               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 11.9.2019
            COM(2019) 620 final
            2019/0188(COD)
            Propunere de
            DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI
            de modificare a Deciziei nr. 573/2014/UE privind cooperarea consolidată între serviciile publice de ocupare a forței de muncă (SPOFM)
            (Text cu relevanță pentru SEE)
            {SWD(2019) 319 final} - {SWD(2019) 1350 final}

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               •Motivele și obiectivele propunerii

               Serviciile publice de ocupare a forței de muncă (SPOFM) sunt principalele agenții care pun în aplicare politici de ocupare a forței de muncă ce facilitează integrarea pe piața forței de muncă a persoanelor aflate în căutarea unui loc de muncă. Deși dispun de structuri diferite în fiecare țară, toate SPOFM contribuie la corelarea cererii și a ofertei pe piața forței de muncă prin activități de informare și de plasare și prin prestarea unor servicii de sprijin activ la nivel local, național și european. SPOFM sunt, de asemenea, principalii actori care pun în aplicare politici de activare în statele membre și joacă un rol important în facilitarea unor tranziții de succes și a integrării pe piața forței de muncă. Calitatea serviciilor lor are consecințe directe asupra impactului politicilor de ocupare a forței de muncă pe teren. Astfel, SPOFM sunt actori-cheie în combaterea șomajului în Europa și în asigurarea punerii în aplicare cu succes a inițiativelor politice relevante ale UE.

               Colaborarea la nivel european între SPOFM a început în 1997, când Comisia a înființat un grup consultativ informal al șefilor SPOFM [Rețeaua europeană a șefilor SPOFM (HoPES)]. Scopul acestui grup a fost de a promova cooperarea, schimburile și învățarea reciprocă între organizațiile membre și de a primi un feedback cu privire la inițiativele de politică în domeniul ocupării forței de muncă.

               Bazându-se pe acest aspect, Comisia și-a propus să oficializeze această cooperare în 2013, pentru a sprijini inovarea, analiza comparativă și învățarea reciprocă la nivel european. În 2014, prin Decizia
                  nr. 573/2014/UE a Parlamentului European și a Consiliului privind cooperarea consolidată între serviciile publice de ocupare a forței de muncă (SPOFM), a fost înființată rețeaua europeană a serviciilor publice de ocupare a forței de muncă („rețeaua”) pentru o perioadă care se încheie la 31 decembrie 2020.

               Prezenta propunere are drept scop să continue consolidarea capacității, a eficacității și a eficienței SPOFM, oferind o platformă pentru compararea performanței acestor servicii la nivel european, pentru identificarea bunelor practici și elaborarea unui sistem de învățare reciprocă. De asemenea, aceasta vizează să ofere SPOFM mai multe oportunități de a elabora politici inovatoare, bazate pe dovezi.

               Rețeaua ar trebui să se asigure că completează, și nu înlocuiește și nici nu se suprapune peste acțiunile întreprinse în cadrul Strategiei europene privind ocuparea forței de muncă în sensul titlului IX din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), în special pe cele ale Comitetului pentru ocuparea forței de muncă (EMCO) și ale instrumentelor sale, cum ar fi cadrul comun de evaluare, precum și în cadrul programului de învățare reciprocă. De asemenea, în vederea promovării sinergiilor, Comisia ar trebui să continue să se asigure că secretariatul rețelei cooperează îndeaproape cu cel al EMCO.

               A fost realizată o evaluare pentru a oferi clarificări în legătură cu stadiul punerii în aplicare a deciziei anterioare, precum și cu provocările și oportunitățile aferente pentru funcționarea rețelei inclusiv după 31 decembrie 2020. Evaluarea demonstrează că decizia a fost pusă în aplicare cu succes, în special împreună cu inițiativa privind învățarea comparativă
                  1
               , ca un exemplu de reușită a unui instrument comun al UE care promovează comparabilitatea, învățarea și maturitatea între SPOFM din UE. De asemenea, aceasta concluzionează că rețeaua a fost eficientă în ceea ce privește realizarea obiectivelor prevăzute în decizie.

                  Obiectivul propunerii de modificare a Deciziei nr. 573/2014/UE este, prin urmare, completarea realizărilor pozitive ale rețelei, demonstrate în constatările acestei evaluări
                     2
                  , răspunzând totodată nevoilor și sprijinului puternic al părților interesate din cadrul rețelei pentru continuarea punerii în aplicare a acestei cooperări valoroase după 2020. Prin urmare, propunerea vizează prelungirea perioadei de funcționare a rețelei până la 31 decembrie 2027.

               •Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică

               Având drept temei juridic articolul 149 din TFUE, rețeaua este înființată pentru a contribui la cooperarea dintre statele membre și pentru a sprijini acțiunile lor în domeniul ocupării forței de muncă. Rețeaua face parte din cadrul de politică al UE în domeniul ocupării forței de muncă, elaborat pentru a răspunde noilor priorități și modificări ale pieței forței de muncă. În conformitate cu articolul 148 alineatul (4) din tratat, prin Decizia 2010/707/UE, Consiliul a adoptat orientări pentru politicile în domeniul ocupării forței de muncă ale statelor membre, care au fost actualizate [Decizia (UE) 2018/1215 a Consiliului din 16 iulie 2018] și menținute pentru anul 2019.

               Împreună cu orientările politicilor economice, orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă oferă îndrumări statelor membre cu privire la definirea programelor lor naționale de reformă și la punerea în aplicare a reformelor. Orientarea 7 subliniază că „statele membre ar trebui să tindă spre servicii publice de ocupare a forței de muncă mai eficace și mai eficiente, asigurând o asistență personalizată și în timp util pentru cei aflați în căutarea unui loc de muncă, sprijinind cererea de pe piața muncii și punând în aplicare o gestionare bazată pe performanță”. Orientările integrate constituie baza recomandărilor specifice fiecărei țări pe care Consiliul le adresează statelor membre în cadrul procesului semestrului european. În ultimii ani, acestea au inclus recomandări specifice privind funcționarea și capacitatea SPOFM, precum și eficacitatea politicilor active în domeniul pieței forței de muncă în statele membre. Aceasta include nevoile privind servicii specifice mai personalizate pentru șomeri, un sistem mai cuprinzător de măsurare a performanțelor, o mai bună direcționare și definire a priorităților și o mai bună coordonare între administrațiile centrale și cele regionale.

               Sprijinul activ acordat ocupării forței de muncă este, de asemenea, una dintre prioritățile Pilonului european al drepturilor sociale
                  3
                (Principiul 4). Este consolidată prioritatea legată de sprijinul specific pentru persoanele care au nevoie de ajutor pentru a avea acces la piața forței de muncă, cum ar fi prin intermediul SPOFM. Un exemplu în acest sens este atenția sporită acordată rolului SPOFM în comunicarea către populația inactivă.

               Unul dintre obiectivele rețelei este de a contribui la punerea în aplicare a inițiativelor de politică ale UE în domeniul ocupării forței de muncă, cum ar fi Recomandarea Consiliului din 22 aprilie 2013 privind înființarea unei garanții pentru tineret și Recomandarea Consiliului din 15 februarie 2016 privind integrarea șomerilor de lungă durată pe piața forței de muncă, în care SPOFM joacă un rol esențial. Mai mult, rețeaua ar trebui să sprijine punerea în aplicare a inițiativelor UE care promovează o mai bună concordanță a competențelor, locuri de muncă decente și durabile, o mobilitate voluntară sporită a forței de muncă și facilitarea tranziției de la educație și formare la ocuparea unui loc de muncă.

               Activitățile rețelei se încadrează în domeniile de care sunt responsabile SPOFM, completează inițiativele luate de alte părți interesate și contribuie la aplicarea eforturilor globale depuse în acest domeniu de politică. Evaluarea rețelei demonstrează această complementaritate, precum și faptul că inițiativele rețelei nu au înlocuit alte inițiative.

               Portalul european pentru locuri de muncă (EURES
                  4
               ) și rețeaua au anumite obiective complementare legate de îmbunătățirile aduse funcționării pieței forței de muncă. Rețeaua vizează cooperarea între SPOFM pentru a îmbunătăți performanța SPOFM și contribuie la punerea în aplicare a inițiativelor de politică în domeniul ocupării forței de muncă, în timp ce EURES se axează pe centralizarea posturilor vacante și a cererilor de locuri de muncă și pe furnizarea de servicii de mobilitate în vederea facilitării liberei circulații a lucrătorilor și a integrării în continuare a piețelor forței de muncă.

                  În fine, Autoritatea Europeană a Muncii, noul organism al UE care va sprijini statele membre în aplicarea normelor în domeniul mobilității forței de muncă
                     5
                  , va facilita accesul persoanelor fizice și al angajatorilor la informații privind propriile drepturi și obligații, precum și la servicii relevante, inclusiv prin intermediul portalului digital unic. De asemenea, Autoritatea Europeană a Muncii va avea un rol de mediator în cazuri de litigii transfrontaliere între autoritățile naționale. Astfel, rețeaua și Autoritatea Europeană a Muncii au obiective diferite care sunt complementare în eforturile de îmbunătățire a funcționării pieței europene a forței de muncă.

               •Coerența cu alte politici ale Uniunii

               Strategia Europa 2020 este agenda UE pentru creștere economică și locuri de muncă pentru deceniul actual. În general, evaluarea privind Decizia nr. 573/2014/UE a arătat că există un grad ridicat de coerență între decizie și cadrul de politică al UE. Sinergiile ar putea fi îmbunătățite, de exemplu, prin cooperarea cu alte părți interesate de pe piața forței de muncă, inclusiv cu alți furnizori de servicii în materie de ocupare a forței de muncă și, după caz, cu agenții ale UE din domeniul ocupării forței de muncă, al politicii sociale și al educației și formării, cu parteneri sociali, cu organizații care reprezintă persoanele șomere sau categoriile vulnerabile, cu organizațiile neguvernamentale care activează în domeniul ocupării forței de muncă, cu autoritățile locale și regionale. Cu toate acestea, niciuna dintre părțile interesate nu a observat o suprapunere a acțiunilor.

                  UE joacă un rol important în modelarea și punerea în aplicare a Agendei 2030 a Organizației Națiunilor Unite pentru dezvoltare durabilă și a obiectivelor sale de dezvoltare durabilă (ODD)
                     6
                  . Rețeaua contribuie la promovarea unei creșteri economice durabile și favorabile incluziunii, a ocupării integrale și productive a forței de muncă și a unor condiții de muncă decente pentru toți (ODD 8)
                     7
                  .

               2.TEMEIUL JURIDIC, SUBSIDIARITATEA ȘI PROPORȚIONALITATEA

               •Temei juridic

               Temeiul juridic al propunerii rămâne același ca cel al Deciziei nr. 573/2014/UE.

               Dreptul de a acționa derivă din articolul 149 din TFUE, care prevede că „Parlamentul European și Consiliul [….] pot adopta măsuri de încurajare destinate să favorizeze cooperarea dintre statele membre și să susțină acțiunea acestora în domeniul ocupării forței de muncă prin inițiative care urmăresc dezvoltarea schimburilor de informații și de bune practici, punând la dispoziție analize comparative și îndrumări, precum și prin promovarea abordărilor novatoare și prin evaluarea experiențelor, în special prin recurgerea la proiectele pilot”.

               •Subsidiaritatea (în cazul competențelor neexclusive)

               Propunerea respectă principiul subsidiarității, deoarece încearcă să ofere sprijin statelor membre pentru modernizarea propriilor SPOFM în vederea atingerii obiectivelor generale europene de ocupare a forței de muncă.

                  În acest stadiu, nu există informații în legătură cu modul în care ar putea fi organizată cooperarea dintre SPOFM în cazul neprelungirii Deciziei nr. 573/2014/UE. Deși este probabil ca unele forme de cooperare să continue fără participarea rețelei, rolul formal acordat de decizie, precum și sprijinul tehnic și financiar oferit de Comisie sunt considerate esențiale de către părțile interesate. Prin urmare, este probabil ca cooperarea dintre SPOFM să fie mai puțin eficace și mai puțin sistematică în absența prelungirii deciziei.

               •Proporționalitatea

               Propunerea respectă principiul proporționalității, deoarece este prezentată sub forma unei măsuri de încurajare pentru SPOFM, iar durata sa este limitată la perioada care se încheie în 2027.

                  Deși statele membre rămân responsabile pentru organizarea, administrarea resurselor umane și funcționarea SPOFM aferente, prezenta propunere prelungește perioada de funcționare a rețelei, oferind o platformă pentru compararea performanței lor la nivel european, pentru identificarea bunelor practici și pentru promovarea învățării reciproce în vederea îmbunătățirii capacității de a furniza servicii și a eficienței. Experiența a arătat că SPOFM nu se angajează suficient în activitățile de învățare reciprocă și de analiză comparativă, împiedicând astfel perspectivele identificării timpurii de către SPOFM a performanțelor scăzute la nivel național și a potențialelor probleme structurale de pe piața forței de muncă care decurg din aceasta.

               •Alegerea instrumentului

                  Instrumentul ales este o decizie, conform instrumentului original modificat.
                     Decizia nr. 573/2014/UE privind cooperarea consolidată între SPOFM este o măsură de încurajare în sensul articolul 149. Având în vedere natura acestei măsuri de încurajare, alegerea unei decizii ca instrument juridic rămâne cea mai adecvată.

               3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

               •Evaluări ex post/verificări ale adecvării legislației existente

               A fost realizată o evaluare
                  8
                a punerii în aplicare a Deciziei nr. 573/2014/UE, pentru a analiza stadiul și gradul de punere în aplicare, precum și pentru a aduce clarificări și a furniza informații cu privire la o posibilă cooperare viitoare între SPOFM europene după 2020. Această evaluare nu a fost impusă de Decizia nr. 573/2014/UE, dar a fost efectuată pentru a asigura o bună administrare în conformitate cu principiul „evaluare înainte de acțiune”
                  9
               , pentru a ține seama de învățămintele desprinse din acțiunile anterioare ale UE. Evaluarea analizează dacă rețeaua și-a îndeplinit obligațiile legale și dacă și-a atins obiectivele. Aceasta acoperă cele cinci criterii stabilite de cerințele privind „o mai bună legiferare”, și anume relevanța, eficacitatea, eficiența, coerența și valoarea adăugată a UE.

               Decizia rămâne extrem de relevantă pentru SPOFM. Obiectivele și inițiativele rețelei, astfel cum sunt prezentate la articolele 3 și 4 din decizie, cuprind domeniile-cheie care intră în responsabilitatea SPOFM și oferă un cadru solid pentru politica și activitățile concrete ale rețelei. Prin furnizarea unui cadru larg pentru activitățile rețelei, obiectivele permit o abordare flexibilă în ceea ce privește prioritățile de acțiune în funcție de evoluțiile pieței forței de muncă.

               Evaluarea demonstrează că rețeaua a fost eficace în realizarea obiectivelor și a inițiativelor sale. Rețeaua a dovedit că este un vehicul eficace pentru sprijinirea SPOFM naționale în provocările individuale cu care se confruntă și pentru încurajarea cooperării europene. În special, inițiativa privind învățarea comparativă (combinarea analizei comparative cu învățarea reciprocă) servește drept exemplu de reușită a unui instrument comun al UE care promovează comparabilitatea, învățarea și maturitatea între SPOFM. Acestea au preluat rezultatele evaluărilor învățării comparative și, prin urmare, au devenit mai mature ca organizații. Eficacitatea poate fi atribuită, în primul rând, inițiativei privind învățarea comparativă, precum și schimbului de cunoștințe prin evenimente de învățare reciprocă, rapoarte și bune practici ale SPOFM.

               Unele activități ale rețelei sunt greu de cuantificat, iar perioada de patru ani este scurtă pentru a înregistra anumite progrese și pentru a le face vizibile, ca de exemplu în cazul modificărilor legate de cultura organizațională. Cu toate acestea, disponibilitatea SPOFM de a participa la evenimente de învățare comparativă și de învățare reciprocă, precum și răspunsul pozitiv din partea SPOFM demonstrează că rezultatele rețelei sunt extrem de eficiente și apreciate de toți membrii rețelei. În general, SPOFM mai puțin avansate au beneficiat mai mult de pe urma participării la rețea în ceea ce privește progresele înregistrate în materie de performanță, însă și SPOFM avansate au înregistrat progrese. În ceea ce privește potențialul de îmbunătățire în continuare a eficienței, evaluarea identifică unele domenii, cum ar fi axarea pe evenimente de învățare de amploare mai mică și mai bine direcționate și potențialul utilizării în continuare a soluțiilor digitale.

               Evaluarea arată că există un nivel adecvat de coerență între
                  Decizia nr. 573/2014/UE și cadrul de politică al UE. Contribuțiile rețelei la inițiativele de politică ale UE s-au materializat cel mai clar la punerea în aplicare a Garanției pentru tineret și la integrarea șomerilor de lungă durată pe piața forței de muncă. Rețeaua a demonstrat flexibilitate pentru identificarea unor subiecte noi, cum ar fi integrarea migranților și a refugiaților, prevenirea șomajului și gestionarea lipsei de personal calificat. Aceste rezultate au contribuit, de asemenea, în mod clar la o analiză mai bună a performanței economice/a rezultatelor privind ocuparea forței de muncă a(le) statelor membre în contextul semestrului european.

                  În plus, rețeaua sprijină SPOFM naționale în punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adresate statelor membre cu privire la politicile active în domeniul pieței forței de muncă și problemele SPOFM în contextul semestrului european. În calitate de actori-cheie în punerea în aplicare a Fondului social european, SPOFM joacă, de asemenea, un rol activ în elaborarea unui cadru de politică cuprinzător pentru politicile active în domeniul pieței forței de muncă din statele lor membre respective, contribuind astfel la cheltuirea eficace și eficientă a fondurilor UE.

               Un cadru structurat pentru evaluarea performanțelor și a capacității SPOFM și pentru facilitarea comparațiilor, a învățării reciproce și a îmbunătățirilor a reprezentat o valoare adăugată a rețelei SPOFM. Evaluarea demonstrează mai multe alte rezultate ale deciziei, care nu s-au concretizat înainte de înființarea rețelei în 2014 și care nu ar fi fost obținute printr-o cooperare voluntară a SPOFM naționale. O mai mare asumare a responsabilității, oferirea de servicii de învățare individuală SPOFM și de învățare reciprocă colectivă, asigurarea unei voci colective și a unei platforme formale în elaborarea politicilor la nivelul UE, precum și contribuțiile la obiectivele UE 2020 reprezintă câteva realizări importante. Evaluarea demonstrează, de asemenea, că sprijinul financiar, organizatoric și de specialitate de la nivelul UE este esențial pentru a asigura participarea continuă a tuturor SPOFM.

               •Consultarea părților interesate

               Pentru a se asigura că opiniile părților interesate au fost reflectate în mod adecvat în cadrul evaluării, o gamă largă de părți interesate au fost implicate în procesul de consultare. Printre părțile interesate vizate s-au numărat reprezentanți din cele 32 de SPOFM implicate în rețea
                  10
               , organizații și organisme relevante la nivelul UE (de exemplu, EMCO, servicii private de ocupare a forței de muncă la nivelul UE și agenții de muncă temporară, rețeaua europeană pentru dezvoltarea politicilor de orientare de-a lungul vieții), organizații internaționale relevante (de exemplu, OIM, OCDE, Banca Mondială, WAPES), precum și secretariatul SPOFM, contractanți, foști membri ai rețelei SPOFM sau persoane implicate în cooperarea între SPOFM înainte de 2014. Împreună cu consilierii pentru afaceri europene, a fost organizat un atelier dedicat evaluării. De asemenea, o consultare publică bazată pe internet a fost deschisă oricărei părți interesate și publicului.

                  Constatările sunt coerente la nivelul diferitelor tipuri de părți interesate. Există unele diferențe în ceea ce privește evaluarea eficacității diferitelor activități ale rețelei sau nivelul contribuției lor la realizarea fiecărui obiectiv. De exemplu, majoritatea părților interesate au raportat că există o oarecare cooperare între rețea și alte părți interesate relevante de pe piața forței de muncă (astfel cum se prevede la articolul 5 din Decizia nr. 573/2014/UE), dar că există posibilități de îmbunătățire în viitor, prin dezvoltarea unor relații mai puternice cu partenerii la nivelul UE și la nivel național. Feedbackul din partea părților interesate reprezintă o contribuție importantă pentru prioritățile viitoare ale rețelei, în conformitate cu obiectivele Deciziei nr. 573/2014/UE.

               •Obținerea și utilizarea expertizei

                  Pentru a sprijini colectarea de probe, opiniile și punctele de vedere ale părților interesate, precum și partea analitică a evaluării, un contractant a fost însărcinat cu efectuarea unui studiu extern
                     11
                  .

               •Evaluarea impactului

                  Prelungirea valabilității Deciziei nr. 573/2014/UE implică o continuare a cadrului și a inițiativelor existente. Prezenta propunere se limitează la prelungirea perioadei de înființare a rețelei prevăzută la articolul 1 și la unele actualizări tehnice. Propunerea este însoțită de evaluarea menționată mai sus. Prezenta propunere, care are un caracter de rutină, se calificată drept o inițiativă ce nu prezintă o importanță deosebită în conformitate cu normele privind o mai bună legiferare.

                  Nu a fost efectuată o evaluare a impactului separată, deoarece:

               –evaluarea arată că Decizia privind SPOFM funcționează bine și nu propune modificări substanțiale ale politicii existente;

               –constatările evaluării sprijină prelungirea valabilității Deciziei privind SPOFM;

               –evaluarea (însoțită de apelul adresat de SPOFM de la nivel național și de consiliul de administrație al rețelei) furnizează deja dovezi suficiente ale faptului că neprelungirea valabilității ar avea un impact negativ;

               –inițiativa propusă rezultă în mod logic și este în concordanță cu constatările evaluării.

               •Drepturile fundamentale

                  Directiva nr. 573/2014/UE respectă drepturile fundamentale și se conformează principiilor recunoscute de Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene. În special, decizia urmărește să asigure respectarea deplină a drepturilor de acces la servicii gratuite de plasament și promovarea aplicării articolului 29 din cartă. Prezenta propunere nu implică nicio modificare.

               4.IMPLICAȚII BUGETARE

               Propunerea nu implică resurse suplimentare, inclusiv personal, din bugetul UE.

                  Sprijinul financiar acordat rețelei serviciilor publice de ocupare a forței de muncă la nivelul Uniunii este deja prevăzut în propunerea de Regulament privind FSE+ pentru 2021-2027 în cadrul propunerii de buget privind componenta EaSI
                     12
                  . Cheltuielile corespunzătoare reprezintă o simplă prelungire a sprijinului acordat rețelei care a fost deja acordat în actuala perioada de programare 2014-2020.

               5.ALTE ELEMENTE

               •Planuri de punere în aplicare și măsuri de monitorizare, evaluare și raportare

               Rapoartele anuale ale rețelei se transmit Parlamentului European și Consiliului și se publică.

                  O evaluare privind aplicarea propunerii se prezintă Parlamentului European, Consiliului, Comitetului Economic și Social European și Comitetului Regiunilor, până în septembrie 2026.

               2019/0188 (COD)

               Propunere de

               DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI

               de modificare a Deciziei nr. 573/2014/UE privind cooperarea consolidată între serviciile publice
                  de ocupare a forței de muncă (SPOFM)

               (Text cu relevanță pentru SEE)

               PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 149,

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,

               având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European
                  13
               ,

               având în vedere avizul Comitetului Regiunilor
                  14
               ,

               hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară,

               întrucât:

               (1)Decizia nr. 573/2014/UE a Parlamentului European și a Consiliului
                  15
                înființează rețeaua europeană a serviciilor publice de ocupare a forței de muncă („rețeaua”) pentru perioada cuprinsă între 17 iunie 2014 și 31 decembrie 2020.

               (2)Rețeaua are drept scop să consolideze capacitatea, eficacitatea și eficiența serviciilor publice de ocupare a forței de muncă (SPOFM), oferind o platformă pentru compararea performanței acestor servicii la nivel european, pentru identificarea bunelor practici și instituirea unui sistem de învățare reciprocă. În același timp, rețeaua oferă SPOFM mai multe oportunități de a elabora politici inovatoare, bazate pe dovezi, în conformitate cu inițiativele de politică relevante ale Uniunii.

               (3)Rețeaua a avut un rol esențial în încurajarea continuării cooperării între statele membre în domeniile care intră în responsabilitatea SPOFM, precum și în contribuirea la modernizarea și consolidarea SPOFM. O evaluare privind stadiul punerii în aplicare a Deciziei nr. 573/2014/UE
                  16
                arată că rețeaua a avut un impact pozitiv și identifică lecțiile învățate pe baza diferitelor activități și experiențe.

               (4)Pentru a valorifica rezultatele obținute până în prezent și pentru a încuraja în continuare cooperarea dintre SPOFM, perioada de funcționare a rețelei ar trebui prelungită până la 31 decembrie 2027.

               (5)Continuitatea rețelei ar trebui să sprijine punerea în aplicare a Pilonului european al drepturilor sociale, care include, printre principiile sale, furnizarea de sprijin activ pentru ocuparea forței de muncă. De asemenea, aceasta ar trebui să contribuie la obiectivul de dezvoltare durabilă 8 al Agendei 2030 a Organizației Națiunilor Unite pentru dezvoltare durabilă, contribuind la o creștere economică durabilă și favorabilă incluziunii, la ocuparea forței de muncă și la crearea unor condiții de muncă decente pentru toți.

               (6)Rețeaua ar trebui să continue să organizeze cooperarea și contactele cu alte părți interesate de pe piața forței de muncă pentru a promova sinergii între ele, inclusiv în special cooperarea cu agențiile Uniunii în domeniul ocupării forței de muncă, al politicii sociale, al educației și formării, pentru a asigura un cadru de politică coerent.

               (7)Sprijinul financiar acordat de Uniune rețelei ar trebui să fie disponibil în conformitate cu cadrul financiar multianual pentru perioada 2021-2027.

               (8)Prin urmare, Decizia nr. 573/2014/UE ar trebui modificată în consecință.

               (9)Pentru a asigura o continuare neîngrădită a activităților rețelei, prezenta decizie ar trebui să se aplice de la 1 ianuarie 2021.

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Decizia nr. 573/2014/UE se modifică după cum urmează:

               (1)La articolul 1, primul paragraf se înlocuiește cu următorul text:

               „La nivelul Uniunii se înființează, pentru o perioadă care se încheie la 31 decembrie 2027, o rețea a serviciilor publice de ocupare a forței de muncă (SPOFM) (denumită în continuare «rețeaua»).”

               (2)La articolul 3, textul introductiv se înlocuiește cu următorul text:

               „Obiectivul prezentei decizii este de a încuraja cooperarea prin intermediul rețelei între statele membre în domeniul ocupării forței de muncă, în domeniile care intră în responsabilitatea SPOFM, pentru a contribui la punerea în aplicare a unor politici relevante ale Uniunii privind ocuparea forței de muncă. Aceasta va contribui, de asemenea, la punerea în aplicare a Pilonului european al drepturilor sociale și a obiectivelor de dezvoltare durabilă ale Organizației Națiunilor Unite, oferind astfel sprijin pentru:”

               (3)La articolul 4, alineatul (1) litera (c) se înlocuiește cu următorul text:

               „(c) contribuie la modernizarea și consolidarea SPOFM în domenii-cheie, în concordanță cu politicile Uniunii privind ocuparea forței de muncă, cu Pilonul european al drepturilor sociale și cu obiectivele de dezvoltare durabilă;”

               (4)Articolul 5 se înlocuiește cu următorul text:

                     „Cooperare

               Rețeaua dezvoltă cooperarea cu părțile interesate relevante de pe piața forței de muncă, inclusiv cu alți furnizori de servicii în materie de ocupare a forței de muncă și, după caz, cu agențiile UE în domeniul ocupării forței de muncă, al politicii sociale și al educației și formării, cu parteneri sociali, organizații care reprezintă persoanele șomere sau categoriile vulnerabile, organizațiile neguvernamentale a căror activitate este asociată cu ocuparea forței de muncă, autoritățile regionale și locale, prin implicarea acestora în activitățile relevante și la reuniunile rețelei, precum și prin schimbul de informații și de date.”

               (5)Articolul 7 se înlocuiește cu următorul text:

               „Sprijin financiar

               Resursele globale pentru punerea în aplicare a prezentei decizii sunt puse la dispoziție în conformitate cu următorul cadru financiar multianual 2021-2027, după caz, iar creditele anuale aferente sunt autorizate de către Parlamentul European și Consiliu în limitele cadrului financiar.”

               (6)La articolul 9, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:

               „Delegarea competenței menționată la articolul 8 se conferă Comisiei până la 31 decembrie 2027.”

               (7)Articolul 10 se înlocuiește cu următorul text:

               „Revizuire

               Până în septembrie 2026, Comisia prezintă Parlamentului European, Consiliului, Comitetului Economic și Social European și Comitetului Regiunilor o evaluare privind aplicarea prezentei decizii.”

               Articolul 2

               Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               Aceasta se aplică de la 1 ianuarie 2021.

               Adoptată la Bruxelles,

                  Pentru Parlamentul European,
                        Pentru Consiliu,

                  Președintele
                        Președintele

                     (1)

                  https://ec.europa.eu/social/BlobServlet?docId=20613&langId=en
                  , a se vedea pagina 1

                     (2)

                        Documentul de lucru al serviciilor Comisiei SWD (2019)XXX

                     (3)

                        https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/social-summit-european-pillar-social-rights-booklet_ro.pdf

                     (4)

                     https://eur-lex.europa.eu/legal-content/RO/TXT/?uri=CELEX:32016R0589

                     (5)

                  https://ela.europa.eu/

                     (6)

                        https://eur-lex.europa.eu/legal-content/RO/TXT/HTML/?uri=CELEX:42017Y0630(01)&from=RO

                     (7)

                     https://sustainabledevelopment.un.org/topics/sustainabledevelopmentgoals

                     (8)

                  https://publications.europa.eu/ro/home

                     (9)

                  https://ec.europa.eu/info/law/law-making-process/planning-and-proposing-law/better-regulation-why-and-how_ro

                     (10)

                        Rețeaua SPOFM include SPOFM din fiecare dintre statele membre ale UE-28, precum și din Islanda și Norvegia (în total 30 de țări). Cu toate acestea, întrucât există trei SPOFM participante în cazul Belgiei, numărul total de SPOFM participante la rețea este de 32.

                     (11)

                  https://publications.europa.eu/ro/home

                     (12)

                        COM(2018)382 final

                     (13)

                        JO C […], […], p. […].

                     (14)

                        JO C […], […], p. […].

                     (15)

                  Decizia nr. 573/2014/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 privind cooperarea consolidată între serviciile publice de ocupare a forței de muncă (SPOFM) (JO L 159, 28.5.2014, p. 32)
                  .

                     (16)

                        Documentul de lucru al serviciilor Comisiei SWD(2019)1350


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 12.12.2019
            COM(2019) 624 final
            2019/0274(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul celei de a șaizeci și treia sesiuni a Comisiei privind stupefiantele, cu privire la modificarea tabelelor de substanțe anexate la Convenția unică asupra stupefiantelor din 1961, astfel cum a fost modificată prin Protocolul din 1972, și la Convenția asupra substanțelor psihotrope din 1971

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la decizia de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul celei de a șaizeci și treia sesiuni a Comisiei privind stupefiantele, cu privire la modificarea tabelelor de substanțe anexate la Convenția unică a ONU asupra stupefiantelor din 1961, astfel cum a fost modificată prin Protocolul din 1972, și la Convenția ONU asupra substanțelor psihotrope din 1971. Cea de a șaizeci și treia sesiune a Comisiei privind stupefiantele este programată să aibă loc în perioada 2-6 martie 2020.

               2.Contextul propunerii

               2.1. Convenția unică a ONU asupra stupefiantelor din 1961, astfel cum a fost modificată prin Protocolul din 1972, și Convenția ONU asupra substanțelor psihotrope din 1971

               Convenția unică a Organizației Națiunilor Unite (ONU) asupra stupefiantelor din 1961, astfel cum a fost modificată prin Protocolul din 1972 (denumită în continuare „Convenția asupra stupefiantelor”)
                  1
                vizează combaterea abuzului de substanțe stupefiante printr-o acțiune coordonată la nivel internațional. Ea cuprinde două forme de intervenție și control care funcționează împreună. În primul rând, aceasta urmărește să limiteze deținerea, utilizarea, comerțul, distribuția, importul, exportul, fabricarea și producția de stupefiante exclusiv la scopurile medicale și științifice. În al doilea rând, aceasta combate traficul de stupefiante prin intermediul cooperării internaționale care vizează înfrânarea și descurajarea traficanților de stupefiante.

               Convenția ONU asupra substanțelor psihotrope din 1971 (denumită în continuare „Convenția asupra substanțelor psihotrope”)
                  2
                stabilește un sistem de control internațional pentru substanțele psihotrope. Aceasta a răspuns diversificării și extinderii spectrului de stupefiante și a introdus controale cu privire la un anumit număr de droguri sintetice, în funcție de potențialul lor de abuz, pe de o parte, și de valoarea lor terapeutică, pe de altă parte.

               Toate statele membre ale UE sunt părți la convenții, în timp ce Uniunea nu este parte.

               2.2.Comisia privind stupefiantele

               Comisia privind stupefiantele (CND) este o comisie a Consiliului Economic și Social al ONU (ECOSOC), iar atribuțiile și competențele acesteia sunt stabilite, printre altele, în cele două convenții. Comisia este constituită din 53 de state membre ale ONU alese de ECOSOC. În martie 2020, 13 state membre ale UE vor fi membre cu drept de vot ale CND
                  3
               . Uniunea are statut de observator în cadrul CND.

               2.3.Actul preconizat al Comisiei privind stupefiantele

               CND modifică cu regularitate listele cu substanțe care sunt anexate la convenții pe baza recomandărilor Organizației Mondiale a Sănătății (OMS), care este consiliată de Comitetul său de experți privind dependența de droguri (Expert Committee on Drug Dependence – ECDD).

               La 24 ianuarie 2019, OMS a prezentat secretarului general al ONU
                  4
                șase recomandări emise în urma analizei critice efectuate în cadrul celei de a 41-a reuniuni a ECDD privind canabisul și substanțele legate de canabis.

               Agenda celei de a șaizeci și treia sesiuni a CND, care va avea loc la Viena în perioada 26 martie 2020, ar putea include un punct referitor la adoptarea unor decizii privind modificarea tabelelor de substanțe anexate la convenții.

               3.Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii

               Modificările aduse tabelelor anexate la convenții au efecte directe asupra ariei de aplicare a dreptului Uniunii în domeniul controlului drogurilor pentru toate statele membre. La articolul 1 alineatul (1) din Decizia-cadru 2004/757/JAI a Consiliului din 25 octombrie 2004 de stabilire a dispozițiilor minime privind elementele constitutive ale infracțiunilor și sancțiunile aplicabile în domeniul traficului ilicit de droguri
                  5
                (denumită în continuare „decizia-cadru”) se prevede că, în sensul deciziei-cadru, prin „drog” se înțelege o substanță care face obiectul fie al Convenției asupra stupefiantelor, fie al Convenției asupra substanțelor psihotrope și oricare dintre substanțele enumerate în anexa la decizia-cadru. Decizia-cadru se aplică, prin urmare, substanțelor incluse în tabelele anexate la Convenția asupra stupefiantelor și la Convenția asupra substanțelor psihotrope. Așadar, orice modificare a tabelelor anexate la aceste convenții afectează în mod direct normele comune ale UE și modifică domeniul de aplicare al acestora, în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE). Acest lucru este valabil indiferent dacă substanța în cauză a fost deja supusă controlului în Uniune.

               Canabisul și substanțele legate de canabis care au făcut obiectul analizei critice a celei de a 41-a reuniuni a ECDD, precum și al celor șase recomandări ale OMS din 24 ianuarie 2019 sunt în prezent controlate la nivel internațional fie în temeiul Convenției asupra stupefiantelor, fie în temeiul Convenției asupra substanțelor psihotrope:

               –canabisul și rășina de canabis sunt incluse în tabelul I anexat la Convenția asupra stupefiantelor. În plus, „canabisul și rășina de canabis” sunt, de asemenea, incluse în tabelul IV anexat la Convenția asupra stupefiantelor, care conține substanțe considerate deosebit de periculoase;

               –dronabinolul (delta-9-tetrahidrocanabinolul) este inclus în tabelul II anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope;

               –tetrahidrocanabinolul (izomeri ai delta-9-tetrahidrocanabinolului) este inclus în tabelul I anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope;

               –extractele și tincturile de canabis sunt incluse în tabelul I anexat la Convenția asupra stupefiantelor;

               –„preparatele de canabidiol” sunt controlate în cadrul rubricii „Extracte și tincturi de canabis” din tabelul I anexat la Convenția asupra stupefiantelor;

               –„preparatele farmaceutice din canabis și dronabinol” sunt controlate ca preparate pe bază de canabis în cadrul tabelului I anexat la Convenția unică asupra stupefiantelor sau, ca preparate care utilizează delta-9-tetrahidrocanabinol sintetic, în tabelul II anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope.

               Propunerea Comisiei de poziție a Uniunii se bazează pe documentele disponibile pentru reuniunile Comitetului de experți privind dependența de droguri al OMS și pe răspunsurile furnizate în cadrul celei de a 4-a și al celei de a 5-a reuniuni intersesionale a CND, care au avut loc la 24 iunie 2019 și la 23 septembrie 2019, de către OMS, Organul Internațional de Control al Stupefiantelor (INCB) și Biroul Națiunilor Unite pentru Droguri și Criminalitate (UNODC), în limitele mandatelor lor
                  6
               . De asemenea, propunerea ia în considerare schimburile cu statele membre în cadrul Grupului de lucru orizontal pentru substanțe stupefiante, precum și activitatea Observatorului European pentru Droguri și Toxicomanie (EMCDDA) în acest domeniu.

               Propunerea Comisiei de poziție a Uniunii sugerează sprijinirea doar a unora dintre recomandările OMS, care reflectă evoluția cunoștințelor științifice în acest domeniu și nu ar duce la o schimbare semnificativă în ceea ce privește controlul acestor substanțe.

               În schimb, o serie de recomandări se caracterizează printr-o lipsă de claritate în legătură cu implicațiile și consecințele lor juridice și practice în ceea ce privește noile măsuri de control sau lipsa acestora. Prin urmare, propunerea Comisiei de poziție a Uniunii sugerează respingerea acestor recomandări. Alternativ, ca opțiune de rezervă, propunerea Comisiei sugerează să nu se voteze cu privire la aceste recomandări și să se solicite o evaluare suplimentară din partea OMS.

               Este necesar ca, în vederea reuniunii CND în care urmează să se decidă asupra modificării tabelelor de substanțe, Consiliul să stabilească poziția Uniunii. Din cauza limitărilor intrinseci legate de statutul de observator al Uniunii, această poziție ar trebui să fie exprimată de statele membre care vor fi membre ale CND în martie 2020, acționând împreună în interesul Uniunii în cadrul acestei comisii. Uniunea nu este parte la aceste convenții, însă are competență exclusivă în acest domeniu.

               În acest scop, Comisia propune o poziție a Uniunii care să fie exprimată de statele membre ce vor face parte din CND în martie 2020, în numele Uniunii Europene, în cadrul celei de a șaizeci și treia sesiuni a CND cu privire la modificarea tabelelor de substanțe anexate la Convenția asupra stupefiantelor și la Convenția asupra substanțelor psihotrope. Este a patra oară când Comisia prezintă o astfel de propunere de poziție a Uniunii
                  7
               . Consiliul a adoptat pozițiile Uniunii
                  8
               , UE având astfel posibilitatea să se exprime cu o singură voce în cadrul reuniunilor CND anterioare cu privire la modificarea tabelelor de substanțe la nivel internațional, întrucât statele membre participante la CND au votat în favoarea modificării tabelelor în conformitate cu poziția adoptată a Uniunii.

               4.Temei juridic

               4.1.Temeiul juridic procedural

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului.”

               Articolul 218 alineatul (9) din TFUE se aplică indiferent dacă Uniunea este sau nu membră a organismului în cauză sau parte la acordul respectiv
                  9
               . Conceptul de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. Sunt, de asemenea, incluse instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  10
               .

               CND este „un organism creat printr-un acord” în sensul acestui articol, dat fiind că este un organism înființat de ECOSOC – un organ al Organizației Națiunilor Unite – căruia i s-au atribuit sarcini specifice în temeiul Convenției asupra stupefiantelor și al Convenției asupra substanțelor psihotrope.

               Deciziile de modificare adoptate de CND sunt „acte cu efecte juridice” în sensul articolului 218 alineatul (9) din TFUE. Conform Convenției asupra stupefiantelor și Convenției asupra substanțelor psihotrope, deciziile CND devin obligatorii în mod automat, cu excepția cazului în care o parte a solicitat ECOSOC, în termenul-limită aplicabil, revizuirea deciziei
                  11
               . Deciziile ECOSOC în materie sunt definitive. De asemenea, deciziile CND privind modificarea tabelelor au efecte juridice în ordinea juridică a UE în temeiul dreptului UE, dat fiind faptul că pot influența în mod decisiv conținutul legislației UE, respectiv al Decizieicadru 2004/757/JAI a Consiliului. Modificările aduse tabelelor anexate la convenții au efecte directe asupra domeniului de aplicare a acestui instrument juridic al UE.

               Actul avut în vedere nu completează cadrul instituțional al acordului și nu aduce modificări acestui cadru.

               Prin urmare, temeiul juridic procedural al deciziei propuse este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2.Temeiul juridic material

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii.

               Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere se referă la traficul ilicit de droguri.

               Prin urmare, temeiul juridic material al deciziei propuse este articolul 83 alineatul (1) din TFUE, care identifică traficul ilicit de droguri ca fiind un domeniu al criminalității de o gravitate deosebită de dimensiune transfrontalieră și împuternicește Parlamentul European și Consiliul să stabilească norme minime cu privire la definirea infracțiunilor și a sancțiunilor în domeniul traficului ilicit de droguri.

               4.3.Geometrie variabilă

               În conformitate cu articolul 10 alineatul (4) din Protocolul (nr. 36) privind dispozițiile tranzitorii anexat la tratate, Regatul Unit a notificat faptul că nu acceptă acordarea de depline puteri Comisiei și Curții de Justiție în ceea ce privește actele din domeniul cooperării polițienești și al cooperării judiciare în materie penală adoptate înainte de intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona. În consecință, Decizia-cadru 2004/757/JAI a Consiliului a încetat să se aplice Regatului Unit începând cu 1 decembrie 2014
                  12
               .

               Având în vedere că deciziile CND privind modificarea tabelelor de substanțe nu afectează normele comune din domeniul traficului ilicit de droguri care au caracter obligatoriu pentru Regatul Unit, atunci când se adoptă astfel de decizii de modificare a tabelelor, această țară nu participă la adoptarea de către Consiliu a unei decizii privind stabilirea poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii
                  13
               .

               Danemarca are obligații în temeiul Deciziei-cadru 2004/757/JAI a Consiliului, aplicabilă până la 21 noiembrie 2018, al cărei articol 1 prevede că prin „droguri” se înțelege oricare dintre substanțele care fac obiectul fie al Convenției asupra stupefiantelor, fie al Convenției asupra substanțelor psihotrope.

               Având în vedere că deciziile CND privind modificarea tabelelor de substanțe afectează normele comune din domeniul traficului ilicit de droguri care au caracter obligatoriu pentru Danemarca, atunci când se adoptă astfel de decizii de modificare a tabelelor, Danemarca participă la adoptarea unei decizii a Consiliului privind stabilirea poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii.

               4.4.Concluzie

               Temeiul juridic al prezentei propuneri este articolul 83 alineatul (1), coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               5.IMPLICAȚII BUGETARE

               Nicio implicație bugetară.

               2019/0274 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul celei de a șaizeci și treia sesiuni a Comisiei privind stupefiantele, cu privire la modificarea tabelelor de substanțe anexate la Convenția unică asupra stupefiantelor din 1961, astfel cum a fost modificată prin Protocolul din 1972, și la Convenția asupra substanțelor psihotrope din 1971

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 83 alineatul (1) coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Convenția unică a Organizației Națiunilor Unite (ONU) asupra stupefiantelor din 1961, astfel cum a fost modificată prin Protocolul din 1972
                  14
                (denumită în continuare „Convenția asupra stupefiantelor”), a intrat în vigoare la 8 august 1975.

               (2)În temeiul articolului 3 din Convenția asupra stupefiantelor, Comisia privind stupefiantele poate decide să adauge substanțe în tabelele anexate la convenția menționată. Aceasta poate introduce modificări ale tabelelor numai în conformitate cu recomandările Organizației Mondiale a Sănătății (OMS), dar poate, de asemenea, să decidă să nu opereze modificările recomandate de OMS.

               (3)Convenția ONU asupra substanțelor psihotrope din 1971 (denumită în continuare „Convenția asupra substanțelor psihotrope”)
                  15
                a intrat în vigoare la 16 august 1976.

               (4)În temeiul articolului 2 din Convenția asupra substanțelor psihotrope, Comisia privind stupefiantele poate decide să adauge sau să elimine substanțe din tabelele anexate la convenția menționată, pe baza recomandărilor OMS. Aceasta dispune de o vastă putere de apreciere în ceea ce privește luarea în considerare a condițiilor economice, sociale, juridice, administrative și a altor factori, dar nu poate acționa în mod arbitrar.

               (5)Modificările aduse tabelelor anexate la cele două convenții au efecte directe asupra ariei de aplicare a dreptului Uniunii în domeniul controlului drogurilor. Decizia-cadru 2004/757/JAI a Consiliului
                  16
                se aplică substanțelor incluse în tabelele anexate la aceste convenții. Așadar, orice modificare a tabelelor anexate la convenții afectează în mod direct normele comune ale Uniunii și modifică domeniul de aplicare al acestora, în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE).

               (6)Cu ocazia celei de a șaizeci și treia sesiuni care va avea loc în perioada 26 martie 2020 la Viena, Comisia privind stupefiantele urmează să adopte decizii referitoare la canabis și la substanțele legate de canabis care sunt deja controlate pe baza Convenției asupra stupefiantelor sau a Convenției asupra substanțelor psihotrope.

               (7)Uniunea nu este parte la convențiile ONU în cauză. Aceasta are statut de observator în cadrul Comisiei privind stupefiantele. Treisprezece state membre ale UE vor fi membri cu drept de vot ai acestei comisii în martie 2020
                  17
               . Prin urmare, este necesar ca Consiliul să autorizeze statele membre să exprime poziția Uniunii cu privire la modificarea tabelelor de substanțe anexate la Convenția asupra stupefiantelor și la Convenția asupra substanțelor psihotrope, deoarece deciziile privind modificarea la nivel internațional a tabelelor de substanțe anexate la convenții intră în sfera de competență exclusivă a Uniunii.

               (8)La 24 ianuarie 2019
                  18
               , OMS a prezentat șase recomandări emise în urma analizei critice efectuate în cadrul celei de a 41-a reuniuni a Comitetului său de experți privind dependența de droguri („Comitetul de experți al OMS”), care se referă la canabis și la substanțele legate de canabis. Aceste recomandări nu vizează autorizarea utilizării recreative a canabisului sau a substanțelor legate de canabis.

               (9)Potrivit evaluării efectuate de Comitetul de experți al OMS, canabisul și rășina de canabis nu sunt în mod special susceptibile să producă efecte adverse similare celor produse de alte substanțe din tabelul IV anexat la Convenția asupra stupefiantelor. În plus, preparatele din canabis au demonstrat un potențial terapeutic de tratament al durerii și al altor afecțiuni medicale, cum ar fi epilepsia și spasmele asociate cu scleroza multiplă.

               (10)Potrivit OMS, canabisul și rășina de canabis ar trebui incluse într-un tabel la un nivel de control care să prevină efectele nocive cauzate de consumul de canabis și care, în același timp, să nu constituie o barieră în calea accesului și a cercetării și dezvoltării de preparate legate de canabis în scopuri medicale. Prin urmare, OMS a concluzionat că includerea canabisului și a rășinii de canabis în tabelul IV nu este în concordanță cu criteriile pentru includerea unui drog în tabelul IV.

               (11)Această recomandare nu implică nicio modificare a nivelului internațional de control asupra canabisului și rășinii de canabis, deoarece acestea vor continua să fie incluse în tabelul I anexat la Convenția asupra stupefiantelor. Recomandarea ține cont în mod corespunzător de evoluțiile științifice din domeniu de la prima introducere a canabisului și a rășinii de canabis în Convenția asupra stupefiantelor. Eliminarea canabisului și a rășinii de canabis din tabelul IV anexat la Convenția asupra stupefiantelor ar fi benefică pentru promovarea cunoașterii colective atât a utilității terapeutice, cât și a oricăror efecte nocive asociate canabisului.

               (12)Prin urmare, statele membre ar trebui să adopte poziția în sensul eliminării canabisului și a rășinii de canabis din tabelul IV anexat la Convenția asupra stupefiantelor.

               (13)Potrivit evaluării efectuate de Comitetul de experți al OMS, delta9tetrahidrocanabinolul și stereoizomerul activ al acestuia, dronabinolul, în special sub forme cu un grad ridicat de puritate, obținute prin mijloace ilicite, pot produce efecte adverse, dependență și potențial de abuz care este cel puțin la fel de mare ca în cazul canabisului, acesta fiind inclus în tabelul I anexat la Convenția asupra stupefiantelor. O substanță susceptibilă de abuzuri similare și care produce efecte adverse similare celor produse de o substanță deja inclusă în Convenția asupra stupefiantelor ar fi inclusă, în mod normal, în același mod ca substanța respectivă. Întrucât delta-9-tetrahidrocanabinolul este susceptibil de un abuz similar cu cel al canabisului și are efecte adverse similare, acesta îndeplinește criteriile de includere în tabelul I anexat la Convenția asupra stupefiantelor.

               (14)În plus, OMS a înțeles că introducerea delta-9-tetrahidrocanabinolului în aceeași convenție și în același tabel ca și canabisul, și anume în tabelul I anexat la Convenția asupra stupefiantelor, ar facilita în mare măsură punerea în aplicare a măsurilor de control ale convențiilor în statele membre. Prin urmare, OMS a recomandat ca delta9tetrahidrocanabinolul și stereoizomerul activ al acestuia, dronabinolul, să fie introduse în tabelul I anexat la Convenția asupra stupefiantelor și, dacă această recomandare este adoptată, să fie eliminate din tabelul II anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope.

               (15)Această recomandare nu implică nicio modificare a nivelului internațional de control asupra delta-9-tetrahidrocanabinolului și a stereoizomerului activ al acestuia, dronabinolul. Aceasta ar putea, de asemenea, să faciliteze punerea în aplicare a măsurilor de control în statele membre.

               (16)Prin urmare, statele membre ar trebui să adopte poziția în sensul adăugării delta9tetrahidrocanabinolului și a stereoizomerului activ al acestuia, dronabinolul, în tabelul I anexat la Convenția asupra stupefiantelor și, dacă această recomandare este adoptată, în sensul eliminării lor din tabelul II anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope. Alternativ, recomandarea nu ar trebui supusă la vot și ar trebui solicitată o evaluare suplimentară din partea OMS.

               (17)Potrivit evaluării efectuate de Comitetul de experți al OMS, tetrahidrocanabinolul (izomeri ai delta-9-tetrahidrocanabinolului), care este inclus în tabelul I anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope, nu produce abuz și efecte adverse similare celor asociate cu delta-9-tetrahidrocanabinolul, dar, din cauza similarității chimice a fiecăruia dintre cei șase izomeri ai delta-9-tetrahidrocanabinolului, este foarte dificil să se facă diferența între acești șase izomeri și delta-9-tetrahidrocanabinol utilizând metodele standard de analiză chimică. În plus, includerea acestor șase izomeri în aceeași convenție și în același tabel ca delta-9-tetrahidrocanabinolul, și anume în tabelul I anexat la Convenția asupra stupefiantelor, ar facilita punerea în aplicare a controlului internațional asupra delta-9-tetrahidrocanabinolului, sprijinind totodată statele membre să pună în aplicare măsurile de control la nivel de țară. Prin urmare, OMS a recomandat adăugarea tetrahidrocanabinolului (izomeri ai delta9tetrahidrocanabinolului) în tabelul I anexat la Convenția asupra stupefiantelor, sub rezerva adoptării recomandării Comisiei privind stupefiantele (CND) de a adăuga dronabinolul și stereoizomerii acestuia (delta-9-tetrahidrocanabinolul) în tabelul I anexat la Convenția asupra stupefiantelor, iar dacă recomandarea este adoptată, a recomandat eliminarea acestuia din tabelul I anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope.

               (18)Această recomandare nu implică nicio modificare a nivelului internațional de control asupra tetrahidrocanabinolului (izomeri ai delta-9-tetrahidrocanabinolului). Aceasta ar putea, de asemenea, să faciliteze punerea în aplicare a măsurilor de control în statele membre.

               (19)Prin urmare, statele membre ar trebui să adopte poziția în sensul adăugării tetrahidrocanabinolului (izomeri ai delta-9-tetrahidrocanabinolului) în tabelul I anexat la Convenția asupra stupefiantelor, sub rezerva adoptării recomandării Comisiei privind stupefiantele (CND) de a adăuga dronabinolul și stereoizomerii acestuia (delta9-tetrahidrocanabinolul) în tabelul I anexat la Convenția asupra stupefiantelor, iar dacă recomandarea este adoptată, în sensul eliminării acestuia din tabelul I anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope. Alternativ, recomandarea nu ar trebui supusă la vot și ar trebui solicitată o evaluare suplimentară din partea OMS.

               (20)Potrivit evaluării efectuate de Comitetul de experți al OMS, variabilitatea proprietăților psihoactive ale extractelor și tincturilor de canabis, astfel cum sunt menționate în Convenția asupra stupefiantelor, este cauzată în principal de concentrațiile variabile de delta-9-tetrahidrocanabinol în aceste extracte și tincturi. Unele extracte și tincturi de canabis fără proprietăți psihoactive și care includ predominant canabidiol au utilizări terapeutice promițătoare. Faptul că diverse preparate cu o concentrație variabilă de delta-9-tetrahidrocanabinol sunt controlate în cadrul aceleiași rubrici, „Extracte și tincturi”, și în același tabel reprezintă o provocare pentru autoritățile responsabile care pun în aplicare măsurile de control în fiecare țară. În plus, definiția preparatelor în cadrul Convenției asupra stupefiantelor poate include toate produsele care sunt „extracte și tincturi” de canabis ca „preparate” din canabis și, de asemenea, în cazul în care se urmează recomandarea Comitetului de experți de a transfera dronabinolul în tabelul I anexat la Convenția asupra stupefiantelor, ca „preparate” din dronabinol și stereoizomerii acestuia. În consecință, OMS a recomandat eliminarea extractelor și tincturilor din tabelul I anexat la Convenția asupra stupefiantelor.

               (21)Cu toate acestea, în pofida clarificărilor oferite de OMS după emiterea recomandării respective, nu există nicio justificare aparentă din motive de sănătate publică pentru aceasta și este dificil să se evalueze pe deplin implicațiile pe care le are, inclusiv în ceea ce privește caracterul cuprinzător al sistemului internațional de control.

               (22)Prin urmare, statele membre ar trebui să adopte poziția potrivit căreia recomandarea nu ar trebui supusă la vot și ar trebui solicitată o evaluare suplimentară din partea OMS.

               (23)Potrivit evaluării efectuate de Comitetul de experți al OMS, canabidiolul se găsește în canabis și în rășina de canabis, dar nu prezintă proprietăți psihoactive și nu are potențial de abuz și potențial de a produce dependență. Nu are efecte adverse semnificative. În plus, s-a demonstrat eficiența canabidiolului în gestionarea anumitor tulburări de epilepsie declanșate în copilărie și rezistente la tratament.

               (24)OMS a constatat că medicamentele fără efecte psihoactive care sunt produse sub formă de preparate din planta de canabis conțin urme de delta-9-tetrahidrocanabinol și a recunoscut că analiza chimică a delta-9-tetrahidrocanabinolului cu o precizie de 0,15 % poate fi dificilă pentru unele state membre. În consecință, OMS a recomandat adăugarea unei note de subsol în tabelul I anexat la Convenția asupra stupefiantelor care să aibă următorul cuprins: „Preparatele care conțin predominant canabidiol și nu mai mult de 0,2 % delta-9-tetrahidrocanabinol nu se află sub control internațional.”

               (25)Cu toate acestea, recomandarea respectivă ar reduce nivelul actual de control pentru aceste preparate, stabilirea oricărei limite de THC pentru preparatele care conțin predominant canabidiol nu este susținută de dovezi științifice, iar formularea recomandării nu exclude eventuale interpretări divergente în ceea ce privește modul de calculare a acestei limite. Tratarea diferențiată a canabidiolului în comparație cu alte canabinoide nu este justificată și nu este în concordanță cu structura actuală a tabelelor anexate la convenții.

               (26)Prin urmare, statele membre ar trebui să adopte poziția potrivit căreia recomandarea nu ar trebui supusă la vot și ar trebui solicitată o evaluare suplimentară din partea OMS.

               (27)Potrivit evaluării efectuate de Comitetul de experți al OMS, medicamentele care conțin delta-9-tetrahidrocanabinol nu sunt asociate cu probleme de abuz și dependență și nu sunt deviate în scopul altor utilizări decât cele medicale. În plus, OMS a recunoscut că astfel de preparate sunt prezentate sub forme care nu sunt susceptibile de a permite abuzul și că nu există dovezi privind existența unui abuz sau a unor efecte adverse reale într-o măsură care să justifice nivelul actual de control asociat cu tabelul I anexat la Convenția asupra stupefiantelor sau nivelul de control asociat cu tabelul II anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope. Prin urmare, OMS a recomandat ca în tabelul III anexat la Convenția asupra stupefiantelor să se adauge „preparate produse fie prin sinteză chimică, fie ca preparate din canabis, care sunt combinate cu unul sau mai multe alte ingrediente pentru a forma preparate farmaceutice din care să nu se poată extrage delta-9-tetrahidrocanabinol prin mijloace ușor accesibile sau într-o proporție care să constituie un risc pentru sănătatea publică”.

               (28)Cu toate acestea, recomandarea respectivă ar putea implica o sarcină de reglementare suplimentară pentru statele membre. În plus, formularea recomandării privind preparatele „farmaceutice” nu se bazează pe niciun termen definit în Convenția asupra stupefiantelor și este posibil să nu fie compatibilă cu terminologia UE prevăzută în Directiva 2001/83 a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman
                  19
               .

               (29)Prin urmare, statele membre ar trebui să adopte poziția de a vota împotriva recomandării de a se adăuga în tabelul III anexat la Convenția asupra stupefiantelor „preparatele produse fie prin sinteză chimică, fie ca preparate din canabis, care sunt combinate cu unul sau mai multe alte ingrediente pentru a forma preparate farmaceutice din care să nu se poată extrage delta-9-tetrahidrocanabinol (dronabinol) prin mijloace ușor accesibile sau într-o proporție care să constituie un risc pentru sănătatea publică”. Alternativ, recomandarea respectivă nu ar trebui supusă la vot și ar trebui solicitată o evaluare suplimentară din partea OMS.

               (30)Este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Comisiei privind stupefiantele, întrucât deciziile privind diferitele decizii legate de includerea canabisului și a substanțelor legate de canabis în tabelele anexate la convenții vor putea influența în mod decisiv conținutul legislației Uniunii, și anume Decizia-cadru 2004/757/JAI.

               (31)Poziția Uniunii urmează să fie exprimată de statele membre care sunt membre ale Comisiei privind stupefiantele, acționând împreună.

               (32)Danemarca are obligații în temeiul Deciziei-cadru 2004/757/JAI, aplicabilă până la 21 noiembrie 2018 și, prin urmare, participă la adoptarea și aplicarea prezentei decizii.

               (33)Irlanda are obligații în temeiul Deciziei-cadru 2004/757/JAI și, prin urmare, participă la adoptarea și aplicarea prezentei decizii.

               (34)Regatul Unit nu are obligații în temeiul Deciziei-cadru 2004/757/JAI și, prin urmare, nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul celei de a șaizeci și treia sesiuni a Comisiei privind stupefiantele din perioada 2-6 martie 2020, când organismul în cauză este invitat să adopte decizii privind adăugarea unor substanțe în tabelele anexate la Convenția unică a Organizației Națiunilor Unite asupra stupefiantelor din 1961, astfel cum a fost modificată prin Protocolul din 1972, și la Convenția Organizației Națiunilor Unite asupra substanțelor psihotrope din 1971, este prevăzută în anexa la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Poziția menționată la articolul 1 este exprimată de statele membre care sunt membre ale Comisiei privind stupefiantele, acționând împreună.

               Articolul 3

               Prezenta decizie se adresează statelor membre în conformitate cu tratatele.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        Culegerea de tratate a ONU, vol. 978, nr. 14152.

                     (2)

                        Culegerea de tratate a ONU, vol. 1019, nr. 14956.

                     (3)

                        Începând cu 1 ianuarie 2020, următoarele 13 state membre vor fi membre ale CND cu drept de vot: Austria, Belgia, Croația, Republica Cehă, Franța, Germania, Ungaria, Italia, Țările de Jos, Polonia, Spania, Suedia și Regatul Unit.

                     (4)

                        https://www.who.int/medicines/access/controlled- substances/UNSG_letter_ECDD41_recommendations_cannabis_24Jan19.pdf?ua=1

                     (5)

                        JO L 335, 11.11.2004, p. 8, astfel cum a fost modificată prin Directiva (UE) 2017/2103 a Parlamentului European și a Consiliului din 15 noiembrie 2017 de modificare a Deciziei-cadru 2004/757/JAI a Consiliului pentru a include noi substanțe psihoactive în definiția termenului „drog” și de abrogare a Deciziei 2005/387/JAI a Consiliului, JO L 305, 21.11.2017, p. 12.

                     (6)

                        A se vedea compilarea tuturor întrebărilor și răspunsurilor la data de 26 noiembrie, la adresa
                  https://www.unodc.org/documents/commissions/CND/Scheduling_Resource_Material/Cannabis/Consultations_with_WHO_Questions_and_Answers_26_November_2019.pdf

                     (7)

                        COM(2017) 72 final; COM(2018) 31 final; COM(2018) 862 final. Trebuie menționat faptul că, în paralel, Comisia prezintă o propunere separată privind adăugarea de noi substanțe psihoactive în tabele.

                     (8)

                        Adoptate de Consiliu la 7 martie 2017, la 27 februarie 2018 și, respectiv, la 5 martie 2019.

                     (9)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014 în cauza Germania/Consiliul, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctul 64.

                     (10)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, Germania/Consiliul, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64.

                     (11)

                        Articolul 3 alineatul (7) din Convenția asupra stupefiantelor; articolul 2 alineatul (7) din Convenția asupra substanțelor psihotrope.

                     (12)

                        A se vedea punctul 29 de pe Lista actelor Uniunii adoptate înainte de intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona în domeniul cooperării polițienești și judiciare în materie penală, care încetează să se mai aplice Regatului Unit începând cu 1 decembrie 2014, în conformitate cu articolul 10 alineatul (4) a doua teză din Protocolul (nr. 36) privind dispozițiile tranzitorii (JO C 430, 1.12.2014, p. 17).

                     (13)

                        Prezenta propunere se referă la stabilirea poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul unei reuniuni care va avea loc după retragerea Regatului Unit din Uniune, cu excepția cazului în care Regatul Unit solicită o a patra prelungire a perioadei prevăzute la articolul 50 din tratat, cu care Consiliul European (articolul 50) să fie de acord în unanimitate. Cu toate acestea, în momentul în care Comisia adoptă propunerea, Regatul Unit este stat membru. Prin urmare, de exemplu, trimiterile la o serie de „state membre” care sunt membre ale Comisiei privind stupefiantele etc. vizează și Regatul Unit.

                     (14)

                        Culegerea de tratate a ONU, vol. 978, nr. 14152.

                     (15)

                        Culegerea de tratate a ONU, vol. 1019, nr. 14956.

                     (16)

                        Decizia-cadru 2004/757/JAI a Consiliului din 25 octombrie 2004 de stabilire a dispozițiilor minime privind elementele constitutive ale infracțiunilor și sancțiunile aplicabile în domeniul traficului ilicit de droguri (JO L 335, 11.11.2004, p. 8).

                     (17)

                        Începând cu 1 ianuarie 2020, următoarele 13 state membre vor fi membre ale CND cu drept de vot: Austria, Belgia, Croația, Republica Cehă, Franța, Germania, Ungaria, Italia, Țările de Jos, Polonia, Spania, Suedia și Regatul Unit.

                     (18)

                  https://www.who.int/medicines/access/controlled-substances/UNSG_letter_ECDD41_recommendations_cannabis_24Jan19.pdf?ua=1

                     (19)

                        JO L 311, 28.11.2001, p. 67-128.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 12.12.2019
            COM(2019) 624 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea de decizie a Consiliului
            privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul celei de a șaizeci și treia sesiuni a Comisiei privind stupefiantele, cu privire la modificarea tabelelor de substanțe anexate la Convenția unică asupra stupefiantelor din 1961, astfel cum a fost modificată prin Protocolul din 1972, și la Convenția asupra substanțelor psihotrope din 1971

               ANEXĂ

               Poziția care urmează să fie adoptată de statele membre care sunt membre ale Comisiei privind stupefiantele, acționând împreună în interesul Uniunii, în cadrul celei de a șaizeci și treia sesiuni a Comisiei privind stupefiantele, organizată în perioada 2-6 martie 2020, cu privire la modificarea domeniului de aplicare al controlului substanțelor:

               (1)eliminarea canabisului și a rășinii de canabis din tabelul IV anexat la Convenția unică asupra stupefiantelor (1961);

               (2)adăugarea dronabinolului (delta-9-tetrahidrocanabinol) în tabelul I anexat la Convenția unică asupra stupefiantelor (1961) și, dacă această recomandare este adoptată, eliminarea acestei substanțe din tabelul II anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope (1971). Alternativ, recomandarea nu ar trebui supusă la vot și ar trebui solicitată o evaluare suplimentară din partea OMS;

               (3)adăugarea tetrahidrocanabinolului (izomerii de delta-9-tetrahidrocanabinol) în tabelul I anexat la Convenția unică asupra stupefiantelor (1961), sub rezerva adoptării de către CND a recomandării de a adăuga dronabinolul și stereoizomerii acestuia (delta-9-tetrahidrocanabinol) în tabelul I anexat la Convenția unică asupra stupefiantelor (1961) și, dacă această recomandare este adoptată, eliminarea acestei substanțe din tabelul I anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope (1971). Alternativ, recomandarea nu ar trebui supusă la vot și ar trebui solicitată o evaluare suplimentară din partea OMS;

               (4)recomandarea privind extractele și tincturile nu ar trebui supusă la vot și ar trebui solicitată o evaluare suplimentară din partea OMS;

               (5)recomandarea privind nota de subsol „Preparate care conțin predominant canabidiol și nu mai mult de 0,2 % delta-9-tetrahidrocanabinol nu se află sub control internațional” nu ar trebui supusă la vot și ar trebui solicitată o evaluare suplimentară din partea OMS;

               (6)neadăugarea în tabelul III anexat la Convenția unică asupra stupefiantelor (1961) a preparatelor produse fie prin sinteză chimică, fie ca preparate din canabis, care sunt combinate cu unul sau mai multe alte ingrediente pentru a forma preparate farmaceutice din care să nu se poată extrage delta-9-tetrahidrocanabinol (dronabinol) prin mijloace ușor accesibile sau într-o proporție care să constituie un risc pentru sănătatea publică. Alternativ, recomandarea nu ar trebui supusă la vot și ar trebui solicitată o evaluare suplimentară din partea OMS.