               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 15.12.2020
            COM(2020) 801 final
            2020/0355(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind prezentarea, în numele Uniunii Europene, a unei propuneri de decizie a unui organ executiv privind metodologia de ajustare pentru a reflecta schimbările survenite în componența Uniunii Europene, în vederea celei de a 41-a sesiuni a organului executiv al Convenției privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe distanțe lungi, precum și poziția care urmează să fie luată în numele Uniunii Europene în cadrul sesiunii respective

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere de decizie a Consiliului se referă la prezentarea, în numele Uniunii Europene, a unei propuneri de decizie a organismului executiv privind metodologia de ajustare a tabelelor 2-6 din anexa II la Protocolul privind reducerea gradului de acidifiere, de eutrofizare și a nivelului de ozon troposferic („Protocolul de la Göteborg”), astfel cum a fost modificat în 2012, în temeiul Convenției privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe distanțe lungi („Convenția privind poluarea atmosferică”), pentru a ține seama de schimbările survenite în componența Uniunii Europene. Propunerea de decizie a organului executiv ar urma să fie prezentată în vederea celei de a 41-a sesiuni a organului executiv al Convenției privind poluarea atmosferică.

               Prezenta propunere de decizie a Consiliului se referă, de asemenea, la poziția de negociere a Uniunii Europene cu privire la decizia organismului executiv referitoare la observațiile altor părți despre informațiile transmise de către UE.

               2.Contextul propunerii

               2.1.Convenția privind poluarea atmosferică și Protocolul de la Göteborg (astfel cum a fost modificat în 2012)

               Convenția privind poluarea atmosferică, adoptată în 1979, este cel mai avansat acord regional de mediu care abordează calitatea aerului și poluarea atmosferică.

               În temeiul Convenției privind poluarea atmosferică, Protocolul inițial de la Göteborg a fost convenit în noiembrie 1999. Protocolul de la Göteborg a fost modificat în 2012. Versiunea modificată a intrat în vigoare la 7 octombrie 2019. Protocolul modificat a stat la baza angajamentelor de reducere a emisiilor din 2020 până în 2029, în temeiul Directivei (UE) 2016/2284 privind reducerea emisiilor naționale de anumiți poluanți atmosferici, care a abrogat Directiva 2001/81/CE privind plafoanele naționale de emisie.

               Uniunea Europeană este parte la Convenția privind poluarea atmosferică
                  1
                și la Protocolul de la Göteborg, astfel cum a fost modificat în 2012
                  2
               . Toate statele membre sunt părți la Convenția privind poluarea atmosferică; 21 de state membre sunt părți la Protocolul inițial de la Göteborg
                  3
               , iar 17 state membre au acceptat până acum modificarea din 2012 a Protocolului de la Göteborg
                  4
               .

               2.2.Organul executiv al Convenției privind poluarea atmosferică

               Organul executiv este organul de conducere al Convenției privind poluarea atmosferică și este alcătuit din reprezentanți ai părților la convenție. În temeiul articolului 10 din Convenția privind poluarea atmosferică, organul executiv trebuie să examineze punerea în aplicare și dezvoltarea convenției menționate anterior și a protocoalelor la aceasta.

               Organul executiv își propune să adopte deciziile prin consens
                  5
               .

               2.3.Actul avut în vedere de către organul executiv

               Uniunea Europeană și statele sale membre ar trebui să prezinte o propunere de decizie a organului executiv de stabilire a metodologiei de ajustare a tabelelor 2-6 din anexa II la Protocolul de la Göteborg, astfel cum a fost modificat în 2012, pentru a ține seama de schimbările survenite în componența Uniunii Europene („actul avut în vedere”).

               Scopul actului avut în vedere este de a se asigura că evaluările de conformitate efectuate în temeiul protocolului modificat au la bază cifrele corecte pentru Uniunea Europeană. Tabelele 2-6 din anexa II conțin nivelurile naționale de emisii pentru 2005 ale statelor membre (valorile de referință) și angajamentele naționale de reducere a emisiilor începând cu 2020 și ulterior pentru fiecare poluant (pentru dioxid de sulf, oxizi de azot, amoniac, compuși organici volatili și particule fine de materie). Toate tabelele includ, de asemenea, un rând care cuprinde totalurile UE (suma valorilor de referință ale statelor membre ale UE în kilotone de emisii în 2005; și suma angajamentelor de reducere asumate de statele membre ale UE exprimate ca variație procentuală totală față de suma valorilor de referință ale statelor membre ale UE). În prezent, valoarea UE din aceste tabele este suma pentru UE-27 (2013), care reflectă componența Uniunii Europene la momentul modificării protocolului în 2012. Prin urmare, anexa II necesită o corecție.

               Normele actuale nu oferă încă metodologia pentru acest caz specific de ajustare tehnică, astfel cum a concluzionat organismul executiv în cadrul celei de a 36-a sesiuni. O decizie similară a organului executiv privind posibilitatea de a ajusta plafoanele de emisie ale Uniunii Europene din Protocolul inițial de la Göteborg a fost adoptată în 2017
                  6
               , în urma unei propuneri a Uniunii Europene, la cererea organului executiv, în cadrul celei de a 36-a sesiuni. Întrucât Protocolul modificat de la Göteborg nu intrase încă în vigoare la momentul respectiv, acesta nu a făcut obiectul deciziei adoptate de organul executiv în 2017.

               O decizie a organului executiv privind metodologia de adaptare a valorilor Uniunii Europene în tabelele 2-6 din anexa II la Protocolul de la Göteborg modificat trebuie adoptată, de preferință, în cadrul sesiunii suplimentare a organului executiv planificată a avea loc în mai 2021 și, cel târziu, în cadrul sesiunii organului executiv din decembrie 2021, astfel încât ajustarea tabelelor să poată fi solicitată înainte de începerea primei evaluări a conformității pentru datele din 2020 (preconizată pentru T2 2022).

               Actul avut în vedere se va aplica începând cu data adoptării deciziei organului executiv. Odată adoptat, actul avut în vedere va permite Uniunii Europene să prezinte actualizările tehnice necesare pentru a reflecta schimbările survenite în componența Uniunii Europene. Sarcina a prezenta secretariatului Convenției privind poluarea atmosferică aceste ajustări care să țină seama de schimbările de componență va fi îndeplinită de către Comisie în numele Uniunii Europene.

               3.Poziția care urmează să fie luată în numele Uniunii

               Uniunea Europeană ar trebui să prezinte o propunere de decizie care să fie adoptată de organul executiv al Convenției privind poluarea atmosferică (a se vedea proiectul de decizie din anexa I).

               Obiectivul prezentei propuneri este de a adopta o metodologie care să permită ajustarea tehnică a valorilor de bază ale Uniunii Europene în materie de emisii și a angajamentelor de reducere a emisiilor care figurează în tabelele 2-6 din anexa II la Protocolul de la Göteborg modificat, pentru a se asigura că valorile Uniunii Europene din aceste tabele reflectă în mod corect suma valorilor de bază ale emisiilor statelor sale membre și angajamentele de reducere a emisiilor, ca urmare a schimbărilor survenite în componența Uniunii Europene. Este necesar să existe posibilitatea de a ajusta aceste tabele în circumstanțele specifice ale schimbărilor survenite în componența Uniunii Europene, în scopul evaluării corecte a respectării obligațiilor care revin Uniunii Europene în temeiul Protocolului de la Göteborg modificat.

               În cazul în care alte părți vor propune modificări de redactare la decizia propusă a organului executiv prin care s-ar putea atinge aceleași obiective care stau la baza propunerii Uniunii Europene, aceste propuneri ar putea fi sprijinite, în principiu, de Uniunea Europeană.

               Propunerile de ajustare a plafoanelor naționale de emisie sau a angajamentelor naționale de reducere a emisiilor asumate de statele membre (impact politic) nu vor fi sprijinite, ci vor face obiectul unei discuții separate, în special în ceea ce privește revizuirea aflată în curs a Protocolului de la Göteborg modificat.

               4.Temei juridic

               4.1.Temeiul juridic procedural

               4.1.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului”.

               Conceptul de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. Sunt, de asemenea, incluse instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  7
               .

               4.1.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Organul executiv este un organism creat printr-un acord, și anume Convenția privind poluarea atmosferică.

               Actul pe care organul executiv este invitat să îl adopte este un act cu efecte juridice. Actul avut în vedere va avea caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, în conformitate cu articolul 13 alineatul (5) din Protocolul de la Göteborg modificat.

               Actul avut în vedere nu completează și nu modifică cadrul instituțional al Convenției privind poluarea atmosferică sau al Protocolului de la Göteborg.

               Prin urmare, temeiul juridic procedural al propunerii de decizie este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2.Temeiul juridic material

               4.2.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii Europene. În cazul în care actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               4.2.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere se referă la mediu.

               Prin urmare, temeiul juridic material al deciziei propuse este articolul 192 alineatul (1) din TFUE.

               4.3.Concluzie

               Temeiul juridic al deciziei propuse ar trebui să fie articolul 192 alineatul (1) din TFUE, coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               5.Publicarea actului avut în vedere

               Nu se aplică.

               2020/0355 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind prezentarea, în numele Uniunii Europene, a unei propuneri de decizie a unui organ executiv privind metodologia de ajustare pentru a reflecta schimbările survenite în componența Uniunii Europene, în vederea celei de a 41-a sesiuni a organului executiv al Convenției privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe distanțe lungi, precum și poziția care urmează să fie luată în numele Uniunii Europene în cadrul sesiunii respective

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 192 alineatul (1), coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Protocolul la Convenția privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe distanțe lungi („Convenția privind poluarea atmosferică”) pentru a reduce gradul de acidifiere, eutrofizare și nivelul de ozon troposferic, în versiunea sa modificată, care a fost adoptată în 2012 („Protocolul de la Göteborg modificat”), a fost aprobat de Uniunea Europeană prin Decizia (UE) 2017/1757 a Consiliului și a intrat în vigoare la 7 octombrie 2019.

               (2)În temeiul articolului 10 din Convenția privind poluarea atmosferică, organul executiv examinează punerea în aplicare și dezvoltarea convenției menționate anterior și a protocoalelor la aceasta și poate adopta decizii pentru clarificarea punerii în aplicare a acestor protocoale.

               (3)În cadrul celei de a 36-a sesiuni a organului executiv al Convenției privind poluarea atmosferică, părțile la convenție au invitat Uniunea Europeană și statele sale membre să propună o metodologie de ajustare a plafoanelor de emisie ale Uniunii Europene în tabelul 1 din anexa II la Protocolul inițial de la Göteborg (versiunea adoptată în 1999), pentru a ține seama de schimbările survenite în componența Uniunii Europene.

               (4)În cadrul celei de a 37-a sesiuni a organului executiv al Convenției privind poluarea atmosferică, a fost adoptată decizia propusă ulterior de Uniunea Europeană și de statele sale membre
                  8
               .

               (5)Metodologia de ajustare a valorilor Uniunii Europene în tabelele 2-6 din anexa II la Protocolul de la Göteborg modificat pentru a ține seama de schimbările survenite în componența Uniunii Europene este necesară pentru ca aceste schimbări să fie reflectate în mod corect, în vederea examinării respectării de către Uniunea Europeană a obligațiilor care îi revin în temeiul Protocolului de la Göteborg modificat. Aceasta nu se referă la nicio ajustare a plafoanelor naționale de emisie sau a angajamentelor naționale de reducere a emisiilor în aceleași tabele.

               (6)Odată ce organul executiv adoptă metodologia de ajustare, Comisia ar trebui să prezinte, în numele Uniunii Europene, secretarului executiv al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite ajustările necesare de punere în aplicare a acestei metodologii, pentru a lua în considerare schimbările survenite în componența Uniunii Europene de la data adoptării Protocolului de la Göteborg modificat, și să prezinte, în mod similar, orice ajustare necesară în cazul unor schimbări subsecvente ale componenței Uniunii Europene.

               (7)Este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie luată în numele Uniunii Europene în cadrul Comitetului executiv, întrucât decizia Comitetului executiv va fi obligatorie pentru Uniunea Europeană,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               1.
                     În cadrul celei de a 41-a sesiuni a organului executiv al Convenției privind poluarea atmosferică, Uniunea Europeană urmărește obiectivul următor: adoptarea unei metodologii care să permită ajustări ale valorilor de bază ale Uniunii Europene în materie de emisii și ale angajamentelor de reducere a emisiilor care figurează în tabelele 2-6 din anexa II la Protocolul de la Göteborg modificat, pentru a se asigura că valorile Uniunii Europene din aceste tabele pot fi ajustate astfel încât să reflecte în mod corect suma totală a valorilor de bază ale emisiilor statelor sale membre și angajamentele de reducere a emisiilor, ca urmare a schimbărilor survenite în componența Uniunii Europene.

               2.
                     În vederea celei de a 41-a sesiuni a organului executiv al Convenției privind poluarea atmosferică și pentru a atinge obiectivul definit la alineatul (1), Uniunea Europeană prezintă propunerea referitoare la metodologia de ajustare necesară, care este anexată la prezenta decizie.

               3.
                     Comisia, în numele Uniunii Europene, comunică propunerea respectivă secretariatului convenției.

               Articolul 2

               Uniunea Europeană poate sprijini modificările propuse de alte părți la convenție, cu condiția ca acestea să contribuie la realizarea obiectivelor Uniunii Europene enumerate la articolul 1.

               Articolul 3

               În funcție de evoluțiile din cadrul celei de a 41-a reuniuni a organului executiv al Convenției privind poluarea atmosferică, reprezentanții Uniunii Europene pot conveni asupra unei ajustări a poziției menționate la articolele 1 și 2, în consultare cu statele membre în cadrul unor reuniuni de coordonare care se desfășoară la fața locului, fără a fi necesară o nouă decizie a Consiliului.

               Articolul 4

               Odată ce metodologia care permite aceste ajustări a fost adoptată de organul executiv al Convenției privind poluarea atmosferică, Comisia transmite, în numele Uniunii Europene, ajustările necesare pentru punerea în aplicare a metodologiei respective.

               Articolul 5

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        81/462/CEE: Decizia Consiliului din 11 iunie 1981 privind încheierea Convenției privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe distanțe lungi, JO L 171, 27.6.1981, p. 11-24.

                     (2)

                        2003/507/CE: Decizia Consiliului din 13 iunie 2003 privind aprobarea aderării Comunității Europene la Protocolul la Convenția din 1979 privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe distanțe lungi pentru a reduce gradul de acidifiere, eutrofizare și nivelul de ozon troposferic, JO L 179, 17.7.2003, p. 1-2; Decizia (UE) 2017/1757 a Consiliului din 17 iulie 2017 privind acceptarea, în numele Uniunii Europene, a unei modificări a Protocolului din 1999 la Convenția din 1979 privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe distanțe lungi pentru a reduce gradul de acidifiere, eutrofizare și nivelul de ozon troposferic, JO L 248, 27.9.2017, p. 3-75.

                     (3)

                        Belgia, Bulgaria, Croația, Cipru, Republica Cehă, Danemarca, Estonia, Finlanda, Franța, Germania, Ungaria, Letonia, Lituania, Luxemburg, Țările de Jos, Portugalia, România, Slovacia, Slovenia, Spania și Suedia (situația ratificărilor la 1 octombrie 2020).

                     (4)

                        Bulgaria, Croația, Cipru, Republica Cehă, Danemarca, Estonia, Finlanda, Germania, Letonia, Lituania, Luxemburg, Țările de Jos, Portugalia, România, Slovacia, Spania și Suedia (situația ratificărilor la 1 octombrie 2020).

                     (5)

                        Regulamentul de procedură pentru sesiunile organului executiv al Convenției privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe distanțe lungi, astfel cum a fost adoptat prin Decizia 2010/19 și modificat prin Decizia 2013/1, articolul 29.

                     (6)

                        Decizia 2017/3 a organului executiv,
                  https://www.unece.org/fileadmin/DAM/env/documents/2017/AIR/EB/EB_Decisions_2017_3-E.pdf

                     (7)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, Germania/Consiliul, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64.

                     (8)

                        Decizia 2017/3 a organului executiv al Convenției privind poluarea atmosferică,
                  https://www.unece.org/fileadmin/DAM/env/documents/2017/AIR/EB/EB_Decisions_2017_3-E.pdf

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 15.12.2020
            COM(2020) 801 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea de decizie a Consiliului
            privind prezentarea, în numele Uniunii Europene, a unei propuneri de decizie a unui organ executiv privind metodologia de ajustare pentru a reflecta schimbările survenite în componența Uniunii Europene, în vederea celei de a 41-a sesiuni a organului executiv al Convenției privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe distanțe lungi

               Propunere a Uniunii Europene de decizie a organului executiv în temeiul Convenției privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe distanțe lungi: metodologia de ajustare a tabelelor 2-6 din anexa II la Protocolul privind reducerea gradului de acidifiere, de eutrofizare și a nivelului de ozon troposferic („Protocolul de la Göteborg”), astfel cum a fost modificat în 2012, pentru a ține seama de schimbările survenite în componența Uniunii Europene

               Proiect de decizie privind ajustarea anexei II la Protocolul de la Göteborg, astfel cum a fost modificat în 2012, pentru a ține seama de schimbările survenite în componența Uniunii Europene

               Organul executiv,

               Reamintind Deciziile sale 2013/14 și 2016/4 privind respectarea de către Uniunea Europeană a Protocolului privind reducerea gradului de acidifiere, de eutrofizare și a nivelului de ozon troposferic (Protocolul de la Göteborg),

               Luând act de faptul că articolul 13 alineatul (2) din Protocolul de la Göteborg, astfel cum a fost modificat, prevede o procedură pentru ca o parte să propună o ajustare a angajamentelor sale de reducere a emisiilor enumerate în anexa II la Protocolul de la Göteborg, dar că metodologiile prevăzute în Deciziile 2012/3 și 2012/12 ale organului executiv privind ajustările nu ar fi aplicabile în cazul unei ajustări a acestor angajamente de reducere a emisiilor pentru a reflecta schimbările survenite în componența Uniunii Europene,

               Reamintind Decizia sa nr. 2017/3 privind ajustările care trebuie efectuate în temeiul Protocolului privind reducerea gradului de acidifiere, de eutrofizare și a nivelului de ozon troposferic pentru a ține seama de schimbările survenite în componența Uniunii Europene, adoptată în urma unei propuneri a Uniunii Europene și a statelor sale membre ca răspuns la solicitarea părților la convenție din cadrul celei de a 36-a sesiuni a organismului executiv (ECE/EB.AIR/137),

               Salutând intrarea în vigoare la 7 octombrie 2019 a Protocolului privind reducerea gradului de acidifiere, de eutrofizare și a nivelului de ozon troposferic (Protocolul de la Göteborg), astfel cum a fost modificat în 2012,

               1.Decide, în conformitate cu articolul 13 alineatul (2) din Protocolul de la Göteborg, astfel cum a fost modificat, să stabilească o metodologie de ajustare a valorilor de referință ale emisiilor și a angajamentelor de reducere a emisiilor enumerate pentru Uniunea Europeană în tabelele 2-6 din anexa II la Protocolul de la Göteborg, astfel cum a fost modificat, în cazul unor schimbări survenite în componența Uniunii Europene, după cum urmează:

               -Valoarea de referință a emisiilor Uniunii Europene per poluant, exprimată în nivelurile de emisie pentru 2005, în kilotone, din tabelele 2-6 din anexa II la Protocolul de la Göteborg, astfel cum a fost modificat, este suma valorilor de referință ale emisiilor per poluant pentru statele membre ale Uniunii Europene, ținând seama de orice aderare la Uniunea Europeană sau de orice retragere din aceasta.

               -Angajamentele Uniunii Europene de reducere a emisiilor pentru fiecare poluant din tabelele 2-6 din anexa II la Protocolul de la Göteborg, astfel cum a fost modificat, reprezintă suma angajamentelor de reducere a emisiilor asumate de statele membre ale Uniunii Europene, calculate (a) prin aplicarea la nivelurile de emisii pentru 2005 ale fiecărui stat membru al Uniunii Europene, prevăzute în tabelele 2-6 din anexa II la Protocolul de la Göteborg modificat, a angajamentelor de reducere a emisiilor pentru 2020 ale fiecărui stat membru al Uniunii Europene, care sunt prevăzute în aceleași tabele; și (b) prin exprimarea sumei rezultatelor de la litera (a) ca procent din suma nivelurilor de emisii pentru 2005 ale statelor membre ale Uniunii Europene.

               -Pentru această metodologie, nivelurile de emisii pentru 2005 sunt cele înscrise în tabelele 2-6 din anexa II la Protocolul de la Göteborg, astfel cum a fost modificat, cu excepția cazului în care pentru un anumit semnatar sau pentru o anumită parte în anexa II nu este stabilit niciun nivel al emisiilor pentru 2005, caz în care se utilizează cel mai recent nivel al emisiilor raportat pentru 2005. Angajamentele de reducere a emisiilor pentru 2020 și ulterior sunt cele înscrise în tabelele 2-6 din anexa II la Protocolul de la Göteborg, astfel cum a fost modificat, cu excepția cazului în care pentru un anumit semnatar sau pentru o anumită parte în anexa II nu este stabilit niciun angajament de reducere a emisiilor pentru 2020 și ulterior, caz în care Uniunea Europeană transmite aceste informații, în scris, secretarului executiv al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite.

               2.Decide că Uniunea Europeană poate prezenta, în scris, ajustări utilizând metodologia de mai sus, secretarului executiv al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite care comunică ajustările tuturor părților spre informare.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 17.12.2020
            COM(2020) 814 final
            2020/0357(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie exprimată, în numele Uniunii Europene, în cadrul celei de a șaizeci și patra sesiuni a Comisiei privind stupefiantele, cu privire la modificarea tabelelor de substanțe anexate la Convenția unică asupra stupefiantelor din 1961, astfel cum a fost modificată prin Protocolul din 1972, și la Convenția asupra substanțelor psihotrope din 1971

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.OBIECTUL PROPUNERII

               Prezenta propunere se referă la decizia de stabilire a poziției care urmează să fie exprimată, în numele Uniunii, în cadrul celei de a 64-a sesiuni a Comisiei privind stupefiantele, cu privire la modificarea tabelelor de substanțe anexate la Convenția unică a ONU asupra stupefiantelor din 1961, astfel cum a fost modificată prin Protocolul din 1972, și la Convenția ONU asupra substanțelor psihotrope din 1971. Cea de a 64-a sesiune a Comisiei privind stupefiantele este programată să aibă loc în perioada 12-16 aprilie 2021.2.CONTEXTUL PROPUNERII

               2.1. Convenția unică a ONU asupra stupefiantelor din 1961, astfel cum a fost modificată prin Protocolul din 1972, și Convenția ONU asupra substanțelor psihotrope din 1971

               Convenția unică a Organizației Națiunilor Unite (ONU) asupra stupefiantelor din 1961, astfel cum a fost modificată prin Protocolul din 1972 (denumită în continuare „Convenția asupra stupefiantelor”)
                  1
                vizează combaterea abuzului de substanțe stupefiante printr-o acțiune coordonată la nivel internațional. Ea cuprinde două forme de intervenție și control care funcționează împreună. În primul rând, aceasta urmărește să limiteze deținerea, utilizarea, comerțul, distribuția, importul, exportul, fabricarea și producția de stupefiante exclusiv la scopurile medicale și științifice. În al doilea rând, aceasta combate traficul de stupefiante prin intermediul cooperării internaționale care vizează înfrânarea și descurajarea traficanților de stupefiante.

               Convenția ONU asupra substanțelor psihotrope din 1971 (denumită în continuare „Convenția asupra substanțelor psihotrope”)
                  2
                stabilește un sistem de control internațional pentru substanțele psihotrope. Aceasta a răspuns diversificării și extinderii spectrului de stupefiante și a introdus controale cu privire la un anumit număr de droguri de sinteză, în funcție de potențialul lor de abuz, pe de o parte, și de valoarea lor terapeutică, pe de altă parte.

               Toate statele membre ale UE sunt părți la convenții, nu și Uniunea.

               2.2.Comisia privind stupefiantele

               Comisia privind stupefiantele este o comisie a Consiliului Economic și Social al ONU, iar atribuțiile și competențele acesteia sunt stabilite, printre altele, în cele două convenții. Comisia este constituită din 53 de state membre ale ONU alese de Consiliul Economic și Social al ONU. În martie 2021, 12 state membre ale UE
                  3
                vor fi membre cu drept de vot ale Comisiei privind stupefiantele. Uniunea are statut de observator în cadrul Comisiei privind stupefiantele.

               2.3.Actul avut în vedere spre adoptare de către Comisia privind stupefiantele

               Comisia privind stupefiantele modifică cu regularitate listele cu substanțe care sunt anexate la convenții pe baza recomandărilor Organizației Mondiale a Sănătății (OMS), care este consiliată de Comitetul său de experți privind dependența de droguri.

               OMS a recomandat secretarului general al ONU să adauge în tabelele anexate la convenții opt din cele unsprezece substanțe care au fost supuse unei analize critice din partea Comitetului de experți privind dependența de droguri al OMS.

               În cadrul celei de a 64-a sesiuni, care va avea loc la Viena în perioada 12-16 aprilie 2021, Comisia privind stupefiantele este invitată să adopte decizii privind modificarea tabelelor de substanțe anexate la convenții.

               3.Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii

               Modificările aduse tabelelor anexate la convenții au efecte directe asupra ariei de aplicare a dreptului Uniunii în domeniul controlului drogurilor pentru toate statele membre. La articolul 1 alineatul (1) din Decizia-cadru 2004/757/JAI a Consiliului din 25 octombrie 2004 de stabilire a dispozițiilor minime privind elementele constitutive ale infracțiunilor și sancțiunile aplicabile în domeniul traficului ilicit de droguri
                  4
                (denumită în continuare „decizia-cadru”) se prevede că, în sensul deciziei-cadru, prin „drog” se înțelege o substanță care face obiectul fie al Convenției asupra stupefiantelor, fie al Convenției asupra substanțelor psihotrope și oricare dintre substanțele enumerate în anexa la decizia-cadru. Decizia-cadru se aplică, prin urmare, substanțelor incluse în tabelele anexate la Convenția asupra stupefiantelor și la Convenția asupra substanțelor psihotrope. Așadar, orice modificare a tabelelor anexate la aceste convenții afectează în mod direct normele comune ale UE și modifică domeniul de aplicare al acestora, în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE). Acest lucru este valabil indiferent dacă substanța în cauză este supusă controlului în Uniune
                  5
               .

               Una dintre cele 11 substanțe care au fost analizate de Comitetul de experți privind dependența de droguri este supusă unor măsuri de control în întreaga Uniune. Isotonitazenul a fost inclus în definiția termenului „drog” din Decizia-cadru 2004/757/JAI a Consiliului printr-o directivă delegată a Comisiei.
                  6
                Una dintre substanțe, MDMB-4en-PINACA, face obiectul unei monitorizări intensive de către Observatorul European pentru Droguri și Toxicomanie și al unui raport de evaluare a riscurilor. Celelalte 9 substanțe sunt monitorizate de către Observatorul European pentru Droguri și Toxicomanie.

               Propunerea Comisiei de poziție a Uniunii sugerează sprijinirea recomandărilor OMS deoarece acestea corespund stadiului actual al cunoștințelor științifice. În ceea ce privește noile substanțe psihoactive, adăugarea acestor substanțe în tabelele anexate la cele două convenții este susținută și de informațiile disponibile în baza de date europeană privind noile droguri a Observatorului European pentru Droguri și Toxicomanie.

               Este necesar ca, în vederea reuniunii Comisiei privind stupefiantele în care urmează să se decidă asupra modificării tabelelor de substanțe, Consiliul să stabilească poziția Uniunii. Din cauza limitărilor intrinseci legate de statutul de observator al Uniunii, această poziție ar trebui să o exprime statele membre care vor fi membre ale Comisiei privind stupefiantele în martie 2021, acționând împreună în interesul Uniunii în cadrul acestei comisii. Uniunea nu este parte la aceste convenții, însă are competență exclusivă în acest domeniu.

               În acest scop, Comisia propune o poziție a Uniunii pe care să o exprime statele membre care vor face parte din Comisia privind stupefiantele în martie 2021, în numele Uniunii Europene, în cadrul celei de a 64-a sesiuni a Comisiei privind stupefiantele cu privire la modificarea tabelelor de substanțe anexate la Convenția asupra stupefiantelor și la Convenția asupra substanțelor psihotrope. Este a cincea oară când Comisia prezintă o astfel de propunere de poziție a Uniunii
                  7
               . Consiliul a adoptat pozițiile Uniunii
                  8
               , UE având astfel posibilitatea să se exprime cu o singură voce în cadrul reuniunilor Comisiei privind stupefiantele anterioare cu privire la modificarea tabelelor de substanțe la nivel internațional, întrucât statele membre participante la Comisia privind stupefiantele au votat în favoarea modificării tabelelor în conformitate cu poziția adoptată a Uniunii.

               4.TEMEI JURIDIC

               4.1.Temeiul juridic procedural

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului.”

               Articolul 218 alineatul (9) din TFUE se aplică indiferent dacă Uniunea este sau nu membră a organismului în cauză sau parte la acordul respectiv
                  9
               . Conceptul de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. Sunt, de asemenea, incluse instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  10
               .

               Comisia privind stupefiantele este „un organism creat printr-un acord” în sensul acestui articol, dat fiind că este un organism înființat de Consiliul Economic și Social al ONU– un organ al Organizației Națiunilor Unite – căruia i s-au atribuit sarcini specifice în temeiul Convenției asupra stupefiantelor și al Convenției asupra substanțelor psihotrope.

               Deciziile de modificare adoptate de Comisia privind stupefiantele sunt „acte cu efecte juridice” în sensul articolului 218 alineatul (9) din TFUE. Conform Convenției asupra stupefiantelor și Convenției asupra substanțelor psihotrope, deciziile Comisiei privind stupefiantele devin obligatorii în mod automat, cu excepția cazului în care o parte a solicitat Consiliului Economic și Social al ONU, în termenul-limită aplicabil, revizuirea deciziei
                  11
               . Deciziile Consiliului Economic și Social al ONU în materie sunt definitive. De asemenea, deciziile Comisiei privind stupefiantele referitoare la modificarea tabelelor au efecte juridice în ordinea juridică a UE în temeiul dreptului UE, dat fiind faptul că pot influența în mod decisiv conținutul legislației UE, respectiv al Deciziei-cadru 2004/757/JAI a Consiliului. Modificările aduse tabelelor anexate la convenții au efecte directe asupra domeniului de aplicare a acestui instrument juridic al UE.

               Actul avut în vedere nu completează cadrul instituțional al acordului și nu aduce modificări acestui cadru.

               Prin urmare, temeiul juridic procedural al deciziei propuse este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2.Temeiul juridic material

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii.

               Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere se referă la traficul ilicit de droguri.

               Prin urmare, temeiul juridic material al deciziei propuse este articolul 83 alineatul (1) din TFUE, care identifică traficul ilicit de droguri ca fiind un domeniu al criminalității de o gravitate deosebită de dimensiune transfrontalieră și împuternicește Parlamentul European și Consiliul să stabilească norme minime cu privire la definirea infracțiunilor și a sancțiunilor în domeniul traficului ilicit de droguri.

               4.3.Geometrie variabilă

               Danemarca are obligații în temeiul Deciziei-cadru 2004/757/JAI a Consiliului, aplicabilă până la 21 noiembrie 2018, al cărei articol 1 prevede că prin „droguri” se înțelege oricare dintre substanțele care fac obiectul fie al Convenției asupra stupefiantelor, fie al Convenției asupra substanțelor psihotrope.

               Având în vedere că deciziile Comisiei privind stupefiantele privind modificarea tabelelor de substanțe afectează normele comune din domeniul traficului ilicit de droguri care au caracter obligatoriu pentru Danemarca, atunci când se adoptă astfel de decizii de modificare a tabelelor, Danemarca participă la adoptarea unei decizii a Consiliului privind stabilirea poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii.

               4.4.Concluzie

               Temeiul juridic al prezentei propuneri este articolul 83 alineatul (1) din TFUE, coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               5.IMPLICAȚII BUGETARE

               Nu există implicații bugetare.

               2020/0357 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie exprimată, în numele Uniunii Europene, în cadrul celei de a șaizeci și patra sesiuni a Comisiei privind stupefiantele, cu privire la modificarea tabelelor de substanțe anexate la Convenția unică asupra stupefiantelor din 1961, astfel cum a fost modificată prin Protocolul din 1972, și la Convenția asupra substanțelor psihotrope din 1971

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 83 alineatul (1) coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Convenția unică a Organizației Națiunilor Unite (ONU) asupra stupefiantelor din 1961, astfel cum a fost modificată prin Protocolul din 1972 (denumită în continuare „Convenția asupra stupefiantelor”)
                  12
               , a intrat în vigoare la 8 august 1975.

               (2)În temeiul articolului 3 din Convenția asupra stupefiantelor, Comisia privind stupefiantele poate decide să adauge substanțe în tabelele anexate la convenția menționată. Aceasta poate introduce modificări ale tabelelor numai în conformitate cu recomandările Organizației Mondiale a Sănătății (OMS), dar poate, de asemenea, să decidă să nu opereze modificările recomandate de OMS.

               (3)Convenția ONU asupra substanțelor psihotrope din 1971 (denumită în continuare „Convenția asupra substanțelor psihotrope”)
                  13
                a intrat în vigoare la 16 august 1976.

               (4)În temeiul articolului 2 din Convenția asupra substanțelor psihotrope, Comisia privind stupefiantele poate decide să adauge sau să elimine substanțe din tabelele anexate la convenția menționată, pe baza recomandărilor OMS. Aceasta dispune de o vastă putere de apreciere în ceea ce privește luarea în considerare a condițiilor economice, sociale, juridice, administrative și a altor factori, dar nu poate acționa în mod arbitrar.

               (5)Modificările aduse tabelelor anexate la cele două convenții au efecte directe asupra ariei de aplicare a dreptului Uniunii în domeniul controlului drogurilor. Decizia-cadru 2004/757/JAI a Consiliului
                  14
                se aplică substanțelor incluse în tabelele anexate la aceste convenții. Așadar, orice modificare a tabelelor anexate la convenții afectează în mod direct normele comune ale Uniunii și modifică domeniul de aplicare al acestora, în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

               (6)Cu ocazia celei de a șaizeci și patra sale sesiuni, programată cu titlu provizoriu să aibă loc la Viena în perioada 12-16 aprilie 2021, Comisia privind stupefiantele urmează să adopte decizii privind adăugarea a 8 noi substanțe în tabelele anexate la convențiile ONU. Uniunea nu este parte la convențiile ONU în cauză.

               (7)Toate statele membre ale UE sunt părți la Convenția asupra stupefiantelor și la Convenția asupra substanțelor psihotrope. Aceasta are statut de observator, fără drept de vot, în cadrul Comisiei privind stupefiantele. Doisprezece state membre ale UE vor fi membri cu drept de vot ai acestei comisii în martie 2021
                  15
               . Prin urmare, este necesar ca Consiliul să autorizeze statele membre să exprime poziția Uniunii cu privire la modificarea tabelelor de substanțe anexate la Convenția asupra stupefiantelor și la Convenția asupra substanțelor psihotrope, deoarece deciziile privind includerea unor noi substanțe în tabelele anexate la convenții intră în sfera de competență exclusivă a Uniunii.

               (8)OMS a recomandat să se adauge o nouă substanță în tabelul I anexat la Convenția asupra stupefiantelor patru noi substanțe în tabelul II și trei noi substanțe în tabelul IV anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope.

               (9)Toate substanțele analizate de Comitetul de experți privind dependența de droguri al OMS („Comitetul de experți”) și recomandate de OMS pentru includerea în tabelele de substanțe sunt monitorizate de către Observatorul European pentru Droguri și Toxicomanie ca substanțe psihoactive noi în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1920/2006 al Parlamentului European și al Consiliului
                  16
               .

               (10)Conform evaluării efectuate de Comitetul de experți, isotonitazenul (denumire chimică: N,N-dietil-2-[[4-(1-metiletox)fenil]metil]-5-nitro-1H-benzimidazol-1-etanamină) este un opioid de sinteză care se aseamănă cu etonitazena și clonitazena, ambele aflate sub control internațional în temeiul Convenției unice asupra stupefiantelor din 1961 a Organizației Națiunilor Unite (ONU). Isotonitazenul nu are utilizări terapeutice și nici nu a primit autorizația de introducere pe piață pentru medicamente. Există suficiente dovezi care indică faptul că se face sau este probabil să se facă abuz de isotonitazen și că această substanță poate constitui o problemă de sănătate publică și o problemă socială care să justifice plasarea ei sub control internațional. În consecință, OMS recomandă ca substanța isotonitazen să fie introdusă în tabelul I anexat la Convenția asupra stupefiantelor.

               (11)Isotonitazenul a fost inclus în definiția termenului „drog” în temeiul Deciziei-cadru 2004/757/JAI a Consiliului printr-o directivă delegată a Comisiei
                  17
               .

               (12)Prin urmare, statele membre ar trebui să adopte poziția în sensul adăugării substanței isotonitazen în tabelul I anexat la Convenția asupra stupefiantelor.

               (13)Conform evaluării efectuate de Comitetul de experți, substanța MDMB-4en-PINACA (denumire chimică: de metil 3,3-dimetil-2-(1-(pent-4-en-1-il)-1H-indazole-3-carboxamido) butanoat) este un cannabinoid de sinteză. MDMB-4en-PINACA nu are utilizări terapeutice și nici nu a primit autorizația de introducere pe piață pentru medicamente. Există suficiente dovezi care indică faptul că se face sau este probabil să se facă abuz de MDMB-4en-PINACA și că această substanță poate constitui o problemă de sănătate publică și o problemă socială care să justifice plasarea ei sub control internațional. Prin urmare, OMS recomandă ca substanța MDMB-4en-PINACA să fie introdusă în tabelul II anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope.

               (14)MDMB-4en-PINACA a fost detectată în 20 state membre și este controlată în 14 state membre. Substanța a fost asociată cu cel puțin nouă decese și cu 11 cazuri de intoxicație neletală. MDMB-4en-PINACA face în prezent obiectul unei anchete detaliate, în urma căreia Observatorul European pentru Droguri și Toxicomanie va întocmi un raport de evaluare a riscurilor.

               (15)Prin urmare, statele membre ar trebui să adopte poziția în sensul adăugării substanței MDMB-4en-PINACA în tabelul II anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope.

               (16)Conform evaluării efectuate de Comitetul de experți, substanța CUMYL-PeGACLONE (denumire chimică: 2-(1-metil-1-fenil-etil)-5-pentil-pirido[4,3-b]indol-1-onă) este un cannabinoid de sinteză. Substanța CUMYL-PeGACLONE nu pare să fie autorizată pentru utilizări terapeutice și nici nu a primit vreo autorizație de introducere pe piață ca medicament. Există suficiente dovezi care indică faptul că se face sau este probabil să se facă abuz de CUMYL-PeGACLONE și că această substanță poate constitui o problemă de sănătate publică și o problemă socială care să justifice plasarea ei sub control internațional. Prin urmare, OMS recomandă ca substanța CUMYL-PeGACLONE să fie introdusă în tabelul II anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope.

               (17)CUMYL-PeGACLONE a fost detectată în unsprezece state membre și este controlată în cel puțin cinci state membre. A fost asociată cu cel puțin trei decese și a fost detectată în șase probe biologice asociate cu efecte adverse grave.

               (18)Prin urmare, statele membre ar trebui să adopte poziția în sensul adăugării substanței CUMYL-PeGACLONE în tabelul II anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope.

               (19)Conform evaluării efectuate de Comitetul de experți, substanța flubromazolam (denumire  chimică: 8-bromo-6-(2-fluorofenil)-1-metil-4H-[1,2,4]triazolo[4,3-a][1,4]benzodiazepină) este o substanță de tip benzodiazepină. Substanța flubromazolam a fost cercetată pentru proprietățile sale anxiolitice și pentru efectele sale secundare sedative, hipnotice și ataxice reduse, dar nu pare să fie autorizată pentru utilizări terapeutice și nici nu a primit o autorizație de introducere pe piață ca medicament. Există suficiente dovezi care indică faptul că se face sau este probabil să se facă abuz de flubromazolam și că această substanță poate constitui o problemă de sănătate publică și o problemă socială care să justifice plasarea ei sub control internațional. Prin urmare, OMS recomandă ca substanța flubromazolam să fie introdusă în tabelul IV anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope.

               (20)Substanța flubromazolam a fost detectată în 15 state membre și este controlată în cel puțin șapte state membre. Substanța a fost asociată cu cel puțin două decese și șapte cazuri de intoxicație neletală și a fost detectată în 44 probe biologice asociate cu decesul.

               (21)Prin urmare, statele membre ar trebui să adopte poziția în sensul adăugării substanței flubromazolam în tabelul IV anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope.

               (22)Conform evaluării efectuate de Comitetul de experți, substanța clonazolam (denumită și clonitrazolam; denumire chimică: 6-(2-clorfenil)-1-metil-8-nitro-4H-[1,2,4]triazolo[4,3-a][1,4]benzodiazepină) este o substanță de tip benzodiazepină. Substanța clonazolam nu pare să fie autorizată pentru utilizări terapeutice și nici nu a primit vreo autorizație de introducere pe piață ca medicament. Există suficiente dovezi care indică faptul că se face sau este probabil să se facă abuz de clonazolam și că această substanță poate constitui o problemă de sănătate publică și o problemă socială care să justifice plasarea ei sub control internațional. Prin urmare, OMS recomandă ca substanța clonazolam să fie introdusă în tabelul IV anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope.

               (23)Substanța clonazolam a fost detectată în 15 state membre și este controlată în cel puțin patru state membre. Substanța a fost asociată cu cel puțin două decese și cinci cazuri de intoxicație neletală.

               (24)Prin urmare, statele membre ar trebui să adopte poziția în sensul adăugării substanței clonazolam în tabelul IV anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope.

               (25)Conform evaluării efectuate de Comitetul de experți, substanța diclazepam (denumită și Ro 5-3448; denumire chimică: 7-clor-5- (2-clorofenil) -1-metil-1,3-dihidro-2 H -1,4-benzodiazepină-2-onă) este o substanță de tip benzodiazepină. Substanța diclazepam nu pare să fie autorizată pentru utilizări terapeutice și nici nu a primit vreo autorizație de introducere pe piață ca medicament. Există suficiente dovezi care indică faptul că se face sau este probabil să se facă abuz de diclazepam și că această substanță poate constitui o problemă de sănătate publică și o problemă socială care să justifice plasarea ei sub control internațional. Prin urmare, OMS recomandă ca substanța diclazepam să fie introdusă în tabelul IV anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope.

               (26)Diclazepamul a fost detectat în 16 state membre și este controlat în cel puțin opt state membre. Substanța a fost asociată cu cel puțin două decese și a fost detectată în 8 probe biologice asociate cu decesul.

               (27)Prin urmare, statele membre ar trebui să adopte poziția în sensul adăugării substanței diclazepam în tabelul IV anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope.

               (28)Conform evaluării efectuate de Comitetul de experți, substanța 3-MeO-PCP (denumire chimică: 1-[1-(3-metoxifenil)ciclohexil]piperidină) este o substanță de tip disociativ. Substanța 3-MeO-PCP nu pare să fie autorizată pentru utilizări terapeutice și nici nu a primit vreo autorizație de introducere pe piață ca medicament. Există suficiente dovezi care indică faptul că se face sau este probabil să se facă abuz de 3-MeO-PCP și că această substanță poate constitui o problemă de sănătate publică și o problemă socială care să justifice plasarea ei sub control internațional. Prin urmare, OMS recomandă ca substanța 3-MeO-PCP să fie introdusă în tabelul II anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope.

               (29)Substanța 3-MeO-PCP a fost detectată în 18 state membre și este controlată în cel puțin opt state membre. Substanța a fost asociată cu cel puțin șapte decese și cinci cazuri de intoxicație neletală și a fost detectată în 18 probe biologice asociate cu efecte adverse grave.

               (30)Prin urmare, statele membre ar trebui să adopte poziția în sensul adăugării substanței 3-MeO-PCP în tabelul II anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope.

               (31)Conform evaluării efectuate de Comitetul de experți, substanța difenidină (denumire chimică: 1-(1,2-difeniletil)piperidină) este o substanță de tip disociativ. Substanța difenidină nu pare să fie autorizată pentru utilizări terapeutice și nici nu a primit vreo autorizație de introducere pe piață ca medicament. Există suficiente dovezi care indică faptul că se face sau este probabil să se facă abuz de difenidină și că această substanță poate constitui o problemă de sănătate publică și o problemă socială care să justifice plasarea ei sub control internațional. Prin urmare, OMS recomandă ca difenidina să fie introdusă în tabelul II anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope.

               (32)Difenidina a fost detectată în 17 state membre și este controlată în cel puțin opt state membre. A fost asociată cu cel puțin două cazuri de intoxicație neletală și a fost detectată în cinci probe biologice asociate cu efecte adverse grave.

               (33)Prin urmare, statele membre ar trebui să adopte poziția în sensul adăugării difenidinei în tabelul II anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope.

               (34)Este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Comisiei privind stupefiantele, întrucât deciziile privind diferitele decizii legate de adăugarea celor opt substanțe în tabelele anexate la convenții vor putea influența în mod decisiv conținutul legislației Uniunii, și anume Decizia-cadru 2004/757/JAI.

               (35)Poziția Uniunii urmează să fie exprimată de statele membre care sunt membre ale Comisiei privind stupefiantele, acționând împreună.

               (36)Danemarca are obligații în temeiul Deciziei-cadru 2004/757/JAI, aplicabilă până la 21 noiembrie 2018 și, prin urmare, participă la adoptarea și aplicarea prezentei decizii.

               (37)Irlanda are obligații în temeiul Deciziei-cadru 2004/757/JAI și, prin urmare, participă la adoptarea și aplicarea prezentei decizii,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul celei de a șaizeci și patra sesiuni a Comisiei privind stupefiantele din perioada 12-16 aprilie 2021, când organismul în cauză este invitat să adopte decizii privind adăugarea unor substanțe în tabelele anexate la Convenția unică a Organizației Națiunilor Unite asupra stupefiantelor din 1961, astfel cum a fost modificată prin Protocolul din 1972, și la Convenția Organizației Națiunilor Unite asupra substanțelor psihotrope din 1971, este prevăzută în anexa la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Poziția menționată la articolul 1 este exprimată de statele membre care sunt membre ale Comisiei privind stupefiantele, acționând împreună.

               Articolul 3

               Prezenta decizie se adresează statelor membre în conformitate cu tratatele.

               Adoptată la Bruxelles,

                        Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        Culegerea de tratate a ONU, vol. 978, nr. 14152.

                     (2)

                        Culegerea de tratate a ONU, vol. 1019, nr. 14956.

                     (3)

                        Austria, Belgia, Croația, Republica Cehă, Franța, Germania, Ungaria, Italia, Țările de Jos, Polonia, Spania și Suedia.

                     (4)

                        JO L 335, 11.11.2004, p. 8, astfel cum a fost modificată prin Directiva (UE) 2017/2103 a Parlamentului European și a Consiliului din 15 noiembrie 2017 de modificare a Deciziei-cadru 2004/757/JAI a Consiliului pentru a include noi substanțe psihoactive în definiția termenului „drog” și de abrogare a Deciziei 2005/387/JAI a Consiliului, JO L 305, 21.11.2017, p. 12.

                     (5)

                        A se vedea anexa la decizia-cadru.

                     (6)

                        Directiva delegată (UE) 2020/1687 a Comisiei din 2 septembrie 2020 de modificare a anexei la Decizia-cadru 2004/757/JAI a Consiliului în ceea ce privește includerea noii substanțe psihoactive N,N-dietil-2-[[4-(1-metiletox)fenil]metil]-5-nitro-1H-benzimidazol-1-etanamină (isotonitazen) în definiția termenului „drog” (JO L 379, 13.11.2020, p. 55).

                     (7)

                        COM(2017) 72 final; COM(2018) 31 final; COM(2018) 862 final; COM(2019) 631 final.

                     (8)

                        Adoptate de Consiliu la 7 martie 2017, la 27 februarie 2018, la 5 martie 2019 și, respectiv, la 11 februarie 2020.

                     (9)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014 în cauza Germania/Consiliul, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctul 64.

                     (10)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, Germania/Consiliul, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64.

                     (11)

                        Articolul 3 alineatul (7) din Convenția asupra stupefiantelor; articolul 2 alineatul (7) din Convenția asupra substanțelor psihotrope.

                     (12)

                        Culegerea de tratate a ONU, vol. 978, nr. 14152.

                     (13)

                        Culegerea de tratate a ONU, vol. 1019, nr. 14956.

                     (14)

                        Decizia-cadru 2004/757/JAI a Consiliului din 25 octombrie 2004 de stabilire a dispozițiilor minime privind elementele constitutive ale infracțiunilor și sancțiunile aplicabile în domeniul traficului ilicit de droguri (JO L 335, 11.11.2004, p. 8).

                     (15)

                        Austria, Belgia, Croația, Republica Cehă, Franța, Germania, Ungaria, Italia, Țările de Jos, Polonia, Spania și Suedia.

                     (16)

                        Regulamentul (CE) nr. 1920/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2006 privind Observatorul European pentru Droguri și Toxicomanie (JO L 376, 27.12.2006, p. 1).

                     (17)

                        Directiva delegată (UE) 2020/1687 a Comisiei din 2 septembrie 2020 de modificare a anexei la Decizia-cadru 2004/757/JAI a Consiliului în ceea ce privește includerea noii substanțe psihoactive N,N-dietil-2-[[4-(1-metiletox)fenil]metil]-5-nitro-1H-benzimidazol-1-etanamină (isotonitazen) în definiția termenului «drog C(2020) 5897 final (JO L 379, 13.11.2020, p. 55).

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 17.12.2020
            COM(2020) 814 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea de decizie a Consiliului
            privind poziția care urmează să fie exprimată, în numele Uniunii Europene, în cadrul celei de a șaizeci și patra sesiuni a Comisiei privind stupefiantele, cu privire la modificarea tabelelor de substanțe anexate la Convenția unică asupra stupefiantelor din 1961, astfel cum a fost modificată prin Protocolul din 1972, și la Convenția asupra substanțelor psihotrope din 1971

               ANEXĂ

               Poziția pe care urmează să o exprime statele membre care sunt membre ale Comisiei privind stupefiantele, acționând împreună, în interesul Uniunii, în cadrul celei de a șaizeci și patra sesiuni a Comisiei privind stupefiantele, programată provizoriu în perioada 12-16 aprilie 2021, în ceea ce privește modificarea domeniului de aplicare al controlului substanțelor:

               (1)isotonitazenul trebuie inclusă în tabelul I anexat la Convenția asupra stupefiantelor;

               (2)substanța MDMB-4en-PINACA trebuie inclusă în tabelul II anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope;

               (3)substanța CUMYL-PeGACLONE trebuie inclusă în tabelul II anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope;

               (4)flubromazolamul trebuie inclus în tabelul IV anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope;

               (5)clonazolamul trebuie inclus în tabelul IV anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope;

               (6)diclazepamul trebuie inclus în tabelul IV anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope;

               (7)substanța 3-MeO-PCP trebuie inclusă în tabelul II anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope;

               (8)difenidina trebuie inclusă în tabelul II anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 17.12.2020
            COM(2020) 847 final
            2020/0376(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în ceea ce privește Înțelegerea sectorială privind creditele la export pentru aeronave civile

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la decizia de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în ceea ce privește înțelegerea sectorială privind creditele la export pentru aeronavele civile („ înțelegerea sectorială privind aeronavele ” sau „ ISA”) în legătură cu regula comună avută în vedere, în conformitate cu partea 4 secțiunea 3 din ISA.

               2.Contextul propunerii

               2.1.Înțelegerea sectorială privind creditele la export pentru aeronavele civile

               Scopul înțelegerii sectoriale este acela de a oferi un cadru pentru utilizarea previzibilă, coerentă și transparentă a creditelor la export care beneficiază de susținere oficială pentru vânzarea sau pentru leasingul aeronavelor și al bunurilor și serviciilor menționate la articolul 4 litera (a) din ISA. Înțelegerea sectorială a intrat în vigoare la 1 februarie 2011.

               Înțelegerea sectorială privind aeronavele constituie anexa III la Acordul privind creditele la export care beneficiază de susținere oficială (denumit în continuare „acordul” ), care este integrat în OCDE din punct de vedere administrativ și primește sprijin din partea Secretariatului pentru credite la export al OCDE. Cu toate acestea, nici acordul, nici înțelegerea sectorială privind aeronavele nu sunt acte ale OCDE
                  1
               .

               Uniunea Europeană este parte la acord și la înțelegerea sectorială privind aeronavele și ambele au fost transpuse în acquis-ul comunitar în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1233/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011
                  2
               . Prin urmare, acordul și înțelegerea sectorială privind aeronavele sunt obligatorii din punct de vedere juridic ca o chestiune de drept al Uniunii.

               2.2.Participanții la ISA

               În prezent, există zece participanți la înțelegerea sectorială privind aeronavele („ participanții la ISA”): Australia, Brazilia, Canada, Uniunea Europeană, Japonia, Coreea, Noua Zeelandă, Norvegia, Elveția și Statele Unite ale Americii. Participanții la ISA iau decizii cu privire la modificările aduse ISA și pot accepta reguli comune în conformitate cu partea 4 secțiunea 3 din ISA. Deciziile se iau prin consens, astfel încât, în cazul în care un participant are obiecții, modificarea ISA sau a regulii comune să nu poată fi adoptată.

               Comisia Europeană reprezintă Uniunea în cadrul reuniunilor participanților la ISA, precum și în cadrul procedurilor scrise de luare a deciziilor de către participanți.

               O regulă comună este un instrument al ISA, care permite participanților, în mod excepțional, să se abată de la dispozițiile ISA în ceea ce privește o anumită tranzacție sau temporar pentru un număr nespecific de tranzacții. Regulile comune pot fi acceptate prin procedură scrisă prin acord tacit, întrucât se consideră că un participant care nu a transmis niciun răspuns a acceptat propunerea de regulă comună. Același lucru este valabil și în cazul în care un participant nu adoptă nicio poziție în ceea ce privește regula comună. Răspunsurile la o propunere de regulă comună sunt transmise, în principiu, în termen de 20 de zile calendaristice (articolul 29 din ISA). Secretariatul pentru creditele la export al OCDE informează participanții dacă regula comună a fost acceptată și dacă regula comună convenită va produce efecte la trei zile calendaristice de la data informării respective (articolul 32 din ISA).

               2.3.Actul avut în vedere al participanților la ISA

               Măsura avută în vedere ar fi o propunere de regulă comună care ar urma să fie prezentată participanților la ISA în conformitate cu partea 4 secțiunea 3 din ISA. Regula comună propusă ar fi o măsură urgentă și excepțională pentru a reacționa la încetinirea creșterii economice cauzată de criza sanitară provocată de pandemia de COVID-19 și pentru a reduce impactul grav al crizei asupra industriei aviației civile europene (pentru mai multe detalii, a se vedea secțiunea 3 de mai jos). În cazul în care participanții la ISA cad de acord asupra regulii comune propuse, aceasta ar modifica temporar dispoziția ISA care reglementează rambursarea principalului (articolul 13 din ISA), ceea ce ar avea, prin urmare, efecte juridice în UE ca o chestiune de drept al Uniunii. (a se vedea 2.1 de mai sus).

               Având în vedere caracterul urgent al măsurii, propunerea trebuie să fie prezentată cât mai curând posibil și, dacă este aprobată, și regula comună avută în vedere va trebui să se aplice tuturor participanților cât mai curând posibil. Ca urmare a procedurii tacite specifice de 20 de zile prevăzute în ISA (a se vedea 2.2 de mai sus), propunerea Uniunii privind regula comună poate fi aprobată automat de către participanți ca versiune finală a regulii comune, cu condiția să nu se formuleze nicio obiecție, și trebuie să intre în vigoare la trei zile după încheierea procedurii.

               Având în vedere cele de mai sus, este necesar să se stabilească propunerea Uniunii ca poziție care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, deoarece decizia va fi obligatorie pentru Uniune și va afecta dreptul Uniunii, în temeiul articolului 1 din Regulamentul (UE) nr. 1233/2011, care prevede că «Orientările cuprinse în Acordul privind creditele la export care beneficiază de susținere oficială („acordul”) se aplică în cadrul Uniunii. Textul acordului se anexează prezentului regulament.»

               Se preconizează că procedura regulii comune a participanților la ISA va fi inițiată în ianuarie 2021 și finalizată în februarie 2021.

               3.Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii

               Regula comună avută în vedere ar permite participanților la ISA să își sprijine temporar producătorii de aeronave civile, a căror activitate este amenințată de problemele de lichiditate pe termen scurt ale operatorilor și cumpărătorilor de aeronave și motoare noi în contextul impactului negativ al COVID-19. În prezent, majoritatea companiilor aeriene, dacă nu toate companiile aeriene, se confruntă cu reduceri substanțiale ale veniturilor și, în faza de redresare post-Covid, aceste companii vor avea în continuare poziții de lichiditate fragile, deoarece vor trebui să facă față consecințelor financiare ale crizei și cererii reduse.

               În mod concret, regula comună propusă ar permite cumpărătorilor de aeronave și motoare noi să amâne cu 12 luni începerea rambursării principalului împrumutului sau, dacă sunt îndeplinite anumite condiții, cu 18 luni de la livrare, permițând în același timp producătorilor să primească plăți pentru aeronavele și motoarele noi livrate în următoarele 12 luni. Valabilitatea regulii comune este de 12 luni.

               Având în vedere că scopul regulii comune avute în vedere este de a reduce impactul grav al crizei sanitare cauzate de COVID-19 asupra industriei aviației civile europene și că Uniunea intenționează să prezinte propunerea privind această regulă comună, poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii trebuie să fie aceea de a prezenta și de a sprijini proiectul de propunere care figurează în anexa la prezenta decizie.

               3.1.Temeiul juridic procedural

               3.1.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului.”

               Conceptul de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. Acesta include, de asemenea, instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  3
               .

               3.1.2.Aplicarea la cazul în speță

               Actul pe care urmează să îl adopte participanții la ISA este un act cu efecte juridice. Actul avut în vedere produce efecte juridice în temeiul articolului 1 din Regulamentul (UE) nr. 1233/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind aplicarea anumitor orientări în domeniul creditelor la export care beneficiază de susținere oficială și de abrogare a Deciziilor 2001/76/CE și 2001/77/CE, care prevede că „Orientările cuprinse în Acordul privind creditele la export care beneficiază de susținere oficială („acordul”) se aplică în cadrul Uniunii. Textul acordului se anexează prezentului regulament.”

               În consecință, temeiul juridic procedural al propunerii de decizie este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               3.2.Temeiul juridic material

               3.2.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii.

               3.2.2.Aplicarea la cazul în speță

               Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere se referă la politica comercială comună. Prin urmare, temeiul juridic material al deciziei propuse este articolul 207.

               3.3.Concluzie

               Temeiul juridic al deciziei propuse trebuie să fie articolul 207 alineatul (4) primul paragraf din TFUE coroborat cu articolul 218 alineatul (9).

               4.Publicarea actului avut în vedere

               Întrucât actul participanților la ISA va modifica înțelegerea sectorială privind aeronavele, este necesar ca el să fie publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, după acceptarea sa.

               2020/0376 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în ceea ce privește Înțelegerea sectorială privind creditele la export pentru aeronave civile

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 alineatul (4) primul paragraf, coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Înțelegerea sectorială privind creditele la export pentru aeronave civile („înțelegerea sectorială privind aeronavele” sau „ISA” ), care constituie anexa III la Acordul privind creditele la export care beneficiază de susținere oficială, a fost transpusă și, prin urmare, a devenit obligatorie din punct de vedere juridic în Uniunea Europeană prin Regulamentul (UE) nr. 1233/2011 al Parlamentului European și al Consiliului
                  4
               .

               (2)Participanții la înțelegerea sectorială privind aeronavele („ participanții la ISA”) trebuie să decidă, printr-o procedură scrisă, cu privire la propunerea Uniunii Europene de regulă comună în conformitate cu partea 4 secțiunea 3 din înțelegerea sectorială respectivă pentru a permite o amânare temporară a rambursării principalului de către cumpărătorii de aeronave și motoare noi, având în vedere încetinirea actuală și viitoare a creșterii economice cauzată de COVID-19.

               (3)Este oportun să se stabilească propunerea Uniunii drept poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul procedurii scrise a participanților la ISA, întrucât decizia va fi susceptibilă să influențeze în mod decisiv conținutul dreptului Uniunii în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1233/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind aplicarea anumitor orientări în domeniul creditelor la export care beneficiază de susținere oficială și de abrogare a Deciziilor 2001/76/CE și 2001/77/CE ale Consiliului.

               (4)Propunerea de regulă comună ar permite cumpărătorilor de aeronave noi, astfel cum sunt definite la articolul 8 litera (a) punctul (1) din ISA, și beneficiarilor de susținere oficială pentru motoare de rezervă și piese de schimb, astfel cum se prevede la articolul 20 literele (a), (b) și (c) din ISA, să amâne rambursarea principalului împrumutului cu 12 luni sau, dacă sunt îndeplinite anumite condiții, cu 18 luni de la livrare. Această măsură excepțională este necesară pentru a reacționa la încetinirea creșterii economice cauzată de criza sanitară provocată de COVID-19 și pentru a reduce impactul grav al crizei asupra industriei aviației civile, a cărei activitate este amenințată de problemele de lichiditate pe termen scurt ale operatorilor și cumpărătorilor de aeronave și motoare noi,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în ceea ce privește propunerea de regulă comună în conformitate cu partea 4 secțiunea 3 din înțelegerea sectorială privind aeronavele se bazează pe anexa la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        Astfel cum sunt definite la articolul 5 din Convenția OCDE.

                     (2)

                        Regulamentul (UE) nr. 1233/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind aplicarea anumitor orientări în domeniul creditelor la export care beneficiază de susținere oficială și de abrogare a Deciziilor 2001/76/CE și 2001/77/CE (JO L 326, 8.12.2011, p. 45).

                     (3)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, Germania/Consiliu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61 – 64.

                     (4)

                        Regulamentul (UE) nr. 1233/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind aplicarea anumitor orientări în domeniul creditelor la export care beneficiază de susținere oficială și de abrogare a Deciziilor 2001/76/CE și 2001/77/CE (JO L 326, 8.12.2011, p. 45).

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 17.12.2020
            COM(2020) 847 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea de Decizie a Consiliului
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în ceea ce privește Înțelegerea sectorială privind creditele la export pentru aeronave civile

               ANEXĂ

               Propunere UE pentru o regulă comună în conformitate cu articolul 28 din ISA- amânarea rambursării

               1.Numărul de referință: UE [•]/2020

               2.Denumirea țării importatoare: Mai multe

               3.Descrierea tranzacției: Susținere oficială pentru aeronave noi și motoare de rezervă

               4.Propunerea de regulă comună: adăugarea temporară a două profiluri de rambursare alternative la clauza 13 litera (a) din ISA

               5.Naționalitatea și numele ofertanților cunoscuți: N/D

               6.Data închiderii perioadei de depunere a ofertelor/participării la licitație: N/D

               7.Alte informații:

               Context:

               UE propune o regulă comună temporară, care intră în vigoare imediat, pentru a aborda problemele de lichiditate pe termen scurt cu care se confruntă operatorii și cumpărătorii de aeronave și motoare noi, având în vedere criza actuală cauzată de pandemia de COVID-19 și evoluția sa. Este clar că majoritatea companiilor aeriene, dacă nu toate, se confruntă cu reduceri drastice ale veniturilor și vor avea, chiar și în perioada de recuperare post-Covid, poziții de lichiditate mult mai fragile, având în vedere că trebuie să facă față consecințelor financiare ale crizei și că se vor confrunta cu o cerere redusă pentru o perioadă de timp.

               Scopul regulii comune propuse este de a atenua impactul financiar al crizei asupra producătorilor naționali, oferindu-le participanților posibilitatea de a oferi condiții de finanțare care să respecte principiile înțelegerii sectoriale privind aeronavele, abordând în același timp impactul specific asupra lichidității pe termen scurt observat în prezent.

               ·Termeni generali

               Propunerea urmărește să abordeze această problemă, permițându-le temporar cumpărătorilor să amâne rambursarea principalului cu 12 sau 18 luni, permițându-le în același timp producătorilor să primească plăți pentru aeronavele și motoarele noi livrate în următoarele 12 luni.

               ·Justificarea eco-bonusului

               Din cauza unor circumstanțe excepționale, cumpărătorii și debitorii se confruntă cu poziții de finanțare extrem de dificile, având în vedere scăderea bruscă a cererii. În acest context, cumpărătorii și debitorii sunt eligibili pentru o amânare suplimentară cu 6 luni. În schimb, aceștia sunt încurajați să adopte cele mai bune practici în ceea ce privește măsurile de monitorizare și reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră.

               Sub rezerva analizei globale de risc a tranzacției efectuate de fiecare agenție de credit la export („ACE”), prima tranșă a principalului începe cel târziu la 18 luni de la data de începere a creditului, iar ratele dobânzii încep cel târziu la trei luni - sau cel târziu la șase luni, sub rezerva unei notificări prealabile - de la data de începere a creditului, în cazul în care un plan de monitorizare și un plan de reducere sau compensare (denumit în continuare „planul privind emisiile de gaze cu efect de seră”) este pus la dispoziția publicului anual și include:

               i.o monitorizare a emisiilor de gaze cu efect de seră utilizând o metodologie recunoscută și acceptabilă

               și

               ii.un obiectiv cantitativ privind emisiile de gaze cu efect de seră și publicarea măsurilor deja instituite sau care urmează să fie puse în aplicare pentru reducerea sau compensarea emisiilor de gaze cu efect de seră.

               În cazul în care un plan privind emisiile de gaze cu efect de seră nu este încă instituit și pus la dispoziția publicului, cumpărătorii sau debitorii ar putea fi în continuare eligibili pentru prelungirea suplimentară cu 6 luni descrisă mai sus, dacă se angajează în mod explicit, la momentul depunerii cererii, să adopte și să asigure publicarea adecvată a unui astfel de plan într-un interval de timp rezonabil pe parcursul celor 12 luni ale profilului de rambursare alternativ.

               În cazul în care cumpărătorul sau debitorul nu prezintă un astfel de raport sau plan pe parcursul celor 12 luni ale profilului de rambursare alternativ, se aplică condițiile generale, iar prima tranșă a principalului se plătește în termen de cel mult 12 luni de la data de începere a creditului.

               Propunere:

               Se propune punerea la dispoziția participanților, pentru o perioadă de 12 luni, a unui profil de rambursare alternativ, în conformitate cu clauza 13 litera (a) din ISA: Rambursarea principalului și a dobânzii prin intermediul unei reguli comune. Profilul de rambursare suplimentar de care dispune participantul va fi definit după cum urmează:

               13 a)Participanții aplică un profil de rambursare a principalului și de plată a dobânzii în conformitate cu prevederile de la punctele 1), 2), 3) sau 4) de mai jos:

               1)…Astfel cum a fost stabilit în ISA

               2)…Astfel cum a fost stabilit în ISA

               3)Sub rezerva unei notificări prealabile, rambursarea principalului și a dobânzii combinate se efectuează în tranșe egale:

               a)ratele se plătesc cel puțin o dată la trei luni și:

               i)prima tranșă a principalului se rambursează în termen de cel mult 12 luni de la data de începere a creditului. Pentru a se evita orice îndoială, plățile principalului care trebuie rambursate în mod normal în primele 12 luni, astfel cum s-a stabilit la punctele 1) sau 2), vor fi distribuite proporțional între tranșele principalului care urmează să fie plătite în conformitate cu punctul 3).

               ii)sau, alternativ, în cazul în care cumpărătorul sau debitorul

               –publică un raport anual care include monitorizarea emisiilor de gaze cu efect de seră și un plan de reducere sau compensare a acestor emisii („planul privind emisiile de gaze cu efect de seră”)

               sau

               –se angajează în mod oficial, la momentul depunerii cererii, să adopte și să asigure o divulgare adecvată a unui astfel de plan într-un interval de timp rezonabil pe durata celor 12 luni ale profilului de rambursare alternativ prevăzut la punctul 3) litera (a) subpunctul (i) de mai sus;

               Prima tranșă a principalului se rambursează în termen de cel mult 18 luni de la data de începere a creditului. Pentru a se evita orice îndoială, plățile principalului care trebuie rambursate în mod normal în primele 18 luni, astfel cum s-a stabilit la punctele 1) sau 2), vor fi distribuite proporțional între tranșele principalului care urmează să fie plătite în conformitate cu punctul 3).

               În cazul în care cumpărătorul sau debitorul nu prezintă un astfel de raport sau plan pe parcursul celor 12 luni ale profilului de rambursare alternativ, prima tranșă a principalului se plătește în termen de cel mult 12 luni de la data de început a creditului.

               b)ratele dobânzii se plătesc la intervale de maximum trei luni, prima tranșă fiind plătită în termen de cel mult trei luni de la data de începere a creditului.

               c)ca alternativă, ratele principalului și ale dobânzii pot fi plătite o dată la șase luni, prima tranșă a principalului începând în termen de cel mult 12 luni sau în termen de cel mult 18 luni în temeiul literei (a) subpunctul(ii) de la data de începere a creditului, iar ratele dobânzii începând cel târziu la șase luni de la data de începere a creditului. În acest caz, se aplică o suprataxă de 15 % la ratele minime ale primelor calculate în conformitate cu apendicele II.

               d)în cazul unei operațiuni cu rată variabilă, profilul de amortizare a principalului este stabilit pentru întregul termen, cu cel mult cinci zile lucrătoare înainte de data acordării creditului, pe baza ratei variabile sau a ratei de swap existente la momentul respectiv.

               4)Sub rezerva unei notificări prealabile, rambursarea principalului se efectuează în tranșe egale, dobânda putând fi plătită conform metodei regresive:

               a)ratele principalului se plătesc cel puțin o dată la trei luni și:

               i)prima tranșă se plătește în termen de cel mult 12 luni de la data de începere a creditului. Pentru a se evita orice îndoială, plățile principalului care trebuie rambursate în mod normal în primele 12 luni, astfel cum s-a stabilit la punctele 1) sau 2), vor fi distribuite proporțional între tranșele principalului care urmează să fie plătite în conformitate cu punctul 4)

               ii)sau, alternativ, în cazul în care cumpărătorul sau debitorul

               –publică un raport anual care include monitorizarea emisiilor de gaze cu efect de seră și un plan de reducere sau compensare a acestor emisii;

               sau

               –se angajează în mod oficial, la momentul depunerii cererii, să adopte și să asigure o divulgare adecvată a unui astfel de plan într-un interval de timp rezonabil pe durata celor 12 luni ale profilului de rambursare alternativ prevăzut la punctul 4 litera (a) subpunctul (i) de mai sus;

               Prima tranșă a principalului se rambursează în termen de cel mult 18 luni de la data de începere a creditului. Pentru a se evita orice îndoială, plățile principalului care trebuie rambursate în mod normal în primele 18 luni, astfel cum s-a stabilit la punctele 1) sau 2), vor fi distribuite proporțional între tranșele principalului care urmează să fie plătite în conformitate cu punctul 4).

               În cazul în care cumpărătorul sau debitorul nu prezintă un astfel de raport sau plan pe parcursul celor 12 luni ale profilului de rambursare alternativ, prima tranșă a principalului se plătește în termen de cel mult 18 luni de la data de începere a creditului.

               b)ratele dobânzii se plătesc la intervale de maximum trei luni, prima tranșă fiind plătită în termen de cel mult trei luni de la data de începere a creditului.

               c)ca alternativă, ratele principalului și ale dobânzii pot fi plătite o dată la șase luni, prima tranșă a principalului începând în termen de cel mult 12 luni sau în termen de cel mult 18 luni în temeiul literei (a) subpunctul(ii) de la data de începere a creditului, iar ratele dobânzii începând cel târziu la șase luni de la data de începere a creditului. În acest caz, se aplică o suprataxă de 15 % la ratele minime ale primelor calculate în conformitate cu apendicele II.

               Domeniul de aplicare:

               Se propune ca regula comună:

                        i)

                        să se aplice pe o perioadă de douăsprezece luni de la 1 noiembrie 2020;

                        ii)

                        să se aplice numai aeronavelor noi, astfel cum sunt definite la articolul 8 litera (a) punctul (1), și susținerii pentru motoare de rezervă și piese de schimb, astfel cum se prevede la articolul 20 literele (a), (b) și (c) din ISA;

                        iii)

                        să nu se aplice aeronavelor care nu sunt utilizate pentru operațiuni generatoare de venituri, fie prin transportul de pasageri sau de mărfuri, fie prin leasing operațional;

                        iv)

                        să se aplice numai activităților noi, astfel cum sunt definite la punctul (ii) de mai sus, în cazul cărora susținerea oficială este acordată în perioada în care regula comună este în vigoare;

                        v)

                        să se aplice numai aeronavelor și motoarelor, astfel cum sunt definite la punctul (ii), comandate în cadrul acordurilor de achiziție care au fost executate la 11 martie 2020 sau înainte de această dată;

                        vi)

                        să prevadă instrumente de flexibilitate pentru acordurile intermediare de finanțare (astfel cum sunt definite la articolul 8b) numai în cazul în care livrarea și acordul intermediar de finanțare sunt efectuate în perioada în care regula comună este în vigoare;

                        vii)

                        să fie la dispoziția tuturor cumpărătorilor sau debitorilor, cu condiția ca participantului să i se furnizeze o analiză a impactului fluxului de numerar, care să demonstreze o justificare a necesității regulii comune;

                        viii)

                        să se aplice livrării întârziate atât timp cât livrarea efectivă are loc în termen de cel mult 90 de zile de la data intrării în vigoare a regulii comune și

                        ix)

                        să nu afecteze aplicarea niciunui alt termen al ISA, care continuă să se aplice.

               Pentru a evita orice îndoială, aplicarea regulii comune propuse nu afectează capacitatea participanților de a conveni asupra oricăror acțiuni de reducere la minimum a pierderilor, în conformitate cu clauza 7 din ISA.

               Livrare întârziată:

               În cazul în care un participant a emis un angajament de a acorda susținere oficială pentru o livrare în conformitate cu regula comună propusă, iar livrarea respectivă este amânată după data de expirare efectivă a regulii comune, participantului i se va permite să onoreze termenii angajamentului inițial, cu condiția ca livrarea efectivă să aibă loc în termen de cel mult 90 de zile de la data de expirare efectivă a regulii comune.

               Un participant care intenționează să prelungească perioada de valabilitate a termenilor regulii comune în cazul unei livrări întârziate va explica motivele pentru care se acceptă prelungirea în notificarea ulterioară emiterii.

               Livrare între 1 noiembrie 2020 și data acceptării regulii comune

               Cumpărătorii sau debitorii care intră în posesia unei aeronave cu susținere oficială în perioada cuprinsă între 1 noiembrie 2020 și data acceptării regulii comune vor avea dreptul la modificarea condițiilor tranzacției de susținere oficială, astfel încât să se aplice condițiile regulii comune, sub rezerva acordului ACE participante de a sprijini tranzacția și de a plăti prima suplimentară în conformitate cu alineatul de mai jos.

               Ratele minime ale primelor:

               Normele privind ratele de primă ale ISA, astfel cum sunt definite în apendicele II, continuă să se aplice tuturor operațiunilor sprijinite în temeiul regulii comune. Schimbarea profilului în conformitate cu propunerea descrisă mai sus va avea ca efect creșterea duratei medii ponderate a unei tranzacții și, prin urmare, participanții care percep prime în avans, și nu ca marjă pe durata împrumutului, vor fi compensați prin perceperea unei rate de primă mai mari în cazul în care aleg să aplice condițiile propuse în cadrul regulii comune.

               Clasificarea în funcție de risc:

               Pentru cumpărător sau debitorii a căror clasificare de risc ISA a fost acceptată la 11 martie 2020 sau înainte de această dată, trebuie propusă o actualizare a clasificării riscurilor în conformitate cu procedura obișnuită descrisă în apendicele II la ISA, în vederea aplicării termenilor acestei reguli comune.

               Notificări:

               Utilizarea de către participanți a regulii comune propuse va fi notificată în conformitate cu procedura de notificare prealabilă definită în ISA, doar cu titlu informativ.