               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 25.8.2017
            COM(2017) 452 final
            2017/0213(APP)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de modificare a Deciziei 2003/76/CE de stabilire a măsurilor necesare pentru punerea în aplicare a Protocolului anexat la Tratatul de instituire a Comunității Europene, privind consecințele financiare ale expirării Tratatului de instituire a Comunității Europene a Cărbunelui și Oțelului (CECO) și Fondul de cercetare pentru cărbune și oțel

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               •Motivele și obiectivele propunerii

                  În contextul politicii de relaxare cantitativă duse de Banca Centrală Europeană, combinată cu principiul securității care guvernează gestionarea activelor Comunității Europene a Cărbunelui și Oțelului în lichidare (CECO în lichidare), veniturile alocate finanțării proiectelor de cercetare în sectorul cărbunelui și al oțelului înregistrează o scădere semnificativă de la un an la altul, ceea ce duce la o situație în care este posibil să nu se mai atingă nivelul de finanțare esențial pentru organizarea anualei cereri de propuneri.

                  Pachetul financiar al programului Fondului de Cercetare pentru Cărbune și Oțel a scăzut de la 46 de milioane EUR în 2017, pe baza veniturilor CECO în lichidare din 2015, la 27 de milioane EUR în 2018 pe baza veniturilor CECO în lichidare din 2016 și se preconizează că suma pentru 2019 va fi și mai redusă (între 14 milioane EUR și 18 milioane EUR).

                  O soluție tranzitorie care ar menține, pentru o anumită perioadă, un nivel acceptabil de finanțare pentru proiectele de cercetare din sectorul cărbunelui și al oțelului, în așteptarea unei schimbări a politicii monetare și a unei creșteri a rentabilității activelor pe piețele de obligațiuni publice, ar putea fi reciclarea creditelor neutilizate puse la dispoziția programului de cercetare al Fondului de Cercetare pentru Cărbune și Oțel („FCCO”) și, în special, sumele corespunzătoare anulărilor unor angajamente asumate în cadrul acestui program.

               Adoptarea revizuirii propuse va autoriza reciclarea tuturor dezangajărilor (inclusiv a sumelor recuperate) care au fost efectuate în cadrul programului de cercetare FCCO din 2003 și până în prezent și care au fost returnate activelor CECO în lichidare și reprezintă o posibilă finanțare complementară în cuantum de 40,3 milioane EUR pentru programul de cercetare al FCCO. De asemenea, s-ar obține astfel o finanțare suplimentară de aproximativ 5 milioane EUR pe an (fluxul mediu anual al dezangajărilor din ultimii trei ani în cadrul programului de cercetare FCCO).

               •Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică vizat

                  Programul FCCO completează alte instrumente ale Uniunii care pot fi utilizate pentru a sprijini adaptarea industriei la diverse niveluri. Acestea includ Fondul european pentru investiții strategice, fondurile structurale și de investiții europene, Orizont 2020 cu parteneriatul public-privat „SPIRE” (Sustainable Process Industry through Resource and Energy Efficiency - Industrie cu procese sustenabile prin utilizarea eficientă a resurselor și eficiență energetică) și Fondul social european.

                  Prezenta propunere este în conformitate cu a patra prioritate a Comisiei Juncker „O piață internă mai profundă și mai echitabilă, cu o bază industrială consolidată”. De asemenea, prezenta propunere este coerentă cu sprijinul acordat de Uniune pentru sprijinirea competitivității industriei oțelului și pentru reconversia industriei cărbunelui, acestea fiind unele dintre obiectivele programului de cercetare FCCO.

               •Coerența cu alte politici ale Uniunii

               Propunerea este pe deplin coerentă cu inițiativele luate la nivelul Uniunii în contextul politicii industriale. În special, este coerentă cu Comunicarea din 2014 intitulată „Pentru o renaștere industrială europeană”
                  1
               , care stabilește prioritățile Uniunii pentru politica industrială, și cu Comunicarea din 2016 intitulată „Siderurgia: păstrarea locurilor de muncă și a creșterii economice durabile în Europa”
                  2
               .

               2.TEMEIUL JURIDIC, SUBSIDIARITATEA ȘI PROPORȚIONALITATEA

               •Temeiul juridic

               Normele referitoare la dezangajări sunt prevăzute la articolul 4 din Decizia 2003/76/CE a Consiliului, care stabilește măsurile necesare pentru punerea în aplicare a protocolului
                  3
               .

               Revizuirea propusă este limitată la două alineate de la articolul 4 din Decizia 2003/76/CE a Consiliului și vizează aplicarea aceluiași tratament (reportare automată în anul următor) pentru ambele categorii de fonduri neutilizate: credite neangajate la sfârșitul anului și anulări de angajamente.

               •Subsidiaritatea (pentru competența neexclusivă)

                  Măsurile de punere în aplicare a protocolului sunt stabilite printr-o decizie a Consiliului a cărei revizuire ține de dreptul exclusiv de inițiativă al Comisiei în ceea ce privește propunerile legislative.

               •Proporționalitate

                  Consultările interne din cadrul Comisiei au dus la concluzia că reciclarea dezangajărilor nu se poate realiza prin interpretarea actualului temei juridic. Așadar, este necesară o revizuire a articolului 4 alineatele (4) și (5) din Decizia 2003/76/CE a Consiliului.

               3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

               •Evaluări ex post/verificări ale adecvării legislației existente

                  Nu se aplică - Exercițiul de monitorizare și evaluare din 2013 a constatat că FCCO și-a îndeplinit mandatul de a sprijini competitivitatea sectoarelor legate de industria cărbunelui și a oțelului și a confirmat că este necesar un nivel de finanțare adecvat.

               •Consultările cu părțile interesate

                  Comitetul pentru program aferent programului de cercetare al FCCO (COSCO) a fost informat în privința reducerii bugetului disponibil (de la 46 de milioane EUR pentru 2017 la 27 de milioane EUR pentru 2018).

                  Platforma tehnologică europeană a oțelului (ESTEP), reprezentând părțile interesate din sectorul oțelului, și-a exprimat sprijinul deplin pentru revizuirea Deciziei Consiliului, deoarece în caz contrar numeroși actori ar avea de suferit din cauza reducerii drastice a fondului FCCO.

               •Obținerea și utilizarea expertizei

                  Nu se aplică.

               •Evaluarea impactului

                  Nu se aplică.

                  Revizuirea propusă are o sferă de cuprindere limitată și tehnică, fără implicații politice, economice sau bugetare semnificative (măsură tranzitorie).

               •Adecvarea și simplificarea reglementărilor

                  Nu se aplică.

                  Totuși, revizuirea propusă va reduce volumul de muncă intern al Comisiei pentru închiderea anuală a conturilor CECO în lichidare, deoarece sumele dezangajate nu vor mai fi înscrise și înregistrate în bilanțul CECO în lichidare.

               •Drepturile fundamentale

                  Nu se aplică.

               4.IMPLICAȚIILE BUGETARE

                  Niciuna. Propunerea nu are implicații la nivelul personalului și nu creează noi datorii de imputat bugetului general în cadrul actualului CFM.

               5.ALTE ELEMENTE

               •Planuri de punere în aplicare și modalități de monitorizare, evaluare și raportare

                  O adoptare rapidă, până în primul semestru al anului 2018, a actualei propuneri de către autoritatea legislativă ar permite Comisiei să completeze pachetul financiar preconizat al programului FCCO pentru 2018 (27 de milioane EUR) până la suma de 40 de milioane EUR pentru următoarea cerere de propuneri anuală.

                  Suma rămasă poate fi utilizată pentru 2019, pentru a se menține finanțarea FCCO la același nivel (40 de milioane EUR).

               •Documente explicative (în cazul directivelor)

                  Nu se aplică.

               •Explicații detaliate referitoare la prevederile specifice ale propunerii

                  Se propune tratarea în același fel a:

                  a) sumelor dezangajate: sume care au fost angajate prin semnarea unor acorduri de grant și care nu mai sunt plătibile beneficiarilor (costurile eligibile sunt inferioare celor preconizate) sau care sunt recuperate, precum și a

                  b) sumelor care nu au fost angajate până la sfârșitul anului prin semnarea unor acorduri de grant. În prezent, aceste fonduri neutilizate sunt reportate automat în bugetul general al anului următor, în conformitate cu articolul 4 alineatul (4) din Decizia 2003/76/CE a Consiliului.

                  Prin urmare, sumele dezangajate ar fi asimilate fondurilor neutilizate vizate la articolul 4 alineatul (4).

                  Mai mult, sumele recuperate în cadrul programului FCCO vor fi tratate în același fel și vor fi, de asemenea, reportate în mod automat, în conformitate cu dispozițiile relevante ale Regulamentului financiar (RF) referitoare la veniturile alocate (articolele 14 și 21 din RF).

                  Acest lucru justifică eliminarea completă a actualului articol 4 alineatul (5) din Decizia 2003/76/CE a Consiliului.

                  Atunci revizuirea este limitată la următoarea dispoziție:

                  1 Articolul 4 alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:

                  (4) Venitul nefolosit și creditele derivate din acest venit încă disponibile la data de 31 decembrie a oricărui an dat, precum și dezangajările efectuate în cadrul programului de cercetare al Fondului de Cercetare pentru Cărbune și Oțel se reportează automat în anul următor. Aceste credite nu pot fi transferate la alte articole din buget.

                  Suma corespunzătoare anulărilor unor angajamente asumate începând de la 6 februarie 2003 în cadrul programului de cercetare al Fondului de Cercetare pentru Cărbune și Oțel este pusă la dispoziție la momentul intrării în vigoare a prezentei decizii.

                  2. La articolul 4, alineatul (5) se elimină.

               2017/0213 (APP)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de modificare a Deciziei 2003/76/CE de stabilire a măsurilor necesare pentru punerea în aplicare a Protocolului anexat la Tratatul de instituire a Comunității Europene, privind consecințele financiare ale expirării Tratatului de instituire a Comunității Europene a Cărbunelui și Oțelului (CECO) și Fondul de cercetare pentru cărbune și oțel

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               având în vedere protocolul, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, privind consecințele financiare ale expirării Tratatului CECO și Fondul de cercetare pentru cărbune și oțel, în special articolul 2 alineatul (1),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               având în vedere aprobarea Parlamentului European,

               hotărând în conformitate cu o procedură legislativă specială,

               întrucât:

               (1)Conform articolului 97 din Tratatul de instituire a Comunității Europene a Cărbunelui și Oțelului (CECO), tratatul a expirat la 23 iulie 2002.

               (2)Protocolul anexat la Tratatul de instituire a Comunității Europene (denumit în continuare „protocolul”) a transferat activele și pasivele CECO la Comunitatea Europeană și a alocat valoarea netă a acestor active, așa cum apar în bilanțul CECO din 23 iulie 2002, către cercetarea din sectoarele legate de industria cărbunelui și oțelului.

               (3)De asemenea, protocolul a alocat venitul rezultat din aceste active cercetării, în afara programului-cadru de cercetare, în sectoarele legate de industria cărbunelui și a oțelului, în conformitate cu dispozițiile protocolului și cu actele adoptate în temeiul acestuia.

               (4)Dată fiind reducerea excepțională a veniturilor rezultate din activele CECO în lichidare din cauza contextului caracterizat de dobânzi mici pe piețele de capital în ultimii ani, venituri dedicate cercetării în sectoarele legate de industria cărbunelui și a oțelului, este necesară revizuirea normelor referitoare la anularea angajamentelor asumate în cadrul programului de cercetare al Fondului de Cercetare pentru Cărbune și Oțel, astfel încât să se autorizeze reciclarea lor în cadrul programului de cercetare.

               (5)Din același motiv, este necesar, de asemenea, să se revizuiască normele referitoare la sumele recuperate în cadrul programului de cercetare al Fondului de Cercetare pentru Cărbune și Oțel, astfel încât să se autorizeze reciclarea lor în cadrul programului de cercetare, în temeiul dispozițiilor relevante din Regulamentul financiar referitoare la veniturile alocate
                  4
               .

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Decizia 2003/76/CE se modifică după cum urmează:

               1. La articolul 4, alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:

               „(4) Venitul nefolosit și creditele derivate din acest venit încă disponibile la data de 31 decembrie a oricărui an dat, precum și dezangajările efectuate în cadrul programului de cercetare al Fondului de Cercetare pentru Cărbune și Oțel se reportează automat în anul următor. Aceste credite nu pot fi transferate la alte articole din buget.

               Suma corespunzătoare anulărilor unor angajamente asumate începând de la 6 februarie 2003 în cadrul programului de cercetare al Fondului de Cercetare pentru Cărbune și Oțel este pusă la dispoziție la momentul intrării în vigoare a prezentei decizii.”.

               2. La articolul 4, alineatul (5) se elimină.

               Articolul 2

               Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               Articolul 3

               Prezenta decizie se adresează statelor membre.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)
                  COM (2014)14

                     (2)
                  COM (2016)155

                     (3)
                  Protocolul nr. 37 la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene privind consecințele financiare ale expirării Tratatului CECO și Fondul de Cercetare pentru Cărbune și Oțel.

                     (4)
                  Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (JO L 298, 26.10.2012, p. 1).


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 17.6.2016
            COM(2016) 400 final
            2016/0186(COD)
            Propunere de
            DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI
            de modificare a Deciziei nr. 445/2014/UE de instituire a unei acțiuni a Uniunii în favoarea evenimentului „Capitale europene ale culturii” pentru anii 2020-2033
            (Text cu relevanță pentru SEE)

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

                  Acțiunea „Capitale europene ale culturii” (CEC) este reglementată prin Decizia 445/2014/UE
                     1
                   pentru titlurile corespunzătoare anilor 2020-2033. În anexă, decizia include o listă cronologică care indică data la care fiecare stat membru va avea dreptul de a găzdui acțiunea (două state membre pe an). Concursul pentru titlul de Capitală Europeană a Culturii este lansat cu șase ani înainte de începerea anului pentru care este acordat titlul, odată cu publicarea cererilor de candidaturi de către autoritățile naționale competente.

                  În comparație cu Decizia nr. 1622/2006/CE
                     2
                   anterioară, Decizia 445/2014/UE extinde acțiunea la țările candidate și potențial candidate la aderarea la UE, cu condiția ca acestea să participe la programul „Europa creativă” sau la programele ulterioare ale Uniunii de sprijinire a culturii la data publicării cererilor de candidaturi. Ca urmare, o dată la trei ani, începând cu anul 2021 (și anume, în 2021, 2024, 2027, 2030 și 2033), orașe din țări candidate sau potențial candidate pot deține titlul. De asemenea, aceste competiții sunt lansate cu cel puțin șase ani înaintea anului pentru care este acordat titlul, odată cu publicarea de către Comisie a unei cereri de candidaturi.

                  Cu toate acestea, Decizia 445/2014/UE nu include țările din Asociația Europeană a Liberului Schimb care sunt părți la Acordul privind Spațiul Economic European (denumite în continuare „țările AELS/SEE”) (Norvegia, Islanda și Liechtenstein). Prin urmare, în perioada 2020-2033, titlul de CEC nu poate fi deținut de orașe din aceste țări.

                  În scopul de a consolida legăturile culturale dintre Uniunea Europeană și țările AELS/SEE, se propune modificarea Deciziei 445/2014/UE pentru a permite orașelor din țările AELS/SEE care participă la programul „Europa creativă” sau la programele ulterioare ale Uniunii de sprijinire a culturii să își depună candidatura pentru titlul de capitală europeană a culturii.

                  Acest lucru ar fi în conformitate cu articolul 167 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, potrivit căruia „Uniunea și statele membre favorizează cooperarea cu țările terțe [...] în domeniul culturii [...]”.

                  În plus, includerea țărilor AELS/SEE ar fi, de asemenea, în conformitate cu articolul 81 din Acordul privind SEE și cu articolul 13 din Protocolul 31 privind cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți.

               2.TEMEIUL JURIDIC, SUBSIDIARITATEA ȘI PROPORȚIONALITATEA

               Prezenta propunere modifică Decizia 445/2014/UE de instituire a unei acțiuni a Uniunii în favoarea evenimentului „Capitale europene ale culturii” pentru anii 2020-2033 și, prin urmare, are la bază același temei juridic, și anume articolul 167 alineatul (5) din TFUE.

               •Subsidiaritatea

               Având în vedere că Decizia nr. 445/2014 este un act juridic al UE, acesta nu poate fi modificat decât printr-un act legislativ echivalent. Statele membre nu pot acționa individual.

               •Proporționalitatea

                  A se vedea mai sus; nu există alte opțiuni pentru a permite participarea orașelor din țările AELS/SEE la acțiunea CEC.

               •Alegerea instrumentului

               A se vedea mai sus; instrumentul propus: decizie.

               •Consultarea publică

               În faza de pregătire a propunerii sale de decizie pentru acțiunea CEC corespunzătoare titlurilor din anii 2020-2033, Comisia a organizat o consultare publică în perioada 27.10.2010- 12.1.2011 și a primit 212 de răspunsuri. Una dintre întrebări s-a referit la posibilitatea de a permite statelor care nu sunt membre ale UE să participe la acțiunea CEC
                  3
               . Răspunsurile la această întrebare au exprimat puncte de vedere diferite, iar Comisia a hotărât la momentul respectiv să propună un acces parțial pentru statele care nu sunt membre ale UE, limitând acest acces la țările care aspiră la statutul de membru cu drepturi depline al Uniunii.

               Comisia consideră că nu este necesară o nouă consultare întrucât propunerea pentru o nouă decizie vizează doar să extindă (ușor) accesul la acțiunea CEC astfel încât să fie incluse și țările AELS/SEE.

               3.IMPLICAȚIILE BUGETARE

               La fel ca în cazul Deciziei 455/2014/UE, propunerea Comisiei nu are implicații bugetare directe întrucât premiul Melina Mercouri și costurile legate de membrii grupului de experți desemnați de instituțiile și organele Uniunii sunt acoperite din resursele existente ale programului Europa creativă pentru cadrul financiar 2014-2020 sau vor fi acoperite de programele ulterioare ale Uniunii de sprijinire a culturii pentru perioada de după 2020. În plus, propunerea nu va conduce la un număr mai mare de Capitale Europene ale Culturii pentru perioada 2020-2033 deoarece orașele din țările AELS/SEE vor concura cu orașe din țările candidate și potențial candidate care erau deja incluse în competiție.

               4.ALTE ELEMENTE

               În propunerea sa, Comisia propune:

               Să permită accesul la acțiunea CEC orașelor din țările AELS/SEE, cu condiția ca aceste țări să participe la programul „Europa creativă” sau la programele ulterioare ale Uniunii de sprijinire a culturii la data publicării cererii de depunere a candidaturilor;

               În acest sens, să extindă competiția deja accesibilă orașelor din țările candidate și potențial candidate, astfel încât să fie incluse și orașele din țările AELS/SEE;

               Să se acorde un titlu de CEC unui oraș dintr-o țară candidată sau potențial candidată sau dintr-o țară AELS/SEE în 2028, și nu în 2027, astfel încât aceste țări să aibă posibilitatea să negocieze participarea lor la programul Uniunii de sprijinire a culturii care va urma programului „Europa creativă” pentru perioada 2021-2027, înainte de publicarea de către Comisie a cererii respective de depunere a candidaturilor cel târziu cu șase ani înaintea anului pentru care este acordat titlul;

               Să modifice în consecință calendarul din anexa la Decizia 445/2014/UE.

               2016/0186 (COD)

               Propunere de

               DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI

               de modificare a Deciziei nr. 445/2014/UE de instituire a unei acțiuni a Uniunii în favoarea evenimentului „Capitale europene ale culturii” pentru anii 2020-2033

               (Text cu relevanță pentru SEE)

               PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 167 alineatul (5),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,

               având în vedere avizul Comitetului Regiunilor
                  4
               ,

               hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară,

               întrucât:

               (1)Decizia 445/2014/UE a Parlamentului European și a Consiliului
                  5
                vizează protejarea și promovarea diversității culturilor în Europa și sublinierea caracteristicilor comune pe care le împărtășesc cetățenii, stimulând în același timp sentimentul de apartenență la un spațiu cultural comun. De asemenea, decizia respectivă urmărește să consolideze contribuția culturii la dezvoltarea pe termen lung a orașelor în conformitate cu strategiile și prioritățile lor respective.

               (2)Articolul 3 din Decizia nr. 445/2014/UE prevede că doar orașele dintr-un stat membru, dintr-o țară candidată sau potențial candidată sau dintr-o țară care aderă la Uniune în condițiile prevăzute la articolul 3 alineatul (5) din decizia respectivă au acces la acțiunea Uniunii intitulată „Capitale europene ale culturii”.

               (3)Acțiunea Uniunii ar trebui, de asemenea, să fie deschisă, în anumite condiții, orașelor din țările membre ale Asociației Europene a Liberului Schimb care sunt părți la Acordul privind Spațiul Economic European (denumite în continuare „țările AELS/SEE”), cu scopul de a consolida legăturile culturale dintre aceste țări și Uniunea Europeană, în conformitate cu articolul 81 din Acordul privind Spațiul Economic European.

               (4)Cu toate acestea, în perioada acoperită de decizia respectivă, și anume 2020-2033, din motive de echitate față de orașele din statele membre, orașelor din țările AELS/SEE ar trebui să li se permită să participe doar la o singură competiție pentru titlu. De asemenea, fiecare țară AELS/SEE ar trebui să aibă dreptul să găzduiască titlul doar o singură dată în perioada respectivă.

               (5)O țară candidată, potențial candidată sau o țară AELS/SEE ar trebui să găzduiască acțiunea „Capitale europene ale culturii” în 2028, și nu în 2027, astfel încât aceste țări să aibă posibilitatea să negocieze participarea lor la programul Uniunii de sprijinire a culturii care va urma programului „Europa creativă” pentru perioada 2021-2027 înainte de publicarea de către Comisie a cererii respective de depunere a candidaturilor cel târziu cu șase ani înaintea anului pentru care este acordat titlul.

               (6)Prin urmare, Decizia nr. 445/2014/UE ar trebui modificată în consecință,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Decizia nr. 445/2014/UE se modifică după cum urmează:

               (1) Articolul 3 se modifică după cum urmează:

               (a) alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:

               „2. Numărul de orașe deținătoare ale titlului într-un anumit an (denumit în continuare «anul pentru care este acordat titlul») este de maximum trei.

               Titlul se acordă în fiecare an cel mult unui oraș din fiecare dintre cele două state membre care figurează în calendarul prevăzut în anexă (denumit în continuare «calendarul») și, în anii relevanți, unui oraș dintr-o țară AELS/SEE sau dintr-o țară candidată ori potențial candidată sau unui oraș dintr-o țară care aderă la Uniune în condițiile prevăzute la alineatul (5).”;

               (b) alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:

               „4. Orașele din țările AELS/SEE și din țările candidate și potențial candidate care participă la programul „Europa creativă” sau la programele ulterioare ale Uniunii de sprijinire a culturii la data publicării cererii de depunere a candidaturilor menționată la articolul 10 alineatul (2) își pot depune candidatura pentru titlu pentru un singur an în cadrul unei competiții deschise organizate o dată la trei ani, conform calendarului.

               Orașele din țările AELS/SEE, din țările candidate și din țările potențial candidate pot participa la o singură competiție în perioada 2020-2033.

               Fiecare țară AELS/SEE și fiecare țară candidată sau potențial candidată poate deține titlul doar o singură dată în perioada 2020-2033.”;

               (2) Articolul 10 se modifică după cum urmează:

               (a) titlul se înlocuiește cu următorul text:

               „Preselecția și selecția în țările AELS/SEE, în țările candidate sau în țările potențial candidate”;

               (b) alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:

               „1. Comisia este responsabilă de organizarea competiției dintre orașele din țările AELS/SEE, din țările candidate și din țările potențial candidate.”;

               (c) la alineatul (6), primul paragraf se înlocuiește cu următorul text:

               „6. Juriul emite un raport de selecție privind candidaturile orașelor candidate preselecționate, precum și o recomandare pentru nominalizarea cel mult a unui oraș dintr-o țară AELS/SEE, dintr-o țară candidată sau potențial candidată.”;

               (3) La articolul 11, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:

               „2. În cazul țărilor AELS/SEE și al țărilor candidate și potențial candidate, Comisia nominalizează un oraș care va deține titlul în anii relevanți, pe baza recomandărilor cuprinse în raportul de selecție al juriului, și notifică nominalizarea Parlamentului European, Consiliului și Comitetului Regiunilor, cel târziu cu patru ani înaintea anului pentru care este acordat titlul.”;

               (4) Articolul 13 se modifică după cum urmează:

               (a) la alineatul (2), al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:

               „Statul membru sau țara AELS/SEE ori țara candidată sau potențial candidată în cauză poate desemna un observator care să participe la reuniunile respective.”;

               (b) la alineatul (3), al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:

               „Juriul transmite rapoartele sale de monitorizare Comisiei, precum și orașelor nominalizate și respectivului stat membru sau respectivei țări AELS/SEE sau respectivei țări candidate ori potențial candidate.”;

               (5) Anexa se înlocuiește cu textul din anexa la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               Adoptată la Bruxelles,

                  Pentru Parlamentul European
                        Pentru Consiliu

                  Președintele
                        Președintele

                     (1)
                  Decizia nr. 445/2014/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 aprilie 2014 de instituire a unei acțiuni a Uniunii în favoarea evenimentului „Capitale europene ale culturii” pentru anii 2020-2033 și de abrogare a Deciziei nr. 1622/2006/CE (JO L 132, 3.5.2014, p. 1).

                     (2)
                  Decizia nr. 1622/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 2006 de stabilire a unei acțiuni comunitare în favoarea evenimentului „Capitala europeană a culturii” pentru anii 2007-2019 ( JO L 304, 3.11.2006, p. 1).

                     (3)
                  Analiza rezultatelor acestei consultări se găsește la adresa:

                     http://ec.europa.eu/programmes/creative-europe/actions/documents/ecoc/consultation-analysis-results_en.pdf

                     (4)
                  JO C , , p. .

                     (5)
                  Decizia nr. 445/2014/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 aprilie 2014 de instituire a unei acțiuni a Uniunii în favoarea evenimentului „Capitale europene ale culturii” pentru anii 2020-2033 și de abrogare a Deciziei nr. 1622/2006/CE (JO L 132, 3.5. 2014, p. 1).

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 17.6.2016
            COM(2016) 400 final
            ANEXĂ
            Propunere de DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI de modificare a Deciziei 445/2014/UE de instituire a unei acțiuni a Uniunii în favoarea evenimentului „Capitale europene ale culturii” pentru anii 2020-2033

               ANEXĂ

               Propunere de DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI de modificare a Deciziei 445/2014/UE de instituire a unei acțiuni a Uniunii în favoarea evenimentului „Capitale europene ale culturii” pentru anii 2020-2033

               CALENDAR

                        2020

                        Croația

                        Irlanda

                        2021

                        România

                        Grecia

                        Țară candidată sau potențial candidată

                        2022

                        Lituania

                        Luxemburg

                        2023

                        Ungaria

                        Regatul Unit

                        2024

                        Estonia

                        Austria

                        Țară AELS/SEE, țară candidată sau potențial candidată
                           1

                        2025

                        Slovenia

                        Germania

                        2026

                        Slovacia

                        Finlanda

                        2027

                        Letonia

                        Portugalia

                        2028

                        Republica Cehă

                        Franța

                        Țară AELS/SEE, țară candidată sau potențial candidată

                        2029

                        Polonia

                        Suedia

                        2030

                        Cipru

                        Belgia

                        Țară AELS/SEE, țară candidată sau potențial candidată

                        2031

                        Malta

                        Spania

                        2032

                        Bulgaria

                        Danemarca

                        2033

                        Țările de Jos

                        Italia

                        Țară AELS/SEE, țară candidată sau potențial candidată

                     (1)
                  Cu condiția ca prezenta decizie să intre în vigoare înainte de lansarea cererii de candidaturi pentru ediția 2024 a concursului, și anume cu șase ani înaintea anului pentru care este acordat titlul.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 19.2.2016
            COM(2016) 77 final
            2016/0048(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Organizației Maritime Internaționale cu ocazia celei de a 40-a sesiuni a Comitetului de facilitare, a celei de a 69-a sesiuni a Comitetului pentru protecția mediului marin și a celei de a 96-a sesiuni a Comitetului pentru siguranță maritimă cu privire la adoptarea unor amendamente aduse anexei IV la Convenția MARPOL privind facilitarea, regulilor II-2/13 și II-2/18 din Convenția SOLAS, Codului de sisteme de rezistență la incendiu și Codului privind programul de inspecții intensificate din 2011

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.INTRODUCERE

               Prezenta propunere a Comisiei se referă la stabilirea poziției Uniunii în cadrul celei de a 40-a sesiuni a Comitetului de facilitare (FAL 40) a Organizației Maritime Internaționale (OMI), al celei de a 69-a sesiuni a Comitetului pentru protecția mediului marin al OMI (MEPC 69) și al celei de a 96-a sesiuni a Comitetului pentru siguranță maritimă al OMI (MSC 96) în ceea ce privește 6 amendamente stabilite separat în următoarele subrubrici.

               1.1Revizuirea generală a Convenției privind facilitarea

               În urma acordului din cadrul FAL 35 privind inițierea unei revizuiri cuprinzătoare a convenției în vederea garantării faptului că aceasta abordează în mod adecvat nevoile actuale și cele emergente ale industriei transportului naval, precum și a modernizării dispozițiilor sale, luând în considerare evoluțiile din domeniul transmiterii de informații și de date prin mijloace electronice și prin conceptul interfeței unice, cea de a 39-a sesiune a Comitetului de facilitare (FAL 39) a aprobat amendamentele aduse anexei la Convenția privind facilitarea (FAL) pentru a fi adoptate în cadrul FAL 40.

               Problema unei cerințe de a include un număr de viză, dacă este cazul, pe listele de pasageri și problema îndeplinirii formalităților de raportare în format electronic prezintă un interes special pentru UE.

               Persistă anumite diferențe între Convenția FAL și dreptul UE referitoare la standardul 2.6.1 (cu privire la datele solicitate de autoritățile publice a fi incluse pe o listă a echipajului), standardul 2.23, standardul 3.10, standardul 3.10.2, standardul 3.45 și practica recomandată 3.21. În conformitate cu articolul VIII din Convenția FAL, aceste diferențe trebuie notificate Secretariatului General al OMI de către guvernele contractante.

               Aceste modificări ale Convenției privind facilitarea sunt redate în anexa 1 la Raportul FAL 39 (FAL 39/16). Punctul 4.43 din Raportul FAL 39 indică faptul că modificările vor fi adoptate în cadrul FAL 40.

               1.2Amendamente ale regulilor 1 și 11 din anexa IV la Convenția MARPOL cu privire la cerințele pentru zone speciale

               În cadrul celei de a 68-a sesiuni a Comitetului pentru protecția mediului marin (MEPC 68) s-a analizat dacă au fost primite suficiente notificări cu privire la disponibilitatea instalațiilor portuare de preluare, în conformitate cu regula 13 din anexa IV la Convenția MARPOL, pentru a permite intrarea în vigoare a dispozițiilor privind zona specială pentru Marea Baltică, precum și pentru a defini zona pentru care dispozițiile privind zona specială ar putea să producă efect, având în vedere faptul că notificarea a fost transmisă doar de opt dintre cele nouă state baltice.

               S-a convenit că au fost primite suficiente notificări și că astfel s-ar putea stabili datele intrării în vigoare a dispozițiilor privind zona specială, astfel cum este definită în documentul MEPC 68/10/2. S-a stabilit că definiția propusă a zonei diferă de cea menționată în anexa IV la Convenția MARPOL și că ar fi necesar un amendament al anexei IV la Convenția MARPOL pentru ca noua definiție a zonei speciale, astfel cum este specificată în documentul MEPC 68/10/2, să producă efect.

               Aceste amendamente ale regulilor 1 și 11 din anexa IV la Convenția MARPOL sunt prevăzute în anexa la documentul MEPC 69/3/3 pentru a fi adoptate în cadrul MEPC 69, astfel cum se indică la punctul 10.22 din raportul MEPC 68 (MEPC 68/21). Amendamentele au fost transmise de Secretariatul OMI prin Circulara nr. 3591 din 7 octombrie 2015, în conformitate cu articolul 16 din Convenția MARPOL, inclusiv un proiect de rezoluție al MEPC în vederea adoptării lor.

               1.3Amendamente ale regulii II-2/13 din Convenția SOLAS

               În cadrul MSC 95 au fost aprobate proiectele de amendament la regula II-2/13 din Convenția SOLAS care vor stabili cerințele pentru evaluarea rutelor de evacuare după o analiză a evacuării în primele etape ale procesului de proiectare, care trebuie aplicate navelor noi de pasageri ro-ro și altor nave de pasageri care transportă peste 36 de pasageri. Analiza trebuie folosită pentru a identifica și a elimina, pe cât posibil, congestionarea care poate apărea în timpului abandonului unei nave, din cauza deplasării pasagerilor și a echipajului de-a lungul rutelor de evacuare, inclusiv a posibilității ca echipajul să fie nevoit să se deplaseze de-a lungul respectivelor rute în sens invers deplasării pasagerilor. În plus, analiza trebuie folosită pentru a demonstra că măsurile de evacuare luate sunt suficient de flexibile pentru a face față posibilității ca anumite rute de evacuare, posturi de adunare, posturi de îmbarcare sau ambarcațiuni de salvare să nu fie disponibile ca urmare a unui accident.

               Aceste modificări sunt prezentate în anexa 14 la MSC 95/22/add.2. Punctul 10.19 din Raportul MSC 95 (MSC 95/22) indică faptul că modificările vor fi adoptate în cadrul MSC 96.

               1.4Amendamente ale regulii II-2/18 din Convenția SOLAS cu privire la zonele de aterizare cu elicoptere pe navele de pasageri ro-ro pentru navele noi, coroborate cu un nou capitol 17 al Codului de sisteme de rezistență la incendiu.

               Capitolul II-2/18 din Convenția SOLAS conține cerințe privind amenajările destinate elicopterelor. Aceste amendamente aduse Convenției SOLAS au ca scop introducerea Circularei MSC.1/Circ.1431 a OMI – Orientări pentru aprobarea mijloacelor de stingere a incendiilor cu spumă pentru dotarea elicopterelor – din 22 iunie 2012, pentru ca prevederile sale să devină obligatorii. Prin urmare, sistemul de aplicare a spumei trebuie să fie în conformitate cu aceste orientări. Aceste amendamente au fost aprobate în cadrul celei de a 92-a sesiuni a Comitetului pentru siguranță maritimă (MSC 92), în vederea adoptării lor în cadrul celei de-a 93-a sesiuni a acestuia (MSC 93).

               În ceea ce privește adoptarea prevăzută în cadrul MSC 93, Consiliul a adoptat Decizia 2014/280/UE din 8 mai 2013
                  1
               , care prevede poziția UE prin care își dă acordul asupra adoptării amendamentelor aduse regulii II-2/18 din Convenția SOLAS.

               Cu toate acestea, MSC 93 a decis ca, în etapa de adoptare, să trimită din nou proiectele de amendament celei de a 2-a sesiuni a Subcomitetului OMI pentru sisteme și echipamente navale (SSE 2), în vederea unei examinări suplimentare.

               În ceea ce privește proiectele de amendament la regula II-2/18 din Convenția SOLAS, în urma concluziilor din cadrul SSE 2, MSC 95 a remarcat că SSE 2 a pregătit, de asemenea, spre aprobare un nou capitol 17 la Codul de sisteme de rezistență la incendiu (Codul FSS) privind mijloacelor de stingere a incendiilor cu spumă pentru dotarea elicopterelor, în vederea adoptării în cadrul MSC 96. În urma deciziei de a pregăti un nou capitol 17 la Codul FSS, SSE 2 a solicitat MSC 95 să aibă în vedere modificări subsecvente la proiectele de amendament la regula II-2/18 din Convenția SOLAS, în vederea adoptării lor în cadrul MSC 96 și nu în cadrul MSC 95, odată cu adoptarea noului capitol 17 din Codul FSS.

               Prin urmare, amendamentele modificate aduse regulii II-2/18 din Convenția SOLAS sunt incluse din nou în această propunere de decizie a Consiliului, deoarece ele vor fi examinate în continuare în cadrul MSC 96, în vederea adoptării lor odată cu adoptarea noului capitol 17 din Codul FSS.

               Aceste modificări aduse amendamentelor la regula II-2/18 din Convenția SOLAS sunt prevăzute în anexa 2 la SSE 2/20. Punctul 12.16 din Raportul MSC 95 (MSC 95/22) indică faptul că aceste amendamente vor fi adoptate în cadrul MSC 96. Noul capitol 17 la Codul FSS este prevăzut în anexa 18 punctul 2 din Raportul MSC 95 (MSC 95/22/Add. 2). Punctul 12.15 din Raportul MSC 95 (MSC 95/22) indică faptul că noul capitol va fi adoptat în cadrul MSC 96.

               1.5Capitolul 8 revizuit al Codului de sisteme de rezistență la incendiu privind sistemele cu aspersor automat, de detectare a incendiului și de alarmă de incendiu

               În urma defecțiunilor care au avut loc în cadrul sistemelor de aspersoare automate din cauza depunerilor sau a blocajelor provocate de substanțe minerale, MSC 95 a aprobat proiectele de amendament la capitolul 8 al Codului de sisteme de rezistență la incendiu (Codul FSS) care prevăd că trebuie acordată o atenție deosebită specificației privind calitatea apei furnizate de producătorul sistemului pentru a preveni coroziunea și blocarea interne ale aspersoarelor.

               Instrucțiunile producătorilor pentru punere în funcțiune, inspecție și întreținere trebuie să includă specificații privind calitatea apei care urmează să fie utilizată pe întreaga durată de viață a sistemului, iar calitatea apei trebuie să fie monitorizată în mod activ la bord.

               Aceste amendamente sunt prevăzute în anexa 18 punctul 1 din MSC 95/22/Add.2. Punctul 12.11 din Raportul MSC 95 (MSC 95/22) indică faptul că amendamentele vor fi adoptate în cadrul MSC 96.

               1.6Amendamente ale Codului privind programul de inspecții intensificate (ESP) din 2011

               Schema de evaluare a stării navei (CAS) a OMI stabilește cadrul pentru o inspecție intensificată a navelor mai vechi de 15 ani. Programul de inspecții intensificate efectuate cu ocazia inspecțiilor la vrachiere și petroliere sau Programul de inspecții intensificate (ESP) specifică modul în care trebuie realizată o astfel de inspecție intensificată. Întrucât CAS folosește ESP pentru a-și atinge obiectivul, CAS face trimitere la ESP ca fiind un instrument utilizat în acest sens. Aceste amendamente la Codul ESP vizează armonizarea utilizării termenilor privind organizațiile recunoscute în întregul cod. Amendamentele propuse au un caracter editorial. Prin urmare, MSC 95 a convenit că ar trebui pregătită o rectificare la anexa 2 la Raportul MSC 94 (MSC 94/21), în vederea includerii modificărilor menționate mai sus în textul original al Rezoluției MSC.381(94) privind modificările aduse Codului internațional privind programul de inspecții intensificate cu ocazia inspecțiilor la vrachiere și petroliere din 2011 (Codul ESP 2011).

               Aceste amendamente sunt prevăzute în anexa 15 la MSC 95/22/Add.2. Punctul 10.26 din Raportul MSC 95 (MSC 95/22) indică faptul că aceste amendamente vor fi adoptate în cadrul MSC 96.

               2.ADOPTAREA AMENDAMENTELOR OMI

               2.1Adoptarea amendamentelor

               Amendamentele prevăzute la punctele 1.1-1.6 de mai sus au fost aprobate în cadrul celei de a 39-a sesiuni a reuniunii Comitetului de facilitare din perioada 22-26 septembrie 2014, al celei de a 68-a sesiuni a reuniunii Comitetului pentru protecția mediului marin din perioada 11-15 mai 2015, precum și în cadrul celei de a 95-a sesiuni a reuniunii Comitetului pentru siguranță maritimă din perioada 3-12 iunie 2015 și urmează să fie prezentate spre adoptare în cadrul celei de a 40-a sesiuni a Comitetului de facilitare din perioada 4-8 aprilie 2016, al celei de a 69-a sesiuni a Comitetului pentru protecția mediului marin din perioada 18-22 aprilie 2016 și în cadrul celei de-a 96-a sesiuni a Comitetului pentru siguranță maritimă din perioada 11-20 mai 2016.

               2.2Acceptare

               După aprobarea și adoptarea amendamentelor prevăzute la punctele 1.1-1.6 sus-menționate de către cele trei comitete, acestea vor fi comunicate părților contractante corespunzătoare pentru a fi acceptate.

               3.LEGISLAȚIA UE RELEVANTĂ ȘI COMPETENȚA UE

               3.1Revizuire generală a Convenției privind facilitarea

               Domeniul de aplicare al Directivei 2010/65/UE a Parlamentului European și a Consiliului privind formalitățile de raportare aplicabile navelor la sosirea în și/sau la plecarea din porturile statelor membre și de abrogare a Directivei 2002/6/CE constă în a simplifica și a armoniza procedurile administrative aplicate transportului maritim, prin introducerea obligativității transmiterii de informații pe cale electronică și prin raționalizarea formalităților de raportare. Formalitățile de raportare identificate în anexa la directivă sunt clasificate în trei categorii: A) acte juridice ale Uniunii, B) formularele și formalitățile FAL în conformitate cu Convenția FAL și C) alte formalități prevăzute de legislația națională. Utilizarea formularelor FAL în cadrul UE este evaluată, iar informațiile prevăzute în actele juridice ale Uniunii și în formularele FAL sunt catalogate cu scopul de a garanta utilizarea specificațiilor privind formularele electronice FAL, dacă este cazul. Articolul 7 din directivă prevede că statele membre acceptă formularele FAL pentru îndeplinirea formalităților de raportare, iar după 1 iunie 2015 doar în format electronic.

               Cerința de a include un număr de viză, dacă este cazul, pe listele echipajului și ale pasagerilor este menționată în anexa VI punctul 3.1.2 din Regulamentul (CE) nr. 562/2006 al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a unui Cod comunitar privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul Frontierelor Schengen) (inclusă la punctul A.2 din anexa la Directiva 2010/65/UE).

               Prin urmare, revizuirea generală a Convenției FAL ar aduce atingere Directivei 2010/65/UE și Regulamentului (CE) nr. 562/2006.

               3.2Amendamente ale regulilor 1 și 11 din anexa IV la Convenția MARPOL cu privire la cerințele pentru zone speciale

               Problema existenței unor instalații portuare adecvate reprezintă o chestiune care ține de competența exclusivă a UE pe baza articolului 4 din Directiva 2000/59/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind instalațiile portuare de preluare a deșeurilor provenite din exploatarea navelor și a reziduurilor de încărcătură. Angajamentul de a prevedea instalații portuare de preluare în conformitate cu regula 12bis din Rezoluția MEPC.200(62) afectează subiectul tratat de directivă. În cazul în care sunt adoptate de OMI, proiectele de amendament la anexa IV din Convenția MARPOL, care prevăd stabilirea datelor intrării în vigoare pentru desemnarea ca zonă specială a unei părți a Mării Baltice, vor avea un caracter obligatoriu pentru Uniune.

               3.3Amendamente ale regulii II-2/13 din Convenția SOLAS referitoare la analiza de evacuare pentru navele de pasageri

               Regula II-2/13 din Convenția SOLAS reglementează problema mijloacelor de evacuare. Amendamentele ce urmează să fie adoptate în cadrul MSC 96, care ar aduce modificări regulii II-2/13 din Convenția SOLAS, ar aduce atingere legislației UE prin aplicarea Directivei 2009/45/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind normele și standardele de siguranță pentru navele de pasageri. Articolul 6 alineatul (2) litera (a) punctul (i) stabilește că navele de pasageri din clasa A respectă integral cerințele Convenției SOLAS din 1974, cu modificările ulterioare. Mai mult, Directiva 2009/45/CE conține norme detaliate cu privire la rutele de evacuare ale navelor de pasageri ro-ro pentru navele din clasele B, C și D, astfel cum se prevede în anexa I capitolul II partea B punctul B.6-1.

               3.4Amendamente ale regulii II-2/18 din Convenția SOLAS cu privire la zonele de aterizare cu elicoptere pe navele de pasageri ro-ro pentru navele noi, coroborate cu un nou capitol 17 la Codul de sisteme de rezistență la incendiu

               Uniunea a adoptat, prin capitolul II-2 din anexa I la Directiva 2009/45/CE, cerințe privind amenajarea unor zone de aterizare cu elicoptere. În special, regula 18 partea B din acest capitol prevede că „navele dotate cu punți de aterizare pentru elicoptere trebuie să respecte cerințele din regula 18 din capitolul II-2 partea G din Convenția SOLAS, revizuită până la 1 ianuarie 2003”. Articolul 6 alineatul (2) litera (a) punctul (i) stabilește că navele de pasageri din clasa A respectă integral cerințele Convenției SOLAS din 1974, cu modificările ulterioare. Drept rezultat, cerințele prevăzute în Directiva 2009/45/CE privind zonele de aterizare cu elicoptere pe navele de pasageri ro-ro pentru navele noi vor trebui să fie revizuite în cazul în care amendamentele la regula II-2/18 din Convenția SOLAS vor fi adoptate.

               Mai mult, capitolul II-2 partea A regula 2 din anexa I la Directiva 2009/45/CE aplică Codul de sisteme de rezistență la incendiu adoptat prin Rezoluția MSC.98(73) navelor din clasele B, C și D construite pe data de 1 ianuarie 2003 sau după această dată.

               Prin urmare, amendamentele aduse Convenției SOLAS și noul capitol 17 al Codului de sisteme de rezistență la incendiu care urmează să fie adoptate în cadrul MSC 96 ar aduce atingere cerințelor prevăzute în Directiva 2009/45/CE cu privire la zonele de aterizare cu elicoptere, prin limitarea oricărei revizuiri a acestor reguli.

               3.5Capitolul 8 revizuit al Codului de sisteme de rezistență la incendiu privind sistemele cu aspersor automat, de detectare a incendiului și de alarmă de incendiu

               Capitolul II-2 partea A regula 8 din anexa I la Directiva 2009/45/CE cu privire la sistemele cu aspersor automat, de detectare a incendiului și de alarmă de incendiu prevede necesitatea ca astfel de sisteme să fie puse în funcțiune imediat și în orice moment, fără a mai fi nevoie ca echipajul să ia vreo măsură pentru a-l pune în funcțiune. Articolul 6 alineatul (2) litera (a) punctul (i) stabilește că navele de pasageri din clasa A respectă integral cerințele Convenției SOLAS din 1974, cu modificările ulterioare.

               Mai mult, capitolul II-2 partea A regula 8 din anexa I la Directiva 2009/45/CE aplică Codul de sisteme de rezistență la incendiu adoptat prin Rezoluția MSC.98(73), astfel cum a fost modificat, navelor din clasele B, C și D construite pe data de 1 ianuarie 2003 sau după această dată.

               Prin urmare, amendamentele aduse capitolului 8 al Codului de sisteme de rezistență la incendiu ar aduce atingere dreptului UE prin aplicarea Directivei 2009/45/CE.

               3.6Amendamente ale Codului privind programul de inspecții intensificate (ESP) din 2011

               Regulamentul (UE) nr. 530/2012 al Parlamentului European și Consiliului privind accelerarea introducerii cerințelor referitoare la coca dublă sau a unor standarde de proiectare echivalente pentru petrolierele cu cocă simplă urmărește să stabilească un calendar de introducere accelerată a aplicării cerințelor privind coca dublă sau a unor standarde de proiectare echivalente care se regăsesc în MARPOL 73/78, definită la articolul 3 din respectivul regulament, la petrolierele cu cocă simplă și să interzică transportul către sau din porturile statelor membre al produselor petroliere grele cu petroliere cu cocă simplă.

               În temeiul regulamentului respectiv, este obligatoriu să se aplice Schema de evaluare a stării navei (CAS) a OMI la petrolierele cu cocă simplă mai vechi de 15 ani. În conformitate cu articolul 5, petrolierele respective au obligația de a respecta CAS, care este apoi definită la articolul 6 ca fiind Schema de evaluare a stării navei adoptată prin Rezoluția MEPC 94(46) din 27 aprilie 2001, astfel cum a fost modificată prin Rezoluția MEPC 99(48) din 11 octombrie 2002 și prin Rezoluția MEPC 112(50) din 4 decembrie 2003. Programul de inspecții intensificate efectuate cu ocazia inspecțiilor la vrachiere și petroliere sau programul de inspecții intensificate (ESP) specifică modul în care trebuie realizată această evaluare intensificată. Deoarece CAS utilizează ESP pentru a-și atinge obiectivul, orice modificare a inspecțiilor ESP va fi aplicabilă în mod direct și automat prin Regulamentul (UE) nr. 530/2012. Prin urmare, amendamentele care urmează să fie adoptate în cadrul MSC 96, care ar urma să introducă modificările aduse Codului ESP, vor avea o incidență asupra dreptului UE, prin aplicarea Regulamentului (UE) nr. 530/2012.

               3.7Sinteză

               Având în vedere legăturile care există între amendamentele propuse și legislația UE relevantă menționată anterior, Comisia consideră că adoptarea amendamentelor sus-citate, care se așteaptă să fie adoptate în cadrul FAL 40, MEPC 69 și MSC 96, intră în sfera de competență externă exclusivă a UE dobândită de Uniune în temeiul articolului 3 alineatul (2) din TFUE, în măsura în care adoptarea instrumentelor internaționale în cauză ar putea aduce atingere normelor comune sau ar putea modifica domeniul de aplicare al acestora.

               În concordanță cu o jurisprudență bine consolidată, deși Uniunea nu este membră a OMI și nici parte contractantă la instrumentele internaționale în cauză, statele membre nu sunt autorizate să își asume obligații care ar putea afecta normele UE promulgate pentru atingerea obiectivelor tratatelor, decât cu condiția ca ele să fie autorizate în acest sens printr-o decizie a Consiliului, la propunerea Comisiei.

               4.Concluzie

               Prin urmare, Comisia prezintă o propune de decizie a Consiliului privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în ceea ce privește amendamentele menționate la punctele 1.1-1.6 de mai sus, care urmează să fie adoptată în cadrul celei de a 40-a sesiuni a Comitetului de facilitare, al celei de a 69-a sesiuni a Comitetului pentru protecția mediului marin și, respectiv, al celei de a 96-a sesiuni a Comitetului pentru siguranță maritimă.

               2016/0048 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Organizației Maritime Internaționale cu ocazia celei de a 40-a sesiuni a Comitetului de facilitare, a celei de a 69-a sesiuni a Comitetului pentru protecția mediului marin și a celei de a 96-a sesiuni a Comitetului pentru siguranță maritimă cu privire la adoptarea unor amendamente aduse anexei IV la Convenția MARPOL privind facilitarea, regulilor II-2/13 și II-2/18 din Convenția SOLAS, Codului de sisteme de rezistență la incendiu și Codului privind programul de inspecții intensificate din 2011

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 100 alineatul (2) și articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Acțiunile întreprinse de Uniunea Europeană în sectorul transportului maritim ar trebui să urmărească îmbunătățirea siguranței maritime și protejarea mediului marin.

               (2)Comitetul de facilitare (FAL) al Organizației Maritime Internaționale (OMI) reunit în cadrul celei de a 39-a sesiuni a aprobat amendamentele aduse Convenției privind facilitarea. Se preconizează că aceste amendamente vor fi adoptate în cadrul celei de a 40-a sesiuni a FAL din luna aprilie 2016.

               (3)Comitetul pentru protecția mediului marin (MEPC) al OMI, reunit în cadrul celei de a 68-a sesiuni, a convenit că au fost primite suficiente notificări în temeiul regulii 12a din anexa IV la Convenția MARPOL pentru ca o parte a Mării Baltice să fie desemnată zonă specială, astfel încât ar putea fi stabilită data efectivă a intrării în vigoare a acestei desemnări prevăzute la regula 11.3 din anexa IV pentru zona specială respectivă. MEPC 68 a concluzionat că este nevoie de amendamente ale regulilor 1 și 11 din anexa IV la Convenția MARPOL pentru ca porțiunea respectivă a zonei speciale să intre în vigoare și că, în acest sens, ar trebui propuse amendamente ale anexei IV la Convenția MARPOL. Se preconizează că aceste amendamente vor fi adoptate în cadrul celei de a 69-a sesiuni a MEPC din luna aprilie 2016.

               (4)Comitetul pentru siguranță maritimă (MSC) al OMI, reunit în cadrul celei de a 95-a sesiuni, a aprobat amendamentele regulilor II-2/13 și II-2/18 din Convenția SOLAS, ale Codului internațional de sisteme de rezistență la incendiu (Codul FSS), precum și ale Codului privind programul de inspecții intensificate din 2011 (Codul ESP). Se preconizează că aceste amendamente vor fi adoptate în cadrul celei de a 96-a sesiuni a MSC din luna mai 2016.

               (5)Revizuirea generală a Convenției FAL modernizează dispozițiile acesteia, luând în considerare evoluțiile din domeniul transmiterii de informații și de date prin mijloace electronice și prin conceptul interfeței unice. Aceasta introduce, în special, măsuri relevante pentru Uniunea Europeană referitoare la introducerea numerelor de viză pe listele pasagerilor, dar nu și pe listele echipajului, precum și dreptul autorităților de a introduce obligativitatea utilizării opțiunii de depunere a formularelor în format electronic. Articolul 5 și articolul 7 din Directiva 2010/65/UE a Parlamentului European și a Consiliului
                  2
                stabilesc faptul că formalitățile de raportare pentru nave la sosirea în și la plecarea din porturile statelor membre se acceptă numai în format electronic printr-o interfață unică începând cu 1 iunie 2015 și că statele membre acceptă formularele FAL în format de hârtie în vederea îndeplinirii formalităților de raportare până la data respectivă. Informațiile necesare în legătură cu un act legislativ al Uniunii trebuie furnizate în format electronic începând cu 1 iunie 2015. Cerința de a include un număr de viză, dacă este cazul, pe listele echipajului și ale pasagerilor este prevăzută în anexa VI punctul 3.1.2 din Regulamentul (CE) nr. 562/2006 al Parlamentului European și al Consiliului
                  3
               . Aceste cerințe impun obligații mai stricte decât normele relevante prevăzute de Convenția FAL și reprezintă o diferență în sensul articolului VIII din convenția respectivă. În calitate de părți contractante la Convenția FAL, statele membre ar trebui, prin urmare, să informeze OMI cu privire la această diferență.

               (6)Amendamentele aduse anexei IV la Convenția MARPOL sunt menite să asigure cadrul juridic pentru implementarea acordului de către MEPC 68, potrivit căruia au fost primite suficiente notificări cu privire la disponibilitatea instalațiilor portuare de preluare pentru a permite prevederilor privind zona specială a Mării Baltice să producă efect și, prin urmare, ar putea fi stabilite datele efective ale intrării în vigoare a desemnării părții Mării Baltice ca zonă specială, în conformitate cu notificările respective. Articolul 4 din Directiva 2000/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului
                  4
                vizează aspectul legat de disponibilitatea instalațiilor portuare de preluare, aspect la care se referă și regula 12bis a Rezoluției MEPC.200(62), în scopul reducerii deversării în mare a deșeurilor provenite din exploatarea navelor și a reziduurilor de încărcătură, în special a deversărilor ilegale, provenite de la navele care utilizează porturi din Uniune.

               (7)Amendamentele regulii II-2/13 din Convenția SOLAS vor stabili cerințele pentru evaluarea rutelor de evacuare printr-o analiză privind evacuarea în cadrul procesului de proiectare, care sunt aplicate noilor nave de pasageri ro-ro și altor nave de pasageri care transportă peste 36 de pasageri. Articolul 6 alineatul (2) litera (a) punctul (i) din Directiva 2009/45/CE a Parlamentului European și a Consiliului
                  5
                stabilește că navele noi de pasageri din clasa A respectă integral cerințele Convenției SOLAS din 1974, cu modificările ulterioare. Mai mult, Directiva 2009/45/CE conține norme detaliate cu privire la rutele de evacuare ale navelor de pasageri ro-ro pentru navele din clasele B, C și D, astfel cum se prevede în anexa I capitolul II partea B punctul 6-1.

               (8)Amendamentele regulii II-2/18 din Convenția SOLAS privind zonele de aterizare cu elicoptere pe noile nave de pasageri ro-ro vor prevedea obligativitatea dispozițiilor din Circulara MSC.1/Circ.1431 a OMI din 31 mai 2012 privind Orientările pentru aprobarea mijloacelor de stingere a incendiilor cu spumă pentru dotarea elicopterelor. Capitolul II-2 partea B regula 18 din anexa I la Directiva 2009/45/CE a Parlamentului European și a Consiliului prevede că navele dotate cu punți de aterizare pentru elicoptere trebuie să respecte cerințele regulii din Convenția SOLAS, astfel cum a fost revizuită la 1 ianuarie 2003, care, în prezent, se așteaptă să fie modificate.

               (9)Capitolul 8 revizuit al Codului de sisteme de rezistență la incendiu (FSS) va prevedea acordarea unei atenții speciale specificației privind calitatea apei furnizate de producătorul sistemului pentru a preveni coroziunea și blocarea interne ale aspersoarelor. Articolul 6 alineatul (2) litera (a) punctul (i) din Directiva 2009/45/CE a Parlamentului European și a Consiliului stabilește că navele noi de pasageri din clasa A trebuie să respecte integral cerințele Convenției SOLAS din 1974, cu modificările ulterioare, inclusiv Codul FSS devenit obligatoriu în temeiul Convenției SOLAS prin Rezoluția MSC.99(73) a OMI. În plus, Directiva 2009/45/CE a Parlamentului European și a Consiliului conține norme detaliate cu privire la stingerea incendiilor pentru navele din clasele B, C și D, astfel cum prevede anexa I capitolul II-2 partea A punctele 4.5 și 4.8.

               (10)Noul capitol 17 la Codul FSS va descrie în detaliu specificațiile privind mijloacele de stingere a incendiilor cu spumă pentru protecția amenajărilor destinate elicopterelor, astfel cum prevede capitolul II-2 din Convenția SOLAS. Articolul 6 alineatul (2) litera (a) punctul (i) din Directiva 2009/45/CE a Parlamentului European și a Consiliului stabilește că navele noi de pasageri din clasa A trebuie să respecte integral cerințele Convenției SOLAS din 1974, cu modificările ulterioare, inclusiv Codul FSS devenit obligatoriu în temeiul Convenției SOLAS prin Rezoluția MSC.99(73) a OMI. Mai mult, Directiva 2009/45/CE conține norme detaliate cu privire la cerințele speciale pentru amenajările destinate elicopterelor pentru navele din clasele B, C și D, astfel cum se prevede în anexa I capitolul II partea B punctul 18.

               (11)Amendamentele aduse Codului ESP din 2011 sunt menite să armonizeze utilizarea termenilor privind organizațiile recunoscute. Conform articolelor 5 și 6 din Regulamentul (UE) nr. 530/2012 al Parlamentului European și al Consiliului
                  6
               , aplicarea Schemei de evaluare a stării navei (CAS) a OMI este obligatorie pentru petrolierele cu cocă simplă mai vechi de 15 ani. Programul de inspecții intensificate efectuate cu ocazia inspecțiilor la vrachiere și petroliere sau programul de inspecții intensificate (ESP) specifică modul în care trebuie realizată această evaluare intensificată. Deoarece CAS utilizează ESP ca instrument pentru a-și atinge scopul, orice modificare a inspecțiilor ESP va fi aplicabilă automat prin Regulamentul (UE) nr. 530/2012.

               (12)Uniunea nu este nici membră a OMI, nici parte contractantă la convențiile și codurile în cauză. Prin urmare, este necesar ca statele membre să fie autorizate de către Consiliu să exprime poziția Uniunii și să își exprime acordul de a trata amendamentele ca fiind obligatorii din punct de vedere juridic.

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               1.Poziția Uniunii în cadrul celei de a 40-a sesiuni a Comitetului de facilitare al OMI este de a-și da acordul cu privire la adoptarea amendamentelor aduse Convenției privind facilitarea, astfel cum se prevede în anexa 1 la documentul FAL 39/16 al OMI.

               2.După caz, statele membre prezintă Secretariatului General al OMI notificarea prevăzută la articolul VIII din Convenția FAL cu privire la amendamentele menționate la alineatul (1) cât mai repede posibil după intrarea în vigoare a amendamentelor respective.

               Articolul 2

               Poziția Uniunii în cadrul celei de a 69-a sesiuni a Comitetului pentru protecția mediului marin al OMI este de a-și da acordul cu privire la adoptarea amendamentelor aduse regulilor 1 și 11 din anexa IV la Convenția MARPOL, astfel cum se prevede în anexa la documentul MEPC 69/3/3 al OMI.

               Articolul 3

               Poziția Uniunii în cadrul celei de a 96-a sesiuni a Comitetului pentru siguranță maritimă al OMI este de a-și da acordul cu privire la adoptarea următoarelor amendamente aduse:

               –regulii II-2/13 din Convenția SOLAS, astfel cum se prevede în anexa 14 la documentul MSC 95/22/add.2 al OMI.

               –regulii II-2/18 din Convenția SOLAS, astfel cum se prevede în anexa 2 la documentul SSE 2/20 al OMI.

               –capitolului 8 din Codul de sisteme de rezistență la incendiu, astfel cum se prevede în anexa 18 punctul 1 din documentul 95/22/add.2 al OMI.

               –capitolului 17 din Codul de sisteme de rezistență la incendiu, astfel cum se prevede în anexa 18 punctul 2 din documentul 95/22/add.2 al OMI.

               –Codului privind programul de inspecții intensificate din 2011, astfel cum se prevede în anexa 15 din documentul 95/22/add.2 al OMI.

               Articolul 4

               1.Poziția Uniunii, astfel cum este prevăzută la articolul 1 alineatul (1) și articolele 2 și 3, se exprimă de către statele membre care sunt membre ale OMI, acționând împreună în interesul Uniunii.

               2.Modificările formale și minore ale pozițiilor menționate la articolele 1, 2 și 3 pot fi convenite fără a necesita modificarea pozițiilor respective.

               Articolul 5

               Prin prezenta decizie, statele membre sunt autorizate să își exprime acordul, în interesul Uniunii, față de obligațiile generate de amendamentele menționate la articolele 1, 2 și 3.

               Articolul 6

               Prezenta decizie se adresează statelor membre.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Președintele

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)
                  Decizia 2014/280/UE a Consiliului privind poziția care urmează să fie luată în numele Uniunii Europene la Organizația Maritimă Internațională în cadrul celei de a 93-a sesiuni a Comitetului pentru siguranță maritimă privind adoptarea amendamentelor aduse regulilor II-1/29, II-2/3, 2/9.7, 2/13.4, 2/18, III/20 din Convenția SOLAS, Codului internațional al mijloacelor de salvare și Codului privind programul de inspecții intensificate din 2011 (JO L 145, 16.5.2014, p. 40).

                     (2)
                  Directiva 2010/65/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 octombrie 2010 privind formalitățile de raportare aplicabile navelor la sosirea în și/sau la plecarea din porturile statelor membre și de abrogare a Directivei 2002/6/CE (JO L 283, 29.10. 2010, p. 1).

                     (3)
                  Regulamentul (CE) nr. 562/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 martie 2006 de instituire a unui Cod comunitar privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul Frontierelor Schengen) (JO L 105, 13.4.2006, p. 1).

                     (4)
                  Directiva 2000/59/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 noiembrie 2000 privind instalațiile portuare de preluare a deșeurilor provenite din exploatarea navelor și a reziduurilor de încărcătură (JO L 332, 28.12.2000, p. 81).

                     (5)
                  Directiva 2009/45/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 mai 2009 privind normele și standardele de siguranță pentru navele de pasageri (JO L 163, 25.6.2009, p. 1).

                     (6)
                  Regulamentul (UE) nr. 530/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iunie 2012 privind accelerarea introducerii cerințelor referitoare la coca dublă sau a unor standarde de proiectare echivalente pentru petrolierele cu cocă simplă (JO L 172, 30.6.2012, p. 3).