				|

		52011PC0752

			Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI de stabilire a dispozițiilor generale privind Fondul pentru azil și migrație și instrumentul de sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea criminalității și gestionarea crizelor /* COM/2011/0752 final - 2011/0367 (COD) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE

1.
CONTEXTUL PROPUNERII

Politicile în domeniul afacerilor interne au
dobândit o importanță tot mai mare în ultimii ani. Aceste politici se
află în centrul proiectului european al cărui obiectiv este crearea
unui spațiu fără frontiere interne, în care cetățenii
UE și resortisanții țărilor terțe pot intra, circula,
trăi și munci, aducând idei noi, capital, cunoștințe
și inovare sau completând lacunele de pe piețele naționale ale
forței de muncă, având încredere că drepturile lor sunt respectate
pe deplin și că siguranța le este garantată.
Importanța tot mai mare a politicilor în domeniul afacerilor interne a
fost confirmată prin Programul de la Stockholm. Conform Tratatului de la
Lisabona, domeniul afacerilor interne a fost unul dintre domeniile care au
cunoscut schimbări importante.
La 29 iunie 2011, Comisia a adoptat o
propunere referitoare la următorul cadru financiar multianual pentru
perioada 2014-2020[1]:
un buget pentru realizarea Strategiei Europa 2020. În domeniul politicilor
privind afacerile interne care abordează aspectele legate de securitate,
migrație și gestionarea frontierelor externe, Comisia a propus
simplificarea structurii instrumentelor de cheltuieli prin reducerea
numărului de programe la o structură cu două fonduri: un fond
pentru azil și migrație și un fond pentru securitate
internă.
Simplificarea a fost identificată ca un
obiectiv esențial în Comunicarea privind revizuirea bugetului UE[2], în agenda privind
reglementarea inteligentă[3]
și în comunicarea privind următorul cadru financiar multianual,
menționată anterior. Experiența arată că în actuala
perioadă de programare, diversitatea și fragmentarea normelor care
guvernează programele de cheltuieli sunt percepute adesea ca fiind complicate
în mod inutil, greu de aplicat și controlat. Aceasta impune o sarcină
administrativă considerabilă asupra beneficiarilor, precum și
asupra Comisiei și statelor membre, ceea ce poate avea un efect nedorit,
și anume de a descuraja participarea, de a mări ratele de eroare
și de a întârzia punerea în aplicare. Aceasta înseamnă că
beneficiile potențiale ale programelor Uniunii nu sunt realizate pe
deplin.
Prezentul regulament face parte dintr-un
pachet de patru regulamente, care stabilesc cadrul pentru finanțarea
acordată de Uniune în domeniul afacerilor interne în temeiul celor
două fonduri. Prezentul regulament stabilește normele cu privire la
programare, gestiune și control, gestiune financiară, verificarea
și închiderea conturilor, închiderea programelor, raportare și
evaluare. Prin urmare, regulamentul prezintă mecanismele de alocare a
fondurilor, în timp ce scopul și domeniul de aplicare al celor două
fonduri, resursele și mijloacele de execuție sunt definite în
regulamentele specifice corespunzătoare. Acest instrument orizontal va
asigura o abordare comună în ceea ce privește utilizarea celor
două fonduri și tratamentul uniform al beneficiarilor în ceea ce
privește ansamblul sprijinului acordat de Uniune în domeniul afacerilor
interne.
Această structură globală, cu
patru regulamente, este necesară având în vedere obligațiile care
derivă din tratat. Date fiind diferitele reguli de vot în Consiliu care
derivă din geometria variabilă în temeiul Protocolului nr. 19
(privind Acquis-ul Schengen), Protocolului nr. 21 (privind poziția
Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate,
securitate și justiție), din punct de vedere juridic nu se poate
elabora o propunere legislativă globală unică privind
instituirea unui fond pentru securitate internă, în pofida coerenței
obiectivelor de politică de abordat. Mai mult, s-a considerat că este
important ca, în conformitate cu obiectivul general de simplificare și
raționalizare, cele două fonduri (Fondul pentru securitate
internă și Fondul pentru azil și migrație) să
aibă, în măsura posibilului, mecanisme identice de alocare a
finanțării. În fine, prin introducerea unui regulament orizontal de
stabilire a dispozițiilor comune, numărul total de dispoziții se
reduce semnificativ comparativ cu situația în care ar fi fost reluate în
fiecare act legislativ.
Prezentul regulament stabilește numai
obligațiile cu caracter financiar și tehnic, opțiunile privind
definirea obiectivelor politice, acțiunile eligibile, alocarea resurselor
și domeniul de aplicare al intervenției fiind stabilite pentru
fiecare domeniu de politică specific, în funcție de temeiul juridic
corespunzător (respectiv prin regulamente specifice).
Obiectivul mecanismelor prevăzute de
regulament este de a reglementa principala sursă de finanțare a
Uniunii în domeniul afacerilor interne. Așadar, regulamentul ar înlocui
multitudinea de dispoziții, cu grade diferite de detaliu și
complexitate, care se regăsesc în prezent în temeiurile juridice ale
instrumentelor de cheltuieli existente în domeniul afacerilor interne: cele
patru instrumente ale programului general „Solidaritate și gestionarea
fluxurilor migratorii”, Fondul pentru frontierele externe, Fondul european
pentru refugiați, Fondul european de integrare a resortisanților
țărilor terțe, Fondul european de returnare, precum și cele
două programe specifice ale programului general „Securitate și
protecția libertăților”, respectiv ISEC (prevenirea și
lupta împotriva criminalității) și CIPS (Prevenirea,
pregătirea și gestionarea consecințelor terorismului și a
altor riscuri legate de securitate).

2.
REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE
INTERESATE ȘI EVALUĂRILE IMPACTULUI

În contextul importanței tot mai mari
care se acordă evaluării ca instrument de fundamentare a procesului
de elaborare a politicilor, prezenta propunere ține seama de rezultatele
evaluării, de consultarea părților interesate și de
evaluarea impactului.
Activitatea de pregătire a viitoarelor
instrumente financiare pentru domeniul afaceri interne a început în 2010
și a continuat în 2011. În cadrul activității pregătitoare,
în decembrie 2010, s‑a lansat o evaluare/un studiu de impact, cu ajutorul
unui contractant extern. Studiul a fost finalizat în iulie 2011 și a
reunit rezultatele evaluării disponibile pentru instrumentele financiare
existente și a evidențiat problemele, obiectivele și
opțiunile de politică, inclusiv impactul estimat al acestora,
analizat în evaluarea impactului. Pornind de la acest studiu, Comisia a
pregătit un raport privind evaluarea impactului, iar la 9 septembrie 2011,
Comitetul de evaluare a impactului a emis un aviz asupra acestei evaluări.

Evaluarea impactului a identificat probleme în
ceea ce privește domeniul de aplicare și prioritățile
actualelor programele de cheltuieli în domeniul afacerilor interne, pe de o
parte, și problemele privind acordarea finanțării, pe de
altă parte. În ceea ce privește ultimul aspect, evaluarea impactului
a analizat opțiunile în ceea ce privește gestiunea partajată,
gestiunea centralizată și răspunsul, în timp util, la situații
de urgență.
·
În ceea ce privește gestiunea partajată,
conform concluziilor evaluării impactului opțiunea preferată era
programul multianual precedat de un dialog de politică. Spre deosebire de
statu-quo, care combină programele anuale într-un cadru multianual, această
variantă ar reduce în mod semnificativ sarcina administrativă.
Deși trecerea la programarea multianuală ar oferi numai o
flexibilitate mai mare, nu ar constitui o soluție la necesitatea
continuă de a răspunde evoluțiilor din statele membre și
din țările terțe, aspect caracteristic domeniului afacerilor
interne. Cu toate acestea, programarea multianuală, în corelare cu un
dialog politic periodic, ar răspunde acestei necesități și
ar facilita o abordare axată preponderent pe rezultate.
·
În ceea ce privește
îmbunătățirea mecanismelor de acordare a finanțării în
cadrul gestiunii centralizate, opțiunea statu-quo-ului nu a fost
reținută, deoarece oferă perspective infime sau nule de
simplificare sau de reducere a sarcinii administrative. De asemenea, a fost
respinsă abordarea bazată numai pe achiziții, deoarece o
abordare de acest tip ar elimina complet posibilitatea de a promova
acțiunile definite în funcție de politici, de a stimula cooperarea
transnațională și de a sprijini societatea civilă prin
intermediul subvențiilor. Recurgerea la un tip de gestiune
centralizată mai bine definită, mai diversificată și cu un
consum mai redus de resurse este opțiunea preferată deoarece se
estimează că va contribui la îmbunătățirea
relațiilor cu principalele părți interesate și va duce la
reducerea globală a volumului de muncă.
·
În ceea ce privește mecanismul de răspuns
la situațiile de urgență, conform concluziilor evaluării
impactului, în mod evident, mecanismul actual nu reprezintă o soluție
la necesitatea unui răspuns mai rapid și mai eficient la
situațiile de criză în materie de migrație și de
securitate. Un mecanism îmbunătățit extins astfel încât să
acopere o gamă mai largă de situații de criză legate de
migrație și de securitate a fost considerat ca fiind opțiunea
preferată.
Evaluarea impactului ține seama de
rezultatele unei consultări publice online cu privire la viitorul
finanțării în domeniul afacerilor interne. Consultarea s-a
desfășurat în perioada 5 ianuarie – 20 martie 2011, la consultare
putând participa toate părțile interesate. În total, s-au primit 115
răspunsuri de la persoane fizice și în numele organizațiilor,
inclusiv opt documente de poziție. La consultare și-au adus
contribuția persoane din toate statele membre, precum și din unele
țări terțe.
În aprilie 2011, conferința „Viitorul
finanțării UE pentru afaceri interne: o nouă perspectivă” a
reunit principalele părți interesate (state membre, organizații
internaționale, organizațiile societății civile etc.) în
vederea discutării aspectelor legate de viitorul finanțării UE a
politicii în domeniul afacerilor interne. Conferința a constituit, de
asemenea, prilejul de validare a rezultatelor bilanțului și ale
consultării publice.
Aspectele legate de viitorul
finanțării UE a politicii în domeniul afacerilor interne au fost
invocate și discutate în repetate rânduri cu instituțiile interesate,
inclusiv cu ocazia unui prânz informal în cadrul Consiliului JAI din 21
ianuarie 2011, a unui mic-dejun informal cu coordonatorii politici ai
Parlamentului European la 26 ianuarie 2011, cu ocazia audierii comisarului
Malmström în fața Comisiei SURE a Parlamentului din 10 martie 2011 și
în cursul unui schimb de opinii între directorul general al DG Afaceri Interne
și Comisia LIBE a Parlamentului, la 17 martie 2011. Cu ocazia
discuțiilor în cadrul Comitetului comun pentru Programul general
„Solidaritate și gestionarea fluxurilor migratorii”, experții din
statele membre și-au exprimat punctele lor de vedere.
Consultările, conferințele și
discuțiile avute cu experții au confirmat faptul că există
un consens general în rândul principalelor părți interesate în ceea
ce privește necesitatea de simplificare a mecanismelor de acordare a
finanțării și o mai mare flexibilitate, în special pentru a
răspunde la situațiile de urgență. Părțile
interesate au susținut ideea reducerii numărului de instrumente
financiare la o structură cu două fonduri cu condiția ca acest
lucru să ducă în fapt la simplificare. De asemenea, s-a convenit
asupra necesității unui mecanism flexibil de răspuns la
situațiile de urgență, care să permită Uniunii să
abordeze rapid și eficient situațiile de criză legate de
migrație și securitate. Gestiunea partajată concomitent cu
recurgerea la programarea multianuală cu definirea obiectivelor comune la
nivelul Uniunii a fost apreciată, în general, ca fiind metoda de gestiune
adecvată pentru ansamblul cheltuielilor aferente domeniului afacerilor
interne, deși organizațiile neguvernamentale au considerat că
gestiunea directă ar trebui, de asemenea, continuată.
Părțile interesate au sprijinit, în egală măsură, consolidarea
rolului agențiilor din domeniul afacerilor interne, cu scopul de a promova
cooperarea și de a spori sinergiile.

3.
ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII

Dreptul de a acționa derivă din
articolul 3 alineatul (2) din Tratatul privind Uniunea Europeană, conform
căruia „Uniunea oferă cetățenilor săi un spațiu
de libertate, securitate și justiție, fără frontiere
interne, în interiorul căruia este asigurată libera circulație a
persoanelor, în corelare cu măsuri adecvate privind controlul la
frontierele externe, dreptul de azil, imigrarea, precum și prevenirea
criminalității și combaterea acestui fenomen”.
Urmărind concomitent mai multe obiective
indisolubile, fără ca un obiectiv să fie secundar sau în
relație indirectă cu celelalte, prezentul regulament are ca fundament
temeiurile juridice de fond de la titlul V din tratat cu privire la
spațiul de libertate, securitate și justiție, în principal
articolul 78 alineatul (2), articolul 79 alineatele (2) și (4), articolul 82
alineatul (1), articolul 84 și articolul 87 alineatul (2). Acestea
constituie temeiurile juridice pentru acțiunea Uniunii în domeniul
azilului, al imigrației, al gestionării fluxurilor de migrație,
al tratamentului echitabil al resortisanților țărilor terțe
stabiliți legal în statele membre, al combaterii imigrației ilegale,
al expulzării și repatrierii persoanelor aflate în situație de
ședere ilegală, al traficului de persoane, al cooperării
judiciare în materie penală, al prevenirii criminalității, al
combaterii criminalității inclusiv terorismul, corupția,
criminalitatea organizată și cooperarea polițienească.
Acestea constituie temeiuri juridice
compatibile, având în vedere poziția Regatului Unit, a Irlandei și a
[Danemarcei] cu privire la domeniile pe care le reglementează, ceea ce
permite, așadar, votul în Consiliu cu privire la acest text. Dat fiind
că în cazul fiecărui temei juridic se aplică procedura
legislativă ordinară, combinația de temeiuri juridice
aleasă respectă pe deplin prerogativele Parlamentului European.
Se atrage, de asemenea, atenția asupra
articolului 80 din TFUE, care subliniază faptul că unele dintre
aceste politici ale Uniunii și punerea lor în aplicare sunt reglementate
de principiul solidarității și al distribuirii echitabile a
răspunderii între statele membre, inclusiv pe plan financiar.
Având în vedere procedura decizională
prezentată anterior, dispozițiile prezentului regulament stabilesc
dispozițiile orizontale comune cu privire la punerea în aplicare a
Fondului pentru azil și migrație și la o componentă a
Fondului pentru securitate internă, și anume instrumentul de sprijin
financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea și
combaterea criminalității și gestionarea crizelor.
În ceea ce privește politicile în
domeniul afacerilor interne care fac obiectul Fondului pentru securitate
internă și ale căror temeiuri juridice nu sunt compatibile cu
cele de mai sus, prezentul regulament ar trebui să fie aplicabil în baza
unei clauze speciale incluse în unul dintre regulamentele specifice, respectiv
instrumentul de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize care
are ca temei articolul 77 alineatul (2) din TFUE, întrucât aceste politici
constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care
Regatul Unit și Irlanda nu participă.
Așadar, prin adoptarea comună a
prezentului regulament și a regulamentelor specifice, dispozițiile
prezentului regulament se vor aplica în egală măsură întregii
finanțări a Uniunii în domeniul afacerilor interne.
În ansamblu, afacerile interne reprezintă
un domeniu cu o evidentă valoare adăugată în mobilizarea
bugetului Uniunii.
Acțiunea
Uniunii are ca temei obiectivele prevăzute la articolul 67 din Tratatul
privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), care stabilește
mijloacele de constituire a unui spațiu de libertate, securitate și
justiție. Punerea în aplicare a asistenței financiare în parteneriat
cu statele membre prin intermediul gestiunii partajate este un aspect important
al finanțării Uniunii în domeniul afacerilor interne. Metoda
gestiunii partajate este considerată adecvată pentru toate domeniile
aferente politicii afaceri interne și, prin urmare, a fost extinsă la
domeniul securității interne, domeniu în care nu se utiliza înainte.
Gestiunea centralizată este menținută în cazul
activităților definite în funcție de politici.
În cadrul
gestiunii partajate, trecerea de la programele anuale la programarea
multianuală precedată de un dialog politic în contextul unui cadru
strategic definit la nivelul Uniunii va asigura că acțiunile
finanțate de la bugetul Uniunii corespund necesităților
individuale ale statelor membre, oferind în același timp soluții
pentru prioritățile Uniunii. Prezenta propunere stabilește
normele generale privind programarea, raportarea, gestiunea financiară, controalele
și evaluările care sunt necesare pentru utilizarea adecvată a
finanțării domeniului afaceri interne de către Uniune,
însă, în măsura în care este posibil, lasă statelor membre
libertatea de a decide asupra modului în care aplică aceste norme la nivel
național. De exemplu, eligibilitatea cheltuielilor se va stabili în baza
normelor naționale, sub rezerva unui număr limitat de principii
comune, simple care sunt prevăzute de prezentul regulament.
Așadar,
intervențiile au loc la nivelul corespunzător, iar rolul Uniunii nu
depășește ceea ce este necesar. Astfel cum s-a subliniat în
Revizuirea bugetului, „bugetul UE ar trebui utilizat pentru a finanța
bunuri publice ale UE, acțiuni pe care nu le pot finanța statele
membre și regiunile sau atunci când acesta poate asigura obținerea de
rezultate mai bune[4]”.

În expunerea de
motive la regulamentele specifice s-au inclus explicații detaliate pentru
acțiunea Uniunii referitor la diferitele domenii de politică ce fac
obiectul prezentului regulament.

4.
IMPLICAȚII BUGETARE

Propunerea Comisiei pentru cadrul financiar
multianual include o propunere în valoare de 3 869 milioane EUR pentru
Fondul pentru azil și migrație și de 4 648 de milioane EUR
pentru Fondul pentru securitate internă (prețuri curente).

5.
PRINCIPALELE ELEMENTE

Constituind noul cadru general pentru
executarea finanțării Uniunii în domeniul politicilor privind
afacerile interne, prezentul regulament stabilește normele generale
privind finanțarea cheltuielilor, inclusiv normele referitoare la
parteneriat, programare, raportare, monitorizare și evaluare, sistemele de
gestiune și control care urmează să fie puse în aplicare de
către statele membre și verificarea și închiderea conturilor:
–
normele privind parteneriatul, programarea,
monitorizarea și evaluarea au fost concepute pe baza experienței dobândite
cu cele patru fonduri ale Programului general „Solidaritate și gestionarea
fluxurilor migratorii”;
–
normele privind sistemele de gestiune și
control, gestiunea financiară, verificarea și închiderea conturilor,
precum și raportarea și închiderea programelor au avut drept model
partea II a propunerii Comisiei de regulament de stabilire a unor
dispoziții comune pentru fondurile care fac obiectul cadrului strategic
comun (denumit în continuare „Regulamentul privind fondurile care fac obiectul
cadrului strategic comun”)[5]
și de propunerea Comisiei de regulament privind finanțarea,
gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune[6], asigurând în același timp
continuitatea, atunci când este util, cu normele aplicate pentru cele patru
fonduri existente.
Regulamentul urmărește stabilirea
condițiilor pentru:
(1)
o finanțare axată mai mult pe politici
și orientată către rezultate, inclusiv prin programare
strategică întărită;
(2)
o simplificare semnificativă a mecanismelor de
acordare a finanțării comparativ cu situația actuală;
(3)
o mai mare flexibilitate în gestiunea
financiară și în execuție, având în vedere necesitatea de a se
putea aborda împrejurări noi și neprevăzute, caracteristică
a domeniului afacerilor interne;
(4)
un cadru consolidat de monitorizare și evaluare,
care să asigure răspunderea, transparența și un proces de
reflecție în cunoștință de cauză cu privire la
viitorul sprijin în domeniul afacerilor interne.

5.1.
O agendă axată pe politici și
orientată spre rezultate

Gestiune partajată
·
Cu ocazia începerii următorului cadru
financiar multianual va avea loc un dialog de politică unic, cu caracter
general, în domeniul afacerilor interne cu fiecare stat membru pe marginea
utilizării fondurilor, respectiv modul în care fiecare stat membru va contribui
la realizarea obiectivelor spațiului de libertate, securitate și
justiție, folosind bugetul Uniunii. Aceste dialoguri vor fi precedate de o
comunicare a Comisiei cu privire la așteptările generale și la
cadrul dialogului. Această comunicare va prezenta, de asemenea,
intențiile Comisiei cu privire la acțiunile Uniunii și cadrul
pentru aplicarea acestora (de exemplu, folosirea unor metode diferite de
gestiune).
·
Ținând seama de rezultatele dialogului
politic, programele convenite între Comisie și statul membru vor descrie
situația de referință și vor stabili obiectivele pe care
statele membre trebuie să le atingă în domeniul de politică,
precum și obiectivele, în vederea utilizării fondurilor Uniunii.
Programul național va identifica obiective și exemple de acțiuni
pentru fiecare obiectiv. În plus, un plan financiar pe șapte ani va indica
modul în care resursele alocate vor fi angajate și cheltuite, în limitele
plafoanelor disponibile. În cazul acțiunilor care urmează să fie
puse în aplicare în țări terțe și în legătură cu
țări terțe, astfel de acțiuni nu ar trebui să fie
orientate direct spre dezvoltare, iar dialogul politic ar trebui să
aibă ca obiectiv coerența deplină cu principiile și
obiectivele generale ale acțiunii externe a Uniunii și cu politica
externă în ceea ce privește țara sau regiunea în cauză.
·
Deși se vor depune toate eforturile pentru a
se asigura adoptarea în 2014 a programelor naționale, nu se exclude
posibilitatea ca unele programe să nu fie adoptate decât în 2015. Pentru a
evita pierderea creditelor de angajament aferente anului 2014, Comisia va
modifica, prin urmare, propunerea de Regulament al Consiliului de stabilire a
cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020 [COM(2011) 398, 29.6.2011]
pentru a extinde dispozițiile articolului 7 ale regulamentului
menționat anterior la programele aplicate în temeiul gestiunii partajate
în cadrul Fondului pentru azil și migrație și a Fondului pentru
securitate internă.
·
Statele membre vor prezenta anual rapoarte privind
gestiunea financiară și rezultatele obținute în cadrul
programelor.
·
În 2017, se va efectua o evaluare la jumătatea
perioadei, pentru reanalizarea situației din fiecare stat membru. Cu
această ocazie, pot fi alocate resurse noi pentru perioada 2018-2020.
Gestiune directă și
indirectă
·
Obiectivele de realizat în conformitate cu
programele naționale vor fi completate de „acțiuni ale Uniunii”,
precum și de un mecanism de reacție rapidă pentru rezolvarea
situațiilor de urgență. Acțiunile Uniunii vor sprijini
punerea în aplicare a politicilor Uniunii prin subvenții și
achiziții. Acestea vor include acțiuni în țările terțe
și în legătură cu acestea, conform Comunicării privind
cadrul financiar multianual[7].
Astfel de acțiuni nu sunt orientate direct spre dezvoltare și
completează, dacă este cazul, asistența financiară
oferită prin instrumentele de ajutor extern ale Uniunii Europene, care
reprezintă în continuare principala sursă de finanțare pentru a
ajuta țările terțe să își consolideze capacitățile
relevante. În punerea în aplicare a acestui sprijin, se va urmări
coerența deplină cu principiile și obiectivele generale ale
acțiunii externe și ale politicii externe a Uniunii Europene
referitoare la țara sau la regiunea în cauză. Complementaritatea va
fi asigurată prin coordonarea consolidată cu SEAE și cu
serviciile competente ale Comisiei.
·
Acțiunile Uniunii și măsurile de
asistență pentru situații de urgență pot fi, de
asemenea, desfășurate de către agențiile Uniunii în
domeniul afacerilor interne (Cepol, Europol, EASO, Frontex și Agenția
IT), atunci când acest lucru este în interesul Uniunii, când acțiunile au
un caracter ad-hoc și atunci când succesul punerii în aplicare a acestora
se bazează pe expertiza operațională și tehnică a
agenției în cauză. Acțiunile de acest tip vor fi puse în
aplicare în cadrul misiunii agențiilor, în
conformitate cu temeiul lor juridic, complementar programelor lor de
activitate și fără a se aduce atingere obiectivului general
prevăzut, și anume reducerea personalului.
·
Asistența tehnică la inițiativa
Comisiei va fi utilizată pentru sprijinirea statelor membre și a
beneficiarilor, pentru încurajarea învățării reciproce și
pentru îmbunătățirea comunicării (inclusiv comunicarea
instituțională, atunci când este cazul) și pentru evaluare.
Aceste credite vor contribui, de asemenea, la susținerea măsurilor de
control adecvate în Uniune și în țările terțe în ceea ce
privește acțiunile finanțate și operarea sistemului
informatic utilizat pentru comunicarea dintre statele membre și Comisie în
cadrul gestiunii partajate.

5.2.
Simplificarea mecanismelor de acordare a
finanțării

Gestiune partajată
·
Fiecare stat membru va trebui să
întocmească un program național unic pentru fiecare fond, reunind
așadar diferite domenii de politică, program care va beneficia de
sprijin de la bugetul Uniunii pentru o politică integrată în materie
de migrație, care include integrarea, azilul și returnarea în ceea ce
privește Fondul pentru azil și migrație, și, respectiv, o
strategie de securitate internă amplă, care include cooperarea
polițienească, securitatea la frontiere, lupta împotriva
criminalității transfrontaliere grave, frauda în înscrisuri etc., în
ceea ce privește Fondul pentru securitate internă.
·
Noul cadru reprezintă o simplificare și o
reducere semnificativă a sarcinii administrative comparativ cu cele patru
fonduri existente, pentru care sunt necesare atât strategii multianuale, cât
și programe anuale. Numărul maxim de programe va fi de 26 pentru
Fondul pentru azil și migrație (cu excepția Danemarcei,
dacă Regatul Unit și Irlanda ar opta să participe) și de 27
pentru Fondul pentru securitate internă (toate statele membre). Mai mult,
statele asociate la acquis-ul Schengen vor participa, de asemenea, la Fondul
pentru securitate internă în ceea ce privește componentele legate de
frontierele externe, de vize și de cooperarea polițienească.
·
Se preconizează un număr redus de
revizuiri ale programelor naționale: programele se vor concentra pe
obiective și pe rezultatele de obținut și nu pe identificarea
exhaustivă a acțiunilor. Obiectivul este ca, pe cât posibil, și
cu excepția unor împrejurări noi sau neprevăzute, să
existe, pentru fiecare stat membru și pentru fiecare fond, o decizie de
aprobare a programului multianual și, dacă este necesar, o decizie de
revizuire a programului în contextul evaluării la jumătatea
perioadei.
·
Similar fondurilor aferente cadrului strategic
comun, principiul parteneriatului ar trebui aplicat prin intermediul unui
comitet de monitorizare.
·
Fiecare stat membru va institui un sistem unic de
gestiune și control pentru fiecare fond, cu posibilitatea de a avea un
sistem pentru ambele fonduri. Pentru a ține seama de caracteristicile
instituționale naționale, statele membre pot institui
autorități delegate, cărora autoritățile competente le
pot delega sarcini speciale (programare și punere în aplicare).
·
Eligibilitatea cheltuielilor se stabilește pe
baza normelor naționale, fiind supuse unui număr restrâns de
principii comune simple. Această abordare ar trebui să constituie o
simplificare importantă în gestionarea proiectului la nivelul
beneficiarilor. Opțiunile simplificate privind costurile, precum ratele
forfetare și sumele forfetare, oferă statelor membre mijloacele de
introducere a unui tip de gestiune pe bază de rezultate la nivelul
beneficiarilor.
Gestiune directă și
indirectă
·
Asistența financiară va fi
disponibilă pentru situații de urgență, astfel cum sunt
definite în dispozițiile relevante ale regulamentelor specifice.
Mecanismul este activat de către Comisie, dar și la inițiativa
statelor membre, a Comitetului articolul 71 (COSI) reprezentat de
președinția Uniunii corespunzătoare sau ale altor
părți interesate, precum organizațiile internaționale
(Înaltul Comisar al Organizației Națiunilor Unite pentru
Refugiați, Organizația Internațională pentru Migrație
etc.) și de agențiile Uniunii din domeniul afacerilor interne.
·
Pentru a se evita fragmentarea se vor folosi toate
mijloacele posibile, resursele fiind concentrate asupra unui număr
restrâns de obiective ale Uniunii și recurgând la experiența
principalelor părți interesate, după caz, pe baza acordurilor de
parteneriat și a acordurilor-cadru.
·
În ceea ce privește sprijinul financiar
acordat pentru dezvoltarea de noi sisteme informatice (pachetul legislativ
„frontiere inteligente”), actualele decizii financiare anuale de abilitare a
Comisiei să dezvolte componentele centrale vor fi înlocuite cu un cadru
multianual.

5.3.
Flexibilitate

Gestiune partajată
·
Impactul evaluării la jumătatea perioadei
va depinde de situația din statele membre. Statele membre în cazul
cărora se estimează că există riscuri suplimentare sau care
obțin resurse suplimentare pentru aplicarea priorităților
specifice ale Uniunii vor fi invitate să revizuiască sumele din
planul lor financiar și, după caz, să adauge elemente în
programul lor.
·
Flexibilitatea financiară este o
componentă a actualului Acord interinstituțional privind disciplina
bugetară și a propunerii Comisiei de regulament privind cadrul
financiar multianual 2014-2020. Se regăsește, de asemenea, în
propunerea de revizuire a Regulamentului financiar și a normelor de punere
în aplicare. Prin urmare, această componentă va fi aplicată, în
special, prin diferitele mecanisme prevăzute de aceste propuneri,
principalele etape avute în vedere pentru aplicarea acestora fiind programarea
financiară multianuală și actualizarea anuală, alocarea
bugetară anuală și execuția bugetară anuală.
·
Regulamentele specifice stabilesc sumele care vor
fi alocate programelor naționale, acțiunilor Uniunii și altor
activități. Cu toate acestea, în pachetul global aferent prezentului
regulament și regulamentelor specifice, se prevede că, prin acte
delegate, Comisia poate modifica anumite sume pentru a asigura utilizarea
optimă a bugetului Uniunii.
Gestiune directă și
indirectă
·
Creditele anuale pentru acțiunile Uniunii,
asistența de urgență și, sub rezerva plafoanelor anuale,
pentru asistența tehnică acordată la inițiativa Comisiei,
sunt considerate ca fiind un „pachet financiar” unic, asigurându-se astfel un
grad ridicat de flexibilitate în deciziile de la un exercițiu financiar la
altul cu privire la alocarea resurselor, în funcție de nevoile specifice.
·
Acțiunile Uniunii sunt definite în sens foarte
larg, astfel încât Comisia să dispună de toate instrumentele necesare
pentru îndeplinirea sarcinilor legate de legiferare și de coordonare a politicilor.

–
Se axează pe aspecte transnaționale
(cooperare, analiză comparativă, rețele), care necesită
acțiuni concertate în toate statele membre și care sprijină, în
mod activ, acțiunile colective și care se completează reciproc
ale statelor membre și alte altor actori care consolidează cooperarea
Uniunii și au ca obiectiv învățarea reciprocă și
inovarea.
–
Se admit, de asemenea, acțiuni care nu au un
caracter transnațional, dar care sunt de interes deosebit pentru Uniune în
ansamblu în ceea ce privește dezvoltarea politicii în aceste domenii.
–
Pot acoperi acțiunile din țările
terțe și în legătură cu acestea.
–
Regulamentele specifice prevăd dispoziții
de punere în aplicare pentru toate politicile și obiectivele
susținute de fonduri și chiar privind aspectele legate de politica de
finanțare a funcționării fondurilor. În cazul componentei
privind frontierele și vizele din cadrul Fondului pentru securitate
internă, aceasta ar putea include punerea în aplicare a mecanismului
Schengen de evaluare și monitorizare.
·
În consecință, regulamentele
specifice prevăd sprijin pentru dezvoltarea societății civile
și a rețelelor transnaționale (în special în ceea ce
privește Fondul pentru azil și migrație), pentru testarea
și validarea cercetării, de exemplu proiecte de cercetare
aplicată în vederea reducerii decalajului în ceea ce privește
utilizarea operațională în raport cu obiectivul Programului Orizont 2020
(în special în cazul Fondului pentru securitate internă).

5.4.
Un cadru coerent și eficient de raportare,
monitorizare și evaluare

Gestiune partajată
·
Statele membre vor raporta anual cu privire la
aplicarea programului multianual, ca parte integrantă a exercițiului
de verificare și închidere a conturilor. Pentru a fi luate în considerare
în cadrul procesului de evaluare la jumătatea perioadei, rapoartele vor fi
solicitate în 2017 pentru a se furniza informații suplimentare cu privire
la progresele înregistrate în vederea atingerii obiectivelor. Un exercițiu
similar va avea loc în 2019, pentru a se facilita, după caz, regularizările
în cursul ultimului exercițiu financiar (2020).
·
Susținând dezvoltarea, în domeniul afacerilor
interne, a unei culturi bazate pe evaluare, fondurile vor avea un cadru comun
de evaluare și monitorizare cu indicatori generali aferenți
politicilor care pun în evidență abordarea axată pe rezultate în
ceea ce privește fondurile și rolul esențial pe care îl pot juca
în mixul de politici pentru atingerea obiectivelor privind spațiul de
libertate, securitate și justiție. Acești indicatori se
referă la impactul pe care l-ar putea avea fondurile: dezvoltarea unei
culturi comune în ceea ce privește securitatea frontierelor, cooperarea
polițienească și gestionarea crizelor; gestionarea eficace a
fluxurilor de migrație în Uniune; tratamentul corect și echitabil al
resortisanților țărilor terțe; solidaritatea și
cooperarea între statele membre în vederea abordării problemelor legate de
migrație și securitate internă și o abordare comună a
Uniunii atât cu privire la migrație, cât și la securitate în
relațiile cu țările terțe.
·
Pentru a asigura aplicarea corespunzătoare a
principiilor privind evaluarea și, ținând seama de experiența
practică dobândită din evaluarea în statele membre în temeiul
actualei finanțări a Uniunii în domeniul afacerilor interne, Comisia
și statele membre vor colabora pentru a dezvolta, prin intermediul
dispozițiilor de aplicare, cadrul comun de evaluare și monitorizare,
definind, inter alia, modelele și indicatorii comuni pentru
realizări și rezultate.
·
Toate măsurile vor fi stabilite la începutul
perioadei de programare, permițând astfel statelor membre să
instituie propriile sisteme de raportare și de evaluare pe baza
principiilor și cerințelor convenite.
·
Pentru a reduce sarcina administrativă și
pentru a asigura sinergiile între raportare și evaluare, informațiile
necesare pentru rapoartele de evaluare vor valorifica și completa
informațiile furnizate de către statele membre în rapoartele anuale
de punere în aplicare a programelor naționale.
·
Termenul pentru raportul de evaluare intermediară
este 2018 și ar trebui să constituie un element al reflecției
privind următoarea perioadă de programare.
2011/0367 (COD)
Propunere de
REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN
ŞI AL CONSILIULUI
de stabilire a dispozițiilor generale
privind Fondul pentru azil și migrație și instrumentul de
sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea și
combaterea criminalității și gestionarea crizelor
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 78 alineatul (2),
articolul 79 alineatul (2), articolul 79 alineatul (4), articolul 82 alineatul
(1), articolul 84 și articolul 87 alineatul (2),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act
legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic
și Social European[8],

având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[9],
acționând în conformitate cu procedura
legislativă ordinară,
întrucât:
(1)
Politica Uniunii Europene în domeniul afacerilor
interne este de a crea un spațiu de libertate, securitate și
justiție: un spațiu fără frontiere interne, în care
persoanele pot intra, se pot deplasa, pot trăi și lucra în mod liber,
având încredere că drepturile lor sunt respectate pe deplin și
că securitatea le este asigurată, având în vedere provocările
comune, ca de exemplu dezvoltarea unei politici de imigrare cuprinzătoare
a Uniunii pentru consolidarea competitivității și a coeziunii
sociale a Uniunii, crearea unui sistem european comun de azil, prevenirea
și combaterea amenințărilor pe care le reprezintă
criminalitatea gravă și organizată, a infracțiunilor
informatice și a terorismului.
(2)
Finanțarea Uniunii cu scopul de a sprijini
dezvoltarea acestui domeniu ar trebui să constituie un semnal concret al
solidarității și al responsabilității comune, atribute
indispensabile pentru a se răspunde la provocările comune.
(3)
Existența unui cadru comun ar trebui să
asigure coerența, simplificarea și aplicarea uniformă, aspecte
necesare ale finanțării domeniilor de politică vizate.
(4)
Un cadru comun ar trebui să stabilească
principiile de asistență și să identifice
responsabilitățile statelor membre și ale Comisiei pentru a se
asigura aplicarea acestor principii.
(5)
Acest tip de finanțare din partea Uniunii ar
fi mai eficient și mai bine focalizat atunci când cofinanțarea
acțiunilor eligibile s-ar baza pe programarea strategică
multianuală, elaborată de către fiecare stat membru, în dialog
cu Comisia.
(6)
Măsurile întreprinse în țările
terțe și în legătură cu țările terțe, care
beneficiază de sprijin în temeiul regulamentelor specifice ar trebui
corelate, din punct de vedere al sinergiilor și consecvenței, cu alte
acțiuni desfășurate în afara Uniunii și care
beneficiază de sprijin în cadrul instrumentelor geografice și
tematice de asistență externă a Uniunii. În special, în punerea
în aplicare a acestor acțiuni, ar trebui să se aibă în vedere
coerența deplină cu principiile și obiectivele generale ale acțiunii
externe și ale politicii externe a Uniunii referitoare la țara sau
regiunea în cauză. Obiectivul măsurilor nu ar trebui să fie
sprijinirea acțiunilor care au o componentă clară de dezvoltare
și, atunci când este cazul, ar trebui să completeze asistența
financiară acordată prin intermediul instrumentelor de ajutor extern.
Se va asigura, de asemenea, coerența cu politica umanitară a Uniunii,
în special în ceea ce privește aplicarea asistenței de
urgență.
(7)
Acțiunea externă ar trebui să fie
consecventă și coerentă, conform articolului 18 alineatul (4)
din TUE.
(8)
Înainte de pregătirea programelor multianuale
ca mijloc de realizare a obiectivelor acestui tip de finanțare al Uniunii,
statele membre și Comisia ar trebui să inițieze un dialog
politic și să stabilească, așadar, o strategie
coerentă pentru fiecare stat membru în parte.
(9)
Strategia ar trebui să facă obiectul unei
evaluări la jumătatea perioadei, pentru a asigura finanțarea
corespunzătoare în perioada 2018-2020.
(10)
Statele membre ar trebui să instituie un
parteneriat cu autoritățile și organismele vizate pentru a
pregăti, aplica și monitoriza programele lor naționale pe
întreaga perioadă multianuală. Statele membre ar trebui să
instituie comitete de monitorizare a programelor naționale și să
ofere asistență în procesul de examinare a punerii în aplicare
și a progreselor înregistrate pentru atingerea obiectivelor.
(11)
Eligibilitatea cheltuielilor în cadrul programelor
naționale ar trebui stabilită prin dreptul intern, sub rezerva
principiilor comune. Datele inițiale și finale pentru eligibilitatea
cheltuielilor ar trebui să fie definite astfel încât să se
prevadă norme uniforme și echitabile pentru aplicarea programelor
naționale.
(12)
Asistența tehnică ar trebui să
permită statelor membre să susțină aplicarea programelor
lor naționale și să asiste beneficiarii în ceea ce privește
respectarea obligațiilor lor și a dreptului Uniunii.
(13)
În vederea asigurării unui cadru adecvat
pentru acordarea rapidă a asistenței de urgență, prezentul
regulament ar trebui să faciliteze sprijinirea activităților
care au generat cheltuieli, anterior formulării cererii de
asistență, în conformitate cu
dispozițiile Regulamentului financiar[10]
care permite această flexibilitate în cazuri excepționale și
bine întemeiate.
(14)
Interesele financiare ale Uniunii Europene ar
trebui să fie protejate prin măsuri proporționale pe tot
parcursul ciclului de cheltuieli, inclusiv măsuri de prevenire, detectare
și investigare a neregulilor, recuperarea fondurilor pierdute,
plătite în mod necuvenit sau utilizate în mod incorect și, dacă
este cazul, sancțiuni.
(15)
Statele membre ar trebui să adopte măsuri
adecvate pentru a garanta funcționarea adecvată a sistemului de
gestiune și control, precum și calitatea punerii în aplicare. În
acest scop, este necesar să se stabilească principiile generale
și funcțiile necesare pe care ar trebui să le îndeplinească
aceste sisteme.
(16)
Pentru a se garanta aplicarea eficientă
și corectă a programelor naționale, ar trebui să se
precizeze obligațiile care revin statelor membre în ceea ce privește
sistemele de gestiune și control, de prevenire, identificare și
corectare a neregulilor și a încălcării dreptului Uniunii.
(17)
În conformitate cu principiile
subsidiarității și proporționalității, statele
membre ar trebui să aibă responsabilitatea principală, prin
intermediul sistemelor proprii de gestiune și control, pentru punerea în
aplicare și controlul programelor naționale.
(18)
Numai autoritățile responsabile,
acreditate de statele membre, oferă asigurarea rezonabilă a
efectuării controalelor necesare înainte de a acorda beneficiarilor
sprijinul de la bugetul Uniunii. Prin urmare, trebuie să se prevadă
în mod explicit că se pot rambursa de la bugetul Uniunii doar cheltuielile
efectuate de autoritățile responsabile acreditate.
(19)
Ar trebui să fie stabilite competențele
și responsabilitățile Comisiei în ceea ce privește
verificarea funcționării eficiente a sistemelor de gestiune și
control, precum și în ceea ce privește solicitarea întreprinderii de
acțiuni de către statele membre.
(20)
Angajamentele bugetare ale Uniunii ar trebui efectuate
o dată pe an. Pentru a asigura gestionarea eficientă a programului,
este necesar să se stabilească norme comune pentru plata soldului
anual și a soldului final.
(21)
Plata reprezentând prefinanțarea,
efectuată la începerea programelor garantează că statul membru
are mijloacele necesare pentru a oferi sprijin beneficiarilor în ceea ce
privește punerea în aplicare a programului de îndată ce programul
este aprobat. Prin urmare, trebuie să se
prevadă dispoziții privind sumele inițiale de prefinanțare. Prefinanțarea inițială ar trebui
lichidată în totalitate la închiderea programului.

(22)
Revizuirea trienală a Regulamentului financiar[11] introduce modificări la
principiile de gestiune partajată de care trebuie să se
țină seama.
(23)
În vederea consolidării răspunderii
pentru cheltuielile cofinanțate de la bugetul Uniunii într-un anumit an,
ar trebui creat un cadru adecvat pentru verificarea și închiderea
anuală a conturilor. Conform acestui cadru, autoritatea responsabilă
ar trebui să transmită Comisiei, pentru un program național, o
declarație de gestiune însoțită de situațiile anuale, un
raport sintetic, precum și avizul unui auditor independent și un
raport de control.
(24)
Pentru a susține asigurarea care stă la
baza verificării și închiderii anuale a conturilor în Uniune, ar
trebui stabilite dispoziții comune privind natura și nivelul
controalelor care urmează a fi efectuate de statele membre.
(25)
Pentru a asigura buna gestiune financiară a
resurselor Uniunii, ar putea să se considere necesar ca rectificările
financiare să fie efectuate de către Comisie. Pentru a asigura
certitudinea juridică pentru statele membre, este important să se
definească circumstanțele în care nerespectarea legislației
Uniunii sau a legislației naționale poate duce la rectificări financiare
din partea Comisiei. Pentru a se asigura că rectificările financiare
pe care Comisia le poate impune statelor membre sunt legate de protecția
intereselor financiare ale Uniunii, acestea ar trebui să se limiteze la
cazurile în care încălcarea legislației Uniunii sau a
legislației naționale privește, direct sau indirect,
eligibilitatea, regularitatea, gestiunea sau controlul acțiunilor și
al cheltuielilor corespunzătoare. Pentru a garanta
proporționalitatea, este important ca natura și gravitatea abaterii să
fie luate în considerare de Comisie atunci când stabilește valoarea
rectificării financiare. În acest sens, este necesar să se
stabilească criteriile pentru aplicarea rectificărilor financiare de
către Comisie și procedura care poate duce la o decizie privind
rectificarea financiară.
(26)
Pentru a stabili relația financiară între
autoritățile responsabile și bugetul Uniunii Comisia ar trebui
să verifice anual conturile acestor autorități. Decizia cu
privire la verificarea și închiderea conturilor trebuie să vizeze
exhaustivitatea, acuratețea și veridicitatea conturilor, dar nu
și conformitatea cheltuielilor cu legislația Uniunii.
(27)
Comisia, care este responsabilă de aplicarea
corectă a dreptului Uniunii în temeiul articolului 17 din Tratatul privind
Uniunea Europeană, ar trebui să decidă dacă cheltuielile
suportate de statele membre sunt efectuate în conformitate cu legislația
Uniunii. Statele membre ar trebui să aibă dreptul de a justifica
deciziile privind efectuarea plăților. Pentru a oferi statelor membre
asigurări juridice și financiare în ceea ce privește
cheltuielile efectuate în trecut, trebuie stabilită o perioadă
maximă în care Comisia să decidă asupra consecințelor
financiare care decurg din nerespectarea legislației.
(28)
Pentru a încuraja disciplina financiară, este
oportun să se definească modalitățile de dezangajare a
oricărei părți a angajamentului bugetar aferent unui program
național, în special atunci când o sumă poate fi exclusă din
dezangajare, în principal în situația în care întârzierile în punerea în
aplicare apar ca urmare a unei proceduri judiciare sau a unui recurs
administrativ cu efect de suspendare sau din motive de forță
majoră.
(29)
Pentru a asigura aplicarea corespunzătoare a
normelor generale privind dezangajarea, normele stabilite ar trebui să
prezinte detaliat modul de stabilire a termenelor-limită pentru
dezangajare și modul de calcul al sumelor respective.
(30)
Este important să aducem în atenția
publicului larg realizările obținute prin fondurile Uniunii.
Cetățenii au dreptul să cunoască modul în care sunt
cheltuite resursele financiare ale Uniunii. Responsabilitatea privind
comunicarea informațiilor corespunzătoare către public ar trebui
să revină atât autorităților responsabile, cât și
beneficiarilor. Pentru a îmbunătăți eficiența
comunicării cu publicul larg și pentru a asigura sinergii mai
puternice între activitățile de comunicare întreprinse la
inițiativa Comisiei, bugetul alocat pentru acțiunile de comunicare în
temeiul prezentei finanțări a Uniunii contribuie, de asemenea, la
acoperirea comunicării instituționale a priorităților
politice ale Uniunii Europene, dacă acestea sunt legate de obiectivele
generale ale prezentei finanțări acordate de Uniune.
(31)
În scopul asigurării difuzării ample a
informațiilor cu privire la prezenta finanțare acordată de
Uniune și pentru a informa beneficiarii potențiali cu privire la
oportunitățile de finanțare, ar trebui definite normele
detaliate referitoare la măsurile de informare și de comunicare,
precum și anumite caracteristici tehnice ale unor astfel de măsuri în
baza prezentului regulament, iar fiecare stat membru ar trebui să creeze
un site internet sau un portal de internet unde să includă
informațiile necesare.
(32)
Eficiența acțiunilor care
beneficiază de sprijin depinde, de asemenea, de evaluarea acțiunilor
respective și de difuzarea rezultatelor obținute. Ar trebui
oficializate responsabilitățile statelor membre și ale Comisiei
în această privință, precum și modalitățile de
garantare a fiabilității evaluării și a calității
informațiilor conexe.
(33)
Pentru a modifica dispozițiile prezentului
regulament privind principiile comune în materie de eligibilitate a
cheltuielilor, competența de adoptare de acte legislative în conformitate
cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene ar
trebui delegată Comisiei. Este deosebit de important ca, în cursul
activității pregătitoare, Comisia să organizeze
consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. În momentul
pregătirii și elaborării actelor delegate, Comisia ar trebui
să garanteze transmiterea simultană, promptă și
adecvată a documentelor pertinente către Parlamentul European și
Consiliu.
(34)
În vederea asigurării unor condiții
uniforme pentru punerea în aplicare a prezentului regulament, Comisia ar trebui
investită cu competențe de punere în aplicare. Aceste competențe
ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al
Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de
stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de
control de către statele membre al exercitării competențelor de
executare de către Comisie[12].
(35)
Procedura de examinare ar trebui utilizată
pentru actele de punere în aplicare ce stabilesc obligații comune pentru
statele membre, în special cu privire la furnizarea informațiilor
către Comisie, iar procedura de consultare ar trebui folosită pentru
adoptarea actelor de punere în aplicare privind modelele pentru furnizarea
informațiilor către Comisie, dată fiind natura lor pur
tehnică.
(36)
Întrucât obiectivul prezentului regulament,
respectiv stabilirea dispozițiilor generale, nu poate fi suficient
realizat de către statele membre, putând fi realizat mai bine la nivelul
Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri, conform principiului
subsidiarității, astfel cum este enunțat la articolul 5 din
Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul
proporționalității, astfel cum este enunțat la articolul
respectiv, prezentul regulament nu depășește ceea ce este
necesar pentru îndeplinirea acestui obiectiv. În conformitate cu articolele 1
și 2 din Protocolul privind poziția Regatului Unit și a
Irlandei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul
de instituire a Comunității Europene, și fără a aduce
atingere articolului 4 din respectivul protocol, aceste state membre nu
participă la adoptarea prezentului regulament, nu au obligații în
temeiul acestuia și nici nu fac obiectul aplicării sale. [SAU] [În
conformitate cu articolul 3 din Protocolul privind poziția Regatului Unit
și a Irlandei anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la
Tratatul de instituire a Comunității Europene, Regatul Unit și
Irlanda și-au notificat dorința de a participa la adoptarea și
punerea în aplicare a prezentului regulament.]
(37)
În conformitate cu articolele 1 și 2 din
Protocolul privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea
Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
Danemarca nu participă la adoptarea prezentului regulament, nu are
obligații în temeiul acestuia și nu face obiectul aplicării
sale,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 1
Scopul și domeniul de aplicare
Prezentul regulament stabilește normele
generale de aplicare a regulamentelor specifice în ceea ce privește:
(a)
finanțarea cheltuielilor;
(b)
parteneriatul, programarea, raportarea,
monitorizarea și evaluarea;
(c)
sistemele de gestiune și control care trebuie
instituite de statele membre;
(d)
verificarea și închiderea conturilor.
Articolul 2
Definiții

În sensul prezentului regulament se
aplică următoarele definiții:
(a)
„Regulamente specifice” înseamnă:
–
Regulamentul .../2012/UE [de instituire a Fondului
pentru azil și migrație pentru perioada 2014-2020];
–
Regulamentul …/2012/UE [de instituire, ca parte a
Fondului pentru securitate internă, a instrumentului de sprijin financiar
pentru cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea
criminalității și gestionarea crizelor; precum și
–
orice alt regulament care conține
dispoziții privind aplicarea prezentului regulament.
(b)
„programare” înseamnă procesul de organizare,
luare a deciziilor și finanțare în mai multe etape pentru punerea în
aplicare, pe bază multianuală, a acțiunii comune a UE și a
statelor membre în vederea realizării obiectivelor regulamentelor
specifice;
(c)
„acțiune” înseamnă un proiect sau un grup
de proiecte selectate de către autoritatea responsabilă de programul
național în cauză sau sub răspunderea acesteia, care contribuie
la obiectivele generale și specifice urmărite prin regulamentele
specifice;
(d)
„acțiunea Uniunii” înseamnă o
acțiune transnațională sau o acțiune de interes special
pentru Uniune, astfel cum este definită în regulamentele specifice;
(e)
„proiect” înseamnă mijloacele specifice
și practice utilizate pentru punerea în aplicare, integrală sau
parțială, a unei acțiuni de către un beneficiar al
contribuției financiare a Uniunii;
(f)
„asistență de urgență”
înseamnă un proiect sau un grup de proiecte care abordează o
situație de urgență, astfel cum este definită în
regulamentele specifice;
(g)
„beneficiar” înseamnă destinatarul unei
contribuții a Uniunii în cadrul unui proiect, indiferent dacă este un
organism public sau privat, o organizație internațională sau
Crucea Roșie, Federația Internațională a
Societăților Naționale de Cruce Roșie și Semilună
Roșie.
CAPITOLUL II
PRINCIPIILE ASISTENȚEI
Articolul 3
Principii generale
1.
Regulamentele specifice prevăd acordarea de
sprijin, prin programele naționale, pentru acțiunile Uniunii și
asistența de urgență, în completarea intervenției
naționale, regionale și locale, în vederea realizării
obiectivelor Uniunii.
2.
Comisia și statele membre se asigură
că sprijinul acordat în temeiul regulamentelor specifice și de
către statele membre este consecvent cu activitățile, politicile
și prioritățile Uniunii Europene și complementar celorlalte
instrumente ale Uniunii Europene.
3.
Sprijinul acordat în temeiul regulamentelor specifice
se pune în aplicare în strânsă cooperare între Comisie și statele
membre.
4.
În conformitate cu responsabilitățile
lor, Comisia și statele membre, împreună cu SEAE, asigură, în
ceea ce privește acțiunile din țările terțe și în
legătură cu țările terțe coordonarea între acest
regulament și regulamentele specifice, precum și cu celelalte
politici și instrumente ale Uniunii, inclusiv cele din cadrul
acțiunii externe a Uniunii.
5.
Comisia și statele membre aplică
principiul bunei gestiuni financiare, în conformitate cu articolul [26] din
Regulamentul financiar.
6.
Comisia și statele membre asigură
eficiența sprijinului acordat în temeiul regulamentelor specifice, în
special prin monitorizare, raportare și evaluare.
7.
Comisia și statele membre își îndeplinesc
rolurile care le revin în legătură cu prezentul regulament și
regulamentele specifice, cu scopul de a reduce sarcina administrativă a
beneficiarilor.
Articolul 4
Conformitatea
cu legislația Uniunii și legislația națională
Acțiunile finanțate prin
regulamentele specifice trebuie fie conforme cu legislația Uniunii și
cu legislația națională aplicabilă.
Articolul 5
Protecția
intereselor financiare ale Uniunii Europene
1.
Comisia ia măsurile adecvate pentru a se
asigura că, atunci când sunt puse în aplicare acțiunile finanțate
în temeiul regulamentelor specifice, interesele financiare ale Uniunii Europene
sunt protejate prin aplicarea de măsuri preventive împotriva fraudei,
corupției și oricăror altor activități ilegale, prin
controale eficace, iar dacă se identifică nereguli, prin recuperarea
sumelor plătite în mod necuvenit și, dacă este cazul, prin
aplicarea de sancțiuni eficace, proporționale și cu efect
disuasiv.
2.
Statele membre au obligația de a preveni,
detecta și corecta neregulile și recuperează sumele plătite
necuvenit, împreună cu dobânzile aferente efectuării cu întârziere a
plăților. Statele membre adresează Comisiei rapoarte cu privire
la aceasta și o informează cu privire la evoluția procedurilor
administrative și judiciare.
3.
În cazul în care sumele plătite în mod
necuvenit unui beneficiar nu pot fi recuperate din cauza greșelii sau
neglijenței unui stat membru, respectivul stat membru este responsabil de
rambursarea sumelor în cauză către bugetul general al Uniunii.
4.
Statele membre asigură prevenirea eficientă
a actelor de fraudă, în special în ceea ce privește domeniile cu un
grad ridicat de risc, astfel încât acțiunile de prevenire să
reprezinte totodată un factor disuasiv, ținându-se seama de
beneficiile și caracterul proporțional al măsurilor.
5.
Comisia este împuternicită să adopte acte
delegate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 54, în
ceea ce privește obligațiile statelor membre prevăzute la
alineatul (4).
6.
Comisia ori reprezentanții săi și
Curtea de Conturi au competența de a audita, în baza documentelor și
la fața locului, toți beneficiarii de granturi, contractanții
și subcontractanții care au primit fonduri ale Uniunii.
Oficiul European de Luptă Antifraudă
(OLAF) poate efectua controale și inspecții la fața locului în
cazul operatorilor economici vizați direct sau indirect de acest tip de
finanțare, în conformitate cu procedurile stabilite de Regulamentul
(Euratom, CE) nr. 2185/96 pentru a stabili dacă s-a săvârșit un
act de fraudă, un act de corupție sau o altă activitate
ilegală care afectează interesele financiare ale Uniunii Europene în
legătură cu un acord de grant, o decizie de grant sau cu un contract
legat de o finanțare din partea Uniunii.
Fără a se aduce atingere primului
și celui de al doilea paragraf, acordurile de cooperare cu țări
terțe și organizații internaționale, precum și
acordurile de grant, deciziile de grant și contractele care rezultă
din aplicarea prezentului regulament și a regulamentelor specifice trebuie
să autorizeze în mod expres Comisia, Curtea de Conturi și OLAF
să efectueze astfel de audituri, controale și inspecții la
fața locului.
Articolul 6
Programare

Obiectivele regulamentelor specifice se
îndeplinesc în cadrul perioadei de programare multianuală 2014-2020, sub
rezerva unei evaluări la jumătatea perioadei, în conformitate cu
articolul 15.
CAPITOLUL III
CADRUL FINANCIAR PENTRU ACȚIUNILE
UNIUNII, ASISTENȚA DE URGENȚĂ ȘI ASISTENȚA
TEHNICĂ
Articolul 7
Cadrul de punere în aplicare
1.
Comisia stabilește suma globală pusă
la dispoziție pentru acțiunile Uniunii, asistența de
urgență și asistența tehnică la inițiativa
Comisiei în cadrul creditelor anuale ale bugetului Uniunii.
2.
Comisia adoptă, printr-un act de punere în
aplicare, programul de lucru pentru acțiunile Uniunii și
asistența de urgență. Actul de punere în aplicare se adoptă
în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 55
alineatul (3).
3.
Pentru a asigura disponibilitatea resurselor în
timp util, Comisia poate adopta, separat, un program de lucru privind
asistența de urgență.
4.
Acțiunile Uniunii, asistența de
urgență și asistența tehnică acordată la
inițiativa Comisiei pot fi puse în aplicare:
–
direct, de către Comisie sau prin
agențiile executive;
–
indirect, de către alte entități
și persoane decât statele membre, în conformitate cu articolul [57] din
Regulamentul financiar.
Articolul 8
Asistență de
urgență
1.
Ca răspuns la o situație de
urgență, astfel cum este definită în regulamentele specifice,
Comisia poate decide să acorde asistență de urgență.
2.
În limita resurselor disponibile, asistența de
urgență poate reprezenta până la 100% din cheltuielile
eligibile.
3.
Poate consta în asistență în statele
membre și în țările terțe, în conformitate cu obiectivele
și acțiunile definite în regulamentele specifice.
4.
Asistența de urgență poate
susține cheltuielile suportate anterior datei depunerii cererii de
subvenție sau cererii de asistență, atunci când acest lucru este
necesar pentru aplicarea acțiunii.
Articolul 9
Acțiunile Uniunii și
asistența de urgență în țările terțe sau în
legătură cu țările terțe
1.
Comisia poate decide să finanțeze
acțiunile Uniunii și asistența de urgență în
țările terțe sau în legătură cu țările
terțe, în conformitate cu obiectivele și acțiunile definite în
regulamentele specifice.
2.
Atunci când acțiunile de acest tip sunt aplicate
direct, următoarele entități pot depune cereri:
(a)
statele membre;
(b)
țările terțe;
(c)
organismele comune instituite de țări
terțe și de Uniune sau de statele membre;
(d)
organizațiile internaționale, inclusiv
organizațiile regionale, organizațiile, serviciile sau misiunile
Organizației Națiunilor Unite, instituțiile financiare
internaționale și băncile de dezvoltare, precum și
instituțiile cu jurisdicție internațională, în măsura
în care acestea contribuie la obiectivele regulamentului specific
(regulamentelor specifice) vizat(e);
(e)
Comitetul Internațional al Crucii Roșii
(CICR), Federația Internațională a Societăților
Naționale ale Crucii Roșii și Semilunii Roșii;
(f)
organizațiile neguvernamentale instituite
și înregistrate în Uniune și în țările asociate la punerea
în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen.
Articolul 10
Asistența tehnică la
inițiativa Comisiei
1.
La inițiativa sau în numele Comisiei,
regulamentele specifice pot susține asistența de pregătire, de
monitorizare, administrativă și tehnică, precum și
măsurile de evaluare, de audit și de control necesare pentru punerea
în aplicare a prezentului regulament și a regulamentelor specifice.
2.
Aceste măsuri pot include, dar nu se
limitează la:
(a)
asistență pentru pregătirea și
evaluarea proiectelor;
(b)
sprijin pentru consolidarea
instituțională și a capacității administrative pentru
gestionarea eficientă a prezentului regulament și a regulamentelor
specifice;
(c)
măsuri legate de analiza, gestionarea,
monitorizarea, schimbul de informații și punerea în aplicare a
prezentului regulament și a regulamentelor specifice, precum și
măsuri referitoare la punerea în aplicare a sistemelor de control și
a asistenței tehnice și administrative;
(d)
evaluări, expertize, statistici și
studii, inclusiv cele de natură generală privind funcționarea
regulamentelor specifice;
(e)
acțiuni de difuzare a informațiilor,
rețele de sprijin, efectuarea unor activități de comunicare, de
sensibilizare, de promovare a cooperării și de schimb de
experiență, inclusiv cu țări terțe. Pentru a îmbunătăți
eficiența comunicării cu publicul larg și pentru a asigura
sinergii mai puternice între activitățile de comunicare întreprinse
la inițiativa Comisiei, resursele alocate acțiunilor de comunicare în
temeiul prezentului regulament contribuie, de asemenea, la acoperirea
comunicării instituționale a priorităților politice ale
Uniunii Europene, dacă acestea sunt legate de obiectivele generale ale
prezentului regulament și ale regulamentelor specifice;
(f)
 instalarea, funcționarea și
interconectarea sistemelor informatice de gestionare, monitorizare, audit,
control și evaluare;
(g)
elaborarea unui cadru comun de evaluare și
monitorizare, precum și a unui sistem de indicatori, ținând seama,
după caz, de indicatorii naționali;
(h)
 acțiuni vizând îmbunătățirea
metodelor de evaluare și a schimbului de informații privind
practicile de evaluare;
(i)
conferințe, seminarii, ateliere și alte
măsuri comune în materie de informații și formare privind
punerea în aplicare a prezentului regulament și a regulamentelor specifice
adresate autorităților și beneficiarilor desemnați;
(j)
acțiuni legate de activitatea de audit.
3.
Acțiunile pot avea în vedere, de asemenea,
cadrele financiare precedente și ulterioare.
CAPITOLUL IV
PROGRAME NAȚIONALE
Secțiunea 1
Cadrul de programare și punere în aplicare
Articolul 11
Subsidiaritatea
și proporționalitatea intervenției
1.
Statele membre și autoritățile pe
care le desemnează în acest sens („autoritățile desemnate”) sunt
responsabile pentru punerea în aplicare a programelor și pentru
îndeplinirea atribuțiilor care le revin în temeiul prezentului regulament
și al regulamentelor specifice, la nivelul corespunzător, în
conformitate cu cadrul instituțional, juridic și financiar al
statului membru și sub rezerva conformității cu prezentul
regulament și cu regulamentele specifice.
2.
Dispozițiile cu privire la punerea în aplicare
și utilizarea sprijinului oferit în temeiul regulamentelor specifice
și, în special, resursele financiare și administrative necesare
pentru raportare, evaluare, gestionare și control trebuie să
țină seama de principiul proporționalității având în
vedere nivelul sprijinului alocat.
Article 12
Parteneriat
1.           Fiecare stat membru
organizează, în conformitate cu normele și practicile naționale
în vigoare, un parteneriat cu autoritățile și organismele în
cauză, pentru a elabora și pune în aplicare programele
naționale.
Aceste autorități și organisme
trebuie să includă autoritățile regionale, locale, urbane
și alte autorități publice competente și, după caz,
organizațiile și organismele internaționale care reprezintă
societatea civilă, cum ar fi organizațiile neguvernamentale sau
partenerii sociali.
2.           Parteneriatul se
desfășoară în deplină conformitate cu competența
instituțională, juridică și financiară a fiecărei
categorii de parteneri.
3.
Partenerii trebuie să fie implicați în
pregătirea, punerea în aplicare, monitorizarea și evaluarea
programelor naționale.
4.
Fiecare stat membru instituie un comitet de
monitorizare pentru a sprijini punerea în aplicare a programelor
naționale.
5.
Comisia poate participa la lucrările
comitetului de monitorizare, cu titlu consultativ.
Articolul 13
Dialog
politic
1.
Pentru lansarea perioadei de programare, Comisia
și fiecare stat membru trebuie să aibă un dialog politic privind
criteriile naționale și contribuția care ar putea fi
alocată de la bugetul UE pentru realizarea acestor cerințe, având în
vedere situația de referință din statul membru în cauză
și obiectivele regulamentelor specifice. Acest dialog politic va avea ca
rezultat încheierea proceselor verbale agreate sau un schimb de scrisori care
identifică nevoile și prioritățile specifice din statul
membru în cauză și care vor servi drept cadru pentru elaborarea
programelor naționale.
În cazul acțiunilor care urmează să
fie puse în aplicare în țări terțe și în legătură
cu țări terțe, astfel de acțiuni nu vor fi orientate direct
spre dezvoltare, iar dialogul politic va avea în vedere coerența
deplină cu principiile și obiectivele generale ale acțiunii
externe a Uniunii și cu politica externă în ceea ce privește
țara sau regiunea respectivă.
2.
În contextul examinării cererii de plată
la care se face referire în articolul 39 și al raportului privind punerea
în aplicare la care se face referire în articolul 49, statul membru în
cauză și Comisia examinează progresele înregistrate în punerea
în aplicare a programului național, ținând seama de concluziile
dialogului de politică.
Articolul 14
Pregătirea
și aprobarea programelor naționale
1.
Fiecare stat membru propune un program
național, pe baza concluziilor dialogului de politică la care se face
referire la articolul 13 alineatul (1), în conformitate cu regulamentele
specifice.
2.
Fiecare program național propus trebuie
să acopere exercițiile financiare ale perioadei cuprinse între 1
ianuarie 2014 – 31 decembrie 2020 și să fie alcătuit din
următoarele elemente:
(a)
o descriere a situației de referință
din statul membru;
(b)
o analiză a cerințelor din cadrul
statului membru și obiectivele naționale menite să
răspundă acestor necesități în cursul perioadei acoperite
de program;
(c)
o strategie adecvată care să identifice
obiectivele care trebuie urmărite cu sprijinul bugetului UE, cu obiective
pentru realizarea acestora, un calendar orientativ și exemple de
acțiuni preconizate în vederea atingerii acestor obiective;
(d)
mecanismele care asigură coordonarea între
instrumentele instituite de regulamentele specifice și alte instrumente
naționale și ale Uniunii;
(e)
informații privind cadrul de monitorizare
și de evaluare ce urmează a fi stabilit și indicatorii care
urmează să fie utilizați pentru măsurarea progreselor
realizate în punerea în aplicare a obiectivelor urmărite în raport cu
situația de referință din statul membru;
(f)
măsuri care să asigure punerea în
aplicare eficace și eficientă a sprijinului de la bugetul UE,
inclusiv folosirea planificată a asistenței tehnice și abordarea
aleasă pentru aplicarea principiului parteneriatului, astfel cum este
prevăzut la articolul 12;
(g)
un proiect de plan de finanțare, defalcat pe
fiecare exercițiu financiar al perioadei respective;
(h)
mecanismele și metodele care urmează a fi
utilizate pentru popularizarea programului național;
(i)
dispozițiile de punere în aplicare a
programului național, în care se prevede identificarea
autorităților desemnate.
3.
Statele membre prezintă Comisiei programele
naționale propuse, în termen de cel mult trei luni de la încheierea
dialogului politic la care se face referire la articolul 13 alineatul (1).
4.
Programele naționale se întocmesc în
conformitate cu modelul adoptat de Comisie. Actul de punere în aplicare se
adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la
articolul 55 alineatul (2).
5.
Înainte de aprobarea unui program național
propus, Comisia examinează:
(a)
 coerența acestuia cu obiectivele
regulamentelor specifice și concluziile dialogului politic menționat
la articolul 13 alineatul (1);
(b)
 relevanța obiectivelor, rezultatelor de
obținut, indicatorilor, calendarul și exemplele de acțiuni
prevăzute în programul național propus, în lumina strategiei propuse;
(c)
 relevanța dispozițiilor de punere în
aplicare la care se face referire la alineatul (2) punctul (i), în lumina
acțiunilor preconizate;
(d)
 conformitatea programului propus cu
legislația Uniunii;
(e)
complementaritatea cu sprijinul acordat de alte
fonduri ale Uniunii, inclusiv de Fondul social european;
(f)
după caz, în temeiul unui anumit regulament,
pentru obiective și exemple de acțiuni în țări terțe
sau în ceea ce privește țările terțe, coerența cu
principiile și obiectivele acțiunii externe și politicii externe
a Uniunii referitoare la țara sau regiunea în cauză.
6.
Comisia formulează observații în termen
de trei luni de la data prezentării programului național propus. În
cazul în care Comisia consideră că programul național propus nu
este în concordanță cu obiectivele regulamentelor specifice, insuficient
în lumina strategiei sau neconform cu dreptul Uniunii, aceasta invită
statul membru respectiv să furnizeze toate informațiile suplimentare
necesare și, după caz, să revizuiască programul
național propus. Statul membru furnizează Comisiei toate informațiile
suplimentare necesare și, după caz, revizuiește programul
național propus.
7.
Comisia aprobă, printr-un act de punere în
aplicare, fiecare program național în termen de cel mult șase luni de
la prezentarea formală de către statul membru, cu condiția de a
se ține seama în mod satisfăcător de observațiile formulate
de Comisie.
8.
Ținând seama de împrejurările nou
apărute sau neprevăzute, un program național aprobat poate fi
reexaminat, la inițiativa Comisiei sau a statului membru în cauză
și, dacă este necesar, poate fi revizuit pentru restul perioadei de
programare.
Articolul 15
Evaluare la jumătatea perioadei
de punere în aplicare
1.
În 2017, Comisia și fiecare stat membru
reanalizează situația, din perspectiva evoluțiilor apărute
în politicile UE și în statul membru în cauză.
2.
După această reexaminare, statele membre
pot să își revizuiască programele naționale. Programele
naționale vor fi revizuite în cazul acelor state membre care vor beneficia
de alocări suplimentare în conformitate cu regulamentele specifice.
3.
Normele stabilite la articolul 14 privind
pregătirea și aprobarea programelor naționale se aplică, mutatis
mutandis, pregătirii și aprobării programelor naționale
revizuite.
4.
Prin acte de punere în aplicare, Comisia alocă
statelor membre, în vederea implementării programelor naționale,
resursele care sunt disponibile în cadrul evaluării intermediare, conform
regulamentelor specifice. După finalizarea revizuirii la jumătatea
perioadei, Comisia prezintă Parlamentului European, Consiliului,
Comitetului Economic și Social European și Comitetului Regiunilor, un
raport privind evaluarea la jumătatea perioadei efectuată în
conformitate cu dispozițiile prezentului regulament și cu
regulamentelor specifice.
Article 16
Structura
finanțării
1.
Contribuțiile financiare prevăzute în
cadrul programelor naționale vor fi acordate sub formă de granturi.
2.
Acțiunile susținute în cadrul programelor
naționale vor fi cofinanțate din surse publice sau private, nu vor
avea scop lucrativ și nu vor face obiectul finanțării din alte
surse acoperite de bugetul Uniunii.
3.
Contribuția de la bugetul Uniunii nu poate
depăși 75% din totalul cheltuielilor eligibile ale unui proiect.
4.
Contribuția de la bugetul Uniunii poate fi
majorată la 90% în cadrul unor acțiuni specifice sau al unor
priorități strategice, astfel cum sunt definite în regulamentele
specifice.
5.
De asemenea, contribuția de la bugetul Uniunii
poate fi majorată la 90% în circumstanțe justificate în mod
corespunzător, în special în cazul în care proiectele nu ar fi putut fi
implementate altfel și ar fi putut fi realizate obiectivele programului
național.
Articolul 17
Principii generale de eligibilitate
1.
Eligibilitatea cheltuielilor se stabilește pe
baza reglementărilor naționale, cu excepția cazului în care se
prevăd dispoziții specifice în prezentul regulament sau în regulamentele
specifice.
2.
În conformitate cu regulamentul specific, pentru a
fi eligibile, cheltuielile trebuie:
(a)
să se încadreze în domeniul de aplicare a
normelor specifice și al obiectivelor acestora;
(b)
să fie necesare pentru desfășurarea
activităților care fac obiectul proiectului în cauză;
(c)
să fie rezonabile și să respecte
principiile bunei gestiuni financiare, în special raportul calitate/preț
și cost/eficacitate;
3.
Cheltuielile sunt eligibile pentru sprijin în
temeiul regulamentelor specifice dacă
–
au fost suportate și plătite de
beneficiar între 1 ianuarie 2014 și 31 decembrie 2022; precum și
–
au fost plătite efectiv de către
autoritatea responsabilă acreditată între 1 ianuarie 2014 și 30
iunie 2023.
4.
Cheltuielile incluse în cererile de plată ale
beneficiarului către autoritatea responsabilă trebuie să fie
însoțite de facturi sau documente contabile cu valoare doveditoare
echivalentă, cu excepția formelor de sprijin, conform articolului 18
alineatul (1) literele (b), (c) și (d). Pentru astfel de forme de sprijin,
prin derogare de la alineatul (3), valorile incluse în cererea de plată
trebuie să fie costul rambursat beneficiarului de către autoritatea
responsabilă.
5.
Veniturile nete generate direct de un proiect în
cursul implementării lui, care nu au fost luate în considerare la data
aprobării proiectului, se deduc din cheltuielile eligibile ale proiectului
în cererea finală de plată prezentată de beneficiar.
Articolul 18
Cheltuielile
eligibile
1.
Cheltuielile eligibile pot fi rambursate în
următoarele moduri:
(a)
rambursarea costurilor eligibile suportate și
plătite efectiv, împreună cu amortizarea, după caz;
(b)
barem standard al costurilor unitare
(c)
sume forfetare;
(d)
finanțare forfetară, stabilită prin
aplicarea unui procentaj la una sau mai multe categorii definite de costuri.
2.
Opțiunile menționate la alineatul (1) pot
fi combinate atunci când fiecare acoperă o categorie diferită de
costuri sau atunci când sunt utilizate pentru proiecte diferite care se înscriu
într-o acțiune sau pentru etape succesive ale unei acțiuni.
3.
În cazul în care un proiect este implementat
exclusiv prin achiziții de lucrări, de bunuri sau servicii, se
aplică doar alineatul (1) litera (a).
4.
Sumele menționate la alineatul (1) literele
(b), (c) și (d) se stabilesc anticipat, în una dintre
modalitățile următoare:
(a)
o metodă de calcul justă, echitabilă
și verificabilă, bazată pe:
(i)      date statistice sau alte informații
obiective; sau
(ii)      date istorice verificate privind
beneficiarii individuali sau aplicarea practicilor lor uzuale de contabilizare
a costurilor;
(b)
metode și bareme corespunzătoare de
costuri unitare, sume forfetare și rate forfetare aplicabile în cadrul
politicilor Uniunii unui tip similar de acțiune/proiect și
beneficiar;
(c)
metode și bareme corespunzătoare de
costuri unitare, sume forfetare și rate forfetare aplicate în cadrul
schemelor de granturi finanțate integral de statul membru respectiv pentru
un tip similar de acțiune/proiect și de beneficiar;
5.
Documentul care stabilește condițiile
privind contribuția pentru fiecare proiect/acțiune prevede metoda
care trebuie aplicată pentru determinarea costurilor acțiunii și
condițiile pentru plata grantului.
6.
În cazul în care punerea în aplicare a unui proiect
generează costuri indirecte, acestea pot fi calculate ca sumă
forfetară în din următoarele moduri:
(a)
o rată forfetară de până la 20% din
costurile directe eligibile, rata fiind calculată pe baza unei metode de
calcul corecte, echitabile și verificabile sau a unei metode aplicate în
cadrul schemelor de granturi finanțate în întregime de statul membru
pentru un tip similar de acțiune/proiect sau de beneficiar;
(b)
o rată forfetară de maxim 15% din
costurile de personal directe eligibile; sau
(c)
o rată forfetară aplicată costurilor
directe eligibile pe baza metodelor existente și a ratelor
corespunzătoare, aplicabile în cadrul politicilor Uniunii pentru un tip
similar de acțiune/proiect și de beneficiar.
7.
Granturile pentru care sprijinul de la bugetul
Uniunii nu depășește 50 000 EUR se efectuează sub
formă de sume forfetare sau barem standard pentru costuri unitare.
8.
Finanțările pe bază de rate
forfetare, baremul standard pentru costurile unitare și sumele forfetare
menționate la alineatul (4) pot fi calculate pe baza unei abordări
care ia în considerare fiecare proiect în parte, prin trimitere la un proiect de
buget convenit ex ante de către autoritatea responsabilă în
cazul acelor granturi pentru care contribuția de la bugetul Uniunii nu
depășește 100 000 EUR.
9.
Costurile cu amortizarea pot fi considerate
eligibile în următoarele condiții:
(a)
cheltuielile sunt eligibile în conformitate cu
normele de eligibilitate a programului național;
(b)
valoarea cheltuielilor este dovedită
corespunzător prin documente justificative cu valoare doveditoare
echivalentă cu a facturilor în cazul rambursării sub forma
menționată la alineatul (1) litera (a);
(c)
costurile se referă exclusiv la perioada de
sprijin pentru proiectul respectiv;
(d)
sprijinul de la bugetul Uniunii nu a contribuit la
achiziționarea activelor amortizate.
Articolul 19
Cheltuieli
neeligibile
Următoarele cheltuieli nu sunt eligibile
pentru o contribuție de la bugetul Uniunii în temeiul regulamentelor
specifice:
(a)
dobânzi debitoare;
(b)
achiziționarea unui teren viran;
(c)
achiziționarea unui teren construit, în cazul
în care terenul este necesar pentru implementarea proiectului, la nivelul unei
sume care depășește 10% din cheltuielile eligibile totale pentru
proiectul în cauză;
(d)
taxa pe valoarea adăugată. Cu toate
acestea, sumele corespunzând TVA-ului sunt eligibile dacă nu se pot
recupera în temeiul legislației naționale privind TVA-ul și sunt
plătite de către alt beneficiar decât persoana neimpozabilă
definită la articolul 13 alineatul (1) primul paragraf din Directiva 2006/112/CE,
cu condiția ca aceste sume aferente TVA-ului să nu fi fost suportate
în legătură cu furnizarea infrastructurii.
Articolul 20
Asistența tehnică la
inițiativa statelor membre
1.
La inițiativa unui stat membru, pentru fiecare
program național, regulamentele specifice pot sprijini acțiunile de
pregătire, gestionare, monitorizare, evaluare, informare și comunicare,
colaborarea în rețea, auditul și controlul, precum și
măsurile de consolidare a capacității administrative pentru
punerea în aplicare a prezentului regulament și a regulamentelor
specifice.
2.
Aceste măsuri pot cuprinde, în special:
(a)
cheltuieli legate de pregătirea, selectarea,
evaluarea, gestionarea și monitorizarea acțiunilor sau proiectelor;
(b)
cheltuieli legate de audituri și de
verificări la fața locului ale acțiunilor sau proiectelor;
(c)
cheltuieli legate de evaluările
acțiunilor sau proiectelor;
(d)
cheltuieli legate de informare, diseminare și
transparență în ceea ce privește acțiunile sau proiectele;
(e)
cheltuieli pentru achiziționarea, instalarea
și întreținerea sistemelor computerizate pentru gestionarea,
monitorizarea și evaluarea prezentului regulament și a regulamentelor
specifice;
(f)
cheltuieli pentru ședințele comitetelor
și subcomitetelor de monitorizare în legătură cu punerea în
aplicare a acțiunilor; aceste cheltuieli pot include, de asemenea,
costurile experților și ale altor participanți la aceste comitete,
inclusiv ale participanților din țări terțe, în cazul în
care prezența acestora este esențială pentru punerea în aplicare
eficientă a acțiunilor sau a proiectelor;
(g)
cheltuieli pentru consolidarea
capacității administrative în vederea punerii în aplicare a
prezentului regulament și a regulamentelor specifice.
3.
Creditele pot fi utilizate de statele membre pentru
a sprijini acțiunile de reducere a sarcinii administrative a
beneficiarilor, inclusiv sistemele electronice pentru schimbul de date, precum
și acțiunile de consolidare a capacității
autorităților statelor membre și a beneficiarilor de a
administra și de a utiliza ajutorul prevăzut de regulamentele
specifice.
4.
Acțiunile pot avea în vedere, de asemenea,
cadrele financiare precedente și ulterioare.
Secțiunea 2
Gestionare și control
Articolul 21
Principiile generale ale
sistemelor de gestionare și control
Sistemele de gestiune și control prevăd:
(a)
descrierea funcțiilor fiecăruia dintre
organismele care au responsabilitatea gestionării și controlului,
repartizarea funcțiilor în cadrul fiecărui organism;
(b)
respectarea principiului separării
funcțiilor între aceste organisme și în cadrul acestora;
(c)
proceduri menite să garanteze corectitudinea
și regularitatea cheltuielilor declarate;
(d)
sisteme informatice contabile, de stocare și
transmitere a datelor financiare și a datelor privind indicatorii, de
monitorizare și de raportare;
(e)
sisteme de raportare și monitorizare, în cazul
în care autoritatea responsabilă încredințează îndeplinirea
sarcinilor unui alt organism;
(f)
dispoziții privind auditul
funcționării sistemelor de gestiune și control;
(g)
sisteme și proceduri care garantează o
pistă de audit adecvată;
(h)
prevenirea, detectarea și corectarea
neregulilor, inclusiv a fraudei, precum și recuperarea sumelor
plătite necuvenit, împreună cu dobânzile.
Articolul 22
Responsabilitățile
statelor membre
1.
Statele membre îndeplinesc obligațiile de
gestiune, de control și de audit și își asumă
responsabilitățile aferente stabilite de normele privind gestiunea
partajată prevăzute în regulamentul financiar și în prezentul
regulament. În conformitate cu principiul gestiunii partajate, statele membre
răspund de gestiunea și controlul programelor naționale.
2.
Statele membre asigură că propriile
sisteme de gestionare și control al programelor sunt configurate în
conformitate cu dispozițiile prezentului regulament și că
funcționarea acestor sisteme este eficientă.
3.
Statele membre alocă resurse suficiente pentru
ca fiecare organism să își poată îndeplini funcțiile pe
toată durata perioadei de programare.
4.
Statele membre instituie normele și
procedurile pentru selectarea și punerea în aplicare a proiectelor în
conformitate cu prezentul regulament.
5.
Toate schimburile oficiale de informații între
statul membru și Comisie se efectuează prin intermediul sistemului de
schimb electronic de date stabilit de Comisie.
Articolul 23
Autorități
desemnate
1.
Pentru punerea în aplicare a programului său
național, fiecare stat membru desemnează următoarele organisme:
(a)     o autoritate de acreditare, astfel cum
este definită la articolul [56] din Regulamentul financiar;
(b)     o autoritate responsabilă
acreditată: un organism din sectorul public al statului membru respectiv,
care să fie unicul responsabil de buna gestionare și controlul
programului național și care să proceseze toate
comunicările cu Comisia;
(c)     o autoritate de audit: o autoritate
publică națională sau un organism public național, care
să fie independent din punct de vedere funcțional de autoritatea
responsabilă și de autoritatea de acreditare și care să
răspundă de verificarea funcționării eficiente a sistemului
de gestionare și control;
(d)     după caz, o autoritate
delegată: orice organism public sau privat care desfășoară
anumite sarcini ale autorității responsabile care intră în
atribuțiile acesteia.
2.
Fiecare stat membru stabilește norme care
reglementează raporturile sale cu autoritățile menționate
la alineatul (1) și raporturile sale cu Comisia.
Articolul 24
Acreditarea
autorităților responsabile
1.
În conformitate cu articolul [56 alineatul (3)] din
Regulamentul financiar, fiecare autoritate responsabilă de gestionarea
și controlul cheltuielilor în temeiul prezentului regulament trebuie
să fie acreditată prin decizia oficială a unui organism de
acreditare la nivel ministerial.
2.
Acreditarea se acordă sub rezerva ca
organismul să respecte criteriile de acreditare privind mediul intern,
activitățile de control, informare, comunicare și monitorizare
stabilite în sau pe baza prezentului regulament.
3.
Acreditarea se bazează pe avizul unui organism
de audit independent care evaluează dacă autoritatea
responsabilă se conformează criteriilor de acreditare. Organismul
independent de audit își desfășoară activitatea în
conformitate cu standardele de audit recunoscute la nivel internațional.
4.
Organismul de acreditare monitorizează
autoritatea responsabilă acreditată și își retrage
acreditarea prin decizie oficială în cazul în care unul sau mai multe
criterii de acreditare nu mai sunt îndeplinite, cu excepția cazului în
care autoritatea responsabilă adoptă acțiunile de remediere
necesare în cursul unei perioade de probă care urmează a fi
stabilită de către autoritatea de acreditare în funcție de
gravitatea problemei. Autoritatea de acreditare notifică imediat Comisia
în legătură cu instituirea unei perioade de probă pentru o
autoritate responsabilă acreditată și în legătură cu
orice decizie privind retragerea.
5.
Pentru a asigura buna funcționare a acestui
sistem, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în
conformitate cu procedura la care se face referire la articolul 54 în ceea ce
privește:
(a)
condițiile minime de acreditare a
autorităților responsabile în ceea ce privește mediul intern,
activitățile de control, informarea și comunicarea și
monitorizarea, precum și normele privind procedura de acordare și de
retragere a acreditării;
(b)
normele privind supravegherea și procedura de
revizuire a acreditării autorităților responsabile;
(c)
obligațiile autorităților
responsabile în ceea ce privește intervenția publică, precum
și conținutul atribuțiilor care le revin în materie de
gestionare și control.
Articolul 25
Principii generale privind
controalele efectuate de autoritățile responsabile
1.
Autoritățile responsabile efectuează
un control administrativ sistematic al tuturor cererilor de plată primite
de la beneficiari și îl suplimentează cu verificări la fața
locului privind cheltuielile aferente cererilor de plată finale de la
beneficiari, care sunt declarate în conturile anuale în vederea obținerii
unui nivel suficient de asigurare.
2.
În ceea ce privește controalele la fața
locului, autoritatea responsabilă își extrage eșantionul pentru
control din întreaga populație de beneficiari care include, atunci când
este cazul, o parte aleatorie și o parte care ia în calcul riscul, pentru
a obține o rată de eroare reprezentativă și un nivel de
încredere minim, în același timp fiind vizate erorile cele mai mari.
3.
Autoritatea responsabilă întocmește un
raport de control pentru fiecare verificare la fața locului.
4.
Atunci când se constată că problemele
identificate sunt de natură sistemică și, prin urmare, pot
prezenta un risc pentru alte proiecte, autoritatea responsabilă
asigură desfășurarea unei examinări ulterioare, inclusiv,
dacă este cazul, controale suplimentare, pentru a se stabili amploarea
acestor probleme și dacă rata de eroare depășește
pragul de semnificație. Autoritatea responsabilă ia măsurile de
prevenție și corecție necesare și le comunică Comisiei
în raportul sintetic menționat la articolul 39 alineatul (1) litera (c).
5.
Comisia adoptă, prin acte de punere în
aplicare, normele necesare pentru a se ajunge la o aplicare uniformă a
articolului menționat. Aceste norme se pot referi, în special, la
următoarele:
(a)
norme privind controalele administrative și
controalele la fața locului care trebuie efectuate de statele membre cu
privire la respectarea obligațiilor, angajamentelor și normelor de
eligibilitate care rezultă din aplicarea prezentului regulament și a
regulamentelor specifice;
(b)
norme privind nivelul minim al controalelor la
fața locului necesare pentru o gestionare eficace a riscurilor, precum
și condițiile în care statele membre trebuie să crească
numărul acestor controale sau în care îl pot reduce, dacă sistemele
de gestionare și control funcționează corespunzător, iar
ratele de eroare sunt la un nivel acceptabil;
(c)
norme și metode de raportare a controalelor
și verificărilor efectuate, precum și rezultatele acestora.
Actele de punere în aplicare se adoptă de
către Comisie în conformitate cu procedura de examinare
menționată la articolul 55 alineatul (3).
Articolul 26
Plățile către
beneficiari
Autoritățile responsabile se
asigură că beneficiarii primesc suma totală a sprijinului public
cât mai repede posibil și în întregime. Nu se deduc și nu se
rețin sume și nu se percep taxe specifice sau alte taxe cu efect
echivalent care ar reduce sumele respective datorate beneficiarilor.
Articolul 27
Funcțiile
autorității de audit
1.
Autoritatea de audit se asigură că se
efectuează audituri ale sistemelor de gestiune și control, pe un
eșantion adecvat de cheltuieli prevăzute în conturile anuale.
Comisia este împuternicită să adopte
acte delegate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 54,
cu privire la statutul autorităților de audit, precum și cu
privire la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească aceste
audituri.
2.         În cazul în care auditurile sunt
efectuate de un alt organism decât autoritatea de audit, aceasta se
asigură că organismul respectiv dispune de independența
funcțională necesară.
3.         Autoritatea de audit se
asigură că lucrările de audit respectă standardele de audit
recunoscute la nivel internațional.
Articolul 28
Cooperarea cu
autoritățile de audit
1.           Comisia cooperează cu
autoritățile de audit în vederea coordonării planurilor și
metodelor de audit ale acestora și procedează la un schimb imediat de
rezultate privind auditurile efectuate cu privire la sistemele de gestiune
și control.
2.           Comisia și autoritățile de audit se reunesc cu
regularitate și cel puțin o dată pe an, cu excepția cazului
în care se convine altfel, pentru a examina raportul anual de control și
avizul și pentru a face schimb de opinii cu privire la aspectele
referitoare la îmbunătățirea sistemelor de gestiune și
control.
Articolul 29
Controale și audituri
efectuate de Comisie
1.
Comisia, pe baza informațiilor disponibile,
ținând seama inclusiv de procedura de acreditare, declarațiile anuale
de gestiune, rapoartele anuale de control, avizele de audit anuale, raportul de
implementare anual și auditurile realizate de organismele naționale
și ale Uniunii, stabilește dacă statele membre au instituit sisteme
de gestiune și control conforme cu prezentul regulament și dacă
aceste sisteme funcționează în mod eficace pe durata punerii în
aplicare a programelor naționale.
2.
Fără a aduce atingere auditurilor
efectuate de statele membre, funcționarii Comisiei sau reprezentanții
autorizați ai Comisiei pot efectua audituri sau controale la fața
locului, după un preaviz adecvat. Funcționarii statului membru sau
reprezentanții autorizați ai acestora pot participa la audituri sau controale.

3.
Domeniul de aplicare al auditurilor sau
controalelor poate include, în special:
(a)
verificarea funcționării eficiente a
sistemelor de gestiune și control în cadrul unui program național sau
al unei părți din acesta;
(b)
conformitatea practicilor administrative cu normele
Uniunii;
(c)
existența documentelor justificative necesare
și corelarea lor cu acțiunile sprijinite în cadrul programelor
naționale;
(d)
condițiile în care s-au desfășurat
și controlat acțiunile;
(e)
o evaluare a bunei gestiuni financiare a
acțiunilor și/sau a programului național.
4.
Funcționarii Comisiei sau reprezentanții
autorizați ai acesteia, abilitați în mod corespunzător pentru a
efectua audituri la fața locului, au acces la toate evidențele,
documentele și metadatele, indiferent de mediul de stocare a acestora,
care au legătură cu cheltuielile sau cu sistemele de gestiune și
control. Statele membre furnizează Comisiei copii ale unor astfel de
evidențe, documente și metadate, la cerere.
Competențele prevăzute la prezentul
alineat nu afectează aplicarea dispozițiilor naționale care
rezervă anumite acte agenților special desemnați de
legislația națională. Funcționarii Comisiei sau
reprezentanții săi autorizați nu participă, printre altele,
la vizite la domiciliu sau la interogarea oficială a persoanelor în
temeiul legislației naționale. Cu toate acestea, ei au acces la
informațiile obținute în acest mod.
5.
La cererea Comisiei și cu acordul statului
membru, organismele competente ale statului membru respectiv întreprind
controale sau anchete suplimentare privind acțiunile care intră în domeniul
de aplicare al prezentului regulament. Agenții Comisiei sau persoanele
delegate de Comisie pot lua parte la aceste controale.
În scopul îmbunătățirii
controalelor, Comisia poate solicita ajutorul autorităților statelor
membre respective pentru efectuarea anumitor controale sau anchete, cu acordul
statelor membre în cauză.
6.
Comisia poate cere unui stat membru să
întreprindă acțiunile necesare pentru a asigura funcționarea
eficientă a sistemelor sale de gestionare și control sau
corectitudinea cheltuielilor, în conformitate cu normele aplicabile.
Secțiunea 3
Gestionarea financiară
Articolul
30
Angajamente bugetare
1.
Angajamentele bugetare ale Uniunii pentru fiecare
program național se fac în tranșe anuale în perioada 1 ianuarie 2014
- 31 decembrie 2020.
2.
Decizia Comisiei de aprobare a fiecărui
program național reprezintă decizia de finanțare în sensul
articolului [81 alineatul (2)] din Regulamentul financiar și, odată
notificată către statul membru respectiv, constituie un angajament
juridic în sensul regulamentului menționat.
3.
Pentru fiecare program național, angajamentul
bugetar pentru prima tranșă are loc după aprobarea programului
național de către Comisie.
4.
Angajamentele bugetare pentru tranșele
ulterioare vor fi realizate de Comisie înaintea datei de 1 mai a fiecărui
an, pe baza deciziei menționate la alineatul (2) din prezentul articol, cu
excepția cazurilor în care se aplică articolul [13] din Regulamentul
financiar.
Articolul 31
Norme comune privind
plățile
1.
Plățile efectuate de Comisie din contribuția
bugetului Uniunii la programul național se efectuează în conformitate
cu creditele bugetare și sub rezerva disponibilității
fondurilor. Fiecare plată este afectată celui mai vechi angajament
bugetar deschis.
2.
Plățile se efectuează sub formă
de prefinanțare inițială, plăți ale soldului anual
și plăți ale soldului final.
3.
Se aplică
articolul [87] din Regulamentul financiar.
Articolul 32
Acumularea
prefinanțărilor inițiale și a soldurilor anuale
1.
Totalul plății de prefinanțare
inițiale și al plăților soldului anual nu trebuie să
depășească 95% din contribuția de la bugetul UE pentru
programul național.
2.
În cazul în care se atinge plafonul de 95%, statele
membre continuă să transmită Comisiei cererile de plată.
Articolul 33
Dispoziții privind
prefinanțarea inițială
1.
În urma deciziei Comisiei de aprobare a programului
național, Comisia plătește o sumă de prefinanțare
inițială pentru întreaga perioadă de programare. Aceasta
reprezintă 4% din contribuția de la bugetul UE pentru programul
național respectiv. Aceasta poate fi împărțită în două
tranșe, în funcție de disponibilitatea bugetară.
2.
În cazul în care un program național este
aprobat în 2015 sau mai târziu, tranșele se plătesc în anul
aprobării programului.
3.
Prefinanțarea va fi utilizată exclusiv
pentru efectuarea plăților către beneficiarii care pun în
aplicare programul național. În acest scop, prefinanțarea se pune la
dispoziție fără întârziere autorității responsabile.
4.
Suma totală plătită cu titlu de
prefinanțare se rambursează Comisiei în cazul în care nu se trimite,
în termen de 24 de luni de la data la care Comisia plătește prima
tranșă din suma reprezentând prefinanțarea inițială,
nicio cerere de plată în conformitate cu articolul 39.
5.
Dobânda aferentă prefinanțării
inițiale se alocă programului național în cauză și se
deduce din suma cheltuielilor publice înscrise în ultima cerere de plată.
6.
Suma plătită cu titlu de
prefinanțare inițială se descarcă în întregime din
conturile Comisiei în conformitate cu procedura prevăzută la
articolul 36, cel târziu la data închiderii programului național.
Articolul 34
Definiția exercițiului financiar
În sensul prezentului regulament,
exercițiul financiar acoperă cheltuielile efectuate și
veniturile încasate și înregistrate în conturile autorității
responsabile în perioada care începe la 16 octombrie a anului „N-1” și se
sfârșește la data de 15 octombrie a anului „N”.
Articolul 35

Plata soldului anual
1.
Comisia face plata soldului anual, sub rezerva
disponibilității resurselor, pe baza planului financiar în vigoare, a
conturilor anuale pentru exercițiul financiar corespunzător al
programului național și a hotărârii corespunzătoare de
închidere a conturilor.
2.
Conturile anuale trebuie să acopere
plățile efectuate de autoritatea responsabilă în cursul
exercițiului financiar pentru care au fost îndeplinite cerințele de
control menționate la articolul 25.
3.
Soldul anual se plătește în termen de cel
mult șase luni de la data la care informațiile și documentele
menționate la articolul 39 alineatul (1) și la articolul 49 sunt
considerate acceptate de către Comisie, precum și de la date
închiderii conturilor anuale cele mai recente.
Articolul 36
Închiderea programului
1.
Până la 31 decembrie 2023 cel mai târziu,
statele membre prezintă următoarele documente:
(a)
informațiile necesare pentru ultimele conturi
anuale, în conformitate cu articolul 39 alineatul (1);
(b)
o cerere de plată a soldului final; precum
și
(c)
raportul final privind implementarea programului
național menționat la articolul 49 alineatul (1).
2.
Plățile
efectuate de autoritatea responsabilă în perioada 16 octombrie 2022 – 30
iunie 2023 se includ în ultimele conturi anuale.
3.
După primirea documentelor menționate la
alineatul (1), Comisia efectuează plata soldului final, sub rezerva
disponibilității resurselor, pe baza planului financiar în vigoare, a
ultimelor conturi anuale și a deciziei de închidere corespunzătoare.
4.
Soldul final se plătește în termen de cel
mult trei luni de la data închiderii conturilor ultimului exercițiu financiar
sau în termen de o lună de la data acceptării raportului final de
implementare, oricare dintre aceste dăți este mai recentă.
Sumele care încă sunt angajate după data plății soldului se
dezangajează de către Comisie în termen de 6 luni, fără a
aduce atingere articolului 47.
Articolul 37
Întreruperea perioadei de
plată
1.
Perioada de plată care urmează unei
cereri de plată poate fi întreruptă de către ordonatorul de
credite delegat, în sensul Regulamentului financiar, pentru o perioadă
maximă de nouă luni, în cazul în care cel puțin una dintre
următoarele condiții este îndeplinită:
(a)
în urma unor informații furnizate de un
organism de audit național sau al Uniunii, există dovezi care
indică o deficiență semnificativă în funcționarea
sistemului de gestiune și control;
(b)
ordonatorul de credite delegat trebuie să
efectueze verificări suplimentare în urma informațiilor care îi sunt
aduse la cunoștință și îi semnalează că
cheltuielile indicate într-o cerere de plată sunt legate de o
neregulă având consecințe financiare grave;
(c)
unul sau mai multe dintre documentele necesare în
conformitate cu articolul 39 alineatul (1) nu au fost transmise.
2.
Ordonatorul de credite delegat poate limita
perioada de întrerupere la partea din cheltuielile care fac obiectul cererii de
plată la care fac referire elementele menționate la alineatul (1).
Ordonatorul de credite delegat informează de îndată statul membru
și autoritatea responsabilă în legătură cu motivul
întreruperii și le solicită să remedieze situația.
Ordonatorul de credite delegat pune capăt întreruperii imediat ce au fost
luate măsurile necesare.
Articolul 37a
Suspendarea
plăților
1.
Soldul anual poate fi suspendat în totalitate sau
în parte de către Comisie, în cazul în care:
(a)
există o deficiență gravă în
sistemul de gestiune și control al programului, care afectează
fiabilitatea procedurii de certificare a plăților și pentru care
nu au fost luate măsuri de corecție; sau
(b)
cheltuielile prezentate într-o declarație
certificată a cheltuielilor sunt legate de o neregulă gravă care
nu a fost corectată; sau
(c)
se constată o încălcare gravă de
către un stat membru a obligațiilor care îi revin în temeiul
articolului 22 alineatele (1) și (2).
2.
Comisia poate decide suspendarea totală sau
parțială a soldului anual, după ce a acordat statului membru
posibilitatea de a-și prezenta observațiile în termen de două
luni.
3.
Comisia încetează suspendarea totală sau
parțială a soldului anual dacă statul membru a luat
măsurile necesare pentru a permite încetarea suspendării. În cazul în
care statul membru nu ia măsurile necesare, Comisia poate adopta o decizie
prin care să anuleze în totalitate sau în parte contribuția Uniunii
la programul operațional anual, în conformitate cu articolul 42.
Articolul 38
Utilizarea monedei euro
1.
Sumele prevăzute în programele prezentate de
statele membre, previziunile de cheltuieli, declarațiile de cheltuieli,
cererile de plată, conturile anuale și cheltuielile menționate
în rapoartele de implementare anuale și finale se exprimă în euro.
2.
Statele membre care nu au adoptat moneda euro la
data înaintării cererii de plată, convertesc în euro sumele
reprezentând cheltuielile exprimate în monedă națională. Sumele
respective se convertesc în euro pe baza ratei de schimb contabile lunare a
Comisiei din luna în care cheltuielile respective au fost înregistrate în
contabilitatea autorității responsabile a programului național
în cauză. Comisia publică în fiecare lună această rată
de schimb, în format electronic.
3.
În cazul în care euro devine moneda unui stat
membru, procedura de conversie stabilită la alineatul (2) continuă
să se aplice tuturor cheltuielilor înregistrate în contabilitate de
către autoritatea responsabilă înainte de data intrării în
vigoare a ratei de conversie fixe dintre moneda națională și
euro.
Secțiunea 4
Verificarea și închiderea conturilor și corecțiile financiare
Articolul 39
Transmiterea
informațiilor
1.
Până la 1 februarie din anul următor
exercițiului financiar, fiecare stat membru transmite Comisiei
următoarele documente și informații, în conformitate cu articolul
[56] din Regulamentul financiar:
(a)
conturile anuale ale autorității
responsabile;
(b)
declarația de asigurare de gestiune cu privire
la integralitatea, exactitatea și veridicitatea conturilor anuale, buna
funcționare a sistemelor de control intern, precum și legalitatea
și regularitatea operațiunilor subiacente și respectarea
principiului bunei gestiuni financiare;
(c)
un raport de sinteză al tuturor auditurilor
și controalelor efectuate, inclusiv o analiză a deficiențelor
sistematice sau recurente, precum și măsurile corective întreprinse
ori planificate;
(d)
un aviz de audit emis de autoritatea de audit cu
privire la declarația de asigurare de gestiune care să cuprindă
toate elemente acesteia, însoțit de un raport de control în care sunt
precizate constatările auditurilor efectuate cu privire la exercițiul
financiar care face obiectul avizului.
2.
La cererea Comisiei, statul membru furnizează
Comisiei informații suplimentare. În cazul în care un stat membru nu
furnizează informațiile solicitate în termenul limită stabilit
de Comisie, aceasta poate adopta decizia privind verificarea și închiderea
conturilor pe baza informațiilor de care dispune.
3.
Documentele prevăzute la alineatul (1)
reprezintă cererea de plată a soldului anual.
4.
Documentele menționate la alineatul (1) se
întocmesc în conformitate cu modelele adoptate de Comisie prin intermediul unor
acte de punere în aplicare. Actele de punere în aplicare se adoptă de
Comisie în conformitate cu procedura de consultare menționată la
articolul 55 alineatul (2).
Articolul 40
Verificarea și
închiderea anuală a conturilor
1.
Până la data de 30 aprilie a anului care
urmează exercițiului financiar, Comisia decide cu privire la
închiderea conturilor anuale pentru fiecare program național. Decizia
privind închiderea conturilor se referă la integralitatea, acuratețea
și veridicitatea conturilor anuale prezentate și nu aduce atingere
niciunei corecții financiare ulterioare.
2.
Prin intermediul actelor de punere în aplicare,
Comisia stabilește modalitățile de punere în aplicare a
procedurii anuale de verificare și închidere conturilor cu privire la
măsurile care trebuie luate în legătură cu adoptarea deciziei
și cu punerea acesteia în aplicare, inclusiv privind schimbul de
informații dintre Comisie și statele membre, precum și termenele
care trebuie respectate. Actele de punere în aplicare respective se adoptă
în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 55
alineatul (3).
Articolul 41
Corecții financiare
efectuate de statele membre
În cazurile în care sunt constatate nereguli
sau neglijență în cadrul programelor naționale, statele membre
fac corecții financiare prin anularea totală sau parțială a
contribuției de la bugetul Uniunii. Statul membru ține seama de
natura și de gravitatea neregulilor și a pierderii financiare din
bugetul Uniunii și aplică o corecție proporțională.
Sumele anulate și cele recuperate, precum
și dobânda aferentă, vor fi realocate programului național
vizat, cu excepția sumelor rezultate din neregulile identificate de Curtea
Europeană de Conturi și de serviciile Comisiei, inclusiv de OLAF.
După închiderea programului
național, statul membru restituie la bugetul Uniunii sumele recuperate.
Articolul 42
Verificarea
conformității și corecții financiare efectuate de Comisie
1.
Comisia efectuează corecții financiare
prin anularea totală sau parțială a contribuției Uniunii la
un program național și prin efectuarea recuperărilor de la
statele membre pentru a exclude de la finanțarea Uniunii cheltuielile care
nu respectă legislația Uniunii și legislația națională
aplicabile, inclusiv în raport cu deficiențele sistemelor de gestionare
și control ale statelor membre care au fost detectate de Comisie sau de
Curtea de Conturi Europeană.
2.
O încălcare a legislației Uniunii sau a
legislației naționale aplicabile determină o corecție
financiară numai în cazul în care este îndeplinită una dintre
următoarele condiții:
(a)
încălcarea a afectat ori ar fi putut afecta
selectarea proiectelor în cadrul programului național;
(b)
există riscul ca încălcarea să fi
afectat sau să fi putut afecta cuantumul cheltuielilor declarate în
vederea rambursării din bugetul Uniunii.
3.
Atunci când decide valoarea unei corecții
financiare în temeiul alineatului (1), Comisia ține seama de natura
și de gravitatea încălcării legislației Uniunii sau a
legislației naționale aplicabile și de implicațiile
financiare ale încălcării pentru bugetul Uniunii.
4.
Înaintea adoptării oricărei decizii de
refuzare a finanțării, constatările formulate de Comisie și
răspunsurile statului membru respectiv se notifică în scris, după
care cele două părți încearcă să ajungă la un
acord asupra măsurilor care trebuie luate.
5.
Finanțarea nu poate fi refuzată pentru:
(a)     cheltuielile suportate de autoritatea responsabilă cu mai mult de 36
de luni înainte ca statul membru să fie notificat în scris de către
Comisie cu privire la constatările sale;
(b)     cheltuielile privind acțiunile
multianuale care intră în domeniul de aplicare a programelor
naționale, în cazul în care obligația finală a beneficiarului
intervine cu mai mult de 36 de luni înainte ca statul membru să fie
notificat în scris de către Comisie cu privire la constatările sale;
(c)     cheltuielile aferente acțiunilor din programele naționale,
altele decât cele menționate la litera (b) din prezentul alineat, pentru
care plata sau, după caz, plata finală de către autoritatea
responsabilă, se efectuează cu mai mult de 36 de luni înainte ca
statul membru să fie notificat în scris de către Comisie cu privire
la constatările sale.
6.
Prin intermediul actelor de punere în aplicare,
Comisia stabilește modalitățile de punere în aplicare a
procedurii de verificare a conformității în legătură cu
măsurile care urmează a fi luate în privința adoptării
deciziei și a punerii acesteia în aplicare, inclusiv schimbul de
informații între Comisie și statele membre, precum și termenele
care trebuie respectate. Actele de punere în aplicare respective se adoptă
în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 55
alineatul (3).

Articolul 43
Obligațiile
statelor membre
Aplicarea unei corecții financiare de
către Comisie nu aduce atingere obligației statului membru respectiv
de a proceda la recuperări, în temeiul articolului 21 litera (h) din
prezentul regulament și de a recupera ajutorul de stat în sensul
articolului 107 alineatul (1) din tratat și în conformitate cu articolul 14
din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului[13].
Articolul 44
Rambursarea
1.           Orice sumă care trebuie
rambursată bugetului general al Uniunii se virează înainte de
scadența indicată în ordinul de recuperare întocmit în conformitate
cu articolul [77] din Regulamentul financiar. Data scadenței este ultima
zi a celei de a doua luni următoare lunii în care a fost emis ordinul.
2.           Orice întârziere a
rambursării face obiectul plății unor dobânzi de întârziere, cu
începere de la data scadenței până la data rambursării efective.
Rata acestor dobânzi este cu un punct procentual și jumătate mai mare
decât rata aplicată de Banca Centrală Europeană principalelor
sale operațiuni de refinanțare în prima zi lucrătoare din luna
scadenței.
Secțiunea 5
Dezangajare
Articolul 45
Principii
1.
Programele naționale se supun unei proceduri
de dezangajare stabilită pe baza faptului că se dezangajează
sumele aferente unui angajament care nu sunt acoperite de prefinanțarea
inițială la care se face referire la articolul 33 ori sumele aferente
unei cereri de plată în conformitate cu articolul 39, până la data de
31 decembrie din al doilea an care urmează anului angajamentului bugetar.

2.
Angajamentul aferent ultimului exercițiu al
perioadei respective va fi dezangajat în conformitate cu normele privind
închiderea programelor.
3.
Se dezangajează automat orice angajament care
este încă deschis în ultima zi de eligibilitate a cheltuielilor, astfel
cum se menționează la articolul 17 alineatul (3), pentru care
autoritatea responsabilă nu a întocmit o cerere de plată în termen de
șase luni de la această dată.
Articolul 46
Exceptări de la dezangajare
1.
Suma care face obiectul dezangajării se reduce
cu sumele pe care autoritatea responsabilă nu le-a putut declara Comisiei
din cauza:
(a)     acțiunilor suspendate printr-o
procedură juridică sau printr-o cale de atac administrativă cu
efect suspensiv; sau
(b)     situațiilor de forță
majoră care afectează în mod grav punerea în aplicare integrală
sau parțială a programului. Autoritățile responsabile care
invocă forța majoră trebuie să demonstreze
consecințele directe ale acesteia asupra aplicării integrale sau
parțiale a programului național.
Reducerea poate fi solicitată o dată, în
cazul în care suspendarea sau forța majoră a durat cel mult un an,
sau de mai multe ori, în funcție de durata forței majore sau de
numărul de ani care au trecut între data hotărârii
judecătorești sau administrative de suspendare a punerii în aplicare
a acțiunii și data hotărârii judecătorești sau administrative
definitive.
2.
Până la data de 31 ianuarie, statul membru
trebuie să trimită Comisiei informații cu privire la
excepțiile menționate la alineatul (1) în legătură cu suma
care trebuie declarată până la sfârșitul anului precedent.
3.
Acea parte a angajamentelor bugetare pentru care a
fost întocmită o cerere de plată, dar a cărei plată a fost
redusă sau suspendată de către Comisie la data de 31 decembrie a
anului N + 2, nu se ia în considerare la calcularea dezangajării automate.

Articolul 47
Procedură
1.           Comisia informează în
timp util statul membru atunci când există un risc privind punerea în
aplicare a dezangajării prevăzute la articolul 42.
2.           Pe baza informațiilor de
care dispune la 31 ianuarie, Comisia informează autoritatea
responsabilă cu privire la suma reprezentând dezangajarea, astfel cum
rezultă din informațiile pe care le deține.
3.           Statul membru are la
dispoziție două luni pentru a-și da acordul cu privire la suma
care urmează să fie dezangajată sau pentru a-și prezenta
observațiile.
4.           Comisia efectuează
dezangajarea automată în termen de cel mult nouă luni de la data
ultimului termen-limită care rezultă din aplicarea alineatelor (1) -
(3).
5.           În cazul dezangajării
automate, contribuția de la bugetul Uniunii la programul național în cauză
se reduce pentru anul respectiv cu suma dezangajată automat.
Contribuția Uniunii la planul de finanțare va fi redusă
proporțional, cu excepția cazului în care statul membru prezintă
un plan de finanțare revizuit.
CAPITOLUL V
INFORMARE, COMUNICARE, MONITORIZARE,
EVALUARE ȘI RAPORTARE
Articolul 48
Informare și publicitate
1.
Statele membre și autoritățile
responsabile au următoarele atribuții:
(a)
să asigure înființarea unui site web sau
a unui portal de internet care să ofere informații privind programele
naționale din statul membru respectiv, precum și informații
privind accesul la aceste programe naționale;
(b)
să informeze potențialii beneficiari cu
privire la oportunitățile de finanțare în cadrul programelor
naționale;
(c)
să informeze cetățenii Uniunii cu
privire la rolul și realizările regulamentelor specifice, prin
acțiuni de informare și comunicare privind rezultatele și
impactul programelor naționale.
2.
Statele membre asigură transparența cu
privire la implementarea programelor naționale și mențin o
listă de acțiuni sprijinite de fiecare program național, care
vor fi accesibile prin intermediul site-ului web sau a portalului de internet.
3.
Comisia este abilitată să adopte acte
delegate în conformitate cu procedura menționată la articolul 54,
să stabilească normele referitoare la măsurile de informare a
publicului, precum și măsurile de informare în atenția
beneficiarilor.
4.
Prin intermediul actelor de punere în aplicare,
Comisia definește caracteristicile tehnice ale măsurilor de
informare. Actele de punere în aplicare se adoptă de către Comisie în
conformitate cu procedura de examinare prevăzută la articolul 55
alineatul (3).
Articolul 49
Rapoartele
privind implementarea
1.
Până la 31 martie 2016 și până la
data de 31 martie din fiecare an următor până în 2022 și inclusiv
2022, statul membru trebuie să prezinte Comisiei un raport anual privind
implementarea fiecărui program național în cadrul exercițiului
financiar precedent.
Raportul care se prezintă în 2016 se
referă la exercițiile financiare 2014 și 2015.
Până la 31 decembrie 2023, statul membru
prezintă un raport final privind implementarea programelor naționale.

2.
Rapoartele de implementare anuale prezintă
informații referitoare la:
(a)
implementarea programului național în
funcție de datele financiare și indicatori;
(b)
orice probleme care afectează performanța
programului național.
3.
Având în vedere evaluarea la mijlocul perioadei,
raportul anual de implementare prezentat în 2017 va stabili și va evalua
informațiile menționate la alineatul (2), împreună cu:
(a)
progresele realizate în vederea atingerii
obiectivelor urmărite cu contribuție din bugetul Uniunii la programul
național;
(b)
implicarea partenerilor în implementarea,
monitorizarea și evaluarea programului național.
4.
Raportul anual de implementare care va fi prezentat
în 2019 și raportul final privind implementarea programelor naționale
trebuie să includă, în afară de informarea și evaluarea
stabilite la alineatele (2) și (3), informații și evaluarea
privind progresele realizate în vederea atingerii obiectivelor din programul
național.
5.
Rapoartele anuale de implementare menționate
la alineatele (1) - (4) sunt admisibile în cazul în care cuprind toate
informațiile menționate la alineatele menționate. Dacă
raportul de implementare anual nu este admisibil, Comisia informează
statul membru în termen de 15 zile lucrătoare de la data primirii
acestuia; în caz contrar, acesta va fi considerat admisibil.
6.
Comisia informează statul membru cu privire la
observațiile sale privind raportul anual de implementare, în termen de
două luni de la primirea raportului anual de implementare. În cazul în
care Comisia nu prezintă observații în acest termen, se
consideră că raportul este acceptat.
7.
Comisia poate formula recomandări privind
remedierea oricăror aspecte care afectează implementarea programului
național. În cazul în care se fac astfel de recomandări, autoritatea
responsabilă informează Comisia în termen de trei luni în
legătură cu măsurile corective luate.
8.
Rapoartele anuale și finale de implementare se
întocmesc în conformitate cu modelele adoptate de Comisie. Aceste acte de
implementare se adoptă în conformitate cu procedura consultativă
menționată la articolul 55 alineatul (2).
Articolul 50
Cadrul
comun de monitorizare și evaluare
1.
Comisia efectuează cu regularitate o
monitorizare a prezentului regulament și a regulamentelor specifice,
după caz, în cooperare cu statele membre.
2.
Punerea în aplicare a regulamentelor specifice se
evaluează de către Comisie în parteneriat cu statele membre.
3.
Se stabilește un cadru comun de monitorizare
și evaluare pentru a se determina relevanța, eficacitatea,
eficiența, valoarea adăugată și sustenabilitatea
acțiunilor, precum și simplificarea și reducerea sarcinii
administrative din perspectiva obiectivelor cuprinse în prezentul regulament
și în regulamentele specifice, inclusiv performanța prezentului
regulament și a regulamentelor specifice, ca instrumente care contribuie
la dezvoltarea spațiului de libertate, securitate și justiție.
4.
Comisia este împuternicită să adopte acte
delegate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 54
pentru dezvoltarea în continuare a cadrului comun de monitorizare și
evaluare.
5.
Statele membre furnizează Comisiei toate
informațiile necesare pentru a se proceda la monitorizarea și
evaluarea prezentului regulament și a regulamentelor specifice.
6.
Comisia examinează, de asemenea,
complementaritatea dintre acțiunile puse în aplicare în cadrul
regulamentelor specifice și cele desfășurate în cadrul altor
politici, instrumente și inițiative relevante ale uniunii.
Articolul 51
Evaluarea
programelor naționale de către statele membre
1.
Statele membre efectuează evaluări pentru
ameliorarea calității concepției și a implementării
programelor naționale, în conformitate cu cadrul comun de monitorizare
și evaluare.
2.
Statele membre se asigură că sunt
instituite proceduri pentru generarea și colectarea datelor necesare
pentru evaluări, inclusiv datele referitoare la indicatorii comuni,
specifici programului.
3.
Evaluările se efectuează de către
experți de evaluare care sunt independenți din punct de vedere
funcțional de autoritățile responsabile, de
autoritățile de audit, precum și de autoritățile
delegate. Comisia oferă orientări privind modul de efectuare a
evaluărilor.
4.
Toate evaluările se fac publice în întregime.
Articolul 52
Rapoartele
de evaluare întocmite de statele membre și de Comisie
1.
În conformitate cu cadrul comun de monitorizare
și evaluare, statele membre prezintă Comisiei:
(a)     un raport de evaluare intermediar privind
punerea în aplicare a acțiunilor în cadrul programelor naționale
până la 31 decembrie 2017;
(b)     un raport de evaluare ex post cu
privire la rezultatele acțiunilor din programele naționale până
la 31 decembrie 2023.
2.
Pe baza rapoartelor menționate la alineatul (1),
Comisia prezintă Parlamentului European, Consiliului, Comitetului Economic
și Social European și Comitetului Regiunilor:
(a)
un raport intermediar privind punerea în aplicare a
prezentului regulament și a regulamentelor specifice la nivelul Uniunii
Europene, până la data de 30 iunie 2018;
(b)
un raport de evaluare ex post privind
efectele prezentului regulament și al reglementărilor specifice, ca
urmare a încheierii a programelor naționale, până la data de 30 iunie
2024.
3.
Evaluarea ex-post a Comisiei va evalua, de
asemenea, impactul regulamentelor specifice privind dezvoltarea spațiului
de libertate, securitate și justiție în ceea ce privește
contribuția acestora la următoarele obiective:
(a)
dezvoltarea unei culturi comune de securitate la
frontieră, cooperarea în materie de aplicare a legii și gestionarea
crizelor;
(b)
gestionarea eficace a fluxurilor de migrație
în UE;
(c)
dezvoltarea sistemului european comun de azil;
(d)
un tratament corect și echitabil al
resortisanților țărilor terțe;
(e)
solidaritatea și cooperarea între statele
membre cu privire la abordarea problemelor legate de migrație și
securitate internă;
(f)
o abordare comună a Uniunii privind
migrația și securitatea în țările terțe.
Articolul 53
Raport
privind evaluarea la jumătatea perioadei
În 2018, Comisia prezintă Parlamentului
European, Consiliului, Comitetului Economic și Social European și
Comitetului Regiunilor un raport privind evaluarea la jumătatea perioadei,
efectuat în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament și
ale regulamentelor specifice.
CAPITOLUL VI
DISPOZIȚII TRANZITORII ȘI FINALE
Articolul 54
Exercitarea delegării
1.
Se conferă Comisiei competența de a
adopta acte delegate, sub rezerva îndeplinirii condițiilor prevăzute
la prezentul articol.
2.
Delegarea competențelor menționate în
prezentul regulament este conferită Comisiei pentru o perioadă de
șapte ani de la intrarea în vigoare a prezentului regulament. Delegarea de
competențe se prelungește tacit pentru o perioadă cu durata
identică, în afara cazului în care Parlamentul European sau Consiliul nu
sunt de acord cu o astfel de prelungire, cel târziu cu trei luni înainte de
sfârșitul fiecărei perioade.
3.
Delegarea de competențe menționată
în prezentul regulament poate fi revocată în orice moment de Parlamentul
European sau de Consiliu. Decizia de revocare pune capăt delegării de
competențe specificată în respectiva decizie. Aceasta intră în
vigoare începând cu ziua următoare publicării deciziei în Jurnalul
Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară,
specificată în decizie. Revocarea nu aduce atingere validității
actelor delegate care sunt deja în vigoare.
4.
De îndată ce adoptă un act delegat,
Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
5.
Un act delegat adoptat în conformitate cu prezentul
regulament intră în vigoare doar dacă Parlamentul European sau
Consiliul nu formulează obiecții în termen de două luni de la
notificarea actului respectiv Parlamentului European sau Consiliului sau
dacă, înainte de expirarea perioadei în cauză, atât Parlamentul
European, cât și Consiliul au informat Comisia că nu vor prezenta
obiecții. Perioada menționată se prelungește cu două
luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 55
Procedura Comitetului
1.
Comisia este asistată de comitetul comun
pentru „azil, migrație și securitate”, stabilit prin prezentul
regulament. Comitetul respectiv este un comitet în sensul Regulamentului (UE)
nr. 182/2011.
2.
Dacă se face trimitere la prezentul alineat,
se aplică articolul 4 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
3.
Dacă se face trimitere la prezentul alineat,
se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
Articolul 56
Reexaminare
Pe baza unei propuneri a Comisiei, Parlamentul
European și Consiliul reexaminează prezentul regulament până cel
târziu la data de 30 iunie 2020.
Articolul 57
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în
ziua următoare publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu
în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptată la Bruxelles,
Pentru Parlamentul European                      Pentru
Consiliu
Președintele                                                  Președintele
ANEXĂ
FIȘĂ
FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ
1.           CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI
              1.1.    Denumirea propunerii/inițiativei
              1.2.    Domeniul
(domeniile) de politică în cauză în structura ABM/ABB
              1.3.    Tipul propunerii/inițiativei
              1.4.    Obiectiv(e)
              1.5.    Motivul (motivele)
propunerii/inițiativei
              1.6.    Durata acțiunii și a impactului
financiar al acesteia
              1.7.    Modul (modurile) de gestionare preconizat(e)
2.           MĂSURI DE GESTIONARE
              2.1.    Dispoziții în materie de monitorizare
și raportare
              2.2.    Sistemul de gestiune și control
              2.3.    Măsuri de prevenire a fraudelor și
a neregulilor
3.           IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT AL
PROPUNERII/INIȚIATIVEI
              3.1.    Rubrica (rubricile) din cadrul financiar
multianual și linia (liniile) bugetară (bugetare) de cheltuieli
afectată (afectate)
              3.2.    Impactul estimat asupra cheltuielilor
              3.2.1. Sinteza
impactului estimat asupra cheltuielilor
              3.2.2. Impactul estimat asupra creditelor operaționale
              3.2.3. Impactul estimat asupra creditelor cu
caracter administrativ
              3.2.4. Compatibilitatea cu cadrul financiar
multianual actual
              3.2.5. Participarea terților la
finanțare
              3.3.    Impactul estimat asupra
veniturilor
FIȘĂ FINANCIARĂ
LEGISLATIVĂ

1.
CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI
1.1.
Denumirea propunerii/inițiativei

Comunicarea
„Construirea unei Europe deschise și sigure: bugetul afacerilor interne pentru perioada 2014-2020 ”;
Propunere de
Regulament al Consiliului de stabilire a dispozițiilor generale cu privire
la fondul de azil și migrație și la instrumentul de sprijin
financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea și
combaterea criminalității, precum și gestionarea crizelor;
Propunere de
Regulament de instituire a Fondului pentru azil și migrație;
Propunere de
Regulament de instituire a unui instrument pentru asistență financiară
pentru cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea
criminalității, precum și gestionarea crizelor;
Propunere de
Regulament de instituire, ca parte a Fondului pentru securitate internă, a
instrumentului de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize;

1.2.
Domeniul (domeniile) de politică în cauză
în structura ABM/ABB[14]

În prezent,
rubrica 3 titlul 18 - Afaceri interne
Perspectivele
financiare multianuale viitoare: rubrica
3 (Securitate și cetățenie) – „Fondul pentru gestionarea
migrației” și „Securitate internă”
Tipul propunerii/inițiativei
þ Propunere/inițiativă care se
referă la o acțiune nouă (finanțarea afacerilor
interne pentru perioada 2014-2020)
¨ Propunere/inițiativă
care se referă la o acțiune nouă ca urmare a unui
proiect-pilot/a unei acțiuni pregătitoare[15]
¨ Propunere/inițiativă
care se referă la prelungirea unei acțiuni existente
¨ Propunere/inițiativă
care se referă la o acțiune reorientată către o
acțiune nouă

1.3.
Obiective
1.3.1.
Obiectiv(e) strategic(e) multianual(e) al(e)
Comisiei vizat(e) de propunere/inițiativă

Obiectivul
final al politicilor în materie de afaceri interne este crearea unui
spațiu fără frontiere interne, în care cetățenii UE
și resortisanții țărilor terțe pot intra, circula,
locui și lucra, aducând idei noi, capital, cunoștințe și
inovare sau completând lacunele de pe piețele naționale ale
forței de muncă, încrezători că drepturile lor sunt pe
deplin respectate și că le este asigurată securitatea. Cooperarea cu țările terțe și
organizațiile internaționale este esențială pentru
realizarea acestui obiectiv.
Importanța
crescândă a politicilor în materie de afaceri interne a fost
confirmată de Programul de la Stockholm și de planul de acțiune
al programului, a cărui implementare constituie o prioritate
strategică pentru Uniunea Europeană și acoperă domenii cum
ar fi migrația (migrația legală și integrarea, azilul, migrația ilegală și returnarea), securitatea (prevenirea
și combaterea terorismului și a criminalității organizate,
cooperarea polițienească), gestionarea frontierelor externe (inclusiv
a politicii în materie de vize), precum și dimensiunea externă a
acestor politici. Tratatul de la
Lisabona permite Uniunii, de asemenea, să dea dovadă de mai
multă ambiție în felul în care răspunde preocupărilor
cotidiene ale cetățenilor în spațiul de libertate, securitate
și justiție. Prioritățile
politicii în domeniul afacerilor interne, în special integrarea
resortisanților țărilor terțe, ar trebui considerate
și în contextul celor șapte inițiative emblematice prezentate în
Strategia Europa 2020, care urmărește să ajute UE să
depășească actuala criză economică și
financiară și să realizeze o creștere inteligentă,
durabilă și favorabilă incluziunii.
Fondul pentru
azil și migrație și Fondul pentru securitate internă vor
furniza asistența financiară necesară pentru transformarea
obiectivelor Uniunii în materie de afaceri interne în rezultate concrete.

1.3.2.
Obiectiv(e) specific(e) și activitatea
(activitățile) ABM/ABB în cauză

FONDUL
PENTRU AZIL ȘI MIGRAȚIE
(a)        consolidarea și dezvoltarea sistemului
european comun de azil, inclusiv a dimensiunii sale externe;
(b)        sprijinirea migrației legale
către Uniune, în conformitate cu necesitățile economice și
sociale din statele membre și promovarea integrării eficiente a
resortisanților țărilor terțe, inclusiv a
solicitanților de azil și a beneficiarilor de protecție
internațională;
(c)        consolidarea strategiilor echitabile
și eficiente ale statelor membre în materie de returnare, punând accentul
pe sustenabilitatea returnării și pe readmisia eficientă în
țările de origine;
(d)        consolidarea solidarității
și împărțirea responsabilității între statele membre,
fiind vizate în special statele care sunt cele mai afectate de fluxurile de
migrație și azil.
Activitățile
curente în cadrul ABB avute în vedere: 18.03 (Fondul european pentru refugiați, măsuri de
urgență și Fondul european de integrare a resortisanților
țărilor terțe) și 18.02 (în ceea ce privește Fondul
european de returnare).
FONDUL
PENTRU SECURITATE INTERNĂ
Instrumentul
de sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea
și combaterea criminalității și gestionarea crizelor
În
conformitate cu prioritățile identificate în strategiile, programele
și evaluările privind amenințările și riscurile în
domeniu, relevante la nivelul Uniunii, instrumentul va contribui la realizarea
următoarelor obiective specifice:
(a)        prevenirea și combaterea
criminalității transfrontaliere, grave și organizate, inclusiv a
terorismului, consolidarea coordonării și a cooperării între
autoritățile de aplicare a legii din statele membre și cu
țările terțe relevante;
(b)        consolidarea capacității
statelor membre și a Uniunii de gestionare eficientă a riscurilor
și a situațiilor de criză legate de securitate, pregătirea
și protejarea persoanelor și a infrastructurii-cheie împotriva
atacurilor teroriste și a altor incidente legate de securitate.
Activitățile
curente în cadrul ABB avute în vedere: 18.05
Instrumentul
de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize
În
conformitate cu prioritățile identificate în strategiile, programele
și evaluările privind amenințările și riscurile în
domeniu, relevante la nivelul Uniunii, instrumentul va contribui la realizarea
următoarelor obiective specifice:
(a)        sprijinirea unei politici comune în materie de vize pentru facilitarea
călătoriilor în scopuri legitime, asigurarea tratamentului egal
pentru resortisanții țărilor terțe și combaterea
migrației ilegale;
(b)        sprijinirea gestionării frontierelor, pentru a se asigura, pe de o
parte, un nivel ridicat de protecție a frontierelor externe și, pe de
altă parte, trecerea fără incidente a frontierelor externe, în
conformitate cu acquis-ul Schengen.
Activitățile
curente în cadrul ABB avute în vedere: 18.02 (în ceea
ce privește Fondul pentru frontierele externe).

1.3.3.
Rezultatul(rezultatele) și impactul
preconizate

A se preciza efectele
pe care propunerea/inițiativa ar trebui să le aibă asupra
beneficiarilor vizați/grupurilor vizate.
Efectele
propunerii asupra beneficiarilor/grupurilor țintă sunt descrise în
detaliu la punctul 4.1.2 din evaluarea impactului.
În general,
simplificarea introdusă la toate nivelurile procesului de finanțare
și în fiecare mod de gestionare va avea un real efect benefic asupra
proceselor în cadrul cărora se va gestiona sprijinul financiar.
Fondul
pentru azil și migrație:
Principalii
beneficiari ai sprijinului financiar pentru azil și migrație vor fi
direcțiile statelor membre care răspund de punerea în aplicare a
acquis-ului sau a politicilor relevante, precum și organizațiile
internaționale sau ONG-urile care desfășoară
activități în domeniul azilului și migrației (procedura de
admisie, măsurile de integrare și operațiunile de returnare).
Grupurile
țintă care beneficiază de modificări sunt solicitanții
de azil, persoanele care beneficiază de protecție internațională,
refugiații restabiliți și alți resortisanți ai
țărilor terțe care vin în UE pentru diferite motive și
având nevoi diferite (de exemplu, din motive economice, pentru reîntregirea
familiei, minorii neînsoțiți etc.). Va fi mai ușor să se ajungă la aceste grupuri
țintă, întrucât unificarea într-un singur fond a diferitelor
acțiuni privind gestionarea fluxurilor de migrație are rolul de a
facilita accesul la finanțare (o autoritate responsabilă, o mai
bună vizibilitate și un domeniu mai precis de aplicare a
intervenției) și se va obține o mai mare flexibilitate a
sprijinului (de exemplu, același tip de acțiuni direcționate
spre mai multe grupuri-țintă). De asemenea, va fi extins domeniul de aplicare al intervenției,
care va acoperi ansamblul lanțului de migrație cu diferite grupuri
țintă, inclusiv grupuri țintă extinse, și anume
resortisanți ai țărilor terțe din a doua generație
(care au tatăl sau mama resortisanți ai unei țări terțe).
Fondul
pentru securitate internă
Cooperarea
polițienească, prevenirea și combaterea criminalității
și gestionarea crizelor
Principalii
beneficiari ai sprijinului financiar vor fi statele membre și
autoritățile de aplicare a legii din statele membre, precum și
orice altă autoritate specializată în protecția
infrastructurilor critice și în gestionarea crizelor, dar și
organizațiile internaționale și neguvernamentale relevante,
după caz (de exemplu, în domeniul prevenirii criminalității, în
politicile de combatere a radicalizării și a traficului de persoane).
Grupul
țintă care beneficiază de modificări va fi reprezentat de
întreaga populație.
Principalele realizări vor fi 1) consolidarea
capacității administrative și operaționale a statelor
membre de a depista și a urmări cu succes delictele în domeniul
criminalității transfrontaliere, grave și organizate, inclusiv
al terorismului, pentru a reduce amenințările în domeniul
securității care provin din astfel de delicte și 2) o mai
bună rezistență la criză și dezastre datorită
unei politici mai coerente la nivelul UE, care leagă evaluările
amenințărilor și riscurilor de actul decizional în domeniul de
politică relevant, pe de o parte, și o reacție mai
eficientă și coordonată a UE la criză, care conectează
capacitățile existente cu expertiza, pe de altă parte. O realizare importantă va fi, de asemenea,
ameliorarea capacităților statelor membre de a preveni, de a
pregăti și de a proteja cetățenii și infrastructurile
critice împotriva atacurilor teroriste și a altor amenințări
grave privind securitatea.
Frontiere
externe și vize

La nivelul
statelor membre, principalii beneficiari ai sprijinului financiar pentru
politica în domeniul frontierelor și al vizelor vor fi serviciile care pun
în aplicare acquis-ul UE, Codul frontierelor Schengen și Codul de vize: poliția de frontieră, poliția și
serviciile consulare. Grupul
țintă care beneficiază de schimbări va fi format din
călători – toate persoanele care trec frontierele externe pentru a
intra în UE. Rezultatele se vor
materializa în capacități sporite ale acestor servicii (1) de a
desfășura supravegherea frontierelor și de a fi în
legătură cu alte servicii de aplicare a legii, în cadrul Sistemului
european de supraveghere (EUROSUR); (2) de a gestiona fluxurile de
migrație la consulate (solicitări de vize) și (3) de a
îmbunătăți gestionarea fluxurilor de pasageri la punctele de
trecere a frontierelor, asigurând, pe de o parte, un nivel ridicat și
uniform de protecție, în cooperare cu alte servicii de aplicare a legii
și, pe de altă parte, trecerea fără incidente a frontierei,
în conformitate cu acquis-ul și cu principiul tratamentului în
condiții de respect și demnitate. Un rezultat important specific va fi crearea a două sisteme IT ale
UE cu privire la traversarea frontierelor de către resortisanții
țărilor terțe (un sistem UE de intrare-ieșire și un
program UE de înregistrare a pasagerilor).

1.3.4.
Indicatori de rezultat și de impact

A se preciza
indicatorii care permit monitorizarea punerii în aplicare a
propunerii/inițiativei.
Datorită
necesității de a se pune în aplicare o politică a dialogului înainte
de dezvoltarea programelor naționale, în această etapă nu se pot
stabili indicatori definitivi care vor fi utilizați în evaluarea modului
de îndeplinire a obiectivelor specifice menționate anterior.
Cu toate acestea, în materie de azil și migrație, indicatorii
vor include, inter alia, nivelul de îmbunătățire a
condițiilor de primire a solicitanților de azil, a
calității procedurilor de azil, a convergenței ratelor de
recunoaștere între statele membre, a eforturilor statelor membre privind
relocarea, a nivelului de participare sporită a resortisanților
țărilor terțe la ocuparea forței de muncă, la
educație și la procesele democratice, a numărului de persoane
returnate și a intensificării asistenței reciproce între statele
membre, inclusiv prin cooperare practică și relocare.
În ceea ce
privește cooperarea polițienească, prevenirea și
combaterea criminalității, indicatorii vor include numărul
de operațiuni transfrontaliere comune și numărul de documente cu
cele mai bune practici și evenimente organizate. Indicatorii privind gestionarea crizei și protecția
infrastructurii-cheie vor include numărul de instrumente instituite
și/sau actualizate ulterior pentru facilitarea protecției
infrastructurii-cheie de către statele membre în toate sectoarele
economiei, precum și numărul de evaluări privind
amenințările și riscurile, astfel cum au fost elaborate la
nivelul Uniunii.
În materie de frontiere
și vize, indicatorii vor include numărul de posturi consulare
securizate și/sau consolidate pentru a asigura prelucrarea eficientă
a solicitărilor de vize și pentru a furniza servicii de calitate
solicitanților de vize, precum și dezvoltarea de echipamente pentru
controlul de frontieră și arestarea la frontierele externe a
resortisanților cu intrare ilegală din țările terțe,
ținându-se seama de gradul de risc al tronsonului relevant din frontiera
externă. Indicatorii de impact au rolul de a determina nivelul de
creștere a securității frontierelor, capacitățile de
emitere a vizelor și capacitatea de a gestiona în condiții de
siguranță și fără incidente traficul transfrontalier
de călători.

1.4.
Motivul (motivele) propunerii/inițiativei
1.4.1.
Cerințe de îndeplinit pe termen scurt sau lung

În perioada 2014-2020,
UE se va confrunta în continuare cu provocări considerabile în domeniul afacerilor
interne. Având în vedere
schimbările demografice, transformările de natură
structurală care se produc pe piețele forței de muncă
și concurența pentru atragerea competențelor, o politică
vizionară în materie de migrație legală și integrare va fi
esențială pentru consolidarea competitivității UE și a
coeziunii sociale, dezvoltarea societăților noastre și crearea
de oportunități pentru fiecare. De asemenea, UE trebuie să
abordeze în mod corespunzător migrația ilegală și lupta
împotriva traficului de persoane. În
același timp, trebuie să facem în continuare dovada
solidarității noastre cu persoanele care au nevoie de protecție
internațională. Desăvârșirea
unui Sistem european comun, mai protectiv și mai eficient, în materie de
azil, care să reflecte valorile noastre, rămâne o prioritate.
Asigurarea
unui climat de siguranță și securitate este necesară
și benefică pentru creșterea economică, socială
și culturală a UE. UE are
un rol decisiv, atât în ceea ce privește abordarea amenințărilor
în domeniul criminalității grave și organizate, al
criminalității cibernetice și al terorismului, cât și în
ceea ce privește asigurarea gestionării frontierelor externe ale UE
sau reacția rapidă la crizele emergente cauzate de om sau de
calamitățile naturale. În era globalizării, în care
amenințările sunt din ce în ce mai mari și au o dimensiune
transnațională tot mai pronunțată, niciun stat membru nu
poate reacționa eficient de unul singur. Este necesar un răspuns european coerent și eficient, astfel
încât să se asigure că autoritățile de aplicare a legii
desfășoară o activitate eficientă, dincolo de frontiere
și jurisdicții.
Cooperarea cu
țările din afara UE și cu organizațiile internaționale
este esențială pentru îndeplinirea acestor obiective. Evenimentele recente din Africa de Nord au pus în
evidență cât de important este ca UE să pună în
practică o abordare cuprinzătoare și coordonată în materie
de migrație, frontiere și securitate. Prin urmare, este necesar să se consolideze importanța
crescândă a dimensiunii externe a politicilor UE în domeniul afacerilor
interne, în deplină coerență cu politica externă a UE.

1.4.2.
Valoarea adăugată a implicării UE

Gestionarea
fluxurilor de migrație și a amenințărilor în materie de
securitate sunt provocări care nu pot fi rezolvate numai de statele
membre. Acestea sunt domenii în care există o valoare adăugată
evidentă în mobilizarea bugetului UE.
Unele state
membre suportă o sarcină majoră din cauza situației lor
geografice și a lungimii frontierelor externe ale Uniunii Europene pe care
trebuie să o gestioneze. Eliminarea controalelor la frontierele interne
trebuie însoțită de măsuri comune pentru eficientizarea
controlului și supravegherii frontierelor externe ale UE. Prin urmare,
principiul solidarității și împărțirea echitabilă
a responsabilităților între statele membre se află în centrul
politicilor comune privind azilul, imigrația și frontierele externe.
Bugetul UE prevede mijloacele de abordare a implicațiilor financiare ale
acestui principiu. În domeniul securității, criminalitatea gravă
și organizată, terorismul și alte amenințări cu impact
asupra securității sunt tot mai mult de natură
transfrontalieră. Cooperarea și coordinarea transnațională
între autoritățile de aplicare a legii este esențială
pentru reușita prevenirii și combaterii acestor infracțiuni, de
exemplu prin schimburi de informații, investigații comune, tehnologii
interoperabile și evaluări comune ale amenințărilor și
riscurilor.
Gestionarea
fluxurilor de migrație, a frontierelor externe ale UE și a
securității UE necesită resurse și capacități
considerabile din partea statelor membre. Îmbunătățirea
cooperării și coordonării operaționale care implică
punerea în comun a resurselor în domenii cum ar fi formarea și dotarea,
atrage după sine economii de scară și sinergii, ceea ce
asigură o utilizare mai eficientă a fondurilor publice și
consolidarea solidarității, a încrederii reciproce și a
împărțirea responsabilității între statele membre în ceea
ce privește politicile comune ale UE. Acest lucru este deosebit de
relevant în domeniul securității, în care sprijinul financiar pentru
toate formele de acțiuni transfrontaliere comune este esențial pentru
intensificarea cooperării dintre poliție, vamă, poliție de
frontieră și autorități judiciare.
În ceea ce
privește dimensiunea externă a afacerilor interne, este evident
că adoptarea măsurilor și punerea în comun a resurselor la
nivelul UE vor spori semnificativ influența de care are nevoie UE pentru a
convinge țările terțe să se alăture UE în problemele
legate de migrație și securitate care prezintă interes în primul
rând pentru UE și pentru statele membre.
Dreptul UE de
a acționa în domeniul afacerilor interne rezultă din titlul V –
„Spațiul de libertate, securitate și justiție” din Tratatul
privind Funcționarea Uniunii Europene (TFUE), în special articolul 77
alineatul (2), articolul 78 alineatul (2), articolul 79 alineatele (2) și
(4), articolul 82 alineatul (1), articolul 84 și articolul 87 alineatul (2)
din TFUE. Cooperarea cu țările terțe și cu
organizațiile internaționale este prevăzută de articolul 212
alineatul (3) din TFUE. Propunerile se conformează principiului
subsidiarității, întrucât cea mai mare parte a finanțării
va fi executată în conformitate cu principiul gestiunii partajate și
cu respectarea competențelor instituționale ale statelor membre.

1.4.3.
Învățăminte desprinse din
experiențele similare anterioare

Cu toate
că, în general, se consideră că instrumentele financiare actuale
din domeniul afacerilor interne își îndeplinesc obiectivele și
funcționează eficient, învățămintele desprinse din
evaluarea la jumătatea perioadei și din consultarea
părților interesate au evidențiat că este necesar:
–      să se simplifice și să se raționalizeze viitoarele
instrumente din domeniul afacerilor interne prin
reducerea la două a numărului de programe financiare, prin crearea
unui Fond pentru azil și migrație și a unui Fond pentru
securitate internă. Acest lucru va permite UE să utilizeze într-un
mod mai strategic instrumentele sale, astfel încât acestea să poată
oferi un răspuns mai prompt priorităților și
cerințelor politice ale UE;
–      să se consolideze rolul UE de actor global, prin includerea unei componente cu dimensiune externă în
viitoarele fonduri, astfel încât să se consolideze influența UE
privind dimensiunea de politică externă a politicilor din domeniul
afacerilor interne;
–      să se acorde prioritate gestiunii partajate și nu gestiunii centralizate, atunci când este posibil, pentru a
se elimina sarcinile birocratice inutile;
–      să se stabilească o abordare axată mai mult pe rezultate
în ceea ce privește gestiunea partajată, prin
trecerea la o programare multianuală cu un dialog de politică la
nivel de funcționari de rang înalt, ceea ce va asigura că programele
naționale ale statelor membre sunt pe deplin aliniate la obiectivele
și prioritățile de politică ale UE și sunt concentrate
pe obținerea de rezultate;
–      să se îmbunătățească gestiunea
centralizată pentru a oferi o serie de instrumente pentru
activitățile aferente politicii în domeniu,
inclusiv sprijin pentru acțiunile transnaționale, în special
acțiuni inovative și acțiuni din țările terțe sau
legate de acestea (dimensiunea externă), precum și acțiuni
urgente, studii și evenimente;
–      să se stabilească un cadru comun de reglementare, cu un set comun de norme privind programarea, raportarea, gestionarea
financiară și controalele financiare, care să fie cât mai
asemănătoare cu cadrul celorlalte fonduri gestionate de UE în
conformitate cu modul de gestiune partajată, astfel încât toate
părțile interesate să înțeleagă mai bine normele
și să se asigure un grad ridicat de coerență și
consecvență;
–      să se ofere un răspuns rapid și eficient în cazuri de
urgență, prin structurarea în așa fel a
fondurilor încât UE să poată reacționa corespunzător în
situații cu o evoluție rapidă;
–      să se intensifice rolul agențiilor din domeniul afacerilor
interne pentru a se stimula cooperarea practică
dintre statele membre, prin mandatarea lor să pună în aplicare
acțiuni specifice, în același timp asigurându-se un control politic
adecvat asupra activităților acestor agenții.
Mai multe
detalii pot fi găsite în evaluarea impactului și în expunerile de
motive din fiecare regulament.

1.4.4.
Coerența și posibila sinergie cu alte
instrumente relevante

O serie de
instrumente ale UE vor oferi sprijin activităților care sunt
complementare activităților ce vor beneficia de finanțare de la
Fondul pentru azil și migrație și de la Fondul pentru securitate
internă:
În prezent, Fondul
social european sprijină măsurile de integrare privind accesul la
piața forței de muncă, în timp de Fondul de integrare
finanțează măsuri cum ar fi cursuri de orientare civică,
participarea la viața socială și civică, accesul în
condiții de egalitate la servicii etc. Măsurile de integrare vor fi
sprijinite în continuare conform acelorași principii în cadrul Fondului
pentru azil și migrație și în cadrul viitorului Fond social
european.
Linia
despărțitoare între Fondul pentru securitate internă și Instrumentul
financiar pentru protecție civilă va rămâne așa cum a
fost descris la articolul 3 din actualul program CIPS: calamitățile
naturale și dezastrele cauzate de om în mod involuntar intră în
domeniul protecției civile (accidente), în timp ce dezastrele cauzate de
om în mod intenționat intră în sfera securității și, prin
urmare, vor fi acoperite de Fondul pentru securitate internă.
Atacurile
teroriste sau alte incidente din sfera securității vor rămâne în
afara domeniului de aplicare al Fondului de solidaritate al UE. Nu este clar nici domeniul de aplicare a
articolului 222 din TFUE (clauza de solidaritate), nici măsura în care
acest articol este aplicabil în scopul sprijinirii statelor membre care sunt
victima unui atac terorist sau victima calamităților naturale ori a
dezastrelor cauzate de om, întrucât este necesar să se adopte în mod
oficial normele de aplicare a acestui articol, care nu au fost nici măcar
propuse încă. Posibilitatea unei finanțări de urgență
în cazul unui atac terorist major sau al altor incidente din sfera
securității va fi suportată, prin urmare, de Fondul pentru
securitate internă.
Decalajul dintre
cercetarea în domeniul securității în cadrul Programului Orizont 2020
și aplicarea în practică a rezultatelor cercetării va fi
eliminat, întrucât Fondul pentru securitate internă va prevedea obiective
specifice și acțiuni eligibile care să permită finanțarea
operațiunilor de verificare și validare a rezultatelor
cercetării științifice („prototipuri”), în vederea
aplicării lor constante în activitatea practică („achiziționare
cu caracter pre-comercial”).
Viitorul Program
pentru justiție va fi strâns legat de Fondul pentru securitate
internă și complementar acestuia, în special componenta acestuia în
domeniul justiției penale, dar se va concentra mai mult pe cooperare
judiciară, armonizare procedurală și recunoaștere
reciprocă, ceea ce, în practică, va fi de natură să
împiedice apariția unor suprapuneri majore.
Componentele
dimensiunii externe a Fondului pentru azil și migrație și a
Fondului pentru securitate internă vor sprijini acțiunile din
țările terțe și legate de acestea, care au în vedere, în
principal, interesele și obiectivele UE, au un impact direct în UE și
în statele membre ale acesteia și asigură continuitatea
activităților implementate pe teritoriul UE. Această
finanțare va fi concepută și executată în
concordanță cu acțiunea externă a UE și cu politica sa
externă. Finanțarea în cauză nu este concepută pentru
sprijinirea acțiunilor care sunt orientate spre dezvoltare și care
vor suplimenta, când este cazul, asistența financiară acordată
prin instrumentele de ajutor extern. În acest context, succesorul Programului
tematic „Migrație și azil” și al Instrumentului de stabilitate
va prezenta un interes deosebit pentru domeniul afacerilor interne. Instrumentele
pentru ajutor extern sprijină nevoile de dezvoltare ale țărilor
beneficiare sau interesele politice generale ale UE față de
partenerii strategici, în timp ce fondurile pentru afacerile interne vor
sprijini acțiuni specifice din țările terțe, în beneficiul
politicii UE în domeniul migrației și al obiectivelor de securitate
internă ale UE. Prin urmare, acestea vor rezolva o deficiență
specifică și vor contribui la completarea setului de instrumente de
care dispune UE.

1.5.
Durata acțiunii și a impactului financiar
al acesteia

þ Propunere/inițiativă pe durată
determinată
–
þ    Propunere/inițiativă în vigoare de la 1.1.2014 până
la 31.12.2020
–
þ    Impact financiar din 2014 până în 2023
¨ Propunere/inițiativă pe durată
nedeterminată
–
punere în aplicare cu o perioadă de
creștere în intensitate din AAAA până în AAAA,
–
urmată de o perioadă de funcționare
în regim de croazieră.

1.6.
Modul (modurile) de gestionare preconizat(e)[16]

þGestiune centralizată directă de către Comisie
þ Gestiune centralizată indirectă, cu
delegarea sarcinilor de execuție:
–
þ    agențiilor executive
–
þ    organismelor instituite de Comunități[17]

–
þ    organismelor
publice naționale/organismelor cu misiune de serviciu public.
–
¨    persoanelor
cărora li se încredințează executarea unor acțiuni
specifice în temeiul titlului V din Tratatul privind Uniunea Europeană,
identificate în actul de bază relevant în sensul articolului 49 din
Regulamentul financiar
þ Gestiune partajată cu statele membre
þGestiune descentralizată împreună cu țări
terțe
þ Gestiune în comun cu organizații
internaționale (de precizat)
Dacă se
indică mai multe moduri de gestionare, se furnizează detalii
suplimentare în secțiunea „Observații”.
Observații:
În principal,
propunerile vor fi puse în aplicare prin gestiune partajată, împreună
cu programele naționale multianuale.
Obiectivele
care urmează a fi atinse în conformitate cu programele naționale vor
fi completate cu „acțiunile Uniunii” și un mecanism de reacție
rapidă pentru a face față situațiilor de urgență. În cea mai mare parte, acestea vor fi sub forma
unor granturi și achiziții în cadrul gestiunii partajate și vor
include acțiuni în țările terțe și în
legătură cu acestea.
Vor fi
utilizate toate mijloacele posibile pentru a se evita fragmentarea, prin
concentrarea resurselor în realizarea unui număr limitat de obiective ale
UE, precum și prin utilizarea expertizei principalelor părți interesate,
după caz, pe baza acordurilor de parteneriat și a acordurilor cadru.
Asistența
tehnică la inițiativa Comisiei va fi pusă în aplicare prin
gestiune directă centralizată.
Țările
implicate în punerea în aplicare și dezvoltarea acquis-ului Schengen vor
participa, de asemenea, la cele două instrumente noi ale Fondului pentru
securitate internă, care constituie o dezvoltare a acquis-ului Schengen
(instrumentul privind frontierele și vizele și instrumentul privind
cooperarea polițienească), la fel ca și statele membre, în baza
acordurilor de asociere la Schengen. Acestea
vor participa la aceste instrumente în conformitate cu dispozițiile
regulamentului, implementând propriile programe naționale multianuale,
și au posibilitatea de a solicita finanțare în cadrul acțiunilor
Uniunii etc. Ca și în cadrul Fondului pentru frontierele externe, vor fi
încheiate acorduri care vor preciza normele suplimentare necesare pentru
participarea acestor țări (normele derivate din Regulamentul
financiar, normele de punere în aplicare a acestui regulament și
tratatele, inclusiv competența de auditare a Curții de Conturi).
Având în vedere că aceste state vor contribui la bugetul UE pentru cele
două instrumente proporțional cu PIB-urile lor, acordurile vor
stabili, de asemenea, contribuțiile care vor fi primite de la aceste
state, în cadrul împărțirii responsabilității privind
guvernanța Schengen, indiferent de valoarea alocațiilor pe care le
primesc în cadrul acestor instrumente. Până în prezent, statele asociate
sunt Norvegia, Islanda, Elveția și Liechtenstein.

2.
MĂSURI DE GESTIONARE
2.1.
Dispoziții în materie de monitorizare
și raportare

A se preciza
frecvența și condițiile.
În cazul
gestiunii partajate, se propune un cadru coerent
și eficient pentru procedurile de raportare, monitorizare și
evaluare. Pentru fiecare program
național, statele membre vor fi solicitate să înființeze un
comitet de monitorizare la care poate participa și Comisia.
Statele membre
vor raporta anual cu privire la implementarea programului multianual. Aceste rapoarte reprezintă o condiție
preliminară pentru efectuarea plăților anuale. Pentru a fi luate în considerare în cadrul
procesului de evaluare la jumătatea perioadei, rapoartele vor fi
solicitate în 2017 pentru a furniza informații suplimentare cu privire la
progresele înregistrate în vederea atingerii obiectivelor.
Un exercițiu similar va avea loc în 2019, pentru a
facilita, după caz, regularizările în cursul ultimului exercițiu
financiar (2020).
Pentru a
sprijini dezvoltarea unei culturi întemeiate pe evaluări în domeniul
afacerilor interne, fondurile vor avea un cadru comun de evaluare și
monitorizare cu indicatori de politică globali, care pun în
evidență o abordare axată pe rezultate a fondurilor și
rolul esențial pe care îl pot juca în combinația de politici pentru
atingerea obiectivelor privind crearea unui spațiu de libertate,
securitate și justiție. Acești
indicatori se referă la impactul pe care l-ar putea avea fondurile: dezvoltarea unei culturi comune în ceea ce
privește securitatea frontierelor, cooperarea polițienească
și gestionarea crizelor; gestionarea
eficace a fluxurilor de migrație în UE; un tratament corect și echitabil al resortisanților
țărilor terțe; solidaritate
și cooperare între statele membre în modul de abordare a problemelor migrației
și securității interne și o abordare comună la nivelul
UE privind migrația și securitatea în ceea ce privește
țările terțe.
Pentru a
asigura o aplicare corespunzătoare a principiilor privind evaluarea
și, ținând seama de experiența practică legată de evaluare
în statele membre în cadrul finanțării actuale acordate de către
UE în domeniul afacerilor interne, Comisia și statele membre vor coopera
pentru a dezvolta cadrul comun de evaluare și monitorizare, inter alia
prin definirea modelelor și a indicatorilor comuni privind rezultatele.
Toate
măsurile vor fi stabilite la începutul perioadei de programare,
permițând astfel statelor membre să instituie propriile sisteme de
raportare și de evaluare pe baza principiilor și cerințelor
convenite.
Pentru a reduce
sarcina administrativă și pentru a asigura sinergii între raportare
și evaluare, informațiile necesare pentru rapoartele de evaluare vor
valorifica și completa informațiile furnizate de către statele
membre în rapoartele anuale privind implementarea programelor naționale.
În 2018,
Comisia va prezenta, de asemenea, un raport privind evaluarea la jumătatea
perioadei a programelor naționale.
Într-o
perspectivă mai generală, Comisia va
prezenta, până la 31.6.2018, un raport intermediar privind utilizarea fondurilor,
precum și un raport de evaluare ex-post până la 30.6.2024,
care să acopere în totalitate implementarea (și anume, nu doar
programele naționale, în cadrul gestiunii partajate).

2.2.
Sistemul de gestiune și control
2.2.1.
Riscul (riscurile) identificat(e)

DG HOME nu s-a
confruntat cu riscuri majore de erori în programele sale de cheltuieli. Acest
lucru este confirmat de absența constantă a unor constatări
semnificative în rapoartele anuale întocmite de Curtea de Conturi, precum
și de absența unei rate de eroare reziduală mai mare de 2 % în
ultimii ani în rapoartele anuale de activitate ale DG HOME (și ale fostei
DG JLS).
În cazul
gestiunii partajate, riscurile generale legate de
implementarea programelor naționale se încadrează, în principal, în
trei categorii:
–      riscul unei utilizări ineficiente sau insuficient
direcționate a fondurilor;
–      erori provenite din complexitatea normelor și din deficiențe
ale sistemelor de gestionare și control;
–      utilizarea ineficientă a resurselor administrative
(proporționalitatea limitată a cerințelor).
De asemenea,
merită semnalate elementele specifice privind sistemul celor patru fonduri
în cadrul Programului general „Solidaritate și gestionarea fluxurilor de
migrație”.
–      Sistemul programelor anuale asigură efectuarea cu regularitate a
plăților finale, în baza unor cheltuieli verificate și auditate.
Cu toate acestea, perioada de eligibilitate a programelor anuale nu este
legată de exercițiul financiar al UE și, prin urmare,
lanțul de asigurare este total nesatisfăcător, chiar dacă
sistemul este foarte elaborat.
–      Comisia a stabilit norme de eligibilitate detaliate. Acest lucru asigură, în principiu,
omogenitatea cheltuielilor finanțate. Cu toate acestea, sistemul creează un volum de muncă inutil
pentru autoritățile naționale și pentru Comisie și
sporește riscul de erori ale beneficiarilor și/sau ale statelor
membre din cauza interpretării eronate a normelor UE.
–      Sistemele actuale de gestionare și control sunt foarte
asemănătoare cu sistemele din cadrul fondurilor structurale. Cu toate acestea există mici diferențe,
în special în ceea ce privește responsabilitățile la nivelul
autorităților de certificare și al autorităților de
audit. Din această cauză se
creează o confuzie în rândul statelor membre, în special atunci când
autoritățile acționează în cele două tipuri de
fonduri. De asemenea, crește
riscul de erori, ceea ce necesită o monitorizare mai intensă.
Aceste
elemente vor fi schimbate semnificativ în cadrul prezentei propuneri:
–      sistemele de gestionare și control vor respecta cerințele
generale stabilite în fondurile CSC și vor fi conforme pe deplin cu noile
cerințe ale noului Regulament financiar: cele trei autorități vor fi înlocuite de două
autorități (autoritatea responsabilă și autoritatea de
audit), rolurile acestora fiind precizate pentru a se obține o asigurare
îmbunătățită;
–      programarea multianuală cuplată cu închiderea anuală a
conturilor la plățile efectuate de autoritatea responsabilă va
alinia perioadele de eligibilitate cu conturile anuale ale Comisiei,
fără să sporească sarcina administrativă comparativ cu
cea din sistemul actual;
–      controalele la fața locului vor fi efectuate ca parte din
controalele de nivelul 1, și anume, de către autoritatea
responsabilă, și vor sta la baza declarației anuale de asigurare
de gestiune ;
–      clarificarea și simplificarea normelor de eligibilitate, precum
și armonizarea lor cu alte instrumente UE de asistență
financiară, ceea ce va reduce erorile făcute de către
beneficiarii care recurg la asistență financiară din diferite
surse; aceste norme de eligibilitate
vor fi stabilite la nivel național, cu excepția unor principii de
bază, similare celor utilizate pentru fondurile CSC;
–      este încurajată utilizarea unor variante simplificate de costuri,
în special în cazul granturilor cu valoare redusă.
În cazul gestiunii
centralizate, principalele riscuri sunt
următoarele:
–      riscul unei slabe corespondențe între proiectele primite și
prioritățile politice ale DG HOME;
–      riscul unei slabe calități a proiectelor selectate și al
unei slabe implementări a proiectului, de natură să reducă
impactul programului; din cauza
procedurilor de selecție inadecvate, lipsa de expertiză sau
monitorizarea insuficientă;
–      riscul utilizării ineficiente sau neeconomice a fondurilor
alocate, atât în cazul granturilor (complexitatea rambursării costurilor
eligibile efective, coroborată cu posibilități limitate de
verificare documentară a costurilor eligibile), cât și în cazul
achizițiilor (uneori există un număr limitat de furnizori
economici care au cunoștințele de specialitate necesare, motiv pentru
care posibilitățile de a compara ofertele de preț sunt
insuficiente);
–      riscul privind capacitatea organizațiilor mici (în special) de a
controla efectiv cheltuielile și de a asigura transparența
operațiunilor desfășurate;
–      riscul reputațional pentru Comisie în cazul în care se
descoperă fraude sau activități infracționale; din
sistemele de control intern ale părților terțe se pot extrage
numai asigurări parțiale, din cauza numărului destul de mare de contractanți
și beneficiari eterogeni, fiecare operând propriul sistem de control,
adeseori de dimensiuni mai degrabă reduse.
Se
preconizează ca majoritatea acestor riscuri să fie reduse
datorită unei direcționări îmbunătățite a
propunerilor și a utilizării unor elemente simplificate introduse în
noul Regulamentul financiar.

2.2.2.
Metoda (metodele) de control preconizată
(preconizate)

Gestiunea
partajată:
La nivelul
statelor membre, arhitectura propusă privind
sistemele de gestionare și control reprezintă o evoluție a
configurației instituite în perioada 2007-2013 și păstrează
majoritatea funcțiilor îndeplinite în perioada curentă, inclusiv
verificările administrative și la fața locului, controalele de
audit privind sistemele de gestionare și control și controalele de
audit privind proiectele. Cu toate acestea, secvența acestor funcții
a fost modificată, astfel încât verificările la fața locului
să devină o responsabilitate clară a autorității
responsabile, ca parte integrantă din pregătirea exercițiului
anual de verificare și închidere a conturilor.
Pentru consolidarea
responsabilității, autoritățile responsabile vor fi
acreditate de către un organism de acreditare național, care
răspunde de supravegherea lor constantă. Se preconizează că
reducerea numărului de autorități – eliminarea
autorității de certificare și reducerea numărului de
fonduri – va avea drept efect reducerea sarcinii administrative și o
posibilitate sporită de consolidare a capacității administrative
dar, în același timp, va permite o diviziune mai clară a responsabilităților.
Până în
prezent nu există a estimare fiabilă cu privire la costul
controalelor legate de fondurile cu gestiune partajată din domeniul
afacerilor interne. Singura estimare disponibilă se referă la FEDER
și la Fondul de coeziune, unde costurile aferente sarcinilor care trebuie îndeplinite
în cadrul controalelor (la nivel național și regional, cu
excepția costurilor suportate de Comisie) sunt estimate la circa 2 % din
totalul fondurilor administrate în perioada 2007-2013. Aceste costuri sunt
legate de următoarele domenii de control: 1 % din costuri provin din coordonarea și pregătirea
programelor naționale, 82 %
se referă la gestionarea programelor, 4 % la certificare și 13 % la
audit.
Următoarele
propuneri vor crește costurile aferente controlului:
–      înființarea și funcționarea unui organism de acreditare
și, în general, modificarea sistemului;
–      prezentarea unei declarații de gestionare atașată la
conturile anuale;
–      verificările la fața locului care vor fi întreprinse de
autoritatea responsabilă;
–      necesitatea unei activități de audit suplimentare,
efectuată de autoritățile de audit în vederea auditării
declarației de gestionare.
Cu toate
aceste, există și propuneri care vor reduce costurile aferente
controlului:
–      autoritatea de certificare va înceta să mai existe. Deși
funcțiile sale vor fi parțial transferate către autoritatea
responsabilă, aceasta va permite statului membru să
economisească o parte substanțială a costurilor privind
certificarea datorită unei îmbunătățiri a eficienței
administrative, reducerii nevoii de coordonare și reducerii domeniului de
aplicare al auditurilor;
–      controalele care vor fi efectuate de către autoritatea de audit
vor fi orientate mai mult spre reefectuarea (unui eșantion) al
controalelor administrative și la fața locului întreprinse la primul
nivel de autoritatea responsabilă. Acest lucru va accelera procedura
contradictorie și va asigura că sunt efectuate toate controalele
necesare înainte de prezentarea conturilor anuale;
–      utilizarea costurilor simplificate va reduce sarcina și costurile
administrative la toate nivelurile, atât pentru administrații, cât și
pentru beneficiari;
–      verificarea și închiderea anuală a conturilor și
limitarea perioadei de verificare a conformității la 36 de luni va
reduce din perioada de păstrare a documentelor în vederea controlului,
atât pentru administrațiile publice, cât și beneficiari;
–      crearea de fluxuri de comunicare electronică între Comisie și
statele membre va fi obligatorie.
La acestea
trebuie adăugate elementele de simplificare menționate la punctul 2.2.1
de mai sus care vor contribui, de asemenea, la reducerea sarcinii
administrative a beneficiarilor și, prin urmare, reprezintă o
reducere simultană a riscurilor de erori și a sarcinii
administrative.
Prin urmare,
în ansamblu, se preconizează că aceste propuneri vor determina o
redistribuire a costurilor de control, mai degrabă decât o creștere
sau o scădere. Cu toate acestea, se anticipează că această
redistribuire a costurilor (la nivelul tuturor funcțiilor și
datorită unui sistem de control adecvat, precum și la nivelul
statelor membre și al programelor), va permite o reducere mai
eficientă a riscurilor, precum și îmbunătățirea
și eficientizarea lanțului de asigurare.
La nivelul
Comisiei, nu se preconizează ca în primul
semestru din perioada de programare să scadă costul gestionării
și al controalelor efectuate privind gestiunea partajată. În primul
rând, se preconizează acest lucru deoarece cantitatea și domeniile de
politică vizate de gestiunea partajată se vor extinde, comparativ cu
perioada curentă. Prin urmare, menținerea acelorași resurse
necesită deja creșterea eficienței. În plus, primii ani vor fi
caracterizați prin existența multor sarcini importante care vor
trebui îndeplinite: încheierea programelor 2007-2013 (ultimele rapoarte de
închidere trebuie predate până la 31 martie 2016), aprobarea programelor
naționale multianuale pentru perioada 2014-2020, crearea noului sistem de
verificare și închidere a conturilor. În a doua jumătate a perioadei,
resursele potențiale disponibile vor fi utilizate pentru
îmbunătățirea evaluării și a monitorizării.
Gestiunea
centralizată
În ceea ce
privește gestiunea centralizată, Comisia va continua să aplice
propriul sistem de control, alcătuit din următoarele elemente
constitutive: supravegherea operațiunilor de către direcțiile
operaționale, controlul ex-ante de către unitatea Buget și
Control, Comitetul privind achizițiile interne (JPS/HPC), controalele
ex-post privind granturile ori auditurile capacității de audit intern
și/sau serviciului de audit intern. Sectorul de control ex-post
aplică o „strategie de detectare” care vizează detectarea
numărului maxim de anomalii în vederea recuperării plăților
necuvenite. Pe baza acestei strategii, auditurile sunt efectuate pe un
eșantion de proiecte selectate aproape exclusiv pe baza unei analize a
riscurilor.
Datorită
acestei combinații de controalele ex-ante și controalele ex-post,
controale ale documentelor, cât și controale la fața locului, rata de
eroare reziduală medie cuantificabilă a fost sub 2 % în ultimii ani.
Prin urmare, sistemul de control intern, precum și costul acestuia este
considerat adecvat în DG HOME pentru realizarea obiectivului de a se
obține o rată de eroare scăzută.
Totuși,
în acest context, DG HOME va continua să exploreze
posibilitățile de a consolida gestionarea și de a intensifica
simplificarea. În special, toate opțiunile simplificate puse la
dispoziție în cadrul noului Regulament financiar vor fi utilizate cât mai
mult posibil, întrucât se estimează că ele vor contribui la reducerea
sarcinii administrative a beneficiarilor și, prin urmare, reprezintă
o reducere simultană a riscurilor de erori și a sarcinii
administrative pentru Comisie.
Noi
direcții de acțiune
Propunerile
prevăd noi direcții de acțiune privind finanțarea din
partea UE în domeniul afacerilor interne, de exemplu o mai bună utilizare
a competențelor existente în cadrul agențiilor UE, dezvoltarea
dimensiunii externe și consolidarea mecanismelor de urgență.
Acestea vor necesita noi metode de gestionare și control pentru DG HOME.
Sumele care vor fi alocate acestor noi direcții de
acțiune nu sunt încă stabilite, dar este puțin probabil să
fie semnificative în comparație cu bugetul general pentru afaceri interne. Cu toate acestea, va fi extrem de important
să se stabilească mijloacele interne și sistemul de lucru pentru
îndeplinirea acestor noi sarcini cât mai devreme posibil în perioada
respectivă, cu respectarea deplină a principiilor bunei gestiuni
financiare.
Analiza de mai
sus arată în mod clar că va trebui să se consolideze, în pofida
tuturor simplificărilor introduse, nivelul resurselor umane necesare
pentru execuția bugetului majorat al DG HOME.
Necesarul de resurse umane va fi acoperit de efectivele de
personal ale DG-ului în cauză, alocate deja gestionării acțiunii
și/sau realocate intern în cadrul DG-ului, completate, după caz, prin
resurse suplimentare ce ar putea fi alocate DG-ului care gestionează
acțiunea în cadrul procedurii de alocare anuală și în lumina
constrângerilor bugetare.

2.3.
Măsuri de prevenire a fraudelor și a
neregulilor

A se preciza
măsurile de prevenire și de protecție existente sau preconizate.
Pe lângă
aplicarea tuturor mecanismelor de control normative, DG HOME va elabora o
strategie antifraudă, în conformitate cu noua strategie a Comisiei de
luptă împotriva fraudei (CAFS) adoptată la 24 iunie 2011 pentru a se
asigura, inter alia, alinierea deplină la CAFS a controalelor sale
interne privind combaterea fraudei și elaborarea unei abordări
privind gestionarea riscurilor legate de fraude care să vizează
identificarea zonelor cu risc de fraudă și formularea
răspunsurilor adecvate. Atunci când este necesar, vor fi create
rețele, precum și instrumente informatice adecvate de analiză a
cazurilor de fraudă cu fonduri.
În ceea ce
privește gestiunea partajată, CAFS precizează necesitatea unor
propuneri de regulamente din partea Comisiei pentru perioada 2014-2020, pentru
a solicita statelor membre să pună în aplicare măsurile de
prevenire a fraudei care să fie eficace și proporționale cu
riscurile de fraudă identificate. Propunerea actuală include la
articolul 5 o cerință clară a statelor membre de a preveni,
detecta și corecta neregulile și de a le raporta Comisiei. Detaliile
suplimentare în ceea ce privește aceste obligații vor face parte din
normele privind funcțiile autorității responsabile, astfel cum
sunt prevăzute la articolul 24 alineatul (5) litera (c).
În plus, la
articolul 41 s-a precizat refolosirea fondurilor provenite din corecții
financiare bazate pe concluziile Comisiei sau ale Curții de Conturi.

3.
IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT AL PROPUNERII/INIȚIATIVEI
3.1.
Rubrica (rubricile) din cadrul financiar multianual
și linia (liniile) bugetară (bugetare) de cheltuieli afectată
(afectate)

·      Linii bugetare de cheltuieli existente
În ordinea rubricilor din cadrul financiar multianual
și a liniilor bugetare.
 Rubrica din cadrul financiar multianual   || Linia bugetară || Tipul cheltuielilor || Contribuție
 Număr || Dif..[18] || Țări AELS[19] || Țări candidate[20] || Țări terțe || În sensul articolului 18 alineatul (1) litera (aa) din Regulamentul financiar
 3 ||   || Dif. || NU || NU || NU || NU
·      Noile linii bugetare a căror creare se solicită
În ordinea rubricilor din cadrul financiar multianual
și a liniilor bugetare.
 Rubrica din cadrul financiar multianual || Linia bugetară || Tipul cheltuielilor || Contribuție
 Număr Rubrica 3: || Dif./Nedif. || Țări AELS || Țări candidate || Țări terțe || În sensul articolului 18 alineatul (1) litera (aa) din Regulamentul financiar
 3 || 18 01 04 aa - Fondul pentru migrație și azil – Asistență tehnică || Nedif. || NU || NU || NU || NU
 3 || 18 02 aa - Fondul pentru azil și migrație || Dif. || NU || NU || NU || NU
 3 || 18 01 04 bb – Fondul pentru securitate internă – Poliție și criminalitate – Asistență tehnică || Nedif. || NU || NU || DA || NU
 3 || 18 02 bb - Fondul pentru securitate internă – Poliție și criminalitate || Dif. || NU || NU || DA || NU
 3 || 18 01 04 cc – Fondul pentru securitate internă – Frontiere și vize – Asistență tehnică || Nedif. || NU || NU || DA || NU
 3 || 18 02 cc - Fondul pentru securitate internă – Frontiere și vize || Dif. || NU || NU || DA || NU
Contribuțiile țărilor
terțe se referă la ambele componente ale Fondului pentru securitate
internă.
Criteriile și metoda pentru calcularea
acestor contribuții urmează să fie negociate între UE și
statele asociate pe baza unei proceduri separate.
Presupunând procente similare cu cele
utilizate în prezent în cadrul FFE, statele asociate vor fi invitate să contribuie
cu aproximativ 210 milioane EUR la componenta Frontiere și vize și cu
aproximativ 50 de milioane EUR la componenta Cooperare polițienească.

3.2.
Impactul estimat asupra cheltuielilor
3.2.1.
Sinteza impactului estimat asupra cheltuielilor

milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Rubrica din cadrul financiar multianual: || Numărul 3 || Securitate și cetățenie
 DG HOME ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || După 2020 || TOTAL
  Credite operaționale (în prețuri curente) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 18 02 aa  Fondul pentru azil și migrație || Angajamente || (1) || 517.492 || 527.892 || 538.500 || 549.320 || 560.356 || 571.613 || 586.266 || - || 3,851.439
 Plăți || (2) || 90.085 || 102.823 || 270.844 || 420.790 || 532.681 || 543.385 || 554.303 || 1,336.528 || 3,851.439
 18 02 bb Fondul pentru securitate internă - Poliție și criminalitate || Angajamente || (1a) || 135.076 || 143.047 || 151.283 || 159.791 || 168.578 || 177.653 || 187.022 ||   || 1,122.450
 Plăți || (2a) || 15.714 || 43.881 || 71.419 || 111.709 || 147.854 || 156.248 || 164.918 || 410.707 || 1,122.450
 18 02 cc  Fondul pentru securitate internă – Frontiere și vize || Angajamente || (1a) || 422.310 || 447.186 || 472.886 || 499.435 || 526.856 || 555.173 || 584.412 || - || 3,508.258
 Plăți || (2a) || 59.999 || 120.794 || 223.204 || 350.813 || 461.098 || 487.256 || 514.275 || 1,290.818 || 3,508.258
 Credite cu caracter administrativ finanțate din bugetul anumitor programe[21] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 18 01 04 aa             Fondul pentru azil și migrație ||   || (3) || 2.500 || 2.500 || 2.500 || 2.500 || 2.500 || 2.500 || 2.500 ||   || 18.500
 18 01 04 bb            Fondul pentru securitate internă - Poliție și criminalitate ||   ||   || 0.800 || 0.800 || 0.800 || 0.800 || 0.800 || 0.800 || 0.800 ||   || 5.600
 18 01 04 cc             Fondul pentru securitate internă – Frontiere și vize ||   ||   || 1.700 || 1.700 || 1.700 || 1.700 || 1.700 || 1.700 || 1.700 ||   || 11.900
 TOTAL credite pentru DG HOME || Angajamente || =1+1a +3 || 1.079,878 || 1.123,125 || 1.167,669 || 1.213,546 || 1.260,790 || 1.309,439 || 1.362,700 ||   || 8.517,147
 Plăți || =2+2a +3 || 170.799 || 272.497 || 570.467 || 888.313 || 1,146.634 || 1,191.889 || 1,238.496 || 3,038.053 || 8.517,147
 Rubrica din cadrul financiar multianual: || 5 || „Cheltuieli administrative”
milioane EUR (cu 3 zecimale)
   ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || După 2020 || TOTAL
 DG: HOME ||
  Resurse umane || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 ||   || 145.887
  Alte cheltuieli administrative || 0,156 || 0,159 || 0,162 || 0,165 || 0,168 || 0,172 || 0,175 ||   || 1,157
 TOTAL DG HOME || Credite || 20.997 || 21.000 || 21.003 || 21.006 || 21.009 || 21.013 || 21.016 ||   || 147.044
 TOTAL credite în cadrul RUBRICII 5 din cadrul financiar multianual || (Total angajamente = Total plăți) || 20.997 || 21.000 || 21.003 || 21.006 || 21.009 || 21.013 || 21.016 ||   || 147.044
EUR million (to 3 decimal places)
   ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || After 2020 || TOTAL
 TOTAL credite în cadrul RUBRICILOR 1-5 din cadrul financiar multianual || Angajamente || 1,100.875 || 1,144.125 || 1,188.672 || 1,234.552 || 1,281.799 || 1,330.452 || 1,383.716 ||   || 8,664.191
 Plăți || 191.796 || 293.497 || 591.470 || 909.319 || 1,167.643 || 1,212.902 || 1,259.512 || 3,038.053 || 8,664.191

3.2.2.
Impactul estimat asupra creditelor
operaționale

–
¨  Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de credite
operaționale
–
þ  Propunerea/inițiativa implică utilizarea de credite
operaționale, conform explicațiilor de mai jos:
Politica în domeniul afacerilor interne este pusă în aplicare, în
principal, prin gestiune partajată. Cu toate că
prioritățile în materie de cheltuieli sunt stabilite la nivelul UE,
gestionarea curentă efectivă revine autorităților
responsabile la nivel național. Indicatorii comuni privind
realizările și obiectivele vor fi stabiliți împreună de
către Comisie și autoritățile responsabile, ca parte a
programelor lor naționale, și aprobate de Comisie. Prin urmare, este
dificil să se specifice ținte privind realizările înainte de
conceperea, negocierea și aprobarea programelor pentru perioada 2013-2014.
În ceea ce privește gestiunea centralizată, nu este posibil pentru DG
HOME să furnizeze o listă completă a tuturor rezultatelor care
se vor obține prin intervenția financiară în cadrul fondurilor,
a costurilor și a valorilor medii, în conformitate cu prezenta
secțiune. Nu există în prezent instrumente statistice care să
permită calcularea pe baza actualelor programe a costurilor medii
relevante, și o astfel de definiție precisă ar fi contrară
principiului conform căruia viitorul program ar trebui să ofere un
grad suficient de flexibilitate pentru a permite adaptarea la
prioritățile politice în perioada 2014-2020. Acest lucru este valabil
în special pentru asistența de urgență și acțiunile
din țările terțe și în legătură cu acestea.
Credite de angajament în milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Obiective și realizări   ò ||   ||   || Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || A se menționa numărul de ani necesar pentru a reflecta durata impactului (cf. punctul 1.6) || TOTAL
 REALIZĂRI
 Tipul realizării[22] || Costul mediu al realizării || Numărul de realizări || Cost || Numărul de realizări || Cost || Numărul de realizări || Cost || Numărul de realizări || Cost || Numărul de realizări || Cost || Numărul de realizări || Cost || Numărul de realizări || Cost || Număr total de realizări || Costuri totale
 OBIECTIVUL SPECIFIC NR. 1[23] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Realizare ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Realizare ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Realizare ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Subtotal obiectivul specific nr. 1 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 OBIECTIVUL SPECIFIC nr. 2… ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Realizare ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Subtotal obiectivul specific nr. 2 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 COSTURI TOTALE ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.2.3.
Impactul estimat asupra creditelor cu caracter
administrativ
3.2.3.1.
Sinteză

–
¨  Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de credite
administrative
–
þ Propunerea/inițiativa implică utilizarea de credite
administrative, conform explicațiilor de mai jos:
milioane EUR (cu 3
zecimale) HOME
 RUBRICA 5 din cadrul financiar multianual[24] || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || TOTAL
 Resurse umane HOME || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 145.887
 Alte cheltuieli administrative || 0,156 || 0,159 || 0,162 || 0,165 || 0,168 || 0,172 || 0,175 || 1,157
 Subtotal RUBRICA 5 din cadrul financiar multianual || 20.997 || 21.000 || 21.003 || 21.006 || 21.009 || 21.013 || 21.016 || 147.044
 În afara RUBRICII 5[25] din cadrul financiar multianual[26] || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || TOTAL
 Resurse umane HOME || 1.280 || 1.280 || 1.280 || 1.280 || 1.280 || 1.280 || 1.280 || 8.960
 Alte cheltuieli cu caracter administrativ || 3.720 || 3.720 || 3.720 || 3.720 || 3.720 || 3.720 || 3.720 || 26.040
 Subtotal în afara RUBRICII 5 din cadrul financiar multianual || 5.000 || 5.000 || 5.000 || 5.000 || 5.000 || 5.000 || 5.000 || 35.000
 TOTAL || 25.997 || 26.000 || 26.003 || 26.006 || 26.009 || 26.013 || 26.016 || 182.044

3.2.3.2.
 Necesarul de
resurse umane estimat

–
¨  Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de resurse
umane
–
þ Propunerea/inițiativa implică
utilizarea de resurse umane, conform explicațiilor de mai jos: cifrele utilizate pentru anul n sunt cele pentru
anul 2011.
Estimarea trebuie exprimată în valoare
întreagă (sau cel mult cu o zecimală)
 ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
  Posturi din schema de personal (posturi de funcționari și de agenți temporari) HOME ||
 || 18 01 01 01 (la sediu și în birourile de reprezentare ale Comisiei) || 136 || 136 || 136 || 136 || 136 || 136 || 136
 || XX 01 01 02 (în delegații) || 15 || 15 || 15 || 15 || 15 || 15 || 15
 || 18 01 05 01 (cercetare indirectă) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (cercetare directă) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ||  Personal extern (în echivalent normă întreagă: ENI)[27] ||
 || 18 02 01 (AC, INT, END din „pachetul global”) || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16
 || XX 13 02 02 (AC, INT, JED, AL și END în delegații) || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 10
 || 18 01 04 aa[28] || - la sediu[29] || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 10
 || - în delegații || * || * || * || * || * || * || *
 || 18 01 04 aa[30] || - la sediu[31] || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || 4
 || - în delegații || * || * || * || * || * || * || *
 || 18 01 04 cc[32] || - la sediu[33] || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || 6
 || - în delegații || * || * || * || * || * || * || *
 || XX 01 05 02 (AC, INT, END - în cadrul cercetării indirecte) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (AC, INT, END – în cadrul cercetării directe) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Alte linii bugetare (13 01 04 02) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || TOTAL || 197 || 197 || 197 || 197 || 197 || 197 || 197
XX este domeniul
de politică sau titlul din buget în cauză.
Necesarul de resurse umane va fi acoperit de
efectivele de personal ale DG-ului în cauză, alocate deja gestionării
acțiunii și/sau realocate intern în cadrul DG-ului, completate,
după caz, prin resurse suplimentare ce ar putea fi alocate DG-ului care
gestionează acțiunea în cadrul procedurii de alocare anuală
și în lumina constrângerilor bugetare. Sumele și alocările vor
fi ajustate în eventualitatea unui proces de externalizare unei agenții
executive.
Descrierea sarcinilor
care trebuie efectuate:
 Funcționari și agenți temporari la sediul central || Sarcinile care trebuie îndeplinite cuprind toate sarcinile necesare gestionării unui program financiar, cum ar fi: - furnizare de contribuții pentru procedura bugetară;  - desfășurarea dialogului politic cu statele membre;     - pregătirea programelor de lucru anuale/deciziilor de finanțare, stabilirea priorităților anuale, aprobarea programelor naționale anuale;         - gestionarea programelor naționale, cererile de propuneri și cererile de oferte și procedurile de selecție ulterioare;   - comunicarea cu părțile interesate (beneficiarii potențiali/efectivi, statele membre, etc); - elaborarea orientărilor pentru statele membre;              - gestionarea proiectelor din punct de vedere financiar și operațional;   - efectuarea controalelor, astfel cum sunt descrise mai sus (control ex ante, comitetul privind achizițiile publice, audituri ex post, audit intern, verificarea și închiderea conturilor);            - contabilitatea;    - dezvoltarea și gestionarea granturilor și a instrumentelor informatice naționale de gestionare a programului;   - monitorizare și raportare privind realizarea obiectivelor, inclusiv în rapoartele de activitate anuale și în rapoartele ordonator de credite subdelegat
 Personal extern || Sarcinile sunt similare celor îndeplinite de funcționari și agenți temporari, cu excepția sarcinilor care nu pot fi îndeplinite de personalul extern
 Personalul din delegații || Pentru a contribui la dezvoltarea punerii în aplicare a politicii în domeniul afacerilor interne, în special a dimensiunii sale externe, delegațiile UE vor trebui să aibă expertiză necesară în afaceri interne. Aceasta poate fi asigurată de personal de la Comisia Europeană și/sau Serviciul European de Acțiune Externă.
Pentru a contribui la
dezvoltarea punerii în aplicare a politicii în domeniul afacerilor interne, în
special a dimensiunii sale externe, delegațiile UE vor trebui să
aibă expertiză necesară în afaceri interne. Aceasta
poate fi asigurată de personal de la Comisia Europeană și/sau
Serviciul European de Acțiune Externă.

3.2.4.
Compatibilitatea cu cadrul financiar multianual
actual

–
þ  Propunerea/inițiativa este compatibilă
cu cadrul financiar multianual următor.
–
¨  Propunerea/inițiativa necesită o reprogramare a rubricii
corespunzătoare din cadrul financiar multianual.
A se explica reprogramarea necesară,
precizându-se liniile bugetare în cauză și sumele aferente.
–
¨  Propunerea/inițiativa necesită recurgerea la instrumentul
de flexibilitate sau la revizuirea cadrului financiar multianual[34].
A se explica necesitatea efectuării acestei
acțiuni, precizând rubricile și liniile bugetare în cauză,
precum și sumele aferente.

3.2.5.
Participarea terților la finanțare

–
Propunerea/inițiativa nu prevede
cofinanțare din partea terților
–
þ Propunerea prevede că finanțarea din
partea Uniunii Europene are nevoie de cofinanțare. Suma exactă nu poate fi cuantificată. Regulamentul
stabilește ratele maxime de cofinanțare, diferențiate în
funcție de tipurile de acțiuni:
Credite în milioane EUR (cu 3 zecimale)
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Total
 A se preciza organismul care asigură cofinanțarea || SM || SM || SM || SM || SM || SM || SM ||
 TOTAL credite cofinanțate || tbd || tbd || tbd || tbd || tbd || tbd || tbd ||

3.3.
Impactul estimat asupra veniturilor

–
þ  Propunerea/inițiativa nu are impact financiar asupra
veniturilor.
–
¨  Propunerea/inițiativa are următorul impact financiar:
–
¨         asupra resurselor proprii
–
¨         asupra diverselor venituri
milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Linia bugetară pentru venituri: || Credite disponibile pentru exercițiul bugetar în curs || Impactul propunerii/inițiativei[35]
 Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || A se introduce numărul de coloane necesar pentru a reflecta durata impactului (cf. punctul 1.6)
 Articolul …... ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Pentru diversele venituri
alocate, a se preciza linia bugetară (liniile bugetare) de cheltuieli
afectată (afectate).
A se preciza metoda de
calcul al impactului asupra veniturilor.
[1]               COM(2011) 500 final.
[2]               COM(2010) 700 final.
[3]               COM(2010) 543 final.
[4]               „Revizuirea bugetului UE”, COM(2010) 700, 19.10.2010.
[5]               Propunere de Regulament al Parlamentului European
și al Consiliului de stabilire a unor dispoziții comune privind
Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de
coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul
european pentru pescuit și afaceri maritime, care fac obiectul cadrului
strategic comun, precum și de stabilire a unor dispoziții generale
privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european
și Fondul de coeziune și de abrogare a Regulamentului (CE)
nr. 1083/2006 [COM(2011) 615 final].
[6]               Propunere de Regulament al Parlamentului European
și al Consiliului privind finanțarea, gestionarea și
monitorizarea politicii agricole comune [COM (2011) 628/3].
[7]               A se vedea nota de subsol 1.
[8]               JO C , , p. .
[9]               JO C , , p. .
[10]             Revizuirea trienală a Regulamentului financiar,
propunerea Comisiei COM (2010) 0260.
[11]             Revizuirea trienală a Regulamentului financiar,
propunerea Comisiei COM (2010) 0260.
[12]             JO L 55, 28.2.2011, p. 13.
[13]             JO L 83, 27.3.1999, p. 1.
[14]             ABM: (Activity-Based Management ): gestionarea pe
activități – ABB (Activity-Based Budgeting): stabilirea bugetului pe
activități.
[15]             Astfel cum sunt menționate la articolul 49 alineatul
(6) litera (a) sau (b) din Regulamentul financiar.
[16]             Explicațiile privind modurile de gestionare, precum
și trimiterile la Regulamentul financiar sunt disponibile pe site-ul
BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[17]             Astfel cum sunt menționate la
articolul 185 din Regulamentul financiar.
[18]             Dif. = credite diferențiate /
Nedif. = credite nediferențiate.
[19]             AELS: Asociația Europeană a Liberului Schimb.
[20]             Țările candidate și, după caz,
țările potențial candidate din Balcanii de Vest.
[21]             Asistența tehnică și/sau
administrativă și cheltuieli de sprijin pentru punerea în aplicare a
programelor și/sau acțiunilor UE (fostele linii „BA”), cercetare
indirectă și cercetare directă.
[22]             Realizările se referă la produse și
servicii care urmează a fi furnizate (de ex.: numărul de schimburi de
studenți finanțate, numărul de km de străzi construite
etc.).
[23]             Conform descrierii din secțiunea
1.4.2. „Obiectiv (e) specific(e) ...”
[24]             Pachetul global, pe baza
alocării finale din 2011 pentru resursele umane, inclusiv funcționari
și personal extern.
[25]             Personalul extern finanțat de la
fostele linii BA, pe baza alocării finale pentru 2011 pentru resursele
umane, inclusiv personalul extern de la sediul central și din
delegații.
[26]             Personalul extern finanțat de
la fostele linii BA, pe baza alocării finale pentru 2011 pentru resursele
umane, inclusiv personalul extern de la sediul central și din
delegații.
[27]             AC = agent contractual; INT = personal pus la dispoziție de
agenți de muncă temporară („Intérimaire”); JED = „Jeune Expert en Délégation” (expert tânăr în
delegații); AL = agent local; END = expert național detașat;
[28]             Sub plafonul pentru personal extern
din credite operaționale (fostele linii „BA”).
[29]             În special pentru fonduri
structurale, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR)
și Fondul european pentru pescuit (FEP).
[30]             Sub plafonul pentru personal extern
din credite operaționale (fostele linii „BA”).
[31]             În special pentru fonduri
structurale, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR)
și Fondul european pentru pescuit (FEP).
[32]             Sub plafonul pentru personal extern
din credite operaționale (fostele linii „BA”).
[33]             În special pentru fonduri
structurale, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR)
și Fondul european pentru pescuit (FEP).
[34]             A se vedea punctele 19 și 24 din
Acordul interinstituțional.
[35]             În ceea ce privește resursele
proprii tradiționale (taxe vamale, cotizațiile pentru zahăr),
sumele indicate trebuie să fie sume nete, și anume sume brute
după deducerea a 25 % pentru costuri de colectare.