title: Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI privind aplicarea eficientă a supravegherii bugetare în zona euro

text:
|

52010PC0524

	[pic] | COMISIA EUROPEANĂ |Bruxelles, 29.9.2010COM(2010) 524 final2010/0278 (COD)Propunere deREGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUIprivind aplicarea eficientă a supravegherii bugetare în zona euroEXPUNERE DE MOTIVE1. CONTEXTUL PROPUNERIICriza economică și financiară mondială a scos în evidență și a amplificat nevoia unei mai bune coordonări și a unei supravegheri mai atente a politicilor economice în cadrul uniunii economice și monetare (UEM). Instrumentele și metodele de coordonare și supraveghere existente au permis UE să reziste unei furtuni căreia niciun stat membru nu i-ar fi rezistat pe cont propriu. Instituțiile europene și statele membre au reacționat rapid și continuă să lucreze împreună pentru a ieși dintr-o criză fără precedent pentru generația noastră.Aceste experiențe recente au demonstrat, însă, totodată, că sistemul actual de coordonare și procedurile de supraveghere existente continuă să prezinte lacune și puncte slabe. Există un consens general referitor la necesitatea întăririi de urgență a cadrului UEM în scopul de a consolida stabilitatea macroeconomică și sustenabilitatea finanțelor publice, care sunt condiții prealabile indispensabile pentru o creștere durabilă a producției și a ocupării forței de muncă.Prin schimbarea drastică a condițiilor economice și financiare favorabile care au dominat până în 2007, criza a demonstrat încă o dată că veniturile suplimentare acumulate în perioada de creștere nu au fost îndeajuns folosite pentru a crea marjă de manevră pentru vremuri de criză. Va fi necesar un efort de consolidare pe scară largă în majoritatea statelor membre pentru a înscrie din nou datoria publică pe o traiectorie descendentă. Acest lucru este cu atât mai urgent cu cât societățile și economiile europene se confruntă cu efectele îmbătrânirii populației, care vor accentua presiunea sub care se află oferta de forță de muncă și bugetele publice. Reducerea nivelului datoriei este esențială pentru majoritatea țărilor, având în vedere efectele negative ale acesteia asupra stimulentelor economice și a creșterii, din cauza taxelor și a primelor de risc mai mari.Instrumentul-cheie pentru coordonarea și supravegherea politicii bugetare este Pactul de stabilitate și creștere (PSC), care pune în aplicare dispozițiile Tratatului privind disciplina bugetară. Consolidarea pactului este importantă atât pentru creșterea credibilității strategiei de retragere fiscală coordonate convenite, cât și pentru evitarea repetării greșelilor din trecut. Setul de propuneri prezentate vizează consolidarea pactului prin: (i) îmbunătățirea dispozițiilor sale în lumina experienței și nu în ultimul rând a crizei; (ii) dotarea acestuia cu instrumente de executare mai eficace; și (iii) completarea pactului cu dispoziții referitoare la cadrele bugetare naționale. Acest set de propuneri face parte dintr-o reformă mai extinsă a guvernanței economice din cadrul strategiei Europa 2020, care include propuneri pentru soluționarea dezechilibrelor macroeconomice printr-o întărire a supravegherii, inclusiv prin mecanisme de alertă și de sancționare. Diferitele domenii de coordonare a politicii economice, inclusiv supravegherea reformelor structurale, urmează să fie integrate într-un nou ciclu de supraveghere, denumit „semestrul european”, care va reuni procesele existente în cadrul PSC și al orientărilor generale de politică economică, între altele prin prezentarea simultană a programelor de stabilitate și de convergență și a programelor naționale de reformă.2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATEPrezentele propuneri au fost conturate de Comisie prin două comunicări: Consolidarea coordonării politicilor economice, din 12 mai 2010 și Consolidarea coordonării politicilor economice pentru stabilitate, creștere economică și locuri de muncă - Instrumente pentru o mai bună guvernanță economică în UE, din 30 iunie 2010. Optând pentru o comunicare oficială, Comisia a dorit să își demonstreze angajamentul față de promovarea dialogului cu statele membre, Parlamentul European și toate părțile interesate, furnizând, în același timp, propuneri concrete de acțiune.În iunie 2010, Consiliul European a convenit asupra nevoii urgente de a consolida coordonarea politicilor economice în UE. Acordul includea câteva prime orientări în ceea ce privește PSC și supravegherea bugetară. Consiliul European a convenit în special cu privire la: (i) consolidarea atât a componentei preventive, cât și a celei corective a PSC, inclusiv prin sancțiuni și ținând seama de situația specifică a statelor membre din zona euro; (ii) acordarea unui rol mult mai important nivelului și evoluției datoriei și sustenabilității globale, în cadrul supravegherii bugetare; (iii) asigurarea alinierii la PSC a normelor bugetare și a cadrelor bugetare naționale pe termen mediu ale tuturor statelor membre; (iv) asigurarea calității datelor statistice.Consiliul European a invitat Grupul operativ privind guvernanța economică, prezidat de președintele său și înființat în martie 2010 și Comisia să precizeze aceste orientări și să le facă operaționale în cel mai scurt timp cu putință. Între Comisie și Grupul operativ privind guvernanța economică s-a dezvoltat o relație constructivă. Comisia a contribuit la activitatea grupului operativ prin intermediul comunicărilor menționate mai sus și prin contribuții ad-hoc.3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERIIArticolele 121 și 126 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene reprezintă temeiul juridic al Pactului de stabilitatea și creștere (PSC). PSC se compune din următoarele elemente: Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (denumite „componenta preventivă”); Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind accelerarea și clarificarea implementării procedurii de deficit excesiv (denumit „componenta corectivă”); și Rezoluția Consiliului European din 17 iunie 1997 privind Pactul de stabilitate și creștere. Aceste regulamente au fost modificate în 2005 prin Regulamentul (CE) nr. 1055/2005 și Regulamentul (CE) nr. 1056/2005 și completate prin Raportul Consiliului din 20 martie 2005 privind „Îmbunătățirea punerii în aplicare a Pactului de stabilitate și de creștere”. Prezenta propunere vizează modificarea ulterioară a Regulamentului (CE) nr. 1466/97 și a Regulamentului (CE) nr.1467/97. Sunt propuse instrumente de executare suplimentare printr-un nou Regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind asigurarea aplicării eficiente în zona euro, având la bază articolul 136 din tratat, în combinație cu articolul 121 alineatul (6). Cerințele privind cadrele bugetare ale statelor membre fac obiectul unei noi directive a Consiliului, întemeiată pe articolul 126 alineatul (14): directiva are ca obiectiv principal precizarea obligațiilor autorităților naționale de a se conforma dispozițiilor articolului 3 din Protocolul nr. 12 la tratate privind procedura de deficit excesiv.Componenta preventivă a PSC este menită să garanteze că statele membre aplică politici bugetare prudente, astfel încât să nu fie necesară adoptarea unor forme mai stricte de coordonare pentru a evita periclitarea sustenabilității finanțelor și potențialele consecințe negative pentru întreaga UEM. În consecință, statele membre sunt invitate să prezinte programe de stabilitate și convergență în care să își precizeze planurile de atingere a obiectivelor bugetare pe termen mediu (OTM), care sunt definite ca procent din PIB în termeni structurali (și anume prin ajustare ciclică și excluderea măsurilor one-off și a celor temporare); aceste OTM diferă de la un stat la altul și se situează în jurul unei poziții de relativ echilibru pentru a reflecta nivelul datoriei publice și al angajamentelor aferente îmbătrânirii populației. Statele membre care nu și-au atins încă obiectivul pe termen mediu lor sunt invitate să conveargă înspre acesta într-un ritm anual de 0,5 % din PIB în termeni structurali.Cu toate acestea, progresul în direcția obiectivelor pe termen mediu a fost în general insuficient, finanțele publice rămânând expuse din plin la încetinirea creșterii economice. Mai mult decât atât, soldul structural s-a dovedit a fi, în practică, o indicație insuficientă a poziției bugetare de bază a unei țări, din cauza dificultății de a evalua poziția ciclică a economiei în timp real și din cauză că acesta nu ia suficient în considerare creșterea sau scăderea volumului veniturilor excepționale care nu sunt direct legate de ciclul economic (în special domeniul imobiliar și evoluțiile de pe piața financiară). De aceea, în mai multe țări, pozițiile bugetare aparent solide din perioada de dinainte de criză mascau o dependență puternică de veniturile excepționale pentru finanțarea cheltuielilor; scăderea acestor venituri a contribuit la creșterea abruptă a deficitelor bugetare.Pentru a răspunde acestor neajunsuri, reforma componentei preventive propusă păstrează obiectivele actuale pe termen mediu și cerința de convergență anuală de 0,5 % din PIB, dar le face operaționale în virtutea unui nou principiu de politică bugetară prudentă. Conform acestui principiu, creșterea cheltuielilor anuale nu trebuie să depășească o rată prudentă de creștere pe termen mediu a PIB-ului (trebuind chiar să fie net inferioară acesteia, în cazul în care OTM nu a fost atins), cu excepția cazului în care OTM a fost depășit în mod semnificativ sau a cazului în care creșterea suplimentară a cheltuielilor în raport cu această rată prudentă de creștere pe termen mediu este contrabalansată prin măsuri discreționare pe partea veniturilor. Scopul principal este să se garanteze că veniturile excepționale nu sunt cheltuite, ci sunt alocate pentru reducerea datoriilor. Noul principiu va reprezenta punctul de referință pentru evaluarea planurilor bugetare prezentate de statele membre în programele lor de stabilitate și convergență. În plus, în caz de nerespectare a ratei convenite de creștere a cheltuielilor și a măsurilor de pe partea veniturilor, statele membre în cauză pot primi o avertizare din partea Comisie, iar în cazul în care nerespectarea persistă și/sau devine foarte gravă, acestea pot primi o recomandare a Consiliului, în conformitate cu articolul 121 din tratat, invitându-le să ia măsuri corective. Această recomandare, emisă în contextul componentei preventive, va fi susținută, pentru prima dată și doar pentru țările din zona euro, de un mecanism de executare în temeiul articolului 136 din tratat, sub forma unui depozit purtător de dobândă, în valoare de 0,2 % din PIB. Pentru impunerea acestui depozit purtător de dobândă se introduce un mecanism de „vot invers”: la propunerea Comisiei, depozitul devine scadent la momentul emiterii recomandării, cu excepția cazului în care Consiliul decide contrariul, cu majoritate calificată, în termen de zece zile. Consiliul poate reduce suma depozitului numai în unanimitate sau pe baza unei propuneri a Comisiei și a unei cereri motivate din partea statului membru în cauză. Depozitul va fi restituit cu dobânda acumulată în momentul în care Consiliul are certitudinea că s-a pus capăt situației care a condus la constituirea acestuia.Componenta corectivă a PSC are rolul de a evita erori majore în politicile bugetare, care ar putea pune în pericol sustenabilitatea finanțelor publice și ar putea constitui o amenințare potențială la adresa UEM. Acest fapt se traduce prin obligația statelor membre de a evita deficitele publice excesive, care sunt definite în raport cu un prag numeric de 3 % din PIB în cazul deficitului și de 60 % din PIB, sau suficient de aproape de acest nivel, în cazul datoriei. Procedura de deficit excesiv (PDE) care implementează interdicția privind deficitele excesive prevede o succesiune de etape care, pentru țările din zona euro, include impunerea de eventuale sancțiuni financiare.PDE a fost aplicată în mod regulat în conformitate cu dispozițiile relevante, chiar și pe fundalul circumstanțelor excepționale ale crizei financiare, contribuind astfel la consolidarea așteptărilor privind o ieșire controlată din criză. Cu toate acestea, au apărut anumite deficiențe. În timp ce criteriile de stabilire a deficitului și a datoriei sunt, în principiu, similare, iar un nivel ridicat al datoriei reprezintă probabil o amenințare mai gravă la adresa sustenabilității finanțelor publice decât deficitele mari ocazionale, procedura de deficit excesiv are ca obiect aproape în exclusivitate pragul de „3 % din PIB”, datoria jucând un rol marginal până în prezent. Acest lucru se datorează naturii mai puțin clare a pragului datoriei față de cel al deficitului, incluzând aici ambiguitatea noțiunii de ritm satisfăcător de reducere a datoriei și faptul că rata datoriei este mai puternic influențată de anumite variabile care se situează în afara controlului guvernului, în special de inflație. PDE este susținută, în principiu, printr-un mecanism de executare puternic, deoarece sancțiunile financiare pot și trebuie să fie impuse în caz de necorectare repetată a deficitului excesiv. Aceste sancțiuni intră însă în joc probabil prea târziu pentru a reprezenta un mijloc eficient de descurajare a erorilor majore în materie de politică bugetară, nu în ultimul rând din cauza faptului că situația financiară a țării în cauză poate să se fi deteriorat atât de mult încât amenințarea unei sancțiuni financiare să devină mai puțin credibilă, chiar în momentul în care ar trebui să devină reală. În sfârșit, recenta criză a subliniat faptul că, în timp ce obligația de a corecta deficitele excesive contribuie la consolidarea așteptărilor privind menținerea solvabilității statului, calendarul corecției și profilul ajustării ar trebui probabil să reflecte considerente care privesc UEM în ansamblu.Pentru a răspunde acestor deficiențe, sunt prezentate următoarele propuneri-cheie de reformare a componentei corective.Criteriul datoriei prevăzut în PDE trebuie să devină operațional, în special prin adoptarea unui criteriu de referință numeric pentru a decide dacă rata datoriei scade suficient înspre pragul de 60 % din PIB. Concret, o pondere a datoriei de peste 60 % din PIB trebuie considerată a fi în suficientă scădere în cazul în care ecartul față de valoarea de referință de 60 % din PIB s-a redus în ultimii trei ani, cu o rată de o douăzecime pe an. Nerespectarea acestui criteriu numeric de referință nu va însemna totuși, în mod necesar, că pentru țara în cauză se va declanșa procedura de deficit excesiv, deoarece această decizie trebuie să ia în considerare toți factorii relevanți, în special în ceea ce privește evaluarea evoluției datoriei, cum ar fi creșterea nominală foarte scăzută care poate împiedica reducerea datoriilor, împreună cu factorii de risc legați de structura datoriei, gradul de îndatorare al sectorului privat și datoriile implicite legate de îmbătrânirea populației. În conformitate cu accentul mai mare pus pe datorie, o mai mare atenție trebuie acordată factorilor relevanți în caz de nerespectare a criteriului deficitului, atunci când datoria unei țări se situează sub pragul de 60 % din PIB.De abordarea mai flexibilă propusă cu privire la luarea în considerare a factorilor relevanți în vederea stabilirii existenței unui deficit excesiv ar putea beneficia de asemenea țările care întreprind reforme ale sistemului de pensii, dincolo de perioada de tranziție de cinci ani, prevăzută în prezent. Dispozițiile speciale ale PSC referitoare la reformele sistemului de pensii în ceea ce privește criteriul deficitului sunt de asemenea extinse la criteriul datoriei, prin stabilirea aceleiași perioade de tranziție de cinci ani pentru luarea în considerare a costurilor nete ale acestor reforme cu ocazia evaluării conformității cu criteriul datoriei. În fine, atât la declanșarea unei PDE cât și la abrogarea acesteia, se va ține cont de anularea totală sau parțială a reformelor sistemului de pensii implementate anterior.Executarea este consolidată prin introducerea unui nou set de sancțiuni financiare pentru statele membre din zona euro, care se vor fi implementate mult mai devreme, conform unei abordări progresive. Concret, un depozit nepurtător de dobândă în valoare de 0,2 % din PIB va fi impus prin decizia de a plasa o țară în deficit excesiv. Depozitul va fi transformat într-o amendă în caz de nerespectare a recomandării inițiale de corectare a deficitului. Suma este egală cu componenta fixă a sancțiunilor deja prevăzute în etapa finală a procedurii de deficit excesiv. Aceasta are de asemenea legătură cu bugetul UE, care trebuie să faciliteze trecerea preconizată la un sistem de executare bazat pe bugetul UE cum s-a subliniat în sus menționata Comunicare a Comisiei din 30 iunie 2010. Nerespectarea în continuare a recomandărilor duce la intensificarea sancțiunii, în conformitate cu dispozițiile actuale prevăzute în PSC. Pentru a limita puterea discreționară în ceea ce privește execuția, este avut în vedere mecanismul de „vot invers”, pentru impunerea noilor sancțiuni pe parcursul etapelor succesive ale PDE. Concret, la fiecare etapă a PDE, Comisia va propune o sancțiune adecvată, iar aceasta va fi considerată adoptată, cu excepția cazului în care Consiliul decide contrariul, cu majoritate calificată, în termen de zece zile. Valoarea depozitului nepurtător de dobândă sau a amenzii poate fi redusă sau anulată doar de către Consiliu în unanimitate, sau pe baza unei propuneri specifice a Comisiei, dacă circumstanțele economice excepționale justifică acest lucru, sau în urma unei cereri motivate a statului membru în cauză.Mai mult, criteriile de evaluare a respectării recomandărilor în fiecare etapă, inclusiv posibilitatea de a permite o prelungire a termenelor limită pentru corectarea deficitului excesiv, sunt clarificate prin accentuarea explicită a variabilelor bugetare care pot fi considerate ca fiind sub directul control al guvernului, în special a cheltuielilor, prin analogie cu abordarea propusă pentru componenta preventivă. Dincolo de aceste condiții specifice fiecărei țări, se introduce posibilitatea de extindere a termenelor și în cazul unei crize economice generale.Nu ne putem aștepta ca executarea eficace a cadrului de coordonare bugetară al UEM să fie doar rezultatul dispozițiilor stabilite la nivelul UE. Datorită caracterului specific descentralizat al elaborării politicii bugetare în UE și necesității generale de transpunere a normelor UE la nivel național, este indispensabil ca obiectivele cadrului de coordonare bugetară al UEM să fie reflectate în cadrele bugetare naționale. Cadrul bugetar național este ansamblul de elemente care constituie baza guvernanței fiscale naționale, mai exact structura politicilor instituționale specifice fiecărei țări, care determină elaborarea politicii bugetare la nivel național. Este vorba în special de sistemele publice de contabilitate, de statistici, de practicile de prognoză, de normele bugetare numerice, de procedurile bugetare care reglementează toate etapele procesului bugetar și în special de cadrele bugetare pe termen mediu și de relațiile bugetare dintre subsectoarele administrației publice. În timp ce nevoile specifice și preferințele statelor membre trebuie respectate, o serie de caracteristici sunt considerate ca fiind necesare pentru asigurarea calității minime și a coerenței cu cadrul bugetar UEM. Acestea fac obiectul directivei privind cadrele naționale bugetare care este propusă cu scopul de a completa reforma PSC. Aceste caracteristici necesită în primul rând ca elementele fundamentale ale cadrelor naționale bugetare, și anume aspectele legate de contabilitate și de statistică și practicile de prognoză, să fie conforme cu standardele minime europene pentru a facilita transparența și monitorizarea evoluțiilor bugetare. Cadrele bugetare interne trebuie de asemenea să adopte o perspectivă multianuală de planificare bugetară, astfel încât să asigure atingerea obiectivelor pe termen mediu stabilite la nivelul UE. În plus, statele membre trebuie să dispună de norme bugetare numerice care să încurajeze respectarea pragurilor deficitului și datoriei. Statele membre trebuie să se asigure că aceste caracteristici se aplică tuturor subsectoarelor administrației publice. Autoritățile naționale trebuie de asemenea să garanteze transparența procesului bugetar prin furnizarea de informații detaliate privind fondurile extrabugetare, cheltuielile fiscale și datoriile contingente existente.2010/0278 (COD)Propunere deREGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUIprivind aplicarea eficientă a supravegherii bugetare în zona euroPARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 136 coroborat cu articolul (121) alineatul (6),având în vedere propunerea Comisiei Europene,după transmiterea proiectului de act legislativ parlamentelor naționale,având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European,[1]hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară,întrucât:(1) Statele membre a căror monedă este euro au o responsabilitate și un interes deosebit să aplice politici economice care promovează buna funcționare a uniunii economice și monetare și să evite politicile care pun în pericol această uniune.(2) Tratatul permite adoptarea de măsuri specifice în zona euro, în plus față de cele aplicabile tuturor statelor membre, în vederea asigurării unei bune funcționări a uniunii economice și monetare.(3) În vederea eficientizării aplicării supravegherii bugetare sunt necesare sancțiuni suplimentare. Aceste sancțiuni trebuie să consolideze credibilitatea cadrului de supraveghere bugetară din Uniune.(4) Dispozițiile prezentului regulament trebuie să asigure mecanisme echitabile, aplicabile în timp util, graduate și eficiente de asigurare a respectării componentei preventive și a componentei corective din Pactul de stabilitate și creștere, și în special a Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice[2] și a Regulamentului (CE) nr. 1467/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind accelerarea și clarificarea aplicării procedurii de deficit excesiv[3].(5) Sancțiunile aplicabile statelor membre a căror monedă este euro în cadrul componentei preventive a Pactului de stabilitate și creștere trebuie să incite statele membre să aplice politici bugetare prudente. O politică bugetară prudentă trebuie să garanteze că rata de creștere a cheltuielilor publice nu depășește în principiu o rată de creștere prudentă a produsului intern brut (PIB) pe termen mediu, cu excepția cazurilor în care depășirea este compensată prin creșterea veniturilor publice, iar reducerile discreționare ale veniturilor sunt compensate prin reducerea cheltuielilor.(6) O politica bugetară prudentă trebuie să permită atingerea și menținerea obiectivului bugetar pe termen mediu. Pozițiile bugetare care respectă obiectivul pe termen mediu ar trebui să permită statelor membre să dispună de o marjă de siguranță raportat la valoarea de referință de 3 % din PIB pentru deficitul public pentru a asigura progresul rapid în direcția sustenabilității și, în același timp, pentru a dispune de o marjă de manevră bugetară, ținând seama în special de nevoia de investiții publice.(7) În cadrul componentei preventive a Pactului de stabilitate și creștere, motivația pentru aplicarea unei politici bugetare prudente constă din obligația temporară a statului membru a cărui monedă este euro și a cărui consolidare bugetară nu progresează în mod satisfăcător de a constitui un depozit purtător de dobândă. Acest depozit trebuie constituit atunci când, în urma unui prim avertisment din partea Comisiei, un stat membru continuă să aibă un comportament care, chiar dacă nu constituie o violare a interdicției de a avea deficit excesiv, este imprudent și poate dăuna bunei funcționări a uniunii economice și monetare, Consiliul emițând, prin urmare, o recomandare în conformitate cu articolul 121 alineatul (4) din tratat.(8) Depozitul purtător de dobândă impus trebuie returnat statului membru vizat, împreună cu dobânda acumulată, de îndată ce Consiliul a ajuns la concluzia că s-a pus capăt situației care a dat naștere obligației de a constitui depozitul respectiv.(9) În cadrul componentei corective a Pactului de stabilitate și creștere, sancțiunile pentru statele membre a căror monedă este euro trebuie să ia forma unei obligații de a constitui un depozit nepurtător de dobândă legat de o decizie a Consiliului prin care se stabilește existența unui deficit excesiv și de obligația de a plăti o amendă în cazul în care nu se respectă recomandarea Consiliului de a corecta deficitul public excesiv. Sancțiunile trebuie impuse indiferent dacă statul membru în cauză a fost obligat sau nu să constituie un depozit purtător de dobândă.(10) Valoarea depozitului purtător de dobândă, a depozitului nepurtător de dobândă și a amenzii prevăzute în prezentul regulament trebuie stabilite astfel încât să permită o graduare a sancțiunilor în cadrul componentei preventive și al celei corective a Pactului de stabilitate și creștere și să motiveze suficient statele membre a căror monedă este euro să respecte cadrul bugetar al Uniunii. Amenda impusă, legată de articolul 126 alineatul (11) din tratat în conformitate cu articolul 12 din Regulamentul (CE) nr. 1467/97[4] se compune dintr-o componentă fixă egală cu 0,2% din PIB și o componentă variabilă. Astfel, graduarea și tratamentul echitabil al statelor membre sunt asigurate dacă depozitul purtător de dobândă, depozitul nepurtător de dobândă și amenda prevăzute în prezentul regulament sunt egale cu 0,2% din PIB, valoarea componentei fixe a amenzii legate de articolul 126 alineatul (11) din tratat.(11) Consiliul trebuie să aibă posibilitatea de a reduce sau a anula sancțiunile impuse statelor membre a căror monedă este euro pe baza unei propuneri a Comisiei formulată în urma unei cereri motivate a statului membru vizat. În cadrul componentei corective a Pactului de stabilitate și creștere, Comisia trebuie să aibă posibilitatea de a propune reducerea valorii sancțiunii sau anularea acesteia în circumstanțe economice excepționale.(12) Depozitul nepurtător de dobândă trebuie eliberat după corectarea deficitului excesiv, în timp ce dobânda acestuia și amenzile colectate trebuie distribuite între statele membre a căror monedă este euro, care nu sunt în situație de deficit excesiv și nu fac nici obiectul unei proceduri de dezechilibru excesiv.(13) Competența de adoptare a deciziilor individuale de aplicare a mecanismelor de sancționare prevăzute în prezentul regulament ar trebui să îi revină Consiliului. În cadrul procesului de coordonare a politicilor economice ale statelor membre desfășurat de Consiliu conform articolului 121 alineatul (1) din tratat, aceste decizii individuale reprezintă o continuare inerentă a măsurilor adoptate de Consiliu în conformitate cu articolele 121 și 126 din tratat și cu Regulamentul (CE) nr. 1466/97 și Regulamentul (EC) nr. 1467/97.(14) Deoarece prezentul regulament prevede norme generale de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1466/97 și a Regulamentului (CE) nr. 1467/97, se impune adoptarea sa în conformitate cu procedura legislativă ordinară menționată la articolul 121 alineatul (6) din tratat.(15) Deoarece obiectivul creării unui mecanism de sancțiuni uniforme nu poate fi atins de o manieră corespunzătoare la nivelul statelor membre, Uniunea poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în respectivul articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv,ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:Capitolul I ObiectArticolul 1 Obiect și domeniu de aplicare1. Prezentul regulament stabilește un sistem de sancțiuni pentru o mai bună aplicare a componentei preventive și a componentei corective a Pactului de stabilitate și creștere în zona euro.2. Prezentul regulament se aplică statelor membre a căror monedă este euro.Articolul 2 DefinițiiÎn sensul prezentului regulament :1.  „componenta preventivă a Pactului de stabilitate și creștere” înseamnă sistemul de supraveghere multilaterală organizat în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1466/97 din iulie 1997;2.  „componenta corectivă a Pactului de stabilitate și creștere” înseamnă procedura de control a deficitului excesiv al statelor membre reglementată în conformitate cu articolul 126 din tratat și cu Regulamentul (CE) nr. 1467/97 din 7 iulie 1997;3.  „circumstanțe economice excepționale” înseamnă circumstanțe în care un deficit public excesiv care depășește valoarea de referință este considerat excepțional în sensul articolului 126 alineatul (2) litera (a) a doua liniuță din tratat și în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1467/97.Capitolul IISancțiuni în cadrul componentei preventive a Pactului de stabilitate și creștereArticolul 3 Depozite purtătoare de dobândă1. În cazul în care Consiliul, în conformitate cu articolul 121 alineatul (4) din tratat, adresează unui stat membru o recomandare invitându-l să ia măsurile necesare de ajustare în cazul unor devieri importante persistente sau foarte grave de la o politică bugetară prudentă, în conformitate cu articolul 6 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97, la propunerea Comisiei, Consiliul impune constituirea unui depozit purtător de dobândă. Se consideră că decizia este adoptată de Consiliu, cu excepția situației în care acesta decide, prin majoritate calificată, să respingă propunerea în termen de maximum zece zile de la adoptarea sa de către Comisie. Consiliul poate modifica propunerea în conformitate cu articolul 293 alineatul (1) din tratat.2. Depozitul purtător de dobândă propus de Comisie reprezintă 0,2% din produsul intern brut (PIB) al statului membru în cauză în anul precedent.3. Depozitul poartă o dobândă a cărai rată reflectă riscul de credit al Comisiei și perioada de investiții vizată.4. Prin derogare de la dispozițiile alineatului (2), Comisia poate să propună reducerea valorii depozitului putător de dobândă sau anularea acestuia, ca urmare a unei cereri motivate adresate Comisiei de către statul membru în cauză în termen de zece zile de la adoptarea concluziilor Consiliului menționate la alineatul (1).5. Dacă situația care a dat naștere recomandării menționate la alineatul (1) nu mai există, Consiliul, în baza unei propuneri a Comisiei, decide returnarea depozitului și a dobânzii acumulate statului membru în cauză. Consiliul poate modifica propunerea Comisiei în conformitate cu articolul 293 alineatul (1) din tratat.Capitolul IIISancțiuni în cadrul componentei corective a Pactului de stabilitate și creștereArticolul 4 Depozite nepurtătoare de dobândă1. În cazul în care, în conformitate cu articolul 126 alineatul (6) din tratat, Consiliul decide existența unui deficit excesiv într-un stat membru, acesta impune, la propunerea Comisiei, constituirea unui depozit nepurtător de dobândă. Se consideră că decizia este adoptată de Consiliu, cu excepția situației în care acesta decide, prin majoritate calificată, să respingă propunerea în termen de maximum zece zile de la adoptarea sa de către Comisie. Consiliul poate modifica propunerea în conformitate cu articolul 293 alineatul (1) din tratat.2. Depozitul nepurtător de dobândă propus de Comisie reprezintă 0,2% din PIB-ul statului membru în cauză în anul precedent.3. În cazul în care statul membru a constituit la Comisie un depozit purtător de dobândă, în conformitate cu articolul 3, acest depozit se convertește într-un depozit nepurtător de dobândă.Dacă valoarea depozitului purtător de dobândă constituit anterior și a dobânzii acumulate depășește valoare depozitului nepurtător de dobândă impus, diferența se returnează statului membru.Dacă valoarea depozitului nepurtător de dobândă impus depășește valoare depozitului purtător de dobândă constituit anterior și a dobânzii acumulate a acestuia, statul membru adaugă diferența în momentul constituirii depozitului nepurtător de dobândă.4. Prin derogare de la dispozițiile alineatului (2), Comisia poate să propună reducerea valorii depozitului nepurtător de dobândă sau anularea acestuia, în virtutea unor circumstanțe economice excepționale sau ca urmare a unei cereri motivate adresate Comisiei de către statul membru în cauză în termen de zece zile de la adoptarea deciziei Consiliului în conformitate cu articolul 126 alineatul (6).Articolul 5 Amenzi1. În cazul în care Consiliul decide că statul membru nu a întreprins în termenul prevăzut acțiuni eficiente ca răspuns la recomandările sale,în conformitate cu articolul 126 alineatul (8) din tratat , la propunerea Comisiei, Consiliul hotărăște dacă statul membru trebuie să plătească o amendă. Se consideră că decizia este adoptată de Consiliu, cu excepția situației în care acesta decide, prin majoritate calificată, să respingă propunerea în termen de maximum zece zile de la adoptarea sa de către Comisie. Consiliul poate modifica propunerea în conformitate cu articolul 293 alineatul (1) din tratat.2. Amenda propusă de Comisie reprezintă 0,2% din PIB-ul statului membru în cauză în anul precedent.3. În cazul în care statul membru a constituit la Comisie un depozit nepurtător de dobândă, în conformitate cu articolul 4, acest depozit se convertește în amendă.Dacă valoare depozitului nepurtător de dobândă constituit anterior depășește valoarea amenzii acordate, diferența se returnează statului membru.Dacă valoarea dobânzii acordate depășește valoare depozitului nepurtător de dobândă constituit anterior sau dacă nu a fost constituit anterior un depozit nepurtător de dobândă, statul membru adaugă diferența în momentul plătirii amenzii.4. Prin derogare de la dispozițiile alineatului (2), Comisia poate să propună reducerea valorii amenzii sau anularea acesteia, în virtutea unor circumstanțe economice excepționale sau ca urmare a unei cereri motivate adresate Comisiei de către statul membru în cauză în termen de zece zile de la adoptarea deciziei Consiliului în conformitate cu articolul 126 alineatul (8).Articolul 6 Returnarea depozitelor nepurtătoare de dobândăDacă, în conformitate cu articolul 126 alineatul (12) din tratat, Consiliul hotărăște abrogarea unora sau a tuturor deciziilor sale, depozitele nepurtătoare de dobândă constituite la Comisie de un stat membru se returnează statului membru respectiv.Articolul 7 Distribuirea dobânzilor și amenzilorDobânda acumulată de Comisie la depozitele constituite în conformitate cu articolul 4 și amenzile colectate în conformitate cu articolul 5 constituie „alte venituri”, conform articolului 311 din tratat, și se distribuie, proporțional cu ponderea lor în venitul național brut total al statelor membre eligibile, statelor membre a căror monedă este euro și care nu înregistrează un deficit excesiv determinat conform articolului 126 alineatul (6) din tratat și nu fac obiectul unei proceduri de dezechilibru excesiv în sensul Regulamentului (UE) nr. […/…].CAPITOLUL IV DISPOZIțII GENERALEARTICOLUL 8 Votul în cadrul ConsiliuluiPentru măsurile menționate la articolele 3-5, votează numai acei membri ai Consiliului care reprezintă state membre a căror monedă este euro, iar Consiliul acționează fără a ține seama de votul membrului Consiliului care reprezintă statul membru în cauză.Majoritatea calificată a membrilor Consiliului menționați în paragraful anterior se definește în conformitate cu articolul 238 alineatul (3) litera (a) din tratat.Articolul 9 Intrarea în vigoarePrezentul regulament intră în vigoare în a [xx] zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre, în conformitate cu tratatele.Adoptat la Bruxelles,Pentru Parlamentul European Pentru ConsiliuPreședintele Președintele [1] JO C , , p. .[2] JO L 209, 2.8.1997, p. 1.[3] JO L 209, 2.8.1997, p. 6.[4] JO L 209, 2.8.1997, p. 6.


Anunţ juridic important

|

52009PC0142

Propunere de regulament al Parlamentului european ş al Consiliului de adaptare la Decizia 1999/468/CE a Consiliului a anumitor acte care fac obiectul procedurii menţionate la articolul 251 din tratat, în ceea ce priveşte procedura de reglementare cu control - Adaptare la procedura de reglementare cu control - Partea a cincea  /* COM/2009/0142 final - COD 2009/0048 */

	[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |Bruxelles, 30.3.2009COM(2009) 142 final2009/0048 (COD)Propunere deREGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUIde adaptare la Decizia 1999/468/CE a Consiliului a anumitor acte care fac obiectul procedurii menționate la articolul 251 din tratat, în ceea ce privește procedura de reglementare cu controlAdaptare la procedura de reglementare cu control Partea a cinceaEXPUNERE DE MOTIVE1. DECIZIA 2006/512/CE A CONSILIULUI șI NOUA PROCEDURă DE REGLEMENTARE CU CONTROLDecizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei[1] a fost modificată prin Decizia 2006/512/CE a Consiliului din 17 iulie 2006[2].Articolul 5a din Decizia 1999/468/CE modificată introduce o nouă procedură de reglementare cu control (denumită în continuare „PRCC”) în cazul măsurilor cu caracter general concepute în vederea modificării unor elemente neesențiale ale unui act de bază adoptat în conformitate cu procedura menționată la articolul 251 din tratat, inclusiv prin eliminarea unora dintre aceste elemente sau prin completarea actului prin adăugarea unor noi elemente neesențiale.2. ALINIEREA PRIORITARă șI ALINIEREA GENERALăÎntr-o declarație comună[3], Parlamentul, Consiliul și Comisia au adoptat o listă de acte de bază care trebuiau să fie urgent adaptate la decizia modificată în scopul de a introduce PRCC în aceasta (aliniere prioritară). Comisia a prezentat toate propunerile privind alinierea prioritară în decembrie 2006. Acestea au fost analizate și adoptate de Parlament și Consiliu[4].Pentru ca PRCC să poată fi aplicată și celorlalte acte adoptate prin procedura de codecizie și care se aplicau deja la momentul intrării în vigoare a Deciziei 2006/512/CE, declarația comună invită, de asemenea, la adaptarea acestor acte, în conformitate cu procedurile aplicabile (aliniere generală). În cadrul unei declarații nepublicate în Jurnalul Oficial[5], Comisia s-a angajat să examineze toate aceste acte în scopul de a le adapta, dacă este necesar, la PRCC.Comisia a hotărât să realizeze alinierea prin propuneri de regulamente „ omnibus ”. Fiecare regulament reunește și modifică simultan câteva zeci de instrumente. Această metodă are drept obiectiv gestionarea rațională și coerentă a alinierii, favorizând o examinare mai eficientă și mai rapidă din partea legislatorilor și facilitând un tratament coerent și orizontal. Având în vedere că nu se aduce nicio modificare conținutului actelor de bază, această metodă permite concentrarea pe aspectele juridice ale textelor.Precedate de o comunicare a Comisiei către Parlamentul European și Consiliu, adoptată la 23 noiembrie 2007[6], primele trei propuneri au fost adoptate de Comisie la 23 noiembrie[7] și 19 decembrie 2007[8]. Ultima propunere a fost adoptată de Comisie la 11 februarie 2008[9].Obiectivul adaptării este de a introduce PRCC în actele în vigoare, astfel cum este prevăzută la articolul 5a din Decizia 1999/468/CE modificată. În acest context, adaptarea poate include, dacă acest lucru se dovedește justificat, în special din perspectiva naturii măsurilor prevăzute, dispoziții privind prelungirea sau reducerea termenelor care se aplică în mod normal în cadrul PRCC, în conformitate cu alineatul (5) de la articolul 5a menționat anterior. Poate fi prevăzută, de asemenea, o eventuală aplicare a procedurii de urgență, dacă circumstanțele impun acest lucru, în conformitate cu alineatul (6) de la articolul 5a menționat anterior.3. REZOLUțIA PARLAMENTULUI EUROPEANLa 23 septembrie 2008, Parlamentul European a adoptat o rezoluție care conține recomandări către Comisie privind alinierea actelor juridice la noua decizie privind comitologia[10].În această rezoluție, Parlamentul European îi cere Comisiei să-i prezinte noi propuneri legislative pentru a finaliza alinierea generală. În acest scop, îi prezintă o listă de instrumente care consideră că ar trebui adaptate la noua procedură de comitologie, instrumente care nu figurau în comunicarea adoptată de Comisie la 23 noiembrie 2007[11].4. PROPUNEREA COMISIEI PRIVIND ACțIUNILE CARE TREBUIE ÎNTREPRINSE ÎN URMA REZOLUțIEI PARLAMENTULUI EUROPEANÎnainte de a-și prezenta comunicarea menționată anterior, Comisia efectuase o analiză foarte atentă a tuturor instrumentelor adoptate prin codecizie, pentru a le identifica pe acelea care îi confereau competența de a adopta măsuri cu un domeniu de aplicare general în vederea modificării elementelor neesențiale din actul de bază în cauză. Astfel, Comisia a putut întocmi o listă de peste 200 de acte care ar trebui să facă obiectul unei adaptări, recunoscând însă ca această listă putea să facă obiectul unor modificări ulterioare.Comisia a acordat o atenție deosebită celor 14 instrumente pe care Parlamentul European i le-a semnalat în rezoluția sa din data de 23 septembrie 2008. Toate dispozițiile care, în aceste acte de bază, deleagă competențe de executare Comisiei au fost examinate cu atenție.4.1. După efectuarea acestei analize, Comisia nu consideră că este necesar să prezinte propuneri pentru toate aceste acte de bază. Conform Comisiei, instrumentele următoare nu trebuie adaptate la noua procedură de comitologie:INSTRUMENTE A CăROR ALINIERE A FOST DEJA REALIZATă SAU PROPUSă-  Directiva 2000/25/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2000 privind măsurile care trebuie luate împotriva emisiei de poluanți gazoși și de pulberi provenind de la motoarele pentru tractoare agricole și forestiere și de modificare a Directivei 74/150/CEE a Consiliului.Acest instrument a fost deja aliniat la PRCC prin articolul 19 din Directiva 2003/37/CE, care figurează printre actele de bază a căror adaptare la nou procedură a fost realizată în regulamentul denumit „ omnibus ”, partea întâi, adoptat la 22 octombrie 2008 [Regulamentul (CE) nr. 1137/2008, JO L 311 din 21 noiembrie 2008, anexa, secțiunea 3.7, punctul 1].Într-adevăr, articolul 19 din Directiva 2003/37/CE, astfel cum a fost modificat prin regulamentul denumit „ omnibus I ”, supune PRCC orice modificare în vederea adaptării tehnice a directivelor speciale menționate în anexa II, capitolul B. Ori, Directiva 2000/25/CE face și ea parte dintre aceste directive speciale.-  Directiva 2001/43/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 iunie 2001 de modificare a Directivei 92/23/CEE a Consiliului privind pneurile autovehiculelor și ale remorcilor acestora, precum și montarea lor.-  Directiva 2004/3/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 februarie 2004 de modificare a Directivelor 70/156/CEE și 80/1268/CEE ale Consiliului privind măsurarea emisiilor de dioxid de carbon și a consumului de carburant la vehiculele N1.Aceste două directive au fost supuse în mod automat PRCC de la înscrierea lor în anexa IV de la Directiva 2007/46/CE din 5 septembrie 2007 (JO L 263 din 9 octombrie 2007). Într-adevăr, toate modificările la dispozițiile „directivelor speciale” care figurează în această anexă IV țin de PRCC, în conformitate cu articolul 39 alineatele (2) și (9) din Directiva 2007/46/CE. Alinierea acestor două acte de bază nu mai este deci necesară.-  Directiva 2005/64/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 octombrie 2005 privind omologarea autovehiculelor în ceea ce privește posibilitățile de reutilizare, reciclare și recuperare a acestora și de modificare a Directivei 70/156/CEE a Consiliului.-  Directiva 2006/40/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 mai 2006 privind emisiile provenite de la sistemele de climatizare ale autovehiculelor și de modificare a Directivei 70/156/CEE a Consiliului.Aceste două instrumente figurează și în anexa IV la Directiva 2007/46/CE din 5 septembrie 2007, ulterior modificării acestei anexe prin Regulamentul (CE) 1060/2008 al Comisiei din 7 octombrie 2008. Prin urmare, orice modificare a acestor două directive face obiectul, de acum înainte, al PRCC, în conformitate cu articolul 39 menționat anterior din Directiva 2007/46/CE. Alinierea acestora nu mai este deci necesară.-  Directiva 2005/33/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 iulie 2005 de modificare a Directivei 1999/32/CE cu privire la conținutul de sulf al combustibililor marini.Directiva 1999/32/CE este inclusă în propunerea de regulament denumit „ omnibus ”, partea a doua [COM(2007) 824 final]. Ori, această propunere a fost pregătită de Comisie luându-se în considerare modificările aduse acestui instrument prin Directiva 2005/33/CE. Aceasta consideră deci că toate dispozițiile care trebuie adaptate la PRCC sunt incluse în propunerea sa „ omnibus II” și că nu este necesar, pentru acest instrument, să se prezinte o altă propunere.INSTRUMENT CARE NU FACE OBIECTUL PROCEDURII DE CODECIZIE-  Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului din 11 iulie 2006 de stabilire a anumitor dispoziții generale privind Fondul European de Dezvoltare Regională, Fondul Social European și Fondul de coeziune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1260/1999.Temeiul juridic al acestui instrument nu face obiectul articolului 251 din tratat; prin urmare, PRCC nu se aplică.INSTRUMENT ADOPTAT DUPă INTRAREA ÎN VIGOARE A REFORMEI DIN 2006-  Regulamentul (CE) nr. 1905/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 de stabilire a unui instrument de finanțare a cooperării pentru dezvoltare.Adoptat după 23 iulie 2006, deci după intrarea în vigoare a reformei care a instituit PRCC, nu este necesar ca acest instrument să facă obiectul vreunei adaptări; la momentul adoptării sale, Parlamentul European și Consiliul nu au considerat că delegarea de competențe către Comisie ar fi de natură să facă obiectul noi proceduri de comitologie.În prezent, Comisia nu dispune de niciun element care să-i permită să repună în discuție această apreciere corectă a legislatorului; nicio dispoziție a acestui instrument nu îi conferă Comisiei competența de a adopta măsuri generale susceptibile să îl modifice sau să îl completeze.INSTRUMENTE CARE NU CONțIN NICIO DISPOZIțIE CARE FACE OBIECTUL PRCC-  Directiva 2001/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 iulie 2001 de modificare a Directivei 95/53/CE a Consiliului de stabilire a principiilor care reglementează organizarea controalelor oficiale în domeniul hranei animalelor și a Directivelor 70/524/CEE și 96/25/CE și 1999/29/CE privind hrana animalelor.Această directivă modifică delegările de competențe conferite Comisiei prin Directiva 95/53/CE. Cu toate acestea, ea nu conferă Comisiei competența de a adopta măsuri generale susceptibile să modifice sau să completeze actul de bază. Într-adevăr, competențele conferite Comisiei vizează adoptarea de orientări, neobligatorii [articolul 4a alineatul (3)], luarea de măsuri individuale [articolul 15, alineatele (1) și (2)] și înființarea unui sistem de schimb rapid de informații [articolul 16c alineatul (3)].-  Directiva 2002/33/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 octombrie 2002 de modificare a Directivelor 90/425/CEE și 92/118/CEE ale Consiliului privind condițiile de sănătate care se aplică în cazul subproduselor de origine animală.Această directivă modifică Directiva 92/118/CE și îi conferă Comisiei misiunea de a întocmi o listă de unități de unde pot proveni produse autorizate pentru importul în Comunitate. Înscrierea pe această listă reprezintă o măsură individuală care nu face obiectul PRCC.-  Directiva 2004/41/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 de abrogare a unor directive privind igiena alimentară și normele sanitar-veterinare referitoare la producția și comercializarea anumitor produse de origine animală destinate consumului uman și de modificare a Directivelor 89/662/CEE și 92/118/CEE ale Consiliului, precum și a Deciziei 95/408/CE a Consiliului.Comisia consideră că această directivă nu conține și nu modifică nicio delegare de competențe și nu aduce atingere prin urmare dispozițiilor instrumentelor modificate în ceea ce privește comitologia.-  Decizia nr. 676/2002/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind cadrul de reglementare pentru politica de gestionare a spectrului de frecvențe radio în Comunitatea Europeană (decizia privind spectrul de frecvențe radio).Comisia consideră că acele competențe de executare pe care le-a primit în conformitate cu acest instrument, la articolul 4 alineatele (2), (3), (4) și (6), nu fac obiectul PRCC. Măsurile vizate de articolul 4 alineatul (2) sunt măsuri exclusiv de execuție și nu au o sferă de aplicare generală. În conformitate cu articolul 4 alineatele (3), (4) și (6), Comisia nu poate decât să pună în aplicare dispozițiile actului de bază și nu dispune de competența de a le modifica sau de a le completa. Prin urmare, criteriile de aplicare ale noii proceduri nu sunt reunite.4.2. Însă, Comisia recunoaște, ca și Parlamentul European, că actele de bază următoare conțin anumite dispoziții care trebuie adaptate la PRCC:-  Directiva 2000/15/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 10 aprilie 2000 de modificare a Directivei 64/432/CEE a Consiliului privind problemele de sănătate animală care afectează schimburile intracomunitare cu bovine și porcine.-  Regulamentul (CE) nr. 1760/2000 al Consiliului și al Parlamentului European din 17 iulie 2000 de stabilire a unui sistem de identificare și înregistrare a bovinelor și privind etichetarea cărnii de vită și mânzat și a produselor din carne de vită și mânzat și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 820/97 al Consiliului.Obiectivul prezentei propuneri este a realiza adaptarea acestor două acte de bază la procedura de reglementare cu control.2009/0048 (COD)Propunere deREGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUIde adaptare la Decizia 1999/468/CE a Consiliului a anumitor acte care fac obiectul procedurii menționate la articolul 251 din tratat, în ceea ce privește procedura de reglementare cu controlAdaptare la procedura de reglementare cu control Partea a cinceaPARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene și, în special, articolul 152,având în vedere propunerea Comisiei[12],având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European[13],după consultarea Comitetului Regiunilor[14],în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat[15],întrucât:(1) Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei[16] a fost modificată prin Decizia 2006/512/CE[17], care a introdus procedura de reglementare cu control pentru adoptarea măsurilor cu un domeniu general de aplicare, destinate să modifice elementele neesențiale ale unui act de bază adoptat în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat, printre altele prin eliminarea unora dintre aceste elemente sau prin completarea acestuia cu noi elemente neesențiale.(2) În conformitate cu declarația Parlamentului European, a Consiliului și a Comisiei[18] privind Decizia 2006/512/CE, pentru ca procedura de reglementare cu control să se aplice actelor adoptate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat care sunt deja în vigoare, respectivele acte trebuie să fie adaptate în conformitate cu procedurile aplicabile.(3) Deoarece modificările aduse în acest scop actelor în cauză privesc numai procedurile comitetului, acestea nu necesită transpunere din partea statelor membre, în cazul directivelor,ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:Articolul 1Actele enumerate în anexă se adaptează, în conformitate cu anexa respectivă, la Decizia 1999/468/CE, astfel cum a fost modificată prin Decizia 2006/512/CE.Articolul 2Trimiterile la dispozi țiile actelor enumerate în anexă se interpretează ca trimiteri la dispozițiile respective astfel cum sunt adaptate prin prezentul regulament.Articolul 3Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.Adoptat la Strasbourg,Pentru Parlamentul European Pentru ConsiliuPreședintele PreședinteleANEXĂ1. Directiva 64/432/CEE a Consiliului din 26 iunie 1964 privind problemele de inspecție sanitară care afectează schimburile intracomunitare cu bovine și porcine[19]În ceea ce prive ște Directiva 64/432/CEE a Consiliului, Comisia ar trebui împuternicită să adopte norme în legătură cu informațiile privind porcinele pe care trebuie să le conțină bazele de date informatizate naționale Întrucât măsurile respective au un domeniu general de aplicare și sunt destinate să modifice elemente neesențiale ale acestei directive, prin completare, ele trebuie să fie adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control prevăzută la articolul 5a din Decizia 1999/468/CE.În consecință, Directiva 64/432/CEE se modifică după cum urmează:1. la articolul 14 alineatul (3) litera (c) punctul 4 se înlocuiește cu următorul text:„4. Pentru a garanta caracterul operațional al bazelor de date informatizate naționale privind porcinele, normele referitoare la informațiile pe care trebuie să le conțină bazele de date informatizate naționale sunt adoptate de către Comisie. Aceste măsuri, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentei directive, prin completarea acesteia, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 17a alineatul (2). Celelalte reguli detaliate de aplicare adecvate se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 17.”2. la articolul 17a, alineatele (2) și (3) se înlocuiesc cu următorul text:„2 În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5a alineatele (1)-(4) și articolul 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile articolului 8 din aceasta.”2. Regulamentul (CE) nr. 1760/2000 al Consiliului și al Parlamentului European din 17 iulie 2000 de stabilire a unui sistem de identificare și înregistrare a bovinelor și privind etichetarea cărnii de vită și mânzat și a produselor din carne de vită și mânzat și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 820/97 al Consiliului[20]În ceea ce prive ște Regulamentul 1760/2000, Comisia ar trebui împuternicită să adopte măsuri pentru aplicarea anumitor dispoziții din titlul I, în special cele privind prelungirea termenelor maxime, crotaliile, pașapoartele, registrul și controalele minimale de efectuat, precum și măsuri tranzitorii cu un domeniu general de aplicare necesare pentru a facilita punerea în aplicare a acestui titlu. Întrucât măsurile respective au un domeniu general de aplicare și sunt destinate să modifice elemente neesențiale ale acestui regulament, prin completare, ele trebuie să fie adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control prevăzută la articolul 5a din Decizia 1999/468/CE.În consecință, Regulamentul (CE) nr. 1760/2000 se modifică după cum urmează:1. la articolul 4 alineatul (2), paragraful al doilea se înlocuiește cu următorul text:„Cu toate acestea, la cerea unui stat membru, Comisia poate determina circumstanțele în care statele membre pot prelungi termenul maxim. Această măsură, destinată să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, prin completarea acestuia, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 23 alineatul (4).”2. la articolul 6 alineatul (1), paragraful al patrulea se înlocuiește cu următorul text:„Cu toate acestea, la cererea unui stat membru, Comisia poate determina circumstanțele în care se poate prelungi termenul maxim. Această măsură, destinată să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, prin completarea acestuia, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 23 alineatul (4).”3. la articolul 7 alineatul (1) se înlocuiește a doua liniuță cu următorul text:„— semnalează, din momentul în care baza de date electronică este pe deplin operațională, autorității competente, într-un termen stabilit de statul membru și cuprins între trei și șapte zile, toate deplasările destinate sau provenind din exploatație, precum și toate nașterile și decesele animalelor din exploatație, precizând data acestora. Cu toate acestea, la cererea unui stat membru, Comisia poate să stabilească circumstanțele în care statele membre pot prelungi termenul maxim și pot prevedea normele specifice care se aplică circulației bovinelor în scopul pășunatului, în timpul verii, în diverse regiuni de munte. Această măsură, destinată să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, prin completarea acestuia, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 23 alineatul (4).”4. Articolul 10 se înlocuiește cu următorul text:„Articolul 101. Comisia adoptă următoarele măsuri, necesare pentru punerea în aplicare a dispozițiilor prezentului titlu:a) dispozițiile privind crotaliile;b) dispozițiile privind pașaportul;c) dispozițiile privind registrul;d) controalele minimale care trebuie efectuate.Aceste măsuri, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, prin completarea acestuia, sunt adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 23 alineatul (4).2. Întrucât măsurile tranzitorii au un domeniu general de aplicare și sunt destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, în special precizări suplimentare privind cerințele fixate prin prezentul regulament, acestea se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control prevăzută la articolul 23 alineatul (4).3. Măsurile următoare, necesare pentru punerea în aplicare a dispozițiilor prezentului titlu, se adoptă în conformitate cu procedura de gestionare prevăzută la articolul 23 alineatul (2):a) aplicarea sancțiunilor administrative;b) măsurile tranzitorii necesare pentru a facilita aplicare prezentului titlu, altele decât cele prevăzute la alineatul (2).”5. Articolul 23 se modifică după cum urmează:(a) La alineatul (1), litera (a) se înlocuiește cu următorul text:„(a) pentru punerea în aplicare a articolul 10, de către Comitetul de gestionare a plăților directe prevăzut la articolul 141 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 al Consiliului;”(b) Alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:„4. În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5a alineatele (1)-(4) și articolul 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile articolului 8 din aceasta.”[1] JO L 184, 17.7.1999, p. 23.[2] JO L 200, 22.7.2006, p. 11.[3] JO C 255, 21.10.2006, p. 1.[4] JO L 76, 19.3.2008, p. 33-38 și 42-55; JO L 81, 20.3.2008, p. 38-72; JO L 97, 9.4.2008, p. 60-71.[5] PE 376.314v01-00 – A6-0236/2006 (declarație anexată la raportul Parlamentului).[6] COM(2007) 740 final.[7] COM(2007) 741 final.[8] COM (2007) 822 final și COM (2007) 824 final.[9] COM(2008) 71 final.[10] A6-0345/2008.[11] A se vedea nota de subsol nr. 6.[12] JO C […], […], p. […].[13] JO C […], […], p. […].[14] JO C […], […], p. […].[15] JO C […], […], p. […].[16] JO L 184, 17.7.1999, p. 23.[17] JO L 200, 22.7.2006, p. 11.[18] JO L 255, 21.10.2006, p. 1.[19] JO 121, 29.7.1964, p. 1977.[20] JO L 204, 11.8.2000, p. 1.


Anunţ juridic important

|

52008PC0410

Propunere de regulament al Consiliului de încheiere a reexaminării în ceea ce priveşte un nou exportator a Regulamentului (CE) nr. 130/2006 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de acid tartric originar din Republica Populară Chineză  /* COM/2008/0410 final */

	[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |Bruxelles, 30.6.2008COM(2008) 410 finalPropunere deREGULAMENT AL CONSILIULUIde încheiere a reexaminării în ceea ce prive ș te un nou exportator a Regulamentului (CE) nr. 130/2006 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de acid tartric originar din Republica Populară Chineză(prezentată de Comisie)EXPUNERE DE MOTIVE1.  CONTEXTUL PROPUNERII2.  Motivele și obiectivele propuneriiPrezenta propunere se referă la punerea în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2117/2005 al Consiliului din 21 decembrie 2005 (denumit în continuare „regulamentul de bază”).-  Context generalPrezenta propunere se înscrie în contextul punerii în aplicare a regulamentului de bază și este rezultatul unei anchete care s-a desfășurat în conformitate cu cerințele de fond și de procedură prevăzute în regulamentul de bază.-  Dispoziții în vigoare în domeniul propuneriiRegulamentul (CE) nr. 130/2006 al Consiliului din 23 ianuarie 2006 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de acid tartric originar din Republica Populară Chineză.-  Coerența cu alte politici și obiective ale UniuniiNu este cazul.3.  CONSULTAREA PăRţILOR INTERESATE şI EVALUAREA IMPACTULUI4.  Consultarea părților interesatePărțile interesate vizate de anchetă au avut deja posibilitatea de a-și apăra interesele în timpul anchetei, în conformitate cu dispozițiile regulamentului de bază.-  Obținerea și utilizarea expertizeiNu a fost nevoie de o expertiză externă.-  Evaluarea impactuluiPrezenta propunere este rezultatul punerii în aplicare a regulamentului de bază.Regulamentul de bază nu prevede o evaluare generală a impactului, dar conține o listă completă de condiții care trebuie evaluate.5.  ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII6.  Sinteza acțiunii propusePrin Regulamentul (CE) nr. 130/2006 din 23 ianuarie 2006, Consiliul a instituit o taxă antidumping definitivă la importurile de acid tartric originar din Republica Populară Chineză („ancheta inițială”).La data de 30 noiembrie 2007, Comisia a deschis o reexaminare în ceea ce privește un nou exportator pentru un producător-exportator din Republica Populară Chineză. Deschiderea reexaminării, prin publicarea Regulamentului (CE) nr. 1406/2007 al Comisiei, s-a bazat pe elemente de probă prima facie furnizate de un producător-exportator care atestau că acest producător-exportator-  nu a exportat acid tartric înaintea sau în cursul perioadei de anchetă a anchetei inițiale,-  nu era afiliat cu niciunul dintre producătorii-exportatori care fac obiectul măsurilor impuse de Regulamentul nr. 130/2006 al Consiliului,-  începuse să exporte acid tartric către Comunitate după încheierea perioadei de anchetă a anchetei inițiale.Propunerea anexată de regulament al Consiliului prezentată de Comisie încheie această reexaminare în ceea ce privește un nou exportator, deoarece ancheta a arătat că producătorul-exportator nu a exportat acid tartric către Comunitate după încheierea perioadei de anchetă a anchetei inițiale.Se propune adoptarea de către Consiliu a propunerii de regulament anexate, care ar trebui publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .-  Temei juridicRegulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2117/2005 al Consiliului din 21 decembrie 2005.-  Principiul subsidiaritățiiPrezenta propunere intră în sfera competenței exclusive a Comunității. În consecință, principiul subsidiarității nu se aplică.-  Principiul proporționalitățiiPropunerea respectă principiul proporționalității deoarece tipul acțiunii este descris în regulamentul de bază menționat anterior și nu permite luarea unei decizii la nivel național.Nu sunt aplicabile indicațiile privind modul în care sarcina financiară și administrativă care revine Comunității, guvernelor naționale, autorităților locale și regionale, operatorilor economici și cetățenilor este minimalizată și proporțională cu obiectivul propunerii.-  Alegerea instrumentelorInstrumente propuse: regulament.Alte mijloace nu ar fi adecvate deoarece regulamentul de bază menționat anterior nu prevede opțiuni alternative.7.  INCIDENţA BUGETARăPropunerea nu are implicații asupra bugetului comunitar.Propunere deREGULAMENT AL CONSILIULUIde încheiere a reexaminării în ceea ce privește un nou exportator a Regulamentului (CE) nr. 130/2006 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de acid tartric originar din Republica Populară ChinezăCONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,având în vedere Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene[1] (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 11 alineatul (4),având în vedere propunerea prezentată de Comisie după consultarea comitetului consultativ,întrucât:1. MĂSURI ÎN VIGOARE(1) Prin Regulamentul (CE) nr. 130/2006[2], Consiliul a instituit o taxă antidumping definitivă la importurile de acid tartric originar din Republica Populară Chineză („RPC”) („ancheta inițială”). Măsurile în vigoare constau în aplicarea unui nivel al taxei ad valorem de 34,9%, cu excepția mai multor societăți menționate în mod expres, care fac obiectul unor niveluri ale taxelor individuale.(2) Prin Regulamentul (CE) nr. 150/2008[3], în urma unei reexaminări intermediare în temeiul articolului 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, Consiliul a modificat domeniul de aplicare al măsurilor.2. ANCHETA ÎN CURS2.1. Cererea de reexaminare(3) Ca urmare a instituirii măsurilor antidumping definitive, Comisia a primit o cerere de reexaminare în ceea ce privește un „nou exportator” în conformitate cu articolul 11 alineatul (4) din regulamentul de bază. Cererea s-a bazat pe afirmația că producătorul-exportator, Fuyang Genebest Chemical Industry Co Ltd. (denumit în continuare „solicitantul”),-  nu a exportat acid tartric înaintea sau în cursul perioadei de anchetă a anchetei inițiale,-  nu era afiliat cu niciunul dintre producătorii-exportatori care fac obiectul măsurilor impuse de Regulamentul (CE) nr. 130/2006,-  începuse să exporte acid tartric către Comunitate după încheierea perioadei de anchetă a anchetei inițiale,-  își desfășoară activitatea în condiții de economie de piață, astfel cum sunt definite la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază sau, în mod alternativ, solicită tratament individual în conformitate cu articolul 9 alineatul (5) din regulamentul de bază.2.2. Deschiderea reexaminării în ceea ce privește un „nou exportator”(4) Comisia a examinat elementele de probă prima facie prezentate de solicitant și le-a considerat suficiente pentru a justifica inițierea unui reexaminări în conformitate cu dispozițiile articolului 11 alineatul (4) din regulamentul de bază. După consultarea comitetului consultativ și după ce i s-a oferit industriei comunitare în cauză posibilitatea de a-și prezenta observațiile, Comisia a inițiat, prin Regulamentul (CE) nr. 1406/2007[4], o reexaminare a Regulamentului (CE) nr. 130/2006 în ceea ce privește solicitantul.(5) În conformitate cu articolul 2 din Regulamentul nr. 1406/2007 al Comisiei, taxa antidumping instituită prin Regulamentul (CE) nr. 130/2006 al Consiliului la importurile de acid tartric produs de solicitant a fost abrogată. În același timp, în conformitate cu articolul 14 alineatul (5) din regulamentul de bază, autoritățile vamale au fost invitate să adopte măsurile adecvate pentru înregistrarea importurilor de acid tartric produs de solicitant.2.3. Produsul în cauză(6) Produsul care face obiectul prezentei reexaminări este același cu cel din ancheta inițială, și anume acidul tartric, limitat însă în ceea ce privește domeniul de aplicare în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 150/2008.2.4. Părți în cauză(7) Comisia a informat în mod oficial industria comunitară, solicitantul și reprezentanții țării exportatoare cu privire la inițierea reexaminării. Părților interesate li s-a oferit posibilitatea de a-și exprima punctul de vedere în scris și de a fi audiate.(8) Comisia a trimis solicitantului un formular de cerere pentru obținerea statutului de societate care își desfășoară activitatea în condițiile economiei de piață și un chestionar, primind răspuns în termenele stabilite în acest scop.(9) Comisia a căutat și a verificat toate informațiile considerate necesare pentru analiza sa și a efectuat o vizită de verificare la sediul solicitantului.2.5. Perioada anchetei de reexaminare(10) Ancheta privind dumpingul a acoperit perioada cuprinsă între 1 aprilie 2006 și 30 septembrie 2007 (denumită în continuare „perioada anchetei de reexaminare” sau „PAR”).3. REZULTATELE ANCHETEI3.1. Constatări(11) Răspunsul la chestionar a indicat faptul că o serie de tranzacții de vânzări la export coincideau cu informațiile furnizate de solicitant în scopul reexaminării și erau, aparent, destinate Comunității.(12) Ancheta a arătat că solicitantul nu a exportat direct produsul în cauză (definit în secțiunea 2.3. de mai sus) în cursul PAR. Tranzacțiile de export s-au realizat de fapt prin intermediul unui comerciant independent din RPC, căruia solicitantul i-a emis o factură națională. Solicitantul nu a putut furniza decât formularele de declarație vamală care arătau că mărfurile erau exportate din RPC, dar care nu indicau destinația exportului. S-a efectuat o anchetă ulterioară la sediul acestui comerciant pentru a obține și a verifica elementele de probă necesare privind exporturile presupuse către Comunitate.(13) Verificarea documentației de export nu a arătat că mărfurile fuseseră puse în liberă circulație în Comunitate. Mărfurile au fost descărcate în două porturi comunitare, însă facturile erau adresate unui client cu sediul într-o țară terță din afara Comunității. Comerciantul a confirmat că destinația finală a mărfurilor era în afara Comunității, unde își avea sediul clientul final.(14) De asemenea, au fost analizate statisticile Eurostat privind importurile de acid tartric. Analiza statisticilor privind importurile a confirmat că mărfurile exportate de solicitant nu au fost puse în liberă circulație în cadrul Comunității.3.2. Concluzie(15) Pe baza constatărilor de mai sus, s-a concluzionat că solicitantul nu putea demonstra faptul că îndeplinea criteriile pentru a fi considerat drept un nou exportator în sensul articolului 11 alineatul (4) din regulamentul de bază.(16) Obiectivul prezentei reexaminări era de a stabili marja individuală de dumping a solicitantului, care se presupunea că diferă de marja reziduală actuală, aplicabilă importurilor produsului în cauză din RPC. Solicitarea se baza în principal pe afirmația că solicitantul începuse să exporte acid tartric către Comunitate după sfârșitul perioadei de anchetă a anchetei inițiale și că efectuase exporturi de acest fel către Comunitate în cursul PAR.(17) Pe baza anchetei, s-a concluzionat că, în absența exporturilor către Comunitate în cursul PAR, Comisia nu putea stabili faptul că marja de dumping individuală a solicitantului era într-adevăr diferită de marja de dumping reziduală fixată în cadrul anchetei inițiale. Prin urmare, cererea înaintată de solicitant ar trebui respinsă și reexaminarea în ceea ce privește un nou exportator ar trebui încheiată. În consecință, taxa antidumping reziduală stabilită în cursul anchetei inițiale, și anume 34,9%, ar trebui menținută în ceea ce privește solicitantul.4. PERCEPEREA RETROACTIVĂ A TAXEI ANTIDUMPING(18) Având în vedere constatările de mai sus, taxa antidumping aplicabilă solicitantului se percepe retroactiv în cazul importurilor produsului în cauză care au făcut obiectul înregistrării în conformitate cu articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 1406/2007 al Comisiei.5. DISPOZIȚII FINALE(19) Solicitantul, industria comunitară și reprezentanții țării exportatoare au fost informați cu privire la principalele fapte și considerente care au condus la concluziile de mai sus și li s-a oferit posibilitatea de a-și prezenta observațiile. Nu s-a primit nicio observație de natură să schimbe concluziile menționate anterior.(20) Prezenta reexaminare nu influențează data la care măsurile impuse prin Regulamentul (CE) nr. 130/2006, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 150/2008, expiră în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază,ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:Articolul 11. Reexaminarea în ceea ce privește un nou exportator deschisă prin Regulamentul (CE) nr. 1406/2007 al Comisiei se încheie, iar taxa antidumping aplicabilă în conformitate cu articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 130/2006 al Consiliului, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 150/2008 al Consiliului, „tuturor celorlalte societăți” din Republica Populară Chineză se instituie la importurile identificate la articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 1406/2007 al Comisiei.6. Taxa antidumping aplicabilă în conformitate cu articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 130/2006 al Consiliului, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 150/2008 al Consiliului, „tuturor celorlalte societăți” din Republica Populară Chineză se percepe cu efect de la 1 decembrie 2007 la importurile de acid tartric care au fost înregistrate în temeiul articolului 3 din Regulamentul (CE) nr. 1406/2007 al Comisiei.7. Autorităților vamale li se solicită să înceteze înregistrarea efectuată în temeiul articolului 3 din Regulamentul (CE) nr. 1406/2007 al Comisiei.8. Cu excepția cazului în care se prevede altfel, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de taxe vamale.Articolul 2Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.Adoptat la Bruxelles,Pentru ConsiliuPreședintele [1] JO L 56, 6.3.1996, p.1. Regulament modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2117/2005 (JO L 340, 23.12.2005, p.17).[2] JO L 23, 27.1.2006, p.1.[3] JO L 48, 22.2.2008, p.1.[4] JO L 312, 30.11.2007, p.12.