 4-6
Fără a fi exhaustive și pe baza
practicilor actuale și a nevoilor identificate, articolele 4-6
precizează tipurile de finanțare care pot fi utilizate în temeiul
prezentului regulament. Modificările aduse țin seama de
dispozițiile celui mai recent Regulament financiar. În special, la
articolul 4 sunt prevăzute instrumente inovatoare, cum ar fi
împrumuturile, garanțiile, instrumentele de capitaluri proprii și
instrumentele de partajare a riscurilor, și sunt descrise măsurile
posibile în materie de impozite, taxe și alte impuneri. La acest articol
se prevede că măsurile enunțate în prezentul regulament pot fi
puse în aplicare direct de către Comisie sau indirect, prin
încredințarea sarcinilor de execuție bugetară oricărei
entități sau persoane menționate în Regulamentul financiar.
Această dispoziție stabilește de asemenea tipul de cofinanțare
(paralelă sau mixtă).
La articolul 7 (protejarea intereselor
financiare ale Uniunii) sunt stabilite măsuri menite să protejeze
interesele financiare ale Uniunii și, în special, să permită
acesteia (cu precădere Comisiei, Curții de Conturi și OLAF)
să întreprindă toate controalele necesare cu privire la măsurile
puse în aplicare.
(3)        Titlul III: Norme privind
naționalitatea și originea aplicabile procedurilor de achiziții
publice, procedurilor de acordare de granturi și altor proceduri de
atribuire – articolele 8-12
La articolele 8-11 (norme privind
naționalitatea și originea aplicabile procedurilor de achiziții
publice, procedurilor de acordare de granturi și altor proceduri de
atribuire) sunt stabilite condițiile de acces la achizițiile
publice și acordarea de granturi pentru punerea în aplicare a
regulamentului. Dispozițiile propuse sunt considerabil simplificate
și arată că obiectivul este de a acționa pe calea
acordării necondiționate a ajutorului. În aceste articole sunt
descrise însă în detaliu condițiile privind eligibilitatea
țărilor terțe (cerința de reciprocitate, participarea la
programul pus în aplicare, neeligibilitatea anumitor țări etc.)
și excepțiile de la acestea (indisponibilitatea produselor sau a
serviciilor furnizate, cazuri de extremă urgență, cooperarea
trilaterală etc.).
În conformitate cu articolul 12 (evaluare),
Comisia se angajează să evalueze periodic rezultatele politicilor
și programelor puse în aplicare, politicile sectoriale și
eficacitatea programării în sine. Toate părțile interesate
relevante vor fi implicate în evaluare, iar raportul va fi transmis Consiliului
și Parlamentului European.
(4)        Titlul
IV: Dispoziții finale – articolele 13-17
În conformitate cu articolul 13 (raportul
bienal), Comisiei îi revine sarcina să întocmească un raport
bienal privind progresele înregistrate și punerea în aplicare a
prezentului regulament. Acest raport este prezentat Parlamentului European
și Consiliului.
La articolul 14 (cheltuieli legate de
combaterea schimbărilor climatice și biodiversitate) este
prevăzut un sistem specific de monitorizare, bazat pe metodologia OCDE
(„markerii Rio”).
La articolul 15 (comitete), este
descrisă implicarea comitetelor responsabile în punerea în aplicare a
prezentului regulament, adaptat la noul regulament privind procedura
comitetelor[1].

La articolul 16 (revizuirea și
evaluarea instrumentelor) se prevede că, până la mijlocul anului 2018,
Comisia trebuie să întocmească un raport de evaluare privind punerea
în aplicare a prezentului regulament și să îl prezinte Parlamentului
European și Consiliului, și, dacă este cazul, să înainteze
o propunere legislativă care să aducă modificările
necesare. Acest raport va conține, de asemenea, o evaluare a impactului măsurilor
adoptate pe baza acestui regulament.
La articolul 17 (intrare în vigoare)
sunt prevăzute data intrării în vigoare a regulamentului și data
de începere a aplicării sale, și anume 1 ianuarie 2014,
fără ca o dată de expirare să fie stabilită.
2011/0415 (COD)
Propunere de
REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN
ŞI AL CONSILIULUI
de stabilire a normelor și procedurilor
comune pentru punerea în aplicare a instrumentelor Uniunii pentru acțiuni
externe
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere
Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 209
alineatul (1) și articolul 212 alineatul (2),
având în vedere
propunerea Comisiei Europene,
după
transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele
naționale,
hotărând în
conformitate cu procedura legislativă ordinară,
întrucât:
(1)
Uniunea Europeană ar trebui să adopte un
ansamblu complet de instrumente corespunzătoare unei serii de politici
legate de acțiunea externă, a căror punere în aplicare
necesită norme și proceduri specifice comune. Acestea sunt: Instrumentul
de cooperare pentru dezvoltare („ICD”), Instrumentul european pentru
democrație și drepturile omului („IEDDO”), Instrumentul european de
vecinătate („IEV”), Instrumentul de stabilitate (IdS), Instrumentul pentru
cooperarea în materie de securitate nucleară (INSC), Instrumentul de
asistență pentru preaderare („IPA”) și Instrumentul de
parteneriat („IP”).
(2)
În aceste instrumente se prevede, în general,
că acțiunile care urmează să fie finanțate pe baza lor
ar trebui să facă obiectul unei programări indicative
multianuale, care să stabilească cadrul în care deciziile de
finanțare ar trebui să fie adoptate în conformitate cu Regulamentul
financiar[2]
și cu procedurile prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al
Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011
de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de
control de către statele membre al exercitării competențelor de
executare de către Comisie[3].
(3)
Deciziile de finanțare ar trebui să fie
adoptate sub forma unor programe de acțiune anuale sau multianuale și
a unor măsuri individuale, în cazul în care se urmează planificarea
prevăzută de programarea indicativă multianuală, precum
și sub forma unor măsuri specifice, în cazul în care acest lucru este
necesar ca urmare a apariției unor nevoi neprevăzute și
justificate, sau a unor măsuri de sprijin.
(4)
Luându-se în considerare faptul că aceste acte
de punere în aplicare servesc programării politice sau execuției
financiare și date fiind, în special, implicațiile bugetare ale acestora,
ele ar trebui adoptate, în general, conform procedurii de examinare, cu
excepția cazului în care este vorba despre măsuri de o
importanță financiară redusă. Cu toate acestea, Comisia ar
trebui să adopte acte de punere în aplicare cu aplicabilitate imediată
atunci când, în cazuri temeinic justificate care presupun o reacție
rapidă din partea Uniunii, acest lucru este necesar din motive de
extremă urgență.
(5)
În cazul deciziilor de finanțare, descrierea
fiecărei acțiuni, în care se precizează obiectivele, activitățile
principale, rezultatele preconizate, bugetul estimativ, calendarul previzional
și măsurile pentru monitorizarea rezultatelor, ar trebui să fie
aprobată în conformitate cu procedurile prevăzute în Regulamentul
(UE) nr. 182/2011.
(6)
În ceea ce privește punerea în aplicare a
instrumentelor financiare, în cazul în care gestionarea operației este
încredințată unui intermediar financiar, decizia Comisiei ar trebui
să abordeze, în special, dispozițiile referitoare la partajarea
riscurilor, remunerația intermediarului însărcinat cu punerea în
aplicare, utilizarea și reutilizarea fondurilor și eventualele
profituri.
(7)
Setul comun de norme și proceduri ar trebui
să fie conform cu normele financiare aplicabile bugetului anual al
Uniunii, stabilite într-un regulament al Parlamentului European și al
Consiliului, denumit în continuare „Regulamentul financiar”[4], această sintagmă
făcând întotdeauna trimitere la ultima versiune a respectivului regulament
în vigoare, care cuprinde și normele adoptate de Comisie[5] pentru punerea în aplicare a
Regulamentului financiar.
(8)
În timp ce nevoile de finanțare pentru
asistența externă a Uniunii sunt în creștere, resursele
disponibile pentru această asistență sunt limitate de
situația economică și bugetară a Uniunii. Comisia trebuie,
prin urmare, să se străduiască să utilizeze resursele
disponibile în cel mai eficient mod cu putință, în special prin
recurgerea la instrumente financiare cu efect de pârghie. Acest efect de
pârghie este intensificat dacă se permite ca fondurile investite și
generate de instrumentele financiare să fie utilizate și reutilizate.
(9)
Interesele financiare ale Uniunii Europene ar
trebui protejate prin măsuri proporționale de-a lungul întregului
ciclu de cheltuire a fondurilor, inclusiv prevenirea, depistarea și investigarea
neregulilor, recuperarea fondurilor pierdute, plătite în mod necuvenit sau
incorect utilizate și, dacă este cazul, aplicarea de sancțiuni.
Aceste măsuri ar trebui să fie întreprinse în conformitate cu
acordurile aplicabile, încheiate cu organizații internaționale
și cu țări terțe.
(10)
Totodată, ar trebui să se prevadă
dispoziții suplimentare în ceea ce privește metodele de
finanțare, protejarea intereselor financiare ale Uniunii, normele privind
naționalitatea și originea, precum și evaluarea instrumentelor.
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
TITLUL
I
PUNEREA
ÎN APLICARE
Articolul 1
Obiect
și principii
1.
În prezentul regulament sunt stabilite normele
și condițiile privind asistența financiară acordată de
Uniune acțiunilor, inclusiv programelor de acțiune și altor
măsuri, în temeiul următoarelor instrumente: Instrumentul de
cooperare pentru dezvoltare („ICD”), Instrumentul european pentru
democrație și drepturile omului („IEDDO”), Instrumentul european de
vecinătate („IEV”), Instrumentul de stabilitate (IdS), Instrumentul pentru
cooperarea în materie de securitate nucleară (ICSN), Instrumentul de
asistență pentru preaderare („IPA”) și Instrumentul de
parteneriat („IP”), denumite în continuare colectiv „instrumentele” și
individual „instrumentul aplicabil”.
2.
Comisia se asigură că acțiunile sunt
puse în aplicare în conformitate cu obiectivele instrumentului aplicabil
și cu respectarea unei protecții efective a intereselor financiare
ale Uniunii. Asistența financiară acordată în temeiul
instrumentelor respectă normele și procedurile stabilite în
Regulamentul financiar, care asigură cadrul financiar și juridic
fundamental pentru punerea în aplicare a acestora.
3.
La aplicarea prezentului regulament, Comisia
favorizează, atunci când acest lucru este posibil și util, dată
fiind natura acțiunii, utilizarea celor mai flexibile proceduri pentru a
garanta o punere în aplicare efectivă și eficientă.
Articolul 2
Adoptarea
programelor de acțiune, a măsurilor individuale și a
măsurilor specifice
1.
Comisia adoptă programele de acțiune
anuale sau multianuale, care se bazează, în cazul în care este necesar, pe
documentele indicative de programare menționate în instrumentul aplicabil.
În mod excepțional, în special în cazul în
care un program de acțiune nu a fost încă adoptat, Comisia poate
adopta, pe baza documentelor indicative de programare, măsuri individuale
conform acelorași norme și proceduri ca cele aplicabile pentru
programele de acțiune.
În cazul unor nevoi, circumstanțe sau
angajamente neprevăzute și temeinic justificate, Comisia poate adopta
măsuri specifice care nu sunt prevăzute în documentele indicative de
programare. La măsurile specifice se poate recurge și pentru a se
facilita tranziția de la ajutorul de urgență la măsurile de
dezvoltare pe termen lung, printre care se numără și
măsurile care urmăresc o mai bună pregătire a
populației pentru crizele recurente.
2.
Programele de acțiune și măsurile
individuale prevăzute la alineatul (1), pentru care asistența
financiară a Uniunii depășește 10 milioane EUR,
și măsurile specifice pentru care asistența financiară a
Uniunii depășește 30 de milioane EUR se
adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la
articolul 15 alineatul (3).
Această procedură nu este necesară
în cazul programelor de acțiune și al măsurilor pentru care
asistența se situează sub pragurile menționate mai sus, și
nici în cazul modificărilor nesubstanțiale aduse acestora. Sunt
considerate modificări nesubstanțiale adaptările tehnice, cum ar
fi extinderea perioadei de punere în aplicare, realocarea fondurilor în cadrul
bugetului estimativ, precum și majorarea sau reducerea bugetului cu mai
puțin de 20 % din bugetul inițial, cu condiția ca aceste
modificări să nu afecteze în mod substanțial obiectivele
programului inițial de acțiune sau ale măsurii inițiale. În
acest caz, programele de acțiune și măsurile, precum și
modificările nesubstanțiale aduse acestora sunt comunicate
Parlamentului European și Consiliului, în termen de o lună de la
adoptarea lor.
3.
Din motive de extremă urgență
temeinic justificate, cum ar fi crizele, situațiile de post-criză
și situațiile de fragilitate sau amenințările la adresa
democrației, a statului de drept, a drepturilor omului sau a
libertăților fundamentale, Comisia poate adopta acte de punere în
aplicare cu aplicabilitate imediată, inclusiv modificări ale
programelor de acțiune și ale măsurilor existente, în
conformitate cu procedura prevăzută la articolul 15
alineatul (4).
4.
La stadiul de proiect, se efectuează o
examinare de mediu corespunzătoare, în care sunt abordate, de asemenea,
schimbările climatice și consecințele asupra
biodiversității și care cuprinde, dacă este cazul, o
evaluare a impactului asupra mediului în cazul proiectelor sensibile pentru
mediu, în special pentru infrastructurile noi de mare anvergură. Pentru punerea
în aplicare a programelor sectoriale, se utilizează, dacă este cazul,
evaluări strategice de mediu (SEA). Se asigură participarea
părților implicate la studiile de impact și accesul publicului
la rezultatele acestora.
Articolul 3
Măsuri
de sprijin
1.
Finanțarea Uniunii poate să acopere
cheltuielile pentru punerea în aplicare a instrumentelor și pentru
realizarea obiectivelor acestora, printre care se numără cheltuielile
de sprijin administrativ legate de activitățile de pregătire,
monitorizare, control, audit și evaluare, direct necesare pentru
această punere în aplicare, precum și cheltuielile suportate de
către delegațiile Uniunii pentru sprijinul administrativ necesar
pentru gestionarea acțiunilor finanțate în temeiul instrumentelor.
2.
Cu condiția ca activitățile
enumerate la literele (a), (b) și (c) să fie legate de obiectivele
generale ale instrumentului aplicabil pus în aplicare prin intermediul
acțiunii, finanțarea Uniunii poate acoperi
(a)
studii, reuniuni, acțiuni de informare, de
sensibilizare, de formare și de publicare, precum și orice alte
cheltuieli de asistență administrativă sau tehnică necesare
pentru gestionarea acțiunilor,
(b)
activități de cercetare și studii pe
teme relevante și difuzarea acestora,
(c)
cheltuielile legate de furnizarea de informații
și de acțiunile de comunicare, inclusiv comunicarea
instituțională privind prioritățile politice ale Uniunii.
3.
Măsurile de sprijin pot să fie
finanțate în afara cadrului documentelor indicative de programare. În
cazul în care este necesar, Comisia adoptă măsuri de sprijin în
conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 15
alineatul (2).
TITLUL II
Dispoziții
privind metodele de finanțare
Articolul
4
Dispoziții de finanțare generale
1.
Uniunea poate acorda asistență
financiară, printre altele, prin intermediul următoarelor tipuri de
finanțare prevăzute în Regulamentul financiar:
(a)     granturi;
(b)     contracte de achiziții publice
pentru servicii, bunuri sau lucrări;
(c)     sprijin bugetar;
(d)     contribuții la fondurile fiduciare
constituite de Comisie;
(e)     instrumente financiare, cum ar fi
împrumuturile, garanțiile, instrumentele de capitaluri proprii sau de
cvasicapital, investițiile sau participațiile la capital, precum
și instrumente de partajare a riscurilor, combinate eventual cu granturi;
(f)      participările sau
achiziționarea de participații în instituțiile financiare
internaționale, inclusiv în băncile regionale pentru dezvoltare.
În conformitate cu Regulamentul financiar, Uniunea
poate acorda asistență financiară și prin intermediul
contribuțiilor la fondurile internaționale, regionale sau
naționale, precum cele instituite sau gestionate de Banca Europeană
de Dezvoltare, de organizații internaționale, de statele membre sau
de țările și regiunile partenere, în scopul de a atrage
finanțări comune de la mai mulți donatori, sau la fonduri
instituite de unul sau mai mulți donatori pentru punerea în aplicare în
comun a proiectelor.
2.
Pentru punerea în aplicare a instrumentelor
financiare prevăzute la litera (e) menționată mai sus și în
conformitate cu articolul 18 alineatul (4) din Regulamentul
financiar, veniturile și rambursările generate de un instrument
financiar sunt alocate instrumentului financiar respectiv sub formă de
venit alocat intern. În ceea ce privește instrumentele financiare
instituite în cursul cadrului financiar multianual 2007-2013, aceste venituri
și rambursări sunt alocate noului instrument financiar echivalent
pentru perioada 2014-2020.
3.
Asistența financiară a Uniunii este
pusă în aplicare de către Comisie, astfel cum este prevăzut în
Regulamentul financiar, fie direct de către serviciile Comisiei,
delegațiile Uniunii și agențiile executive, fie indirect, prin
încredințarea sarcinilor de execuție bugetară către
entitățile enumerate în Regulamentul financiar, inclusiv în cadrul
gestiunii partajate cu statele membre.
4.
Tipurile de finanțare prevăzute la
alineatul (1) și la articolul 6 alineatul (1), precum
și metodele de punere în aplicare prevăzute la alineatul (3) se
aleg în funcție de capacitatea lor de a asigura realizarea obiectivelor
specifice ale acțiunii, luându-se în considerare, printre altele,
costurile controalelor, sarcina administrativă și un eventual risc de
nerespectare. În ceea ce privește granturile, se ține seama și
de posibilitatea de a utiliza sume forfetare, rate forfetare și bareme de
costuri unitare.
5.
Acțiunile finanțate în cadrul
instrumentelor pot fi puse în practică prin cofinanțări paralele
și cofinanțări mixte.
În cazul unei cofinanțări paralele, o
acțiune se împarte în mai multe componente clar identificabile care sunt
finanțate, fiecare în parte, de diferiți parteneri ce asigură
cofinanțarea, astfel încât destinația finală a
finanțării să poată fi întotdeauna identificată.
În cazul unei cofinanțări comune, costul
total al acțiunii se repartizează între partenerii care asigură
cofinanțarea, iar resursele sunt puse în comun, astfel încât nu mai este
posibil să se identifice sursa finanțării unei
activități specifice întreprinse în cadrul acțiunii.
6.
Deși se recurge la unul dintre tipurile de
finanțare menționate la alineatul (1) sau la articolul 6 alineatul (1),
cooperarea dintre Uniune și partenerii săi se poate traduce, printre
altele, prin:
(a)
acorduri trilaterale prin care Uniunea coordonează,
împreună cu țările terțe, asistența sa destinată
unei țări sau unei regiuni partenere;
(b)
măsuri de cooperare administrativă,
precum programele de înfrățire între instituții publice,
autorități locale, organisme publice naționale sau
entități de drept privat cărora le-a fost încredințată
misiunea de serviciu public a unui stat membru sau a unei țări ori
regiuni partenere, precum și măsuri de cooperare administrativă
la care participă experții din sectorul public trimiși de
statele membre și autoritățile regionale și locale ale
acestora;
(c)
contribuții la costurile necesare
înființării și administrării unui parteneriat
public-privat,
(d)
programe de sprijin pentru politicile sectoriale,
prin care UE oferă asistență pentru programul sectorial al
țării partenere și
(e)
în cazul IPA și al IEV, contribuții la
participarea țărilor la programele și agențiile Uniunii.
Articolul 5
Impozite,
taxe și alte impuneri
Asistența Uniunii nu trebuie să
determine sau să declanșeze colectarea de impozite, taxe sau alte
impuneri specifice.
Dacă este cazul, trebuie negociate
dispoziții corespunzătoare cu țările partenere în vederea
scutirii de impozite, taxe vamale și alte taxe fiscale a acțiunilor
de implementare a asistenței financiare a Uniunii. În caz contrar, aceste
impozite, taxe și impuneri trebuie să fie eligibile în conformitate
cu condițiile stabilite în Regulamentul financiar.
Articolul 6
Dispoziții
de finanțare specifice
1.
Pe lângă tipurile de finanțare
menționate la articolul 4 alineatul (1), asistența financiară a
Uniunii în cadrul următoarelor instrumente poate fi acordată, în
conformitate cu Regulamentul financiar, și prin următoarele tipuri de
finanțare:
(a)
în cadrul ICD și al IEV, reducerea datoriilor,
în temeiul programelor de reducere a datoriilor convenite la nivel
internațional;
(b)
în cadrul ICD și al IdS, în cazuri
excepționale, programe sectoriale și generale de sprijin pentru
importuri, care pot lua următoarele forme:
(i)         programe sectoriale de sprijin în
natură pentru importuri;
(ii)         programe sectoriale de sprijin pentru
importuri sub formă de asistență în valută pentru
finanțarea importurilor în sectorul avut în vedere sau
(iii)        programe generale de sprijin pentru
importuri sub formă de asistență în valută pentru
finanțarea importurilor generale referitoare la o gamă largă de
produse;
(c)
în cadrul IEDDO, atribuirea directă de:
(i)         granturi de mică valoare
destinate apărătorilor drepturilor omului, pentru a finanța
acțiuni urgente de protecție;
(ii)         granturi vizând finanțarea de
acțiuni în condițiile sau situațiile cele mai dificile
menționate la articolul 2 alineatul (4) al IEDDO, în cazurile în care
publicarea unei cereri de propuneri ar fi inoportună. Astfel de granturi
nu pot depăși 2 000 000 EUR și trebuie să
aibă o durată de maximum 18 luni, care poate fi prelungită cu
încă șase luni, în cazul în care survin unele obstacole obiective
și neprevăzute în momentul implementării acestor granturi;
(iii)        granturi acordate:
–
Biroului Înaltului Comisar ONU pentru Drepturile
Omului;
–
Centrului European Interuniversitar pentru
Drepturile Omului și Democratizare, care oferă un program european de
master în domeniul drepturilor omului și democratizării și un
program UE-ONU de burse, precum și granturi acordate rețelei asociate
de universități a acestui centru, care propun diplome postuniversitare
în domeniul drepturilor omului, fiind accesibile tuturor resortisanților
țărilor terțe.
2.
Asistența financiară a Uniunii
acordată prin IPA și IEV poate fi implementată prin gestiune
partajată cu statele membre și prin gestiune indirectă în cazul
cooperării transfrontaliere din cadrul IEV, cu condiția ca normele
sectoriale și complementare necesare în temeiul Regulamentului financiar,
precum și alte dispoziții corespunzătoare să fie incluse
într-un act delegat adoptat pe baza instrumentului aplicabil.
3.
Angajamentele bugetare pentru acțiunile
desfășurate în cadrul IPA și IEV care se extind pe mai mult de
un exercițiu financiar pot fi fracționate pe mai multe exerciții
financiare în tranșe anuale.
Articolul 7
Protejarea
intereselor financiare ale Uniunii
1.
La punerea în aplicare a acțiunilor
finanțate în temeiul prezentului regulament, Comisia ia măsurile
corespunzătoare pentru a se garanta protejarea intereselor financiare ale
Uniunii prin aplicarea de măsuri preventive împotriva fraudei,
corupției și a oricăror alte activități ilegale, prin
controale eficace, și, în cazul în care se constată nereguli, prin
recuperarea sau, în cazul în care beneficiarul este un stat sau o
instituție publică dintr-o țară terță,
restituirea sumelor plătite în mod necuvenit. Dacă este cazul, se
aplică, de asemenea, sancțiuni eficiente, proporționale și
disuasive.
2.
Comisia și Curtea de Conturi au
competența de a efectua controale, atât pe bază de documente, cât
și la fața locului sau prin inspecții, în ceea ce privește
toți beneficiarii de granturi, contractanții, subcontractanții
și alte părți terțe care au primit fonduri din partea
Uniunii.
Oficiul European de Luptă Antifraudă
(OLAF) poate efectua controale și inspecții la fața locului la
operatorii economici care beneficiază direct sau indirect de o astfel de
finanțare, în conformitate cu procedurile prevăzute în Regulamentul
(Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului[6],
cu scopul de a stabili existența unei fraude, a unui act de corupție
sau dacă a avut loc orice altă activitate ilegală care aduce
atingere intereselor financiare ale Uniunii în legătură cu un acord
de grant sau cu o decizie de acordare a unui grant sau în legătură cu
un contract de finanțare din partea Uniunii.
Fără a aduce atingere primului și
celui de al doilea paragraf, acordurile de cooperare cu țări
terțe și cu organizații internaționale, precum și
acordurile de grant, deciziile de acordare a granturilor și contractele
rezultate din punerea în aplicare a prezentei decizii împuternicesc în mod
expres Comisia, Curtea de Conturi și OLAF să efectueze astfel de
audituri, controale și inspecții la fața locului.
TITLUL
III
Norme
privind naționalitatea și originea aplicabile procedurilor de
achiziții publice, procedurilor de acordare de granturi și altor
proceduri de atribuire
Articolul 8
Norme
comune
1.
Participarea la atribuirea contractelor de
achiziții, granturilor și la alte proceduri de atribuire pentru
acțiunile finanțate în temeiul prezentului regulament în beneficiul
terților este deschisă tuturor persoanelor fizice resortisante ale
unei țări eligibile, astfel cum aceasta este definită, pentru
instrumentul aplicabil, în următoarele articole din prezentul titlu,
tuturor persoanelor juridice stabilite într-o astfel de țară, precum și
organizațiilor internaționale.
2.
În cazul acțiunilor finanțate în comun cu
un partener sau puse în aplicare prin intermediul unuia dintre organismele
abilitate în cadrul gestiunii indirecte sau prin intermediul unui fond fiduciar
înființat de Comisie în temeiul Regulamentului financiar, țările
care sunt eligibile în conformitate cu normele respectivului organism, astfel
cum au fost definite în acordurile încheiate cu organismul cofinanțator
sau de execuție sau stabilite în actul constitutiv al fondului fiduciar,
trebuie să fie eligibile fără a se aduce atingere
dispozițiilor speciale prevăzute în articolele următoare. În
plus, organismul cofinanțator sau de execuție trebuie să fie de
acord să aplice normele de eligibilitate prevăzute în prezentul regulament,
după cum se precizează în aceleași acorduri.
3.
În cazul unei acțiuni finanțate de
către unul dintre instrumente și, în plus, de un alt instrument
destinat acțiunilor externe, inclusiv Fondul european de dezvoltare, sau
în cazul unei acțiuni globale, regionale sau transfrontaliere la care participă,
de asemenea, țările beneficiare eligibile în temeiul
dispozițiilor respectivelor instrumente, țările identificate în
cadrul oricăruia dintre aceste instrumente pot fi considerate eligibile
pentru respectiva acțiune.
4.
Toate bunurile și produsele achiziționate
în cadrul unui contract de achiziții publice sau în conformitate cu un
acord de grant și finanțate în temeiul prezentului regulament trebuie
să fie originare dintr-o țară eligibilă. Cu toate acestea,
ele pot să provină din oricare țară atunci când utilizarea
procedurii de negociere competitivă este permisă. În sensul
prezentului regulament, termenul „origine” este definit în legislația
Uniunii relevantă privind regulile de origine în scopuri vamale.
5.
Normele prevăzute în prezentul titlu nu se
aplică și nu creează restricții legate de
naționalitate persoanelor fizice care sunt angajate de către un
contractant eligibil sau, dacă este cazul, de un subcontractant eligibil
sau care dispun de un alt tip de contract legal încheiat cu aceștia.
6.
În cazul în care Regulamentul financiar prevede
puteri discreționare în alegerea contractantului, trebuie să se
acorde prioritate, atunci când este cazul, achizițiilor locale și
regionale.
7.
Prin derogare de la orice alte norme,
eligibilitatea, astfel cum este definită în prezentul titlu, poate fi
restricționată, în ceea ce privește naționalitatea,
localizarea sau natura solicitanților, în măsura în care acest lucru
este util, date fiind caracterul și obiectivele acțiunii, și
necesar pentru punerea în aplicare efectivă a acțiunii. Aceste
restricții se pot aplica în special participării la procedurile de
atribuire în cazul unor acțiuni de cooperare transfrontalieră.
8.
Ofertanții, solicitanții și
candidații cărora li s-au atribuit contracte trebuie să respecte
legislația aplicabilă în materie de mediu, care include și
acordurile multilaterale în acest domeniu, precum și standardele de
bază în domeniul muncii convenite la nivel internațional[7].
Articolul 9
ICD,
IEV, IP și INSC
1.
Ofertanții, solicitanții și
candidații din următoarele țări sunt eligibili pentru
finanțare în cadrul ICD, IEV, IP și ICSN:
(a)
statele membre, țările candidate și
potențial candidate, astfel cum sunt recunoscute de Uniune, precum și
membrii Spațiului Economic European;
(b)
pentru IEV, țările partenere care
intră sub incidența IEV și Federația Rusă, în cazul în
care procedura se desfășoară în contextul programelor de
cooperare multinațională și transfrontalieră la care
Federația Rusă participă;
(c)
țările și teritoriile în curs de
dezvoltare, astfel cum sunt definite de Comitetul de asistență pentru
dezvoltare al Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare
Economică (OCDE-CAD), care nu sunt membre ale grupului G20, precum și
țările și teritoriile de peste mări care intră sub
incidența Deciziei [2001/822/CE din 27 noiembrie 2001[8]] a Consiliului;
(d)
țările în curs de dezvoltare, astfel cum
sunt definite de către OCDE-CAD, care sunt membre ale grupului G20, precum
și alte țări și teritorii, în cazul în care acestea
beneficiază de acțiunile finanțate de Uniune în temeiul instrumentelor
vizate de prezentul articol;
(e)
țările pentru care accesul reciproc la
asistența externă este stabilit de Comisie. Accesul reciproc poate fi
acordat, pentru o perioadă determinată de cel puțin un an, de
fiecare dată când o țară acordă eligibilitatea, în
condiții egale, entităților din Uniune și din
țările eligibile în temeiul instrumentelor vizate de prezentul
articol. Comisia decide cu privire la accesul reciproc și la durata
acestuia, în conformitate cu procedura de consultare menționată la
articolul 15 alineatul (2) și după consultarea țării
beneficiare sau a țărilor interesate; și
(f)
un stat membru al OCDE-CAD, în cazul contractelor
implementate într-una din țările cel mai puțin dezvoltate,
astfel cum sunt definite de OCDE-CAD.
2.
Ofertanții, solicitanții și
candidații din țările neeligibile sau mărfurile de origine
neeligibilă pot fi acceptați de către Comisie în cazul:
(a)     țărilor care au legături
tradiționale economice, comerciale sau geografice cu țările
beneficiare vecine,
(b)     punerii în aplicare a acordurilor de
cooperare trilaterală cu țări terțe sau
(c)     în caz de urgență sau în cazul
indisponibilității produselor și serviciilor pe piețele
țărilor în cauză, precum și în alte cazuri justificate în
mod corespunzător, în care normele de eligibilitate riscă să
blocheze sau să îngreuneze excesiv realizarea unui proiect, unui program
sau unei acțiuni.
3.
În cazul acțiunilor puse în aplicare în cadrul
gestiunii partajate, statul membru căruia Comisia i-a delegat sarcinile de
execuție este împuternicit să accepte ca fiind eligibili, în numele
Comisiei, ofertanți, solicitanți și candidați din
țările neeligibile, în conformitate cu alineatul (2), sau
mărfuri de origine neeligibilă, în conformitate cu articolul 8
alineatul (4).
Articolul 10
IPA
1.
Ofertanții, solicitanții și
candidații din următoarele țări sunt eligibili pentru
finanțare în cadrul IPA:
(a)
statele membre, țările beneficiare vizate
de IPA, țările membre ale Spațiului Economic European și
țările partenere vizate de IEV și
(b)
țările donatoare pentru care accesul
reciproc la asistența externă este stabilit de către Comisie în
conformitate cu condițiile prevăzute la articolul 9 alineatul (1)
litera (e).
2.
Ofertanții, solicitanții și
candidații din țările neeligibile sau mărfurile de origine
neeligibilă pot fi acceptați de către Comisie în cazuri
justificate în mod corespunzător,
(a)
în cazul în care normele de eligibilitate ar bloca
sau ar îngreuna excesiv realizarea unei acțiuni, din cauza
indisponibilității produselor și serviciilor pe piețele din
țările în cauză, sau în caz de extremă urgență,
precum și
(b)
pentru punerea în aplicare a unor acorduri de
cooperare trilaterală cu țările terțe.
3.
În cazul acțiunilor puse în aplicare în cadrul
gestiunii partajate, statul membru căruia Comisia i-a delegat sarcinile de
execuție este împuternicit să accepte ca fiind eligibili, în numele
Comisiei, ofertanți, solicitanți și candidați din
țările neeligibile, în conformitate cu alineatul (2), sau
mărfuri de origine neeligibilă, în conformitate cu articolul 8
alineatul (4).
Articolul 11
IdS
și IEDDO
1.
Fără a aduce atingere limitărilor
inerente naturii și obiectivelor acțiunii, astfel cum se prevede la
articolul 8 alineatul (7), participarea la atribuirea contractelor de
achiziții sau a granturilor, precum și recrutarea de experți,
este deschisă fără restricții în cadrul IdS și IEDDO.
2.
În cazul IEDDO, sunt eligibili pentru
finanțare în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) și cu
articolul 6 alineatul (1) litera (c) următorii actori și organisme:
(a)
organizațiile societății civile,
inclusiv organizațiile neguvernamentale fără scop lucrativ
și fundațiile politice independente, organizațiile locale,
agențiile fără scop lucrativ din sectorul privat, precum și
instituțiile, organizațiile și rețelele acestora, care
își desfășoară activitatea la nivel local, național,
regional și internațional;
(b)
organizațiile fără scop lucrativ din
sectorul public și instituțiile, organizațiile și
rețelele care își desfășoară activitatea la nivel
local, național, regional și internațional;
(c)
organele parlamentare naționale, regionale
și internaționale, atunci când acest lucru este necesar pentru
realizarea obiectivelor instrumentului, iar măsura propusă nu poate
fi finanțată printr-un alt instrument de asistență externă
din partea Uniunii;
(d)
organizațiile interguvernamentale
internaționale și regionale;
(e)
persoanele fizice, entitățile
fără personalitate juridică și, în cazuri excepționale
și justificate în mod corespunzător, alte organisme sau actori
neidentificați la prezentul alineat, atunci când acest lucru este necesar
pentru realizarea obiectivelor instrumentului.
Articolul 12
Evaluarea
acțiunilor
1.
Comisia își monitorizează și
revizuiește în mod regulat acțiunile și evaluează
rezultatele punerii în aplicare a acțiunilor și politicilor
sectoriale, precum și eficiența programării, dacă este
cazul, prin intermediul unor evaluări externe independente, pentru a
stabili dacă obiectivele au fost atinse și pentru a fi în
măsură să elaboreze recomandări în vederea îmbunătățirii
operațiunilor viitoare.
2.
Comisia transmite, pentru informare, rapoartele de
evaluare Parlamentului European și Consiliului. Statele membre pot
solicita comitetelor prevăzute la articolul 15 să examineze anumite
evaluări. De rezultatele acestor lucrări se ține seama în
momentul elaborării programelor și alocării resurselor.
3.
În faza de evaluare a asistenței UE acordate
în temeiul prezentului regulament, Comisia implică, într-o
măsură adecvată, toate părțile interesate.
TITLUL IV
ALTE
DISPOZIȚII COMUNE
Articolul 13
Raportul
bienal
1.
Comisia examinează progresele înregistrate în
punerea în aplicare a măsurilor de asistență financiară
adoptate la nivelul acțiunii externe și prezintă Parlamentului
European și Consiliului, o dată la doi ani, începând din 2016, un
raport privind punerea în aplicare și rezultatele și, în măsura
posibilului, principalele rezultate și impactul asistenței financiare
a Uniunii. Raportul este transmis, de asemenea, Comitetului Economic și
Social European și Comitetului Regiunilor.
2.
Raportul bienal cuprinde informații, pentru
anul precedent, cu privire la măsurile finanțate, rezultatele
exercițiilor de monitorizare și de evaluare, angajamentul
partenerilor în cauză, precum și la punerea în aplicare a
angajamentelor bugetare și executarea creditelor de plată. Acesta
evaluează rezultatele asistenței financiare din partea Uniunii
utilizând, pe cât posibil, indicatori specifici și măsurabili privind
contribuția acestei asistențe la realizarea obiectivelor
instrumentelor.
Articolul 14
Cheltuieli
legate de combaterea schimbărilor climatice și biodiversitate
Fondurile alocate în cadrul instrumentelor fac
obiectul unui sistem de monitorizare anuală, bazat pe metodologia OCDE
(„markerii Rio”) și integrat în metodologia existentă privind
gestionarea performanțelor programelor UE, pentru a cuantifica cheltuielile
legate de combaterea schimbărilor climatice și biodiversitate la
nivelul programelor de acțiune, al măsurilor specifice și al
celor individuale menționate la articolul 2 alineatul (1), cheltuieli care
sunt înregistrate în cadrul evaluărilor și rapoartelor bienale. O
estimare anuală a cheltuielilor totale aferente combaterii
schimbărilor climatice și biodiversității este
realizată pe baza documentelor de programare indicative adoptate.
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 15
Comitetele
1.
Comisia trebuie să fie asistată de
comitetele instituite prin instrumente.
2.
Atunci când se face trimitere la prezentul alineat,
se aplică articolul 4 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
În cazul în care avizul comitetului trebuie
obținut prin procedură scrisă, procedura se încheie
fără rezultat dacă, înainte de expirarea termenului de trimitere
a avizului, acest lucru este hotărât de președintele comitetului sau
solicitat de o majoritate simplă a membrilor comitetului.
3.
Atunci când se face trimitere la prezentul alineat,
se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
În cazul în care avizul comitetului trebuie
obținut prin procedură scrisă, procedura se încheie
fără rezultat dacă, înainte de expirarea termenului de trimitere
a avizului, acest lucru este hotărât de președintele comitetului sau
solicitat de o majoritate simplă a membrilor comitetului.
4.
Atunci când se face trimitere la prezentul alineat,
se aplică articolul 8 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011,
coroborat cu articolul 5 din același regulament.
Decizia adoptată rămâne în vigoare pe
întreaga durată a documentului, a programului de acțiune sau a
măsurii adoptate sau modificate.
Articolul 16
Revizuirea
și evaluarea instrumentelor
1.
Până cel târziu la 31 decembrie 2017, Comisia
adoptă un raport cu privire la realizarea obiectivelor fiecăruia
dintre instrumente, prin intermediul unor indicatori de rezultat și de
impact care măsoară eficiența utilizării resurselor și
valoarea adăugată europeană a instrumentelor, în perspectiva
unei decizii de reînnoire, modificare sau suspendare a tipurilor de
acțiuni puse în practică în cadrul instrumentelor. Raportul
abordează totodată posibilitățile de simplificare,
coerența internă și externă, nivelul de relevanță
continuă a tuturor obiectivelor, precum și contribuția
măsurilor la prioritățile Uniunii privind creșterea
inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii și ia
în considerare toate constatările și concluziile privind impactul pe
termen lung al instrumentelor.
2.
Acest raport este prezentat Parlamentului European
și Consiliului și este însoțit, dacă este cazul, de
propuneri legislative care să aducă modificările necesare
instrumentelor.
3.
Valorile indicatorilor la 1 ianuarie 2014 trebuie
să fie utilizate ca bază pentru evaluarea măsurii în care
obiectivele au fost atinse.
4.
Comisia le solicită țărilor
partenere să prezinte toate datele și informațiile necesare, în
conformitate cu angajamentele internaționale privind eficacitatea
ajutorului, pentru a permite monitorizarea și evaluarea măsurilor
avute în vedere.
5.
Consecințele pe termen mai lung și
viabilitatea efectelor instrumentelor sunt evaluate în conformitate cu normele
și procedurile aplicabile la momentul respectiv.
Articolul 17
Intrarea
în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în
a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii
Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate
elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Se aplică de la 1 ianuarie 2014.
Adoptat la Bruxelles,
Pentru Parlamentul European,                     Pentru
Consiliu
Președintele                                                  Președintele
[1]               Regulamentul (UE) nr. 182/2011. Un observator al
Băncii Europene de Investiții poate să participe la
lucrările comitetelor în chestiuni care privesc banca, în conformitate cu
regulamentul de procedură al comitetului respectiv (a se vedea
Regulamentul de procedură standard pentru comitete, JO C 206, 12.7.2011,
p. 11).
[2]               Astfel cum se menționează în considerentul 7.
[3]               JO L 55, 28.2.2011, p. 13.
[4]               În prezent, Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002
al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar
aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 248, 16.9.2002,
p. 1).
[5]               În prezent, Regulamentul (CE, EURATOM) nr. 2342/2002
al Comisiei din 23 decembrie 2002 de stabilire a normelor de aplicare
a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind
regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților
Europene (JO L 357, 31.12.2002, p. 1).
[6]               JO L 292, 15.11.1996, p. 2.
[7]               Standardele de bază în domeniul muncii ale OIM,
convențiile privind libertatea de asociere și negocierea
colectivă, eliminarea muncii forțate sau obligatorii, eliminarea
discriminărilor în ceea ce privește ocuparea forței de
muncă și încadrarea în muncă, precum și abolirea muncii
copiilor.
[8]               JO L 314, 30.11.2001, p. 1.


|

52011PC0906

/* COM/2011/0906 final - 2011/0445 (COD) */  Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI de modificare a Regulamentului (CE) nr. 774/94 al Consiliului privind deschiderea și modul de gestionare a anumitor contingente tarifare comunitare pentru carnea de vită și mânzat de calitate superioară, carnea de porc, carnea de pasăre, grâu, borceag și tărâțe, brizuri și alte reziduuri

	EXPUNERE DE MOTIVE1. CONTEXTUL PROPUNERIIArticolele 290 și 291 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevăd două tipuri diferite de acte ale Comisiei.Articolul 290 din TFUE autorizează organul legislativ să delege Comisiei competența de a adopta acte fără caracter legislativ și cu domeniu de aplicare general, care completează sau modifică anumite elemente neesențiale ale unui act legislativ. În terminologia utilizată în tratat, actele legislative adoptate în acest mod de Comisie sunt „acte delegate” [articolul 290 alineatul (3)].Articolul 291 din TFUE permite statelor membre să ia toate măsurile de drept intern necesare pentru a pune în aplicare actele obligatorii din punct de vedere juridic ale Uniunii. În cazul în care sunt necesare condiții unitare de punere în aplicare a actelor respective, aceste acte pot conferi Comisiei competențe de executare. În terminologia utilizată în tratat, actele legislative astfel adoptate de Comisie se numesc „acte de punere în aplicare” [articolul 291 alineatul (4)].Obiectivul prezentei propuneri constă în alinierea la articolele 290 și 291 din tratat a Regulamentului (CE) nr. 774/94 al Consiliului din 29 martie 1994 privind deschiderea și modul de gestionare a anumitor contingente tarifare comunitare pentru carnea de vită și mânzat de calitate superioară, carnea de porc, carnea de pasăre, grâu, borceag și tărâțe, brizuri și alte reziduuri.Regulamentul (CE) nr. 774/94 conferă Comisiei competențe care îi permit să adopte măsurile de punere în aplicare necesare. De asemenea, acesta conferă Comisiei competențe de a adopta modificări la respectivul regulament, în cazul în care se ajustează volumele și alte condiții ale regimului contingentar, în special printr-o decizie de a aproba încheierea unui acord cu una sau mai multe țări terțe.În urma intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona, competențele conferite Comisiei în temeiul Regulamentului (CE) nr. 774/94 trebuie aliniate la articolele 290 și 291 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.În vederea asigurării unor condiții uniforme de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 774/94, trebuie să se confere Comisiei competențele de executare corespunzătoare. Aceste competențe trebuie exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European si al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie.2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUINu au fost necesare consultări cu părțile interesate și nici realizarea unei analize de impact, deoarece propunerea de aliniere la TFUE a Regulamentului (CE) nr. 774/94 al Consiliului este o chestiune cu caracter interinstituțional care vizează toate regulamentele Consiliului.3. ELEMENTE JURIDICE ALE PROPUNERII-  Rezumatul propuneriiAlinierea Regulamentului (CE) nr. 774/94 la noile dispoziții prevăzute la articolele 290 și 291 din tratat, ca urmare a intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona.-  Temeiul juridicArticolul 207 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.4. IMPLICAȚIILE BUGETAREPropunerea nu are implicații bugetare.5. ELEMENTE OPȚIONALENu există elemente opționale.2011/0445 (COD)Propunere deREGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUIde modificare a Regulamentului (CE) nr. 774/94 al Consiliului privind deschiderea și modul de gestionare a anumitor contingente tarifare comunitare pentru carnea de vită și mânzat de calitate superioară, carnea de porc, carnea de pasăre, grâu, borceag și tărâțe, brizuri și alte reziduuriPARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207,având în vedere propunerea Comisiei Europene,după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară,întrucât:1.  Regulamentul (CE) nr. 774/94[1] al Consiliului conferă Comisiei competențe în vederea punerii în aplicare a anumitor dispoziții ale respectivului regulament.2.  În urma intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona, competențele conferite Comisiei în temeiul Regulamentului (CE) nr. 774/94 trebuie aliniate la articolele 290 și 291 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.3.  În vederea completării sau modificării anumitor elemente neesențiale ale Regulamentului (CE) nr. 774/94, trebuie să se delege Comisiei competența de a adopta acte legislative în conformitate cu articolul 290 din tratat în ceea ce privește adoptarea de modificări la respectivul regulament, în cazul în care se ajustează volumele și alte condiții ale regimului contingentar, în special printr-o decizie de a aproba încheierea unui acord cu una sau mai multe țări terțe. Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia trebuie să asigure transmiterea simultană, la timp și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și către Consiliu.4.  Pentru a se garanta condiții uniforme pentru punerea în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 774/94, trebuie să se confere Comisiei competențe de executare în ceea ce privește adoptarea normelor necesare în vederea administrării regimul contingentar la care se face referire în regulamentul respectiv. Aceste competențe trebuie exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie[2].5.  Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 774/94 trebuie modificat în consecință,ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:Articolul 1Regulamentul (CE) nr. 774/94 se modifică după cum urmează:(1) Articolele 7 și 8 se înlocuiesc cu următorul text:„Articolul 7Comisia adoptă, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, normele necesare pentru gestionarea regimului contingentar la care se face referire în prezentul regulament și, dacă este cazul:(a) dispozițiile care garantează natura, proveniența și originea produsului;(b) dispoziția referitoare la recunoașterea documentului care permite verificarea garanțiilor menționate la litera (a) și(c) emiterea și durata de valabilitate a licențelor de import.Aceste acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la [articolul 323 alineatul (2)] din Regulamentul (UE) nr. [xxxx/aaaa] al Parlamentului European și al Consiliului [ Regulamentul unic OCP aliniat ]*.Articolul 8Se delegă Comisiei competența de a adopta acte delegate în conformitate cu articolul 8a în vederea adoptării ajustărilor rezultate la prezentul regulament, în cazul în care se ajustează volumele și alte condiții ale regimului contingentar la care se face referire în prezentul regulament, în special printr-o decizie de a aproba încheierea unui acord cu una sau mai multe țări terțe.* JO L …, …, p. .”(2) Se introduce următorul articol 8a:„Articolul 8a1. Se conferă Comisiei competența de a adopta acte delegate, sub rezerva respectării condițiilor prevăzute de prezentul articol.2. Delegarea competenței prevăzute la articolul 8 este conferită Comisiei pentru o perioadă nedeterminată, începând de la [ a se introduce data intrării în vigoare a prezentului regulament de modificare ].3. Delegarea de competențe prevăzută la articolul 8 poate fi revocată oricând de Parlamentul European sau de Consiliu. Decizia de revocare pune capăt delegării de competențe specificate în respectiva decizie. Ea intră în vigoare în ziua următoare publicării deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară specificată în aceasta. Ea nu aduce atingere validității actelor delegate deja în vigoare.4. De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia notifică simultan acest act Parlamentului European și Consiliului.5. Un act delegat adoptat în temeiul articolului 8 intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecții în termen de două luni de la notificarea acestuia către Parlamentul European și Consiliu sau în cazul în care, înaintea expirării termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecții. Respectivul termen se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.”Articolul 2Prezentul regulament intră în vigoare în ziua X următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.Adoptat la Bruxelles,Pentru Parlamentul European Pentru ConsiliuPreședintele Președintele [1] JO L 91, 8.4.1994, p. 1.[2] JO L 55, 28.2.2011, p. 13.