               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 2.6.2021
            COM(2021) 282 final
            2021/0137(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre

               EXPUNERE DE MOTIVE

               Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene prevede că statele membre trebuie să considere propriile politici economice și promovarea ocupării forței de muncă drept chestiuni de interes comun și să își coordoneze acțiunile în cadrul Consiliului. Conform tratatului, Consiliul trebuie să adopte orientări privind ocuparea forței de muncă (articolul 148), acestea trebuind să fie compatibile cu orientările generale de politică economică (articolul 121).

               În timp ce orientările generale de politică economică sunt valabile pentru o perioadă de timp nedefinită, orientările privind ocuparea forței de muncă trebuie elaborate în fiecare an. Orientările au fost adoptate inițial împreună („pachet integrat”) în 2010, stând la baza Strategiei Europa 2020. Orientările integrate au rămas stabile până în 2014, iar în 2015 au fost adoptate orientări integrate revizuite. În 2018, orientările privind ocuparea forței de muncă au fost aliniate la principiile Pilonului european al drepturilor sociale proclamat în noiembrie 2017 de Parlamentul European, Consiliu și Comisie, pentru impulsionarea reformelor la nivel național și pentru a servi ca punct de reper pentru un proces de convergență reînnoit desfășurat la nivelul întregii Europe. Orientările au rămas neschimbate în 2019. În 2020, acestea au fost aliniate pentru a integra elemente legate de consecințele crizei provocate de pandemia de COVID-19, de tranziția verde și cea digitală, precum și de obiectivele de dezvoltare durabilă ale ONU.

               Alături de orientările generale de politică economică, orientările privind ocuparea forței de muncă sunt prezentate sub forma unei decizii a Consiliului privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (partea a II-a a Orientărilor integrate) și furnizează baza pentru recomandările specifice fiecărei țări în domeniile respective.

               Obiectivele și prioritățile globale exprimate în orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă rămân valabile. În temeiul articolului 148 alineatul (2) din TFUE, valabilitatea orientărilor privind ocuparea forței de muncă pentru 2021 trebuie să fie confirmată printr-o decizie a Consiliului, în urma consultării Parlamentului European, a Comitetului Economic și Social European, a Comitetului Regiunilor și a Comitetului pentru ocuparea forței de muncă.

               „Orientările privind ocuparea forței de muncă” sunt următoarele:

               Orientarea 5: Stimularea cererii de forță de muncă

               Orientarea 6: Îmbunătățirea ofertei de forță de muncă și ameliorarea accesului la locuri de muncă, aptitudini și competențe

               Orientarea 7: Îmbunătățirea funcționării piețelor forței de muncă și a eficacității dialogului social

               Orientarea 8: Promovarea egalității de șanse pentru toți, promovarea incluziunii sociale și combaterea sărăciei

               2021/0137 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 148 alineatul (2),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               având în vedere avizul Parlamentului European
                  1
               ,

               având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European
                  2
               ,

               având în vedere avizul Comitetului Regiunilor
                  3
               ,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă
                  4
               ,

               întrucât:

               (1)Statele membre și Uniunea trebuie să depună eforturi în vederea elaborării unei strategii coordonate pentru ocuparea forței de muncă și, în special, pentru promovarea unei forțe de muncă competente, calificate și adaptabile, precum și a unor piețe ale muncii orientate către viitor și capabile să reacționeze la evoluția economiei, în vederea realizării obiectivelor de ocupare deplină a forței de muncă și de progres social, de creștere economică echilibrată, de nivel înalt de protecție și de îmbunătățire a calității mediului stabilite la articolul 3 din Tratatul privind Uniunea Europeană. Statele membre trebuie să considere promovarea ocupării forței de muncă drept o chestiune de interes comun și să își coordoneze acțiunile întreprinse în acest sens în cadrul Consiliului, ținând seama de practicile naționale legate de responsabilitățile partenerilor sociali.

               (2)Uniunea trebuie să combată excluziunea socială și discriminarea și să promoveze justiția și protecția socială, precum și egalitatea între femei și bărbați, solidaritatea între generații și protecția drepturilor copilului. La definirea și la punerea în aplicare a politicilor și a acțiunilor sale, Uniunea trebuie să țină seama de cerințele privind promovarea unui nivel ridicat al ocupării forței de muncă, garantarea unei protecții sociale corespunzătoare, combaterea sărăciei și a excluziunii sociale, de cerințele privind un nivel ridicat de educație, de formare profesională și de protecție a sănătății umane, astfel cum este stabilit la articolul 9 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE).

               (3)În conformitate cu TFUE, Uniunea a elaborat și a pus în aplicare instrumente de coordonare pentru politicile economice și de ocupare a forței de muncă. Ca parte a acestor instrumente, orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (denumite în continuare „orientările”) prevăzute în anexa la Decizia (UE) 2020/1512 a Consiliului(
                  5
               ), împreună cu orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii prevăzute în Recomandarea (UE) 2015/1184 a Consiliului(
                  6
               ), formează orientările integrate. Acestea trebuie să ghideze punerea în aplicare a politicilor în statele membre și în Uniune, reflectând interdependența dintre statele membre. Setul rezultant de politici și de reforme coordonate europene și naționale trebuie să constituie un mix global adecvat și sustenabil de politici economice și sociale care ar trebui să ducă la efecte colaterale pozitive.

               (4)Orientările sunt conforme cu Pactul de stabilitate și de creștere, cu legislația existentă a Uniunii și cu diversele inițiative ale Uniunii, inclusiv cu Recomandarea Consiliului din 30 octombrie 2020(
                  7
               ), Recomandarea Consiliului din 15 februarie 2016(
                  8
               ), Recomandarea Consiliului din 19 decembrie 2016(
                  9
               ), Recomandarea Consiliului din 15 martie 2018(
                  10
               ), Recomandarea Consiliului din 22 mai 2018 privind competențele-cheie pentru învățarea pe tot parcursul vieții(
                  11
               ), Recomandarea Consiliului din 22 mai 2019(
                  12
               ), Recomandarea Consiliului din 8 noiembrie 2019(
                  13
               ), Recomandarea Consiliului din 10 martie 2014(
                  14
               ), Recomandarea Consiliului din 24 noiembrie 2020(
                  15
               ), Recomandarea Comisiei referitoare la un sprijin activ eficace pentru ocuparea forței de muncă în urma crizei provocate de pandemia de COVID-19 (EASE) din 4 martie 2021(
                  16
               ) și [Recomandarea Consiliului privind instituirea unei garanții europene pentru copii(
                  17
               )].

               (5)Semestrul european reunește diferitele instrumente într-un cadru global pentru o coordonare și o supraveghere multilaterală integrată a politicilor economice și de ocupare a forței de muncă. Având drept obiective durabilitatea mediului, productivitatea, echitatea și stabilitatea, semestrul european integrează principiile Pilonului european al drepturilor sociale și instrumentul de monitorizare a acestuia, tabloul de bord social, și prevede un dialog intens cu partenerii sociali, societatea civilă și alte părți interesate. Acesta sprijină realizarea obiectivelor de dezvoltare durabilă. Politicile economice și de ocupare a forței de muncă ale Uniunii și ale statelor membre ar trebui să fie însoțite de tranziția Europei către o economie neutră din punctul de vedere al impactului asupra climei, durabilă din punctul de vedere al mediului și digitală, îmbunătățind totodată competitivitatea, asigurând condiții de muncă adecvate, încurajând inovarea, promovând justiția socială și egalitatea de șanse și combătând inegalitățile și disparitățile regionale.

               (6)Schimbările climatice și provocările legate de mediu, globalizarea, digitalizarea, inteligența artificială, telemunca, economia platformelor și schimbările demografice vor transforma economiile și societățile europene. Uniunea și statele sale membre trebuie să colaboreze pentru a aborda în mod eficace acești factori structurali și a adapta sistemele existente în funcție de necesități, recunoscând interdependența strânsă a economiilor și a piețelor forței de muncă ale statelor membre și a politicilor conexe. Acest lucru necesită măsuri de politică ambițioase, coordonate și eficace, atât la nivelul Uniunii, cât și la nivel național, în conformitate cu TFUE și cu dispozițiile Uniunii privind guvernanța economică. Aceste măsuri de politică ar trebui să cuprindă un stimulent pentru investiții sustenabile, un angajament reînnoit privind reforme eșalonate în mod corespunzător care să îmbunătățească creșterea economică, crearea unor locuri de muncă de calitate, productivitatea, condițiile de muncă adecvate, coeziunea socială și teritorială, convergența în sens ascendent, reziliența și exercitarea responsabilității fiscale. Măsurile ar trebui să combine măsuri legate de cerere cu măsuri legate de ofertă, ținând seama, în același timp, de impactul lor asupra mediului, asupra ocupării forței de muncă și de impactul social.

               (7)Parlamentul European, Consiliul și Comisia au proclamat Pilonul european al drepturilor sociale(
                  18
               ) (denumit în continuare „pilonul”). Pilonul stabilește 20 de principii și de drepturi care vin în sprijinul unor piețe ale muncii și al unor sisteme de protecție socială funcționale și echitabile, structurate în jurul a trei categorii: egalitate de șanse și acces pe piața muncii, condiții de lucru echitabile și protecție și incluziune socială. Principiile și drepturile dau direcție strategiei Uniunii, asigurând faptul că tranzițiile către neutralitatea climatică și durabilitatea mediului, digitalizarea și schimbările demografice sunt echitabile și juste din punct de vedere social. Pilonul, alături de tabloul de bord social care îl însoțește, constituie un cadru de referință pentru monitorizarea ocupării forței de muncă și a performanței sociale a statelor membre, pentru stimularea reformelor la nivel național, regional și local și pentru reconcilierea aspectului social cu exigențele pieței în economia modernă de astăzi, inclusiv prin promovarea economiei sociale. La 4 martie 2021, Comisia a prezentat un plan de acțiune pentru punerea în aplicare a Pilonului european al drepturilor sociale (
                  19
               ), care include obiective principale ambițioase, dar realiste și obiective secundare complementare, în domeniile ocupării forței de muncă, competențelor, educației și în domeniul social, pentru 2030.

               (8)La 8 mai 2021, cu ocazia Summitului social de la Porto (
                  20
               ), liderii UE au recunoscut că Pilonul european al drepturilor sociale este un element fundamental al redresării, remarcând că punerea sa în aplicare va consolida eforturile Uniunii către o tranziție digitală, verde și echitabilă și va contribui la realizarea unei convergențe sociale și economice ascendente și la abordarea provocărilor demografice. Aceștia au subliniat că dimensiunea socială, dialogul social și implicarea activă a partenerilor sociali se află în centrul unei economii sociale de piață cu grad ridicat de competitivitate. Statele membre au constatat că Planul de acțiune privind Pilonul european al drepturilor sociale prezentat de Comisie oferă orientări utile pentru punerea în aplicare a pilonului, inclusiv în domeniul ocupării forței de muncă, al competențelor, al sănătății și al protecției sociale. Statele membre au salutat noile obiective principale ale UE pentru 2030 privind ocuparea forței de muncă (78 % din populația cu vârste cuprinse între 20 și 64 de ani ar trebui să aibă un loc de muncă), competențele (60 % din totalul adulților ar trebui să participe la activități de formare profesională în fiecare an) și reducerea sărăciei (cu cel puțin 15 milioane de persoane, inclusiv cinci milioane de copii), precum și tabloul de bord social revizuit, în vederea monitorizării progreselor înregistrate în direcția punerii în aplicare a principiilor pilonului social ca parte a cadrului de coordonare a politicilor în contextul semestrului european. Totodată, statele membre au remarcat că, pe măsură ce Europa se redresează treptat după pandemia de COVID-19, prioritatea va fi trecerea de la protecție la crearea de locuri de muncă și îmbunătățirea calității locurilor de muncă și au subliniat că punerea în aplicare a principiilor Pilonului european al drepturilor sociale va fi esențială pentru a asigura crearea de locuri de muncă mai numeroase și de mai bună calitate pentru toți, în cadrul unei redresări favorabile incluziunii. În fine, statele membre au subliniat importanța urmăririi îndeaproape, inclusiv la cel mai înalt nivel, a progreselor înregistrate în ceea ce privește punerea în aplicare a Pilonului european al drepturilor sociale și a obiectivelor principale ale UE pentru 2030.

               (9)Reformele pieței muncii, inclusiv mecanismele de stabilire a salariilor la nivel național, ar trebui să urmeze practicile naționale de dialog social, în vederea asigurării unor salarii echitabile care să permită un nivel de trai decent și o creștere sustenabilă. Acestea ar trebui, de asemenea, să ofere oportunitatea necesară pentru o analiză amplă a aspectelor socioeconomice, inclusiv a îmbunătățirilor posibile în ceea ce privește sustenabilitatea, competitivitatea, inovarea, crearea de locuri de muncă de calitate, condițiile de muncă, sărăcia persoanelor încadrate în muncă, educația și competențele, sănătatea publică, incluziunea și veniturile reale. Statele membre și Uniunea trebuie să se asigure că impactul social, economic și asupra ocupării forței de muncă al crizei provocate de pandemia de COVID-19 este atenuat și că tranzițiile sunt echitabile și juste din punct de vedere social. Consolidarea redresării și a tendinței către o societate incluzivă și rezilientă, în care cetățenii să fie protejați și să poată anticipa și gestiona schimbările, și totodată să poată participa activ în societate și în economie, trebuie să continue. Este necesar un set coerent de politici active în domeniul pieței forței de muncă, constând în stimulente temporare pentru angajare și tranziție, politici în materie de competențe și servicii îmbunătățite de ocupare a forței de muncă, pentru a sprijini tranzițiile de pe piața forței de muncă, astfel cum se subliniază în Recomandarea (UE) a Comisiei privind un sprijin activ eficace pentru ocuparea forței de muncă în urma crizei provocate de pandemia de COVID-19 (EASE).

               (10)Este necesar ca discriminarea să fie combătută sub toate formele sale, egalitatea de gen să fie asigurată, iar ocuparea forței de muncă în rândul tinerilor să fie sprijinită. Trebuie să se asigure acces și oportunități pentru toți și să se reducă sărăcia și excluziunea socială (inclusiv a copiilor), în special prin asigurarea unei funcționări eficace a piețelor muncii și a unor sisteme de protecție socială adecvate și favorabile incluziunii și prin înlăturarea barierelor din calea educației, a formării și a participării pe piața muncii, inclusiv prin investiții în educația și îngrijirea timpurie și în competențe digitale. Accesul în timp util și echitabil la îngrijire pe termen lung și servicii medicale accesibile ca preț, inclusiv promovarea prevenției și a asistenței medicale, sunt deosebit de relevante, prin prisma crizei provocate de pandemia de COVID-19 și în contextul îmbătrânirii societăților. Potențialul persoanelor cu handicap de a contribui la creșterea economică și la dezvoltarea socială ar trebui să fie valorificat într-o mai mare măsură. Pe măsură ce noi modele economice și de afaceri își fac apariția la nivelul locurilor de muncă din Uniune, relațiile de muncă suferă și ele schimbări. Statele membre ar trebui să se asigure că relațiile de muncă ce apar ca urmare a noilor forme de muncă mențin și consolidează modelul social european.

               (11)Orientările integrate ar trebui să constituie baza pentru recomandările specifice fiecărei țări pe care Consiliul le-ar putea adresa statelor membre. Având în vedere caracterul politic global și orientat spre viitor al planurilor de redresare și reziliență și faptul că toate statele membre au prezentat astfel de planuri, nu a fost necesar ca Comisia să propună recomandări specifice fiecărei țări în 2021. Cu toate acestea, Comisia a propus, în 2021, recomandări privind situația bugetară a statelor membre, astfel cum se prevede în Pactul de stabilitate și de creștere.

               (12)Statele membre ar trebui să utilizeze pe deplin REACT-EU(
                  21
               ), care consolidează fondurile politicii de coeziune până în 2023, Fondul social european Plus, noul Mecanism de redresare și reziliență(
                  22
               ) și alte fonduri ale Uniunii, inclusiv Fondul pentru o tranziție justă și InvestEU, pentru a stimula ocuparea forței de muncă, investițiile sociale, incluziunea socială și accesibilitatea și a promova oportunitățile de perfecționare și de recalificare a forței de muncă, învățarea pe tot parcursul vieții și educația și formarea de înaltă calitate pentru toți, inclusiv alfabetizarea digitală și competențele digitale. Cu toate că se adresează statelor membre și Uniunii, orientările integrate ar trebui să fie puse în aplicare în parteneriat cu toate autoritățile naționale, regionale și locale, implicând îndeaproape parlamentele, precum și partenerii sociali și reprezentanții societății civile.

               (13)Comitetul pentru Ocuparea Forței de Muncă și Comitetul pentru protecție socială ar trebui să monitorizeze modul în care sunt puse în aplicare politicile relevante având în vedere orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă, în concordanță cu mandatele lor întemeiate pe tratate. Comitetele respective și alte grupuri de pregătire ale Consiliului implicate în coordonarea politicilor economice și sociale ar trebui să colaboreze îndeaproape. Ar trebui menținut dialogul în materie de politici între Parlamentul European, Consiliu și Comisie, în special în ceea ce privește orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre.

               (14)Comitetul pentru protecție socială a fost consultat,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre, astfel cum sunt prevăzute în anexa la Decizia (UE) 2020/1512 a Consiliului, sunt menținute pentru anul 2021 și trebuie luate în considerare de către statele membre în cadrul politicilor de ocupare a forței de muncă și al programelor de reformă.

               Articolul 2

               Prezenta decizie se adresează statelor membre.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        JO C , , p. .

                     (2)

                        JO C , , p. .

                     (3)

                        JO C , , p. .

                     (4)

                        JO C , , p. .

                     (5)

                        Decizia (UE) 2020/1512 a Consiliului din 13 octombrie 2020 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre, JO L 344, 19.10.2020, p. 22-28.

                     (6)

                        Recomandarea (UE) 2015/1184 a Consiliului din 14 iulie 2015 privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii Europene (JO L 192, 18.7.2015, p. 27).

                     (7)

                        Recomandarea Consiliului din 30 octombrie 2020 privind „O punte către locuri de muncă – consolidarea Garanției pentru tineret” și de înlocuire a Recomandării Consiliului din 22 aprilie 2013 privind înființarea unei garanții pentru tineret, 2020/C 372/01 (JO C 372, 4.11.2020, p. 1-9).

                     (8)

                        Recomandarea Consiliului din 15 februarie 2016 privind integrarea șomerilor de lungă durată pe piața forței de muncă (JO C 67, 20.2.2016, p. 1).

                     (9)

                        Recomandarea Consiliului din 19 decembrie 2016 privind parcursurile de actualizare a competențelor: noi oportunități pentru adulți (JO C 484, 24.12.2016, p. 1).

                     (10)

                        Recomandarea Consiliului din 15 martie 2018 privind un Cadru european pentru ucenicii de calitate și eficace (JO C 153, 2.5.2018, p. 1).

                     (11)

                        Recomandarea Consiliului din 22 mai 2018 privind competențele-cheie pentru învățarea pe tot parcursul vieții (JO C 189, 4.6.2018, p. 1).

                     (12)

                        Recomandarea Consiliului din 22 mai 2019 privind sisteme de înaltă calitate de educație și îngrijire timpurie a copiilor (JO C 189, 5.6.2019, p. 4).

                     (13)

                        Recomandarea Consiliului din 8 noiembrie 2019 privind accesul la protecție socială pentru lucrători și pentru persoanele care desfășoară o activitate independentă (JO C 387, 15.11.2019, p. 1).

                     (14)

                        Recomandarea Consiliului din 10 martie 2014 privind un cadru de calitate pentru stagii (JO C 88, 27.3.2014, p. 1).

                     (15)

                        Recomandarea Consiliului din 24 noiembrie 2020 privind educația și formarea profesională (EFP) pentru competitivitate durabilă, echitate socială și reziliență 2020/C 417/01 (JO C 417, 2.12.2020, p. 1-16).

                     (16)

                        Recomandarea (UE) 2021/402 a Comisiei din 4 martie 2021 referitoare la un sprijin activ eficace pentru ocuparea forței de muncă în urma crizei provocate de pandemia de COVID-19 (EASE), C/2021/1372 (JO L 80, 8.3.2021, p. 1–8).

                     (17)

                        …

                     (18)

                        Proclamația interinstituțională privind Pilonul european al drepturilor sociale (JO C 428, 13.12.2017, p. 10).

                     (19)

                        Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor, „Plan de acțiune privind Pilonul european al drepturilor sociale” [COM(2021)102 final].

                     (20)

                        Consiliul European,
                  Declarația de la Porto
                  , 8 mai 2021.

                     (21)

                        Regulamentul (UE) 2020/2221 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 decembrie 2020 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 1303/2013 în ceea ce privește resursele suplimentare și măsurile de implementare cu scopul de a oferi asistență pentru sprijinirea ameliorării efectelor provocate de criză în contextul pandemiei de COVID-19 și al consecințelor sale sociale și pentru pregătirea unei redresări verzi, digitale și reziliente a economiei (REACT-EU) (JO L 437, 28.12.2020, p. 30-42).

                     (22)

                        Regulamentul (UE) 2021/241 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 februarie 2021 de instituire a Mecanismului de redresare și reziliență (JO L 57, 18.2.2021, p. 17-75).


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 20.9.2019
            COM(2019) 424 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea de DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comitetului privind regulile de origine instituit prin Acordul privind regulile de origine (OMC-GATT 1994), anexat la actul final semnat la Marrakech la 15 aprilie 1994

               Sporirea transparenței în regulile de origine nepreferențiale

               _______________

               Membrii Organizației Mondiale a Comerțului,

               Dorind să garanteze că regulile de origine nu creează prin ele însele efecte de restricționare, de denaturare sau de dezorganizare a comerțului internațional;

               Dorind să vegheze ca regulile de origine să fie elaborate și aplicate într-un mod imparțial, transparent, previzibil, consecvent și neutru;

               Recunoscând că reguli de origine clare și previzibile și aplicarea lor facilitează fluxurile de schimburi internaționale;

               Recunoscând că este de dorit să se asigure transparența actelor cu putere de lege și normelor administrative și practicilor în materie de reguli de origine;

               Dorind să completeze obligațiile de notificare prevăzute la articolul 5 din Acordul privind regulile de origine.;

               Afirmând că sporirea transparenței actelor cu putere de lege, a normelor administrative și a practicilor privind regulile de origine contribuie la atenuarea costurilor de asigurare a conformității suportate de operatorii economici care doresc să integreze lanțuri valorice globale, în special microîntreprinderile și întreprinderile mici și mijlocii;

               Decide, în ceea ce privește regulile de origine, după cum urmează:

               1.Este de dorit să se mențină și să se promoveze un nivel ridicat de transparență și o înțelegere reciprocă cu privire la regulile de origine existente și la cerințele aferente în materie de documente utilizate de membrii OMC. Regulile de origine sunt regulile care intră sub incidența articolului 1 din Acordul privind regulile de origine.

               2.Pentru a spori transparența și a promova o mai bună înțelegere a regulilor de origine, membrii informează Secretariatul OMC, în conformitate cu anexa 1 la prezenta decizie, cu privire la regulile de origine pe care le utilizează în aplicarea clauzei națiunii celei mai favorizate în temeiul articolelor I, II, III, XI și XIII din GATT 1994.

               3.Membrii sunt încurajați să completeze modelul de notificare din anexa 1 atunci când notifică Secretariatul OMC cu privire la orice alte reguli de origine pe care le utilizează pentru aplicarea altor instrumente de politică comercială nepreferențiale astfel cum este prevăzut la articolul 1.2 din Acordul privind regulile de origine.

               4.În plus, membrii descriu, în conformitate cu anexa 2, practicile lor în ceea ce privește certificarea originii și alte documente justificative obligatorii privind originea în scopuri nepreferențiale, care au fost notificate în conformitate cu anexa 1
                  1
               . Membrii care raportează că nu aplică reguli de origine în conformitate cu anexa 1 trebuie să completeze, cu toate acestea, anexa 2.

               5.Notificările efectuate în conformitate cu alineatele (2) și (4) din prezenta decizie se transmit în termen de cel mult un an de la adoptarea prezentei decizii.

               6.Informațiile notificate în conformitate cu prezenta decizie sunt puse la dispoziția publicului de Secretariatul OMC.

               7.În limita resurselor disponibile, fiecare membru înființează sau menține cel puțin un punct de informare pentru a răspunde solicitărilor de informații rezonabile adresate de guverne, comercianți și de alte părți interesate cu privire la aspectele referitoare la regulile de origine și la cerințele aferente în materie de documente, precum și pentru a pune la dispoziție formularele și documentele solicitate
                  2
               . Membrii comunică Secretariatului OMC datele de contact ale punctelor lor de informare respective în conformitate cu anexa 1. Țările membre cel mai puțin dezvoltate au la dispoziție doi ani pentru a comunica aceste informații Secretariatului OMC.

               8.Membrii depun eforturi pentru a furniza referințe juridice, site-uri internet, documente explicative sau orice alte documente într-o limbă oficială a OMC.

               9.Membrii care introduc modificări substanțiale ale regulilor lor de origine și ale cerințelor conexe în materie de documente care au fost notificate în conformitate cu prezenta decizie notifică fără întârziere aceste modificări Secretariatului OMC, în conformitate cu prezenta decizie.

               10.Comitetul privind regulile de origine (CRO) examinează regulile de origine existente și cerințele conexe în materie de documente, pe baza informațiilor notificate în conformitate cu prezenta decizie, în vederea identificării practicilor de facilitare a comerțului și a promovării difuzării lor la nivel internațional.

               11.Asistența din partea Secretariatului OMC ar trebui să fie furnizată la cerere pentru a sprijini țările membre în curs de dezvoltare și țările membre cel mai puțin dezvoltate în vederea punerii în aplicare a dispozițiilor prezentei decizii.

               12.Prezenta decizie nu se interpretează ca afectând drepturile și obligațiile membrilor prevăzute la articolul 5 din Acordul privind regulile de origine sau la articolul 1 din Acordul privind facilitarea comerțului.

               13.Prezenta decizie, în special alineatele (2) și (3), se revizuiește la trei ani de la adoptare și, ulterior, atunci când este necesar, în vederea sporirii transparenței privind regulile de origine nepreferențiale, după caz.

               ANEXA 1

               MODEL DE NOTIFICARE PENTRU REGULILE DE ORIGINE NEPREFERENȚIALE

               Anexa 1 poate fi reprodusă ori de câte ori membrul va considera că este necesar

               I.
                     INFORMAȚII DE BAZĂ

                        1)

                        Membrul care transmite notificarea

                        2)

                        Punct de informare

                        (Dacă este posibil, furnizați următoarele date de contact: nume, tel., adresă e-mail, site internet)

                        3)

                        Sunt în vigoare reguli de origine nepreferențiale?

                        □

                        Da

                        □

                        Nu*

                        * În cazul în care răspunsul dumneavoastră este „nu”, nu este necesar să se răspundă la întrebările următoare din prezenta anexă

                        4)

                        Vă rugăm să indicați ce instrumente de politică comercială utilizează aceste reguli de origine nepreferențiale (a se vedea articolul 1.2 din Acordul privind regulile de origine)

                        5)

                        Data intrării în vigoare sau orice modificare substanțială a acestora:

                        6)

                        Data expirării, dacă este cazul:

                        7)

                        Autoritățile guvernamentale sau neguvernamentale responsabile de administrare:

                        8)

                        Link internet către legislație și orice alte documente explicative, dacă este cazul:

                        9)

                        Observații, dacă este cazul

               II.
                     APLICAREA REGULILOR DE ORIGINE NEPREFERENȚIALE

                        10)

                        Se aplică reguli de origine nepreferențiale importurilor?

                        □

                        Da

                        □

                        Nu

                        11)

                        Se aplică reguli de origine nepreferențiale exporturilor?

                        □

                        Da

                        □

                        Nu

                        12)

                        Există o regulă de minimis pentru aplicarea regulilor de origine nepreferențiale?

                        □

                        Da

                        □

                        Nu

                        Dacă răspunsul este da, vă rugăm să precizați pragul de minimis și să furnizați referințele juridice relevante aplicabile întrebărilor 10-12.

               III.
                     CRITERII DE DETERMINARE A TRANSFORMĂRII SUBSTANȚIALE ÎN SCOPUL EVALUĂRII ORIGINII MĂRFII

                        13)

                        Criterii generale, dacă sunt aplicabile tuturor produselor:

                        14)

                        Reguli de origine specifice produsului, dacă sunt aplicabile:

                        15)

                        Definiția materialului neoriginar și a materialului originar, dacă este cazul:

                        16)

                        Lista operațiunilor minime care nu conferă originea, dacă este cazul:

                        17)

                        Reguli reziduale, dacă este cazul:

                        18)

                        Orice alte informații pe care membrul le consideră necesare (furnizați un link internet, dacă este cazul)

               IV.
                     DECIZII ANTICIPATE

                        Sunt emise decizii anticipate asupra originii unui produs
                           3
                        ?

                                 □

                                 Da

                                 □

                                 Nu

                        Autoritatea responsabilă de emiterea de decizii anticipate (privind originea)

                        Instrucțiuni pentru aplicarea unei decizii anticipate

                        Link internet către legislație și orice alte referințe juridice relevante:

               ANEXA 2

               MODEL DE NOTIFICARE PENTRU CERINȚELE ÎN MATERIE DE DOCUMENTE LEGATE DE

               REGULILE DE ORIGINE NEPREFERENȚIALE

                        1)

                        Cerințe obligatorii legate de certificatul de origine și/sau orice alte documente care constituie dovada de origine obligatorie pentru importuri?

                        □

                        Da

                        □

                        Nu**

                        2)

                        Cerințe obligatorii legate de certificatul de origine și/sau orice alte documente obligatorii care constituie dovada de origine pentru exporturi?

                        □

                        Da

                        □

                        Nu**

                        3)

                        Există un format și/sau un conținut standardizat sau prevăzut al certificatului și/sau al oricărui alt document  obligatoriu care constituie dovada de origine?

                        Dacă răspunsul este da, vă rugăm să anexați o copie sau să furnizați precizări relevante în apendicele la prezenta anexă

                           Da
                              
                              Nu

                        * În cazul în care răspunsul este „nu” la întrebările 1 și 2, nu este necesar să se răspundă la întrebările următoare din prezenta anexă

                        4)

                        În cazul în care certificatul se solicită numai în circumstanțe specifice, vă rugăm să descrieți cazurile în care se solicită un certificat (sau alte documente obligatorii care constituie dovada de origine), precum și formatul corespunzător (modelul prevăzut sau altele).

                        5)

                        În cazul în care cerințele obligatorii pentru certificat și/sau alte documente obligatorii care constituie dovada de origine sunt limitate la anumite produse, vă rugăm să precizați care sunt capitolele din SA vizate, precum și formatul corespunzător (modelul prevăzut sau altele).

                        6)

                        Derogări de la cerințele obligatorii de prezentare a unui certificat și/sau a oricărui alt document obligatoriu care constituie dovada de origine (de exemplu, expedieri cu valoare mică, trimiteri poștale,...)

                        7)

                        Autoritățile guvernamentale sau neguvernamentale desemnate pentru eliberarea certificatului și/sau a oricărui alt document obligatoriu care constituie dovada de origine, dacă este cazul

                        8)

                        Vă rugăm să furnizați referințele juridice relevante aplicabile la întrebările 1-7.

               ANEXA 2 – APENDICE:

               Vă rugăm să anexați modelul prevăzut și/sau linkul internet către modelul certificatului de origine prevăzut (sau a oricărui alt document obligatoriu care constituie dovada de origine), dacă este cazul

               __________

                     (1)

                      Acest lucru nu aduce atingere altor dovezi de origine care ar putea fi solicitate de către autoritățile competente în scopul controlului.

                     (2)

                      Se înțelege că acest punct de informare poate fi același ca cel stabilit sau menținut în temeiul articolului 1.3 (Puncte de informare) din Acordul privind facilitarea comerțului (TFA), iar membrii nu sunt obligați să furnizeze mai multe informații sau să furnizeze mai multe formulare și documente decât cele acoperite de TFA.

                     (3)

                      Astfel cum sunt definite la articolul 2 litera (h) din Acordul privind regulile de origine și la articolul 3 din Acordul de facilitare a comerțului.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 20.9.2019
            COM(2019) 424 final
            2019/0200(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comitetului privind regulile de origine instituit prin Acordul privind regulile de origine (OMC-GATT 1994), anexat la actul final semnat la Marrakech la 15 aprilie 1994

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la decizia de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Comitetului privind regulile de origine instituit prin Acordul privind regulile de origine (OMC-GATT 1994), anexat la actul final semnat la Marrakech la 15 aprilie 1994, în legătură cu adoptarea preconizată a unei comunicări privind sporirea transparenței în regulile de origine nepreferențiale.

               2.Contextul propunerii

               2.1.Acordul privind regulile de origine

               Acordul privind regulile de origine (OMC-GATT 1994) anexat la actul final semnat la Marrakech la 15 aprilie 1994 (denumit în continuare „acordul”) urmărește să garanteze că regulile de origine nepreferențiale nu creează ele însele bariere inutile în calea comerțului și vizează armonizarea la nivel internațional a regulilor de origine, altele decât regulile de origine referitoare la acordarea de preferințe tarifare. Până la finalizarea programului de armonizare, părțile contractante trebuie să se asigure că regulile de origine sunt transparente; nu au efecte de restricționare, de denaturare sau de perturbare a comerțului internațional; sunt administrate în mod coerent, uniform, imparțial și rezonabil și se bazează pe un standard pozitiv. Acordul a intrat în vigoare la 1 ianuarie 1995.

               Uniunea Europeană este parte la acest acord
                  1
               . Toate statele membre sunt și ele părți la acord.

               2.2.Comitetul privind regulile de origine

               Comitetul privind regulile de origine a fost instituit în cadrul Organizației Mondiale a Comerțului (OMC) și este deschis membrilor OMC. El trebuie să se reunească cel puțin o dată pe an și să examineze punerea în aplicare și funcționarea Acordului privind regulile de origine. Activitatea Comitetului s-a axat în principal asupra armonizării regulilor de origine nepreferențiale. Negocierile nu s-au încheiat, iar membrii OMC aplică în prezent reguli naționale de origine în scopuri nepreferențiale. Mai recent, au fost inițiate lucrări cu privire la regulile de origine preferențiale, în special cu privire la regulile utilizate în cadrul preferințelor comerciale pentru țările cel mai puțin dezvoltate. În cadrul Comitetului, deciziile se adoptă de regulă prin consens.

               2.3.Actul avut în vedere spre adoptare de Comitetul privind regulile de origine

               Comitetul privind reguli de origine, în cursul reuniunii sale anuale, la [data], urmează să adopte o comunicare
                  2
                privind „Sporirea transparenței în regulile de origine nepreferențiale” („actul avut în vedere”).

               Scopul actului avut în vedere este de a spori transparența actelor cu putere de lege, a normelor administrative și a practicilor privind regulile de origine nepreferențiale și de a completa obligațiile de notificare prevăzute la articolul 5 din Acordul privind regulile de origine.

               Nici Acordul de instituire a Organizației Mondiale a Comerțului, nici Acordul privind regulile de origine nu reglementează statutul juridic al actelor adoptate de comitetele OMC. Caracterul obligatoriu al actului avut în vedere trebuie să fie determinat în funcție de textul utilizat în actul respectiv. Luând în considerare textul comunicării privind sporirea transparenței în regulile de origine nepreferențiale, actul avut în vedere va deveni obligatoriu pentru părți.

               3.Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii

               Regulile de origine nepreferențiale sunt acele reguli care se aplică în absența oricărei preferințe comerciale, și anume atunci când comerțul este efectuat pe baza clauzei națiunii celei mai favorizate. În plus, unele măsuri de politică comercială, cum ar fi contingentele, antidumpingul sau indicarea țării de origine pot necesita o determinare a originii bazată pe aplicarea unor reguli de origine nepreferențiale.

               În conformitate cu articolul 5 din Acordul privind regulile de origine, fiecare membru al OMC avea obligația de a comunica Secretariatului OMC, într-un anumit termen de la data intrării în vigoare a Acordului OMC pentru respectivul stat, regulile sale de origine și hotărârile sale judecătorești și actele administrative cu aplicare generală referitoare la regulile de origine nepreferențiale aplicabile la acea dată.  Uniunea Europeană a notificat Secretariatului OMC informațiile solicitate.

               În Acordul privind regulile de origine, membrii OMC au convenit să negocieze regulile de origine nepreferențiale armonizate. Cu toate acestea, aceste negocieri nu s-au încheiat, iar membrii OMC aplică în prezent reguli naționale de origine în scopuri nepreferențiale. Prin urmare, se aplică reguli de origine nepreferențiale diferite la import și/sau export, în funcție de membrii OMC în cauză. În plus, nu toți membrii OMC aplică o legislație specifică legată de regulile de origine nepreferențiale. În Uniune, aceste reguli sunt prevăzute la articolele 59-61 din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 octombrie 2013 de stabilire a Codului vamal al Uniunii
                  3
               .

               Pentru a evita crearea de bariere inutile în calea comerțului din cauza varietății și a multitudinii de reguli de origine nepreferențiale aplicabile, a fost înființat un mic grup de lucru selectat din rândul delegaților Comitetului privind regulile de origine, pentru a explora modalitățile de îmbunătățire a transparenței în ceea ce privește regulile de origine nepreferențiale. Uniunea Europeană a participat la acest grup de lucru restrâns și a contribuit într-un mod constructiv la actul avut în vedere. Discuțiile au continuat în cadrul reuniunilor Comitetului privind regulile de origine, în martie și mai 2019. Coordonarea cu statele membre a fost asigurată prin intermediul delegațiilor statelor membre în cadrul OMC și prin intermediul secțiunii privind originea din cadrul Grupului de experți în chestiuni vamale.

               Având în vedere faptul că reguli de origine clare și previzibile facilitează fluxurile de schimburi internaționale, obiectivul actului avut în vedere este de a spori transparența actelor cu putere de lege, a normelor administrative și a practicilor privind regulile de origine nepreferențiale și de a completa obligațiile de notificare prevăzute la articolul 5 din Acordul privind regulile de origine.

               Actul avut în vedere prevede o notificare obligatorie a regulilor de origine nepreferențiale ale fiecărui membru al OMC, utilizate în scopul aplicării clauzei națiunii celei mai favorizate în temeiul articolelor I, II, III, XI și XIII din GATT 1994. Acesta prevede, de asemenea, o notificare voluntară a regulilor de origine nepreferențiale utilizate în toate celelalte scopuri care intră sub incidența articolului 1 alineatul (2) din Acordul privind regulile de origine (taxele antidumping și taxele compensatorii în temeiul articolului VI din GATT 1994, măsurile de salvgardare în temeiul articolului XIX din GATT 1994, cerințele privind indicarea țării de origine în temeiul articolului IX din GATT 1994, restricțiile cantitative sau contingentele tarifare, regulile de origine utilizate pentru achizițiile publice și statisticile comerciale). În plus, actul avut în vedere conține obligația membrilor OMC de notificare cu privire la eventualele certificate de origine nepreferențiale, care sunt obligatorii atunci când efectuează operațiuni de import sau de export. Notificările trebuie efectuate utilizând modele anexate la actul avut în vedere.

               Actul avut în vedere creează obligații de notificare, în plus față de cele menționate la articolul 5 din Acordul privind regulile de origine.

               Prin urmare, este necesară o poziție care să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Comitetului privind regulile de origine.

               4.Temei juridic

               4.1.Temeiul juridic procedural

               4.1.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului”.

               Conceptul de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. Sunt incluse, de asemenea, instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  4
               .

               4.1.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Comitetul privind regulile de origine este un organism creat printr-un acord, și anume Acordul privind regulile de origine (OMC-GATT 1994).

               Actul pe care Comitetul privind regulile de origine este invitat să îl adopte este un act cu efecte juridice. Nici Acordul de instituire a Organizației Mondiale a Comerțului, nici Acordul privind regulile de origine nu reglementează statutul juridic al actelor adoptate de Comitetul privind regulile de origine. Prin urmare, caracterul obligatoriu al actului avut în vedere se stabilește în funcție de textul utilizat în actul respectiv. Luând în considerare textul comunicării privind sporirea transparenței în regulile de origine nepreferențiale, actul avut în vedere trebuie considerat drept un act cu efecte juridice.

               Actul avut în vedere nu completează și nici nu schimbă cadrul instituțional al acordului.

               Prin urmare, temeiul juridic procedural al propunerii de decizie este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2.Temeiul juridic material

               4.2.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               4.2.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere se referă la politica comercială comună.

               Prin urmare, temeiul juridic material al deciziei propuse este articolul 207 din TFUE.

               4.3.Concluzie

               Temeiul juridic al deciziei propuse ar trebui să fie articolul 207 din TFUE coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               5.Publicarea actului avut în vedere

               Nu se aplică.

               2019/0200 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comitetului privind regulile de origine instituit prin Acordul privind regulile de origine (OMC-GATT 1994), anexat la actul final semnat la Marrakech la 15 aprilie 1994

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 alineatul (3) și articolul 207 alineatul (4) primul paragraf, coroborate cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Acordul privind regulile de origine (OMC-GATT 1994) anexat la actul final semnat la Marrakech la 15 aprilie 1994 (denumit în continuare „acordul”) a fost încheiat de Uniune prin Decizia 94/800/CE a Consiliului
                  5
                și a intrat în vigoare la 1 ianuarie 1995.

               (2)Articolul 4 din acord instituie Comitetul privind regulile de origine.

               (3)Comitetul privind regulile de origine, în cursul celei de-a  sesiuni/reuniuni din [data], urmează să adopte o comunicare intitulată  „Sporirea transparenței în regulile de origine nepreferențiale”.

               (4)Este indicat să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul Comitetului privind regulile de origine, întrucât comunicarea respectivă va fi obligatorie pentru Uniune.

               (5)Poziția propusă care urmează să fie adoptată în numele Uniunii vizează sporirea transparenței actelor cu putere de lege, a normelor administrative și a practicilor privind regulile de origine nepreferențiale, prin intermediul unor dispoziții privind notificarea obligatorie sau voluntară de către membrii OMC a regulilor lor de origine nepreferențiale, utilizând modele standardizate. Acest lucru va avea ca rezultat reguli de origine mai clare și mai previzibile și va facilita fluxul comerțului internațional,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul celei de-a  sesiuni/reuniuni a Comitetului privind regulile de origine se întemeiază pe proiectul de act al Comitetului privind regulile de origine anexat la prezenta decizie.

               Reprezentanții Uniunii pot conveni asupra unor modificări minore de redactare a proiectului de act în lumina evoluțiilor din cadrul viitoarelor reuniuni ale Comitetului privind regulile de origine, în consultare cu statele membre sau în cadrul reuniunilor de coordonare la fața locului, fără a mai fi necesară o nouă decizie a Consiliului.

               Articolul 2

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        Decizia 94/800/CE a Consiliului din 22 decembrie 1994 privind încheierea, în numele Comunității Europene, referitor la domeniile de competența sa, a acordurilor obținute în cadrul negocierilor comerciale multilaterale din Runda Uruguay (1986-1994) (JO L 336, 23.12.1994, p. 1).

                     (2)

                        Comunicare prezentată de Australia; Brazilia; Canada; Hong Kong; Japonia; Republica Coreea; Noua Zeelandă; Norvegia; Filipine; Federația Rusă; Singapore; Elveția; Teritoriul vamal distinct Taiwan, Penghu, Kinmen și Matsu; și Statele Unite ale Americii.

                     (3)

                        JO L 269, 10.10.2013, p.1.

                     (4)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, Germania/Consiliu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61 – 64.

                     (5)

                        Decizia 94/800/CE a Consiliului din 22 decembrie 1994 privind încheierea, în numele Comunității Europene, referitor la domeniile de competența sa, a acordurilor obținute în cadrul negocierilor comerciale multilaterale din Runda Uruguay (1986-1994) (JO L 336, 23.12.1994, p. 1).


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 15.10.2019
            COM(2019) 466 final
            2019/0233(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comisiei extinse a Eurocontrol în ceea ce privește principiile de stabilire a bazelor de cost pentru tarifele de rută și pentru calcularea ratei unitare, precum și condițiile de aplicare a sistemului de tarife de rută și condițiile de plată
            (Text cu relevanță pentru SEE)

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la decizia de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii înainte de sesiunea Comisiei extinse a Eurocontrol din 28 noiembrie 2019 în legătură cu adoptarea preconizată a condițiilor actualizate de aplicare a sistemului de tarife de rută („condițiile de aplicare”) și a principiilor actualizate de stabilire a bazelor de cost pentru tarifele de rută și pentru calcularea ratelor unitare („principiile”), ambele denumite în continuare „actele avute în vedere”.

               2.Contextul propunerii

               2.1.Acordul multilateral privind tarifele de rută aeriană

               Acordul multilateral privind tarifele de rută aeriană („acordul”)
                  1
                urmărește să stabilească un sistem comun de tarife de rută. În conformitate cu articolul 1 din acord, statele contractante au convenit să adopte o politică comună în ceea ce privește tarifele pentru infrastructurile și serviciile de navigație aeriană de rută, denumite în continuare „tarife de rută”, în spațiul aerian al regiunilor de informare a zborurilor care intră în sfera lor de competență. Prin urmare, statele contractante au convenit să creeze un sistem comun de stabilire și de colectare a tarifelor de rută și să utilizeze în acest scop serviciile Eurocontrol. În conformitate cu articolul 3 din acord, Comisia extinsă a Eurocontrol are misiunea de a institui sistemul comun de tarife de rută.

               Acordul a intrat în vigoare în 1986.

               Toate statele membre sunt părți la acord
                  2
               .

               2.2.Comisia extinsă a Eurocontrol

               În conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din acord, Comisia extinsă a Eurocontrol:

               (1)stabilește principiile pe baza cărora se realizează evaluarea costurilor pentru calculul tarifelor de rută;

               (2)stabilește formula care trebuie aplicată la calcularea tarifelor de rută;

               (3)aprobă, pentru fiecare perioadă de tarifare, rata de recuperare a costurilor;

               (4)determină unitatea de cont în care sunt exprimate tarifele de rută;

               (5)determină condițiile de aplicare a sistemului, inclusiv condițiile de plată, precum și ratele unitare, tarifele și perioada lor de aplicare;

               (6)determină principiile pe baza cărora se acordă scutirea de la plata tarifelor de rută.

               Statele membre ale Eurocontrol și statele contractante care nu sunt state membre ale Eurocontrol dispun fiecare de un vot. În conformitate cu articolul 6 alineatul (1) litera (a) din acord, deciziile Comisiei extinse legate de evaluarea costurilor pentru calculul tarifelor de rută [articolul 3 alineatul (2) litera (a) din acord] și de condițiile de aplicare [articolul 3 alineatul (2) litera (e) din acord] necesită votul unanim și sunt obligatorii pentru toate statele contractante. În lipsa unei decizii unanime, Comisia extinsă adoptă o decizie cu o majoritate de două treimi din voturile exprimate; orice stat contractant, care, din motive naționale superioare, nu poate să aplice acea decizie, supune Comisiei extinse o expunere de motive în acest sens [articolul 6 alineatul (1) litera (a) din acord].

               2.3.Actele Comisiei extinse avute în vedere

               Prin procedură scrisă, dar cel târziu în cadrul celei de a 113-a sesiuni din 20 și 21 noiembrie 2019, Comisia extinsă urmează să adopte deciziiîn privința actelor avute în vedere.

               Scopul actelor avute în vedere este de a asigura coerența permanentă cu normele UE privind sistemul de performanță și de tarifare în cadrul cerului unic european, în special cu Regulamentul (UE) 2019/317 din 11 februarie 2019
                  3
                care se va aplica începând cu cea de-a treia perioadă de referință (2020-2024) ce debutează la 1 ianuarie 2020.

               Proiectul de principii continuă să prevadă două metode posibile de calculare a costurilor și a ratelor unitare: metoda de recuperare integrală a costurilor sau metoda costurilor determinate. Modificările propuse includ următoarea declarație: „Statele contractante care aplică normele adoptate de Uniunea Europeană cu privire la sistemul de performanță și de tarifare în cadrul cerului unic european sunt considerate conforme cu normele adoptate de EUROCONTROL cu privire la aceste aspecte”. Actele avute în vedere nu abordează următoarele aspecte aprofundate în legislația UE:

               (1)condițiile în care pot fi revizuite costurile determinate și unitățile de servicii în vederea unei posibile revizuiri a planului de performanță;

               (2)obligația de a deduce fondurile publice obținute de furnizorii de servicii de navigație aeriană din costurile determinate (o cerință în temeiul dreptului Uniunii, dar nu și o politică comună a EUROCONTROL);

               (3)utilizarea veniturilor din tarifele de rută la finanțarea proiectelor comune;

               (4)parametrii și valorile mecanismului de împărțire a riscurilor în materie de trafic;

               (5)calendarul și modalitățile de aplicare a unor reportări, de exemplu ajustările care rezultă din aplicarea mecanismului de împărțire a riscurilor în materie de trafic și a mecanismului de împărțire a riscurilor în materie de trafic;

               (6)detaliile stimulentelor acordate furnizorilor de servicii de navigație aeriană;

               (7)setul de condiții referitoare la performanță care trebuie îndeplinite pentru a institui și pentru a aplica un sistem de tarifare simplificat.

               Proiectul de principii este aliniat la articolul 22 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2019/317, respectiv, în cazul în care furnizorii de servicii de navigație aeriană suportă costuri de închiriere a unor active fixe, aceste costuri nu sunt incluse în costul capitalului.

               Propunerile de modificare a condițiilor de aplicare se referă la articolul 5 (factorul „distanță”), la articolul 6 (factorul „greutate”) și la articolul 8 (exceptări) din proiectul de condiții de aplicare, în special în ceea ce privește calculul greutății maxime la decolare pentru fiecare aeronavă în parte. Această din urmă propunere ar urma să înlocuiască actualul calcul bazat pe media greutății maxime certificate la decolare pe tip de aeronavă și pe utilizator de spațiu aerian, cu efect de la 1 ianuarie 2020.

               În plus, Biroul central pentru tarife de rută („CRCO”) al Eurocontrol propune două modificări ale condițiilor de aplicare. Prima constă în introducerea unei noi clauze referitoare la comisioanele bancare legate de plata facturilor de către utilizatorii spațiului aerian. A doua se referă la ordinea de imputare a plăților la facturi în cazul în care utilizatorii spațiului aerian nu transmit instrucțiuni către CRCO.

               Lista zonelor tarifare de rută din anexa 1 la condițiile de aplicare a făcut obiectul următoarelor actualizări: modificări de redactare aduse descrierilor zonelor tarifare „Bulgaria” și „România”, noua denumire a Macedoniei de Nord și o nouă descriere a zonei tarifare „Ucraina”.

               Modificările menționate consolidează aplicarea principiilor „utilizatorul plătește” care fac parte din politica Uniunii de tarifare a utilizării infrastructurii de transport.

               3.Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii

               Actele avute în vedere asigură coerența permanentă cu normele UE referitoare la sistemul de performanță și de tarifare în cadrul cerului unic european, iar Uniunea ar trebui să susțină adoptarea lor. Se propune ca statele membre care acționează împreună în numele Uniunii să accepte modificările propuse ale actelor avute în vedere. .

               Actele avute în vedere vor deveni obligatorii pentru părți în conformitate cu articolul 6 alineatul (1) litera (a) din acord, unde se prevede: „deciziile asupra problemelor la care s-a făcut referire în art. 3 paragraful 2 lit. a)-f) și h) necesită votul unanim al tuturor statelor contractante și vor fi obligatorii pentru toate statele contractante; dacă nu se realizează o decizie unanimă, Comisia lărgită va lua o decizie cu o majoritate de 2/3 din voturi; orice stat contractant, care, din motive naționale superioare, nu poate să aplice acea decizie, va supune Comisiei lărgite o expunere de motive”.

               Obiectul actelor avute în vedere este acoperit în mare măsură de legislația Uniunii, în special prin Regulamentul (UE) 2019/317. Prin urmare, aceste acte ar putea aduce atingere normelor comune sau ar putea modifica domeniul de aplicare al acestora. În consecință, Uniunea are competență externă exclusivă în temeiul articolului 3 alineatul (2) ultima teză din TFUE.

               4.Temei juridic

               4.1.Temeiul juridic procedural

               4.1.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din TFUE prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului.”

               Articolul 218 alineatul (9) din TFUE se aplică indiferent dacă Uniunea este sau nu membră a organismului în cauză sau parte la acordul respectiv
                  4
               .

               Conceptul de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. Sunt, de asemenea, incluse instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  5
               .

               4.1.2.Aplicarea în cazul în discuție

               Comisia extinsă este un organism instituit prin acord, iar actele pe care Comisia extinsă este invitată să le adopte constituie acte cu efecte juridice. Actele avute în vedere vor avea caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional pentru statele contractante, în conformitate cu articolul 6 alineatul (1) litera (a) din acord.

               Actele avute în vedere nu completează și nu modifică cadrul instituțional al acordului.

               Prin urmare, temeiul juridic procedural al propunerii de decizie este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2.Temeiul juridic material

               4.2.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               4.2.2.Aplicarea în cazul în discuție

               Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere se referă la transporturi (Titlul VI din TFUE).

               Prin urmare, temeiul juridic material al deciziei propuse este articolul 100 alineatul (2) din TFUE.

               4.3.Concluzie

               Temeiul juridic al deciziei propuse ar trebui să fie articolul 100 alineatul (2) din TFUE, coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               2019/0233 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comisiei extinse a Eurocontrol în ceea ce privește principiile de stabilire a bazelor de cost pentru tarifele de rută și pentru calcularea ratei unitare, precum și condițiile de aplicare a sistemului de tarife de rută și condițiile de plată

               (Text cu relevanță pentru SEE)

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 100 alineatul (2) coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Acordul multilateral privind tarifele de rută aeriană
                  6
                („acordul”) a intrat în vigoare la 1 ianuarie 1986.

               (2)În temeiul articolului 3 alineatul (2) din acord, Comisia extinsă adoptă principii pe baza cărora se evaluează costurile pentru calculul tarifelor de navigație aeriană, precum și condiții de aplicare și de plată a acestor tarife.

               (3)Înainte sau în cursul celei de a 113-a sesiuni ale sale din 20 și 21 noiembrie 2019, Comisia extinsă trebuie să adopte, prin procedură scrisă, decizii referitoare la actualizarea principiilor de stabilire a bazelor de cost pentru tarifele de rută și pentru calcularea ratelor unitare, precum și la actualizarea condițiilor de aplicare a sistemului de tarife de rută și a condițiilor de plată („deciziile”).

               (4)Este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Comisiei extinse a Eurocontrol, deoarece obiectul acestor decizii este acoperit în mare măsură de legislația Uniunii, și anume de Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2019/317 al Comisiei
                  7
               . Prin urmare, aceste acte ar putea aduce atingere normelor comune sau ar putea modifica domeniul de aplicare al acestora, iar Uniunea are competență externă exclusivă în temeiul articolului 3 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

               (5)Scopul deciziilor este de a asigura coerența permanentă cu normele Uniunii în domeniul transporturilor, în special cu Regulamentul (CE) nr. 549/2004 al Parlamentului European și al Consiliului
                  8
                și cu Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2019/317. Prin urmare, este oportun să se susțină adoptarea acestor decizii.

               (6)Poziția Uniunii urmează să fie exprimată de statele membre ale Uniunii care sunt membre ale Comisiei extinse a Eurocontrol, acționând împreună,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care trebuie adoptată în numele Uniunii în cadrul procedurii scrise, înaintea sau în timpul sesiunii Comisiei extinse a Eurocontrol organizate la 28 noiembrie 2019, este următoarea:

               (a) să se sprijine actualizarea principiilor de stabilire a bazelor de cost pentru tarifele de rută
                  9
               ;

               (b) să se sprijine actualizarea condițiilor de aplicare a sistemului de tarife de rută și a condițiilor de plată
                  10
               .

               Articolul 2

               Poziția menționată la articolul 1 este exprimată de statele membre ale Uniunii care sunt membre ale Comisiei extinse a Eurocontrol, acționând împreună.

               Articolul 3

               Prezenta decizie se adresează statelor membre.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                  https://www.eurocontrol.int/sites/default/files/article/attachments/multilateral-agreement-relating-to-route-charges.pdf

                     (2)

                        Pe lângă statele membre ale UE, Albania, Armenia, Bosnia și Herțegovina, Georgia, Republica Moldova, Muntenegru, Monaco, Norvegia, Macedonia de Nord, Elveția, Turcia și Ucraina sunt părți la acord, ratificându-l.

                     (3)

                        Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2019/317 al Comisiei din 11 februarie 2019 de instituire a unui sistem de performanță și de tarifare în cadrul cerului unic european și de abrogare a Regulamentelor de punere în aplicare (UE) nr. 390/2013 și (UE) nr. 391/2013 (JO L 56, 25.2.2019, p. 1).

                     (4)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, Germania/Consiliul, Cauza C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctul 64.

                     (5)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, Germania/Consiliul, Cauza C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64.

                     (6)

                  https://www.eurocontrol.int/sites/default/files/article/attachments/multilateral-agreement-relating-to-route-charges.pdf

                     (7)

                        Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2019/317 al Comisiei din 11 februarie 2019 de instituire a unui sistem de performanță și de tarifare în cadrul cerului unic european și de abrogare a Regulamentelor de punere în aplicare (UE) nr. 390/2013 și (UE) nr. 391/2013 (JO L 56, 25.2.2019, p. 1).

                     (8)

                        Regulamentul (CE) nr. 549/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 10 martie 2004 de stabilire a cadrului pentru crearea cerului unic European (regulament-cadru) (JO L 096, 31.3.2004, p. 1).

                     (9)

                  https://ext.eurocontrol.int/ftp/?t=93085cefad506a898b74bf51ae9f2ec6
                   Documentul Eurocontrol nr. 19.60.01.

                     (10)

                  https://ext.eurocontrol.int/ftp/?t=5db7f9ad4dda0c0a7803388ca46b101e
                   Documentul Eurocontrol nr. 19.60.02-1.