Anunţ juridic important

|

52009PC0637

Propunere de regulament al Consiliului din de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1911/2006 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de soluţii de uree şi de azotat de amoniu originare, printre altele, din Rusia  /* COM/2009/0637 final */

	[pic] | COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE |Bruxelles, 23.11.2009COM(2009)637 finalPropunere deREGULAMENT AL CONSILIULUIdinde modificare a Regulamentului (CE) nr. 1911/2006 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de soluții de uree și de azotat de amoniu originare, printre altele, din RusiaEXPUNERE DE MOTIVEContextul propunerii |Motivele și obiectivele propunerii Prezenta propunere se referă la aplicarea Regulamentului (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2117/2005 al Consiliului din 21 decembrie 2005 (denumit în continuare „regulamentul de bază”) în cadrul procedurii privind importurile de soluții de uree și de azotat de amoniu originare, printre altele, din Rusia. |Contextul general Prezenta propunere este întocmită în contextul punerii în aplicare a regulamentului de bază și este rezultatul unei anchete desfășurate în conformitate cu cerințele de fond și de procedură prevăzute de regulamentul de bază. |Dispoziții în vigoare în domeniul propunerii Măsurile aflate în prezent în vigoare au fost instituite de Regulamentul (CE) nr. 1911/2006 al Consiliului de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de soluții de uree și de azotat de amoniu originare, printre altele, din Rusia. |Coerența cu celelalte politici și obiective ale Uniunii Nu se aplică. |Consultarea părților interesate și evaluarea impactului |Consultarea părților interesate |Părțile interesate vizate de procedură au avut posibilitatea de a-și apăra interesele în timpul anchetei, în conformitate cu dispozițiile regulamentului de bază. |Obținerea și utilizarea expertizei |Nu a fost necesar să se recurgă la expertiză externă. |Evaluarea impactului Prezenta propunere este rezultatul punerii în aplicare a regulamentului de bază. Regulamentul de bază nu prevede o evaluare generală a impactului, dar include o listă exhaustivă a condițiilor care trebuie evaluate. |Elementele juridice ale propunerii |Rezumatul acțiunii propuse La 21 martie 2009, Comisia a deschis o reexaminare în ceea ce privește un nou exportator a măsurilor în vigoare privind importurile de amestecuri de uree și de azotat de amoniu în soluții apoase sau amoniacale originare din Rusia, în urma unei cereri a unui producător-exportator din Rusia, Joint Stock Company „Acron” (denumit în continuare „solicitantul”). Cererea s-a bazat pe elemente de probă prima facie conform cărora solicitantul nu a exportat soluții de uree și de azotat de amoniu în Comunitate în cursul perioadei de anchetă pe care s-au bazat măsurile antidumping, și nu este afiliat niciunui producător-exportator al soluțiilor de uree și de azotat de amoniu care fac obiectul măsurilor antidumping menționate anterior. Solicitantul a afirmat, de asemenea, că a început să exporte soluții de uree și de azotat de amoniu în Comunitate după perioada de anchetă inițială. Propunerea de regulament al Consiliului atașată se bazează pe concluziile anchetei desfășurate, al cărei domeniu de aplicare este limitat la examinarea calificării ca „nou exportator” și al dumpingului în ceea ce îl privește pe solicitant. Ancheta a confirmat că solicitantul ar trebui să fie considerat „exportator nou”, în conformitate cu articolul 11 alineatul (4) din regulamentul de bază. Ancheta a evidențiat, de asemenea, existența dumpingului pe durata perioadei de anchetă. Nivelul dumpingului constatat este mai mare decât nivelul de eliminare a prejudiciului din ancheta inițială. Prin urmare, se propune instituirea măsurilor antidumping la nivelul marjei de prejudiciu constatate în cursul anchetei inițiale. Această marjă corespunde taxei la scară națională aplicabilă importurilor de soluții de uree și de azotat de amoniu din Rusia. Este necesar să se instituie taxe sub forma unei sume specifice pe tonă astfel cum s-a instituit deja prin Regulamentul (CE) nr. 1995/2000 pentru ceilalți exportatori. Taxa se percepe retroactiv de la data deschiderii reexaminării. |Temeiul juridic Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2117/2005 al Consiliului din 21 decembrie 2005. |Principiul subsidiarității Propunerea intră în sfera competenței exclusive a Comunității. În consecință, principiul subsidiarității nu se aplică. |Principiul proporționalității Propunerea respectă principiul proporționalității din următoarele motive: |Tipul acțiunii este descris în regulamentul de bază menționat anterior și nu permite luarea unei decizii la nivel național. |Nu se aplică indicațiile privind modul în care sarcina financiară și administrativă a Comunității, a guvernelor naționale, a autorităților regionale și locale, a agenților economici și a cetățenilor este redusă la minimum și proporțională cu obiectivul propunerii. |Alegerea instrumentelor |Instrumentele propuse: regulament de modificare. |Alte instrumente nu ar fi adecvate din următorul motiv: Regulamentul de bază menționat mai sus nu prevede opțiuni alternative. |Implicațiile bugetare |Propunerea nu are implicații asupra bugetului comunitar. |Propunere deREGULAMENT AL CONSILIULUIdinde modificare a Regulamentului (CE) nr. 1911/2006 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de soluții de uree și de azotat de amoniu originare, printre altele, din RusiaCONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,având în vedere Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene[1] (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 9 alineatul (4) și articolul 11 alineatul (3),având în vedere propunerea Comisiei prezentată după consultarea comitetului consultativ,întrucât:A. PROCEDURA ANTERIOARĂ1.  Prin Regulamentul (CE) nr. 1995/2000[2], Consiliul a instituit o taxă antidumping definitivă la importurile de soluții de uree și de azotat de amoniu originare, printre altele, din Rusia. Acest regulament este denumit în continuare „regulamentul inițial”, iar ancheta care a condus la măsurile instituite prin regulamentul inițial este denumită în continuare „ancheta inițială”.2.  În urma unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor, inițiată în septembrie 2005 (denumită în continuare „reexaminare efectuată în perspectiva expirării măsurilor”), Consiliul, prin Regulamentul (CE) nr. 1911/2006[3], a reînnoit aceste măsuri la nivelul actual, pentru o perioadă de cinci ani. Măsurile constau în taxe specifice.B. PROCEDURA ACTUALĂ1. CEREREA DE REEXAMINARE3.  S-a înaintat o cerere de reexaminare în ceea ce privește un nou exportator (denumită în continuare „reexaminarea prezentă”), în conformitate cu articolul 11 alineatul (4) din regulamentul de bază, de către Open Joint Stock Company Acron (denumit în continuare „solicitantul”), un producător-exportator din Rusia. Cererea s-a limitat la stabilirea dumpingului, în ceea ce îl privește pe solicitant.4.  Solicitantul a susținut că nu a exportat soluții de uree și de azotat de amoniu în Comunitate în cursul perioadei de anchetă pe care s-au bazat măsurile antidumping, cuprinsă între 1 iunie 1998 și 31 mai 1999 (denumită în continuare „perioada de anchetă inițială”) și că nu este afiliat niciunui producător-exportator al soluțiilor de uree și de azotat de amoniu care fac obiectul măsurilor antidumping menționate. Solicitantul a afirmat, de asemenea, că a început să exporte soluții de uree și de azotat de amoniu în Comunitate după perioada de anchetă inițială.2. INIțIEREA REEXAMINăRII ÎN CEEA CE PRIVEșTE UN „NOU EXPORTATOR”5.  Comisia a examinat elementele de probă prima facie prezentate de solicitant și le-a considerat suficiente pentru a justifica inițierea unui reexaminări în conformitate cu dispozițiile articolului 11 alineatul (4) din regulamentul de bază. După consultarea Comitetului consultativ și după ce industriei comunitare în cauză i s-a oferit posibilitatea de a-și prezenta observațiile, Comisia a deschis, prin Regulamentul (CE) nr. 241/2009[4], o reexaminare a Regulamentului (CE) nr. 1911/2006 (denumit în continuare „măsurile în vigoare”) în ceea ce privește solicitantul.6.  În temeiul articolului 2 din Regulamentul (CE) nr. 241/2009 al Comisiei, taxa antidumping de 20,11 EUR/tonă instituită prin Regulamentul (CE) nr. 1911/2006 a fost abrogată în ceea ce privește importurile de soluțiile de uree și de azotat de amoniu produse și vândute la export în Comunitate de către solicitant. În paralel, în conformitate cu articolul 14 alineatul (5) din regulamentul de bază, autoritățile vamale au fost invitate să ia măsurile necesare pentru înregistrarea importurilor respective.3. PRODUSUL ÎN CAUZă7.  Produsul care face obiectul acestei reexaminări este același cu cel din ancheta inițială, respectiv soluție de uree și de nitrat de amoniu, un îngrășământ lichid utilizat în mod curent în agricultură, originar din Rusia (denumit în continuare „produsul în cauză”); Acesta constă dintr-un amestec de uree, nitrat de amoniu și apă. Produsul în cauză se încadrează în prezent la codul NC 3102 80 00.4. PăRțILE INTERESATE8.  Comisia a informat oficial solicitantul, reprezentanții țării exportatoare și asociația producătorilor comunitari cu privire la inițierea reexaminării. Părților interesate li s-a dat posibilitatea de a-și face cunoscute în scris punctele de vedere și de a solicita o audiere până la termenul-limită fixat în avizul de inițiere. Au fost audiate toate părțile interesate care au solicitat aceasta și care au demonstrat că există motive speciale care să justifice audierea.9.  Comisia a trimis chestionare solicitantului și societăților cointeresate și a primit răspunsuri în termenele limită stabilite pentru acel scop. Comisia a căutat și a verificat toate informațiile considerate necesare pentru stabilirea dumpingului. Comisia a efectuat vizite de verificare la sediul solicitantului și al societății aflate în legătură cu acesta:10.  JSC Acron, Novgorod, Rusia;11.  Agronova International Inc., Hallandale, SUA („Agronova”).5. PERIOADA ANCHETEI DE REEXAMINARE12.  Perioada anchetei de reexaminare în ceea ce privește un nou exportator s-a derulat între 1 ianuarie 2008 și 31 decembrie 2008 (denumită în continuare „PAR”).C. REZULTATELE ANCHETEI1. CALIFICAREA CA EXPORTATOR NOU13.  Ancheta a confirmat că solicitantul nu a exportat produsul în cauză în cursul perioadei de anchetă inițiale și că exportul în Comunitate a început după perioada respectivă.14.  Mai mult, solicitantul a fost în măsură să demonstreze că nu era afiliat niciunui exportator sau producător din Rusia, supus măsurilor antidumping pentru importurile de soluții de uree și de azotat de amoniu originare din Rusia.15.  În consecință, se confirmă faptul că solicitantul trebuie considerat „exportator nou”, în conformitate cu dispozițiile articolului 11 alineatul (4) din regulamentul de bază.2. DUMPINGUL2.1 Determinarea valorii normale16.  Solicitantul nu a realizat vânzări interne în Rusia ale produsului în cauză. Atunci când prețurile vânzărilor interne nu au putut fi folosite pentru a stabili valoarea normală, a fost necesară aplicarea unei alte metode. În conformitate cu articolul 2 alineatul (3) din regulamentul de bază, Comisia a calculat în schimb o valoare normală construită, după cum urmează.17.  Valoarea normală a fost construită pe baza costurilor de producție suportate de către solicitant, la care se adaugă o sumă rezonabilă pentru costurile de vânzări, cheltuielile administrative și alte costuri generale (denumite în continuare „costuri VAG”), precum și pentru profituri, în conformitate cu articolul 2 articolele (3) și (6) din regulamentul de bază.2.1.1. Ajustare a costului gazului natural pe piața internă din Rusia18.  În ceea ce privește costul de fabricație, trebuie menționat că un procent important din costul de fabricație și un procent semnificativ din costul total de producție este reprezentat de costurile gazului. În conformitate cu articolul 2 alineatul (5) din regulamentul de bază, s-a verificat dacă în registrele solicitantului s-au reflectat, în mod rezonabil, costurile legate de producția și vânzările produsului în cauză.19.  S-a stabilit că prețurile gazului pe piața internă plătit de solicitant erau anormal de scăzute. Cu titlu indicativ, acestea reprezentau între o pătrime și o cincime din prețul de export al gazului natural din Rusia. În această privință, toate datele disponibile arată că prețurile gazului practicate pe piața internă din Rusia erau prețuri reglementate, cu mult mai mici decât prețul de piață plătit pentru gazul natural pe piețele nereglementate. Deoarece costurile gazului nu erau reflectate în mod rezonabil în registrele solicitantului, acestea au trebuit ajustate în consecință. În absența oricăror prețuri nedenaturate ale gazului cu privire la piața internă rusă și în conformitate cu articolul 2 alineatul (5) din regulamentul de bază, a trebuit ca prețurile gazului să fie stabilite pe „oricare altă bază rezonabilă, inclusiv pe baza informațiilor provenite de pe alte piețe reprezentative”.20.  Prețul ajustat a fost calculat pe baza prețului mediu al gazului rusesc vândut la export la granița germano-cehă (Waidhaus), fără a include costurile de transport și ajustat, astfel încât să țină seama de costul de distribuție local. Întrucât Waidhaus este principalul punct de vânzare a gazului rusesc în UE, reprezentând cea mai mare piață a gazului din Rusia și practicând, în același timp, prețuri care țin seama, în mod rezonabil, de cheltuieli, aceasta poate fi considerată o piață reprezentativă în sensul articolului 2 alineatul (5) din regulamentul de bază.21.  În urma notificării, solicitantul a formulat mai multe observații legate de (i) temeiul juridic al ajustării pentru gazul natural efectuate, pe de o parte, și (ii) metodele aplicate pentru ajustare, pe de altă parte.2.1.1.1. Temeiul juridic al ajustării pentru gazul natural22.  Solicitantul a afirmat că orice ajustare a prețului gazului natural plătit pe piața internă din Rusia ar fi nejustificată, pe motiv că registrele contabile ale acestuia au reflectat pe deplin costurile asociate cu activitatea de producție a produsului în cauză în Rusia. Solicitantul a mai argumentat că, în conformitate cu articolul 1 din regulamentul de bază, valoarea normală trebuie să fie stabilită întotdeauna cu privire la țara exportatoare și că, prin urmare, bazarea constatărilor pe informații furnizate de producători din alte țări terțe era contrară articolului respectiv.23.  În ceea ce privește argumentul solicitantului privind pretinsa încălcare a articolului 1 din regulamentul de bază, ar trebui precizat că articolul 1 descrie doar conceptul general de dumping dar normele detaliate privind stabilirea dumpingului sunt prevăzute în articolul 2 din regulamentul de bază. Articolul 2 alineatul (5) din regulamentul de bază prevede posibilitatea utilizării datelor de pe alte piețe reprezentative inclusiv dintr-o țară terță, dacă costurile asociate cu producția și vânzarea produsului care face obiectul anchetei nu sunt, în mod rezonabil, reflectate în registrele părții în cauză. Prin urmare, argumentul solicitantului în acest sens a trebuit să fie respins.24.  Solicitantul a mai invocat, de asemenea, existența avantajelor concurențiale naturale în Rusia, precum abundența gazului natural și condițiile favorabile de aprovizionare care ar explica diferența de preț între gazul natural vândut pe piața internă și cel exportat. Solicitantul a susținut, de asemenea, că prețurile gazului practicate pe piața internă din Rusia acoperă costurile de producție.25.  În ceea ce privește existența avantajelor naturale, solicitantul nu a menționat faptul că prețurile gazelor naturale practicate pe piața internă erau reglementate în Rusia și nu puteau fi considerate, prin urmare, ca reflectând în mod rezonabil un preț practicat în mod normal pe piețele în care costurile nu sunt denaturate. Solicitantul nu a furnizat niciun element de probă în sprijinul solicitărilor sale. În plus, în ceea ce privește costurile, chiar dacă prețul gazului plătit de către solicitant a acoperit costul unitar de producție și vânzare al gazului suportat de către furnizorul său, acest argument este irelevant, întrucât prețul pieței pentru gaz nu este în mod obligatoriu direct corelat cu costurile de producție și vânzare ale acestuia. Prin urmare, afirmațiile respective au trebuit să fie respinse.26.  Solicitantul a susținut în continuare că o anchetă efectuată în temeiul regulamentului de bază nu ar trebui să includă cazul subvențiilor acordate produselor situate în amonte în lanțul de producție. Se observă faptul că articolul 2 alineatul (5) din regulamentul de bază are ca scop să determine dacă costurile asociate cu producerea și vânzarea produsului similar sunt sau nu reflectate în mod rezonabil în registrele părții în cauză. Din motivele prevăzute anterior în considerentul 17, s-a constatat că lucrurile nu stau astfel. Această situație este diferită de determinarea existenței subvențiilor, care nu face obiectul prezentei anchete. În consecință, argumentul solicitantului a trebuit să fie respins.27.  În acest context, solicitantul indică, de asemenea, faptul că, chiar dacă există o situație specială a pieței în sensul articolului 2 alineatul (3) din regulamentul de bază, aceasta nu se referă decât la piața produsului în cauză, și anume, soluțiile de uree și de azotat de amoniu ca atare, care nu poate fi extinsă la condițiile de piață pentru produsul situat în amonte. Cu toate acestea, astfel cum rezultă din considerentul 24 de mai sus, ajustarea pentru prețurile gazului natural s-a efectuat în temeiul articolului 2 alineatul (5) din regulamentul de bază care, astfel cum s-a menționat mai sus în considerentul 21, autorizează în mod explicit instituțiile să utilizeze costurile de producție care provin de pe alte piețe reprezentative. În consecință, argumentul solicitantului a trebuit să fie respins.28.  În cele din urmă, solicitantul a susținut că articolul 2 alineatul (5) din regulamentul de bază urmărește să examineze doar dacă registrele societății respectă principiile contabile general acceptate ale țării terțe în cauză, dar nu solicită ca aceste costuri să corespundă celor constatate pe piețe nereglementate.29.  Ar trebui remarcat faptul că, în conformitate cu articolul 2 alineatul (5) din regulamentul de bază, două criterii trebuie îndeplinite pentru ca costurile să fie calculate pe baza registrelor ținute de exportator: (i) registrele trebuie ținute în conformitate cu principiile contabile general acceptate ale țării în cauză și (ii) registrele trebuie să reflecte în mod rezonabil costurile asociate producerii și vânzării produsului în cauză. Dacă, precum în cazul de față, al doilea criteriu nu este îndeplinit deoarece registrele nu reflectă costurile, acestea din urmă trebuie să fie ajustate. În consecință, argumentul solicitantului a trebuit să fie respins.2.1.1.2 Metoda de ajustare aplicată privind gazul30.  Solicitantul susține că în cursul PAR a prezentei anchete prețurile au fluctuat în mod semnificativ și că valoarea normală ar trebui stabilită pe o bază lunară (sau cel puțin trimestrială) și nu pe o bază anuală.31.  Ar trebui remarcat faptul că deși prețurile gazului au fluctuat în cursul PAR, aceste fluctuații nu au fost considerate excepționale sau deosebit de semnificative. Într-adevăr, piața gazului natural este în general caracterizată de fluctuații destul de importante de preț. Solicitantul nu a putut demonstra existența unor circumstanțe specifice, nici că fluctuațiile de preț în cursul PAR au depășit în mod semnificativ fluctuațiile obișnuite. Prin urmare, nu există niciun motiv să nu se respecte metoda utilizată în ancheta care a condus la instituirea măsurilor în vigoare. În al doilea rând, informațiile pe baza cărora, conform solicitantului, ar fi trebuit să fie stabilită valoarea normală, au fost doar parțial disponibile, deoarece informațiile necesare de la societățile din SUA (și anume, costurile VAG și profitul) nu au fost disponibile decât pe o bază anuală. Prin urmare, chiar dacă s-ar urma argumentul solicitantului, nu ar fi posibilă calcularea corectă a valorilor lunare sau trimestriale. În consecință, argumentul solicitantului a trebuit să fie respins.32.  Solicitantul contestă, de asemenea, alegerea Waidhaus ca piață de referință adecvată, date fiind prețurile posibil necompetitive aplicate la gaze naturale în Germania și relațiile dintre părți, un factor legat de formulele de calcul a prețurilor în contractele de export ale gazului cu Rusia.33.  Ar trebui precizat faptul că prețurile interne necompetitive la gaz în Germania pretinse de solicitant au fost considerate oricum irelevante deoarece ar viza doar prețurile la care distribuitorii din Germania vând gazul pe piața internă, și, prin urmare, acest lucru nu are nicio legătură cu prețul la care gazul exportat de Rusia este vândut la Waidhaus. Argumentul solicitantului constând în faptul că operatorii germani nu au niciun interes în a negocia prețuri scăzute pentru gazul importat din Rusia la Waidhaus nu este decât o presupunere neîntemeiată, nefiind susținută de o situație de fapt sau de elemente de probă. Prin urmare, aceste argumente au fost respinse.34.  Solicitantul a susținut în continuare că, în cazul în care ar fi fost folosit prețul de export Waidhaus, taxa de export rusă care trebuie plătită pentru toate exporturile ar fi trebuit dedusă din prețul Waidhaus, întrucât acesta nu se aplică pe piața internă.35.  Într-adevăr, prețul pieței la Waidhaus, care a fost considerată ca o piață reprezentativă în sensul articolului 2 alineatul (5) din regulamentul de bază, este prețul de după taxele de export și nu prețul de dinaintea acestor taxe. Din perspectiva cumpărătorului, prețul pe care trebuie să îl plătească la Waidhaus este important, iar în această privință este irelevant ce procent din acest preț constituie o taxă de export și ce procent este plătit furnizorului de gaz. Acesta din urmă, pe de altă parte, va încerca întotdeauna să își crească prețul la maximum și prin urmare să impună cel mai ridicat preț pe care clienții săi sunt dispuși să îl plătească. Ținând seama de faptul că acest preț este întotdeauna cu mult peste nivelul costurilor de producție, ceea ce permite furnizorului de gaz să înregistreze profituri uriașe, prețul de piață nu este influențat în primul rând de valoarea taxei de export, ci de prețul pe care piața este dispusă să-l plătească. Prin urmare, concluzia a fost că prețul care include taxa de export, și nu prețul de dinaintea aplicării acestei taxe, reprezintă prețul nedenaturat orientat spre piață. În consecință, argumentele solicitantului în această privință au fost respinse.36.  În acest context, solicitantul a susținut, de asemenea, că marja comercială a distribuitorului local nu ar trebui adăugată la prețul de export de la Waidhaus, fără să explice totuși sau să demonstreze de ce consideră că ajustarea pentru distribuitorul local ar fi fost inadecvată. S-a considerat că, deoarece clienții de pe piața internă cumpărau gazul de la furnizorii locali, a trebuit să se presupună că aceștia ar fi nevoiți să plătească costurile de distribuție locale care nu sunt incluse ca atare în prețul Waidhaus neajustat. Prin urmare, s-a considerat că această ajustare a fost într-adevăr justificată și, în consecință, argumentul solicitantului a fost respins.2.1.2 Costurile de vânzare, cheltuielile administrative, alte costuri generale („costurile VAG”)37.  Costurile de vânzare, cheltuielile administrative și alte costuri generale, precum și profitul, nu au putut fi stabilite în baza părții introductive a articolului 2 alineatul (6) prima teză din regulamentul de bază deoarece solicitantul nu a realizat vânzări interne în Rusia ale produsului similar. Articolul 2 alineatul (6) litera (a) din regulamentul de bază nu s-a putut aplica, întrucât numai solicitantul face obiectul anchetei. Nici articolul 2 alineatul (6) litera (b) nu era aplicabil, întrucât pentru produsele din aceeași categorie generală, gazul natural este de departe cea mai importantă materie primă, și prin urmare, costurile de producție trebuiau, de asemenea, ajustate, din motivele menționate în considerentul 17 de mai sus. În cadrul acestei reexaminări, nu a fost pusă la dispoziție nicio informație pentru a cuantifica într-un mod adecvat această ajustare și pentru a stabili sumele corespunzătoare costurilor VAG, precum și marjelor de profit relevante la vânzarea acestor produse după o astfel de ajustare. Prin urmare, sumele corespunzătoare costurilor VAG, precum și profitului s-au stabilit în conformitate cu articolul 2 alineatul (6) litera (c) din regulamentul de bază în temeiul unei metode rezonabile.38.  Piața internă rusă de produse din aceeași categorie generală fiind extrem de mică, a trebuit să se obțină informațiile de pe alte piețe reprezentative. În această privință, s-au luat în considerare informațiile publice disponibile privind marile societăți care activează în sectorul economic al îngrășămintelor azotate. S-a considerat că datele corespunzătoare cu privire la producătorii nord-americani (respectiv SUA) sunt cele mai adecvate pentru scopurile prezentei anchete, dată fiind larga disponibilitate a unor informații financiare publice fiabile și complete privind companiile cotate la bursă în această regiune a lumii. În afară de aceasta, piața nord-americană a evidențiat un volum semnificativ de vânzări interne și un nivel considerabil de concurență din partea societăților atât naționale, cât și străine. Din acest motiv, sumele corespunzătoare costurilor de desfacere, cheltuielilor administrative și altor costuri generale, precum și profitului s-au stabilit pe baza mediei ponderate a respectivelor sume provenite de la trei producători nord-americani, despre care s-a constatat că fac parte din cele mai mari societăți din sectorul îngrășămintelor, având în vedere vânzările nord-americane ale acestora din aceeași categorie generală de produse (îngrășăminte azotate). Acești trei producători au fost considerați reprezentativi pentru sectorul îngrășămintelor azotate, iar sumele corespunzătoare costurilor de desfacere, cheltuielilor administrative și altor costuri generale, precum și profitului, ca fiind reprezentative pentru același tip de costuri asumate în mod normal de societățile care activează cu succes în respectivul sector de activitate. În afară de aceasta, nu există niciun indiciu că valoarea profitului astfel stabilită depășește profitul realizat, în mod normal, de producătorii ruși pentru vânzările de produse din aceeași categorie generală pe piața lor internă.39.  În urma notificării, solicitantul a contestat metoda descrisă mai sus, afirmând că marja de profit utilizată este nerezonabilă și excesiv de ridicată, în special în comparație cu marja de profit utilizată în anchetele antidumping anterioare privind același produs. Solicitantul susține că anul 2008, care reprezintă anul utilizat pentru determinarea costurilor VAG precum și a profiturilor a fost un an excepțional pe piața SUA, întrucât prețurile gazului au fluctuat considerabil iar prețurile pentru îngrășăminte au fost excepțional de ridicate, ceea ce a generat rate de profit excepțional de ridicate pentru producătorii din Statele Unite.40.  În general, prezenta reexaminare a confirmat absența circumstanțelor modificate, în sensul articolului 11 alineatul (9) din regulamentul de bază, care ar justifica aplicarea unei alte metode decât cea utilizată în ancheta care a condus la instituirea măsurilor în vigoare. În primul rând, s-a constatat că marjele de profit realizate de aceiași producători americani înainte de 2008 au fost similare cu marjele de profit realizate în 2008. În al doilea rând, chiar dacă nivelurile de profit în 2008 au fost foarte diferite de cele înregistrate în anii anteriori, acest lucru este normal într-o economie de piață în care costurile, prețurile și profiturile evoluează în timp. În al treilea rând, piața gazului natural este în general caracterizată de volatilitate. O comparație a nivelurilor prețului gazului pe piețele americane și la Waidhaus între 2008 și anii anteriori nu au arătat nicio tendință divergentă care ar fi oferit temeiuri pentru profituri anormal de ridicate pe piața SUA. Luând în considerare cele menționate anterior, s-a considerat că nu există niciun motiv să nu se respecte metoda descrisă la considerentul 36 de mai sus.41.  În plus, solicitantul susține că criteriul, stabilit la articolul 2 alineatul (6) litera (c) privind caracterul rezonabil al marjei de profit utilizate nu a fost aplicat, întrucât marja de profit depășește profitul realizat, în mod normal, de alți exportatori sau producători pentru vânzările de produse din aceeași categorie generală pe piața internă a țării de origine, în sensul articolului 2 alineatul (6) litera (c) din regulamentul de bază.42.  Solicitantul nu a furnizat niciun element de probă în sprijinul solicitării sale. Întrucât prezenta reexaminare s-a limitat la determinarea dumpingului în ceea ce îl privește pe solicitant, nicio informație cu privire la alți producători nu a fost disponibilă. Observând în același timp faptul că costurile gazului suportate de solicitant au trebuit să fie respinse din motive subliniate mai sus, rata de rentabilitate declarată de solicitant la nivelul societății pentru produse vândute pe piața internă, după efectuarea corecțiilor pentru profituri și pierderi extraordinare din activități financiare, este de aceeași magnitudine cu rata de rentabilitate a producătorilor americani. În aceste condiții, nu există motive pentru a considera că marja de profit utilizată este superioară profitului realizat în mod normal de alți exportatori sau producători la vânzarea produselor din aceeași categorie generală pe piața internă a țării de origine în sensul articolului 2 alineatul (6) litera (c) din regulamentul de bază.43.  Industria comunitară a obiectat împotriva abordării de mai sus cu privire la determinarea costurilor VAG și a profiturilor și a pretins că ar fi trebuit să fie folosite costurile VAG proprii ale solicitantului. Cu toate acestea, articolul 2 alineatul (6) din regulamentul de bază prevede că sumele corespunzătoare costurilor VAG și profiturilor se stabilesc numai în funcție de date reale privind producția și vânzarea, în cadrul operațiunilor comerciale normale, ale producătorului exportator în cauză. Așa cum se subliniază mai sus în considerentele 35 și 36, nu s-a întâmplat acest lucru deoarece solicitantul nu a efectuat vânzări de produs similar pe piața internă rusă. Prin urmare, argumentul a trebuit să fie respins.2.2 Prețul de export44.  În conformitate cu articolul 2 alineatul (8) din regulamentul de bază, prețul de export s-a stabilit pe baza prețului plătit efectiv sau care urmează să fie plătit pentru produsul în cauză, vândut la export de către țara exportatoare către Comunitate.2.3 Comparație45.  Valoarea normală și prețul de export au fost comparate pe bază franco fabrică. Pentru a asigura o comparație echitabilă între valoarea normală și prețul de export, s-a ținut seama în mod corespunzător, sub formă de ajustări, de diferențele care afectează prețurile și comparabilitatea acestora, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază. Prin urmare, s-au făcut ajustări în cazul diferențelor existente în transport, manipulare, încărcare și costuri auxiliare și impozite indirecte, după caz și pe baza unor dovezi verificate.46.  Vânzările la export ale solicitantului pe durata PAR au fost efectuate prin intermediul Agronova, un comerciant afiliat, cu sediul în SUA. Ancheta a demonstrat că rolul societății afiliate se limitează doar la găsirea clienților și la negocierea contractelor de vânzare. Verificarea efectuată a arătat că conturile societății Agronova nu reflectau pe deplin totalitatea operațiunilor sale, și existau indicații că deși niciun comision legat de tranzacții nu era vărsat societății, activitățile sale erau remunerate sub alte forme. Din aceste motive, s-a considerat că Agronova îndeplinește funcții similare cu cele ale unui agent care lucrează pe bază de comision. Prin urmare, prețul de export a fost ajustat cu un comision teoretic care corespunde unei marje comerciale obișnuite a unui comerciant, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (i) din regulamentul de bază.47.  Solicitantul a afirmat că prețul de export nu ar fi trebuit ajustat cu un comision teoretic în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (i) din regulamentul de bază pentru vânzări efectuate prin intermediul societății sale afiliate din SUA, întrucât această societate ar fi îndeplinit funcții identice cu cele ale unui serviciu de vânzări la export în totalitate integrat și, prin urmare, nu ar trebui să fie considerat ca agent care lucrează pe bază de comision.48.  Această afirmație nu a putut fi confirmată de ancheta prezentă, ceea ce a arătat că, în ceea ce privește funcțiile și modul de remunerare a activităților societății afiliate de către solicitant, societatea afiliată ar trebui mai curând considerată drept un agent care lucrează pe bază de comision.2.4 Marja de dumping49.  Marja de dumping a fost stabilită pe baza unei comparații între valoarea normală medie ponderată și prețul de export mediu ponderat, în conformitate cu articolul 2 alineatul (11) din regulamentul de bază.50.  Această comparație a arătat că marja de dumping, exprimată ca procent al prețului CIF la frontieră, înainte de vămuire, este de 22,9%.D. MĂSURILE ANTIDUMPING51.  Se reamintește că, în conformitate cu articolul 9 alineatul (4) din regulamentul de bază și după cum se evidențiază în considerentul (49) din Regulamentul (CE) nr. 1995/2000 al Consiliului, taxa definitivă din ancheta inițială a fost stabilită la nivelul marjei de prejudiciu constatate, care era mai scăzută decât marja de dumping, întrucât s-a constatat că această taxă mai scăzută ar fi oportună pentru a elimina prejudiciul adus industriei comunitare. Ținând seama de cele menționate anterior, taxa stabilită în această reexaminare nu ar trebui să fie superioară marjei de prejudiciu.52.  Nicio marjă de prejudiciu individual nu se poate stabili în această reexaminare intermediară parțială, întrucât aceasta se limitează la examinarea dumpingului în ceea ce îl privește pe solicitant. Prin urmare, marja de dumping stabilită în prezenta reexaminare a fost comparată cu marja de prejudiciu stabilită în ancheta inițială. Întrucât aceasta din urmă era mai mică decât marja de dumping constatată în această anchetă, se consideră că trebuie impusă solicitantului o taxă antidumping definitivă la nivelul marjei de dumping constatate în cursul anchetei inițiale.53.  În ceea ce privește forma măsurii, s-a considerat că dreptul antidumping modificat trebuie să ia aceeași formă ca drepturile impuse prin Regulamentul (CE) nr. 1995/2000. Pentru a garanta eficacitatea măsurilor și pentru a descuraja orice manipulare a prețurilor ar trebui instituită taxa sub forma unei valori specifice pe tonă. Ca urmare, taxa antidumping care urmează a fi instituită la importurile de produs în cauză fabricat și vândut la export în Comunitate de către solicitant, calculată pe baza marjei de prejudiciu astfel cum a fost stabilită în ancheta inițială și exprimată sub forma unei sume specifice pe tonă, ar trebui să fie 20,11 EUR pe tonă.E. PERCEPEREA RETROACTIVĂ A TAXEI ANTIDUMPING54.  Având în vedere cele menționate anterior, taxa antidumping aplicabilă solicitantului se percepe retroactiv începând de la data deschiderii reexaminării în cazul importurilor produsului în cauză care au făcut obiectul înregistrării în conformitate cu articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 241/2009 al Comisiei.F. NOTIFICAREA ȘI DURATA APLICĂRII MĂSURILOR55.  Solicitantul și celelalte părți au fost informați cu privire la faptele și considerentele esențiale în temeiul cărora s-a intenționat reinstituirea unei taxe antidumping definitive asupra importurilor de anumite tipuri de soluții de uree și de azotat de amoniu originare, printre altele, din Rusia, produse și vândute la export în Comunitate de solicitant și perceperea retroactivă a acestei taxe pentru importurile care au făcut obiectul înregistrării. Tuturor părților li s-a acordat ocazia de a prezenta observații.56.  În temeiul articolului 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, prezenta reexaminare nu afectează data de expirare a măsurilor instituite prin Regulamentul (CE) nr. 1911/2006.G. ANGAJAMENTUL57.  În urma notificării concluziilor definitive, solicitantul a oferit un angajament, în conformitate cu articolul 8 din regulamentul de bază. Solicitantul a declarat că oferta se bazează pe expectativa rezonabilă că unele din solicitările sale făcute în urma comunicării concluziilor definitive vor fi acceptate și vor avea ca urmare un preț minim de import care ar fi acceptabil pentru solicitant. Cu toate acestea, întrucât niciuna din observațiile formulate de solicitant nu a fost considerată justificată și întrucât solicitantul nu pare interesat să ofere un preț minim de import bazat pe nivelul de eliminare a prejudiciului stabilit în cursul anchetei inițiale, nu s-a mai considerat necesară o analiză detaliată aprofundată a ofertei de angajament, în vederea eventualei sale acceptări.ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:Articolul 11. Tabelul din articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1911/2006 al Consiliului se modifică prin adăugarea următoarelor:„Țara | Societatea | Valoarea taxei (pe tonă) | Cod adițional TARIC |Rusia | Joint Stock Company Acron | 20,11 EUR | A932” |2. Taxa instituită astfel este, de asemenea, percepută retroactiv pentru importurile de amestecuri de uree și de azotat de amoniu în soluții apoase sau amoniacale înregistrate în conformitate cu articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 241/2009 al Comisiei.3. Prin prezentul regulament, autorităților vamale li se indică să înceteze înregistrarea importurilor efectuate de amestecuri de uree și de azotat de amoniu în soluții apoase sau amoniacale originare din Rusia, produse și vândute la export către Comunitate de Joint Stock Company Acron.4. Dacă nu se prevede altfel, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de drepturi vamale.Articolul 2Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.Adoptat la Bruxelles,Pentru ConsiliuCatherine ASHTON Membru al Comisiei [1] JO L 56, 6.3.1996, p. 1. Regulament modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2117/2005 (JO L 340, 23.12.2005, p. 17).[2] JO L 238, 22.9.2000, p. 15.[3] JO L 365, 21.12.2006, p. 26.[4] JO L 75, 21.3.2009, p. 5.


				|

		52012PC0424

			Propunere de REGULAMENT AL CONSILIULUI de modificare a Regulamentului (UE) nr. 585/2012 de instituire a unei taxe antidumping la importurile anumitor tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau din oțel, originare din Rusia și Ucraina, ca urmare a unei reexaminări intermediare parțiale în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 /* COM/2012/0424 final - 2012/0204 (NLE) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
 Contextul propunerii
   || Motivele și obiectivele propunerii Prezenta propunere se referă la aplicarea Regulamentului (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (denumit în continuare „regulamentul de bază”) în cadrul procedurii privind importurile anumitor tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau din oțel, originare din Ucraina.
   || Contextul general Prezenta propunere se înscrie în contextul punerii în aplicare a regulamentului de bază și constituie rezultatul unei anchete care s-a desfășurat în conformitate cu cerințele de fond și de procedură prevăzute în regulamentul de bază, în special la articolul 11 alineatul (3).
   || Dispoziții în vigoare în domeniul propunerii Măsurile aflate în prezent în vigoare au fost instituite prin Regulamentul (CE) nr. 585/2012 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile anumitor tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau din oțel, originare din Rusia și Ucraina, în urma unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor în temeiul articolului 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009, și de încheiere a procedurii de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor privind importurile anumitor tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau din oțel, originare din Croația
   || Coerența cu celelalte politici și obiective ale Uniunii Nu se aplică.
 Consultarea părților interesate și evaluarea impactului
   || Consultarea părților interesate
   || Părțile interesate vizate de procedură au avut posibilitatea de a-și apăra interesele în timpul anchetei, în conformitate cu dispozițiile regulamentului de bază.
   || Obținerea și utilizarea expertizei
   || Nu a fost necesar să se recurgă la expertiză externă.
   || Evaluarea impactului Prezenta propunere este rezultatul punerii în aplicare a regulamentului de bază. Regulamentul de bază nu prevede o evaluare generală a impactului, dar include o listă exhaustivă a condițiilor care trebuie evaluate.
 Elementele juridice ale propunerii
   || Rezumatul acțiunii propuse La 29 iulie 2011 Comisia a inițiat, la cererea producătorul ucrainean Interpipe, o reexaminare intermediară parțială a măsurilor antidumping aplicabile importurilor anumitor tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau oțel, originare din Ucraina. Propunerea anexată de regulament al Consiliului se bazează pe constatări că nivelul taxelor antidumping instituite în prezent asupra importurilor de anumite tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau oțel, fabricate de către societatea Interpipe nu mai este necesar pentru eliminarea dumpingului prejudiciabil și că modificarea circumstanțelor care au dus la nivelul celei mai reduse marje de dumping este de natură durabilă. Prin urmare, se propune adoptarea de către Consiliu a propunerii de regulament atașate, de modificare a taxei antidumping în vigoare cu privire la importurile de anumite tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau oțel, de la LLC Interpipe Niko Tube și OJSC Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant.
   || Temei juridic Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene, în special articolul 11 alineatul (3).
   || Principiul subsidiarității Propunerea intră în sfera competenței exclusive a Uniunii. În consecință, principiul subsidiarității nu se aplică.
   || Principiul proporționalității Propunerea este în conformitate cu principiul proporționalității din următoarele motive:
   || Tipul acțiunii este descris în regulamentul de bază menționat anterior și exclude luarea de decizii la nivel național.
   || Indicațiile privind modul în care sarcinile financiare și administrative care revin Uniunii, guvernelor naționale, autorităților regionale și locale, operatorilor economici și cetățenilor sunt minimizate și proporționale cu obiectivul propunerii nu se aplică.
   || Alegerea instrumentelor
   || Instrumente propuse: regulament.
   || Alte instrumente nu ar fi adecvate din următorul motiv: Regulamentul de bază menționat mai sus nu prevede opțiuni alternative.
 Implicațiile bugetare
   || Propunerea nu are nicio implicație pentru bugetul Uniunii.
2012/0204 (NLE)
Propunere de
REGULAMENT AL CONSILIULUI
de modificare a Regulamentului (UE) nr.
585/2012 de instituire a unei taxe antidumping la importurile anumitor tuburi
și țevi obținute fără sudură, din fier sau din
oțel, originare din Rusia și Ucraina, ca urmare a unei
reexaminări intermediare parțiale în conformitate cu articolul 11
alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr.
1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva
importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care
nu sunt membre ale Comunității Europene[1] (denumit în continuare
„regulamentul de bază”), în special articolul 9 alineatul (4) și
articolul 11 alineatele (3), (5) și (6),
având în vedere propunerea prezentată de
Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”), după
consultarea comitetului consultativ,
întrucât:
1.           PROCEDURA
1.1.        Măsurile în vigoare
(1)       Prin Regulamentul (CE) nr.
954/2006[2],
Consiliul, în urma unei anchete (denumită în continuare „ancheta
inițială”), a instituit o taxă antidumping definitivă la
importurile anumitor tuburi și țevi obținute fără
sudură, din fier sau din oțel, originare din Croația, Rusia
și Ucraina. Măsurile constau într-o taxă antidumping ad
valorem cuprinsă între 12,3 % și 25,7 %, aplicată
importurilor provenind de la producători-exportatori desemnați
individual din Ucraina, cu un nivel al taxei reziduale de 25,7 % aplicabil importurilor
de la toate celelalte societăți din Ucraina.
Taxa antidumping definitivă impusă
producătorului-exportator care face obiectul actualei anchete de
reexaminare, CJSC Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube și OJSC
Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant, denumit în prezent LLC Interpipe Niko Tube
și OJSC Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (denumit în
continuare „solicitantul” sau „Interpipe”) a fost de 25,1%.‑{}‑
(2)       Ca urmare a unei cereri din
partea Interpipe de anulare a Regulamentului Consiliului (CE) nr. 954/2006,
Tribunalul Uniunii Europene a anulat articolul 1 din Regulamentul (CE) nr.
954/2006 al Consiliului în măsura în care taxa antidumping stabilită
pentru Interpipe depășea nivelul care ar fi fost aplicabil dacă
prețul de export nu ar fi fost ajustat cu un comision când vânzările
au avut loc prin intermediul comerciantului afiliat, Sepco SA [3]. La 16 februarie 2012 Curtea de
Justiție a Uniunii Europene a confirmat sentința Tribunalului[4].
(3)       În urma acestor
hotărâri, Consiliul a modificat Regulamentul (CE) nr. 954/2006 prin
Regulamentul (UE) nr. 540/2012[5]
pentru a corecta taxa antidumping aplicată Interpipe în măsura în
care aceasta fusese instituită în mod eronat. În consecință,
taxa antidumping în vigoare în prezent pentru Interpipe este de 17,7%.
(4)       Prin Regulamentul 585/2012[6], Consiliul, în urma unei
reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor, a
menținut măsurile instituite prin Regulamentul (CE) nr. 954/2006 al
Consiliului la importurile de tuburi și țevi obținute
fără sudură, din fier sau oțel, originare din Rusia și
Ucraina (denumită în continuare „ancheta de reexaminare în temeiul
expirării măsurilor”).
(5)       În consecință,
măsurile aflate în prezent în vigoare sunt cele stabilite prin
Regulamentul (UE) nr. 585/2012, și anume între 24,1 și 35,8% pentru
importurile din Rusia și între 12,3% și 25,7% pentru importurile din
Ucraina, Interpipe Niko Tube și OJSC Interpipe Nizhnedneprovsky Tube
Rolling Plant având o taxă antidumping de 17,7%.
1.2.        Cerere pentru o reexaminare
intermediară parțială
(6)       La 29 iulie 2011, Comisia a
anunțat, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii
Europene (denumit în continuare „avizul de deschidere”)[7], deschiderea unei
reexaminări în perspectiva expirării măsurii antidumping
aplicabile importurilor de anumite tuburi și țevi obținute
fără sudură, din fier sau din oțel, originare din Ucraina,
în temeiul articolului 11 alineatul (3) din regulamentul de bază.
(7)       Această reexaminare,
care se limitează la examinarea dumpingului, a fost inițiată în
urma unei cereri justificate depuse de Interpipe. În cerere, Interpipe a
furnizat elemente de probă prima facie conform cărora
menținerea măsurii la nivelul său actual nu mai este
necesară pentru a contrabalansa dumpingul prejudiciabil.
1.3.        Ancheta
(8)       Ancheta cu privire la nivelul
de dumping a cuprins perioada dintre 1 aprilie 2010 și 31 martie 2011
(denumită în continuare „perioada anchetei de reexaminare” sau „PAR”).
(9)       Comisia a informat oficial
solicitantul, autoritățile din țara exportatoare și
industria Uniunii cu privire la deschiderea unei reexaminări intermediare
parțiale. Părților interesate li s-a acordat posibilitatea de
a-și face cunoscute în scris punctele de vedere și de a solicita o audiere
până la termenul fixat în avizul de deschidere.
(10)     Pentru a obține
informațiile considerate necesare pentru anchetă, Comisia a trimis un
chestionar solicitantului, care a răspuns în termenul fixat.
(11)     Comisia a căutat și
a verificat toate informațiile considerate necesare pentru a stabili
nivelul dumpingului. S-au efectuat vizite de verificare la sediul
solicitantului și la societățile comerciale conexe Interpipe
Ucraina LLC și Interpipe Europe SA.
2.           PRODUSUL ÎN CAUZĂ
ȘI PRODUSUL SIMILAR
2.1.        Produsul în cauză
(12)     Produsul în cauză este același cu cel definit în
Regulamentul 585/2012 care a dus la instituirea măsurilor în prezent în
vigoare, și anume tuburi și țevi obținute fără
sudură, din fier sau din oțel (denumite în continuare „tuburi și
țevi obținute fără sudură”), având o secțiune
circulară, diametrul extern de maximum 406,4 mm și o valoare de
echivalent carbon (CEV) mai mică sau egală cu 0,86, în conformitate
cu formula și analizele chimice[8] ale
Institutului Internațional de Sudură (IIS), încadrate în prezent la
codurile NC ex 7304 11 00, ex 7304 19 10, ex 7304 19 30, ex 7304 22 00, ex 7304
23 00, ex 7304 24 00, ex 7304 29 10, ex 7304 29 30, ex 7304 31 80, ex 7304 39
58, ex 7304 39 92, ex 7304 39 93, ex 7304 51 89, ex 7304 59 92 și ex 7304
59 93 și originare din Ucraina (denumite în continuare „produsul în
cauză”).
2.2.        Produsul similar
(13)     Astfel
cum s-a stabilit în ancheta inițială, cât și în ancheta de
reexaminare în temeiul expirării măsurilor, ancheta actuală a
confirmat că produsul fabricat în Ucraina și exportat către
Uniune, produsul fabricat și vândut pe piața internă din
Ucraina, și produsul fabricat și vândut în Uniune de
producătorii din Uniune au aceleași caracteristici fizice și
tehnice de bază și utilizări finale. Aceste produse sunt, prin
urmare, considerate produse similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din
regulamentul de bază.
3.           DUMPINGUL
3.1.        Observații preliminare
(14)     Interpipe
are doi producători-exportatori, care aparțin în totalitate și
sunt controlați de ea, LLC Interpipe Niko Tube (Niko Tube) și OJSC
Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (Interpipe NTRP). În conformitate
cu practica obișnuită a instituțiilor, o marjă comună
de dumping a fost calculată pentru cei doi producători-exportatori.
Marja de dumping a fost calculată pentru fiecare producător
exportator înainte de a determina o singură rată medie ponderată
de dumping pentru ambele societăți.
(15)     Această metodologie, cu
toate acestea, este diferită de metodologia utilizată în ancheta
inițială, în care calcularea dumpingului a fost efectuată prin
reunirea tuturor datelor relevante cu privire la producție, rentabilitate
și vânzările în UE realizate de cele două entități
producătoare. Modificarea circumstanțelor care justifică această
modificare a metodologiei se datorează unei schimbări în structura
corporativă a grupului care permite identificarea producătorului în
cadrul grupului în ceea ce privește vânzările și producția,
ceea ce nu era posibil în ancheta inițială.
(16)     Mai mult, în cadrul anchetei
inițiale, a fost efectuată o ajustare în privința costurilor
energiei ale Interpipe în conformitate cu articolul 2 alineatul (5) din
regulamentul de bază astfel încât să reflecte în mod rezonabil
costurile asociate producerii și vânzării energiei electrice și
a gazului în Ucraina. Această ajustare a fost considerată
necesară din cauza faptului că prețurile gazului și
electricității din Ucraina, la momentul respectiv, erau semnificativ
mai mici decât prețul mediu plătit în Uniune și nu reflectau
prețurile pieței internaționale. Ajustarea s-a bazat pe
prețurile medii observate în România, care la momentul respectiv a
făcut parte din anchetă.
(17)     Cu toate acestea, spre
deosebire de ancheta inițială, s-a considerat că o ajustare a
energiei nu este considerată necesară în scopul actualei
reexaminări intermediare. Ancheta a arătat că, în medie,
prețurile energiei din Ucraina au crescut constant începând cu ancheta
inițială, la o rată mult mai ridicată decât prețurile
medii în Uniunea Europeană, reducând în mod treptat diferențele
dintre acestea. Prin urmare, nu mai există în prezent diferența
semnificativă de preț între costurile energiei constatată pe
parcursul anchetei inițiale și care justifica o ajustare.
(18)     Pe baza celor de mai sus, nu
este considerat adecvat să se facă o ajustare în costurile energiei
în această reexaminare intermediară.
3.2.        Importurile care fac obiectul
unui dumping în cursul PAR
3.2.1.     Valoarea normală
(19)     În
conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din regulamentul de bază, s-a
examinat mai întâi pentru fiecare producător-exportator, dacă volumul
total al vânzărilor interne ale produsului similar către clienți
independenți a fost reprezentativ în comparație cu volumul său
total al vânzărilor la export către Uniune, adică dacă
volumul total al acestor vânzări reprezenta cel puțin 5% din volumul
total al vânzărilor la export ale produsului în cauză către
Uniune. Examinarea a stabilit că vânzările interne erau
reprezentative pentru ambii producători-exportatori.
(20)     Comisia a examinat dacă
fiecare tip de produs din produsul similar vândut de
producătorii-exportatori pe piața sa internă a fost suficient de
reprezentativ în sensul articolului 2 alineatul (2) din regulamentul de
bază. Vânzările interne ale unui anumit tip de produs au fost
considerate ca fiind suficient de reprezentative atunci când, în cursul PAR,
volumul total al vânzărilor interne ale acestui tip de produs realizate de
către solicitantul în cauză către clienții
independenți a reprezentat cel puțin 5% din volumul său total de
vânzări ale tipului de produs comparabil exportat către Uniune.
(21)     În
conformitate cu articolul 2 alineatul (4) din regulamentul de bază, s-a
examinat ulterior dacă vânzările pe piața internă din
fiecare tip de produs care fusese vândut în cantități reprezentative
ar putea fi considerate ca fiind efectuate în cadrul unor operațiuni
comerciale normale. Examinarea s-a realizat prin stabilirea proporției de
vânzări interne profitabile către clienți independenți de
pe piața internă pentru fiecare tip de produs în cauză exportat
pe durata PAR.
(22)     Pentru
tipurile de produs ale căror vânzări (ca volum) pe piața
internă a tipului de produs respectiv s-au realizat, în proporție de
peste 80%, la prețuri care erau superioare costului și al căror
preț de vânzare mediu ponderat pentru acel tip a fost mai mare sau egal cu
costul unitar de producție, valoarea normală, pentru fiecare tip de
produs, a fost determinată ca fiind media ponderată a prețurilor
interne reale ale tuturor vânzărilor tipului de produs în cauză,
indiferent dacă aceste vânzări au fost sau nu profitabile.
(23)     În cazul în care volumul
vânzărilor profitabile pentru un tip de produs a reprezentat 80% sau mai
puțin din volumul total al vânzărilor pentru acel tip sau atunci când
prețul mediu ponderat pentru acel tip era mai mic decât costul unitar de
producție, valoarea normală a fost stabilită pe baza prețului
intern real, calculat ca preț mediu ponderat numai pentru vânzările
interne profitabile ale acelui tip, în cursul PAR.
(24)     Valoarea normală pentru
tipurile nereprezentative (și anume cele pentru care vânzările pe
piața internă au constituit mai puțin de 5 % din
vânzările la export în Uniune sau care nu au fost vândute deloc pe
piața internă) a fost calculată pe baza costului de
producție pe tip de produs plus o sumă pentru costurile de vânzare,
generale și administrative și pentru profit. În cazul vânzărilor
existente pe piața internă, s-a utilizat profitul tuturor
tranzacțiilor de pe piața internă pe tip de produs pentru
tipurile de produs în cauză în cadrul operațiunilor comerciale
normale. În cazul în care nu au existat vânzări pe piața
internă, s-a utilizat un profit mediu. Această schimbare de
metodologie se datorează faptului că, după ancheta
inițială, un grup special al OMC a emis, iar Organul de
soluționare a litigiilor al OMC a adoptat raportul în litigiul Comunitățile
Europene - Măsuri antidumping privind somonul de crescătorie din
Norvegia[9],
care prevede că nu poate fi ignorată marja reală de profit
stabilită pentru tranzacțiile din cadrul unor operațiuni
comerciale normale pentru tipurile de produs relevante pentru care valoarea
normală trebuie să fie construită.
(25)     După notificarea
concluziilor finale, cei doi producători-exportatori au susținut
că costurile de inactivitate nu ar fi trebuit să fie incluse în
costul total de producție al produsului în cauză pe durata PAR,
pentru că aceasta ar încălca articolul 2 alineatul (5) din
regulamentul antidumping de bază, precum și în contradicție cu
principiile contabile stabilite în baza standardelor internaționale de
contabilitate (IAS) și în special IAS 2. În ceea ce privește
articolul 2 alineatul (5) ar trebui remarcat că, în conformitate cu
articolul respectiv, în cazul în care costurile aferente producției
produsului care face obiectul unei anchete nu se reflectă în mod rezonabil
în registrele contabile ale părții în cauză, acestea sunt
ajustate. Faptul că societatea nu a produs la capacitatea sa maximă
nu exclude totuși suportarea anumitor costuri. Într-adevăr, astfel de
costuri au fost înregistrate ca atare în declarația de venituri ale celor
două societăți exportatoare și au putut fi legate direct de
produsul similar. În plus, trimiterea la IAS 2 s-a dovedit a fi
irelevantă, deoarece obiectivul IAS 2 este acela de a prescrie un
tratament contabil pentru stocuri și nu de a defini costul de
producție. Cererea a fost, prin urmare, respinsă.
(26)     Aceiași
producători-exportatori au susținut, de asemenea, că anumite
cheltuieli financiare aferente împrumuturilor au fost incluse în costurile VGA
atunci când de fapt ar fi trebuit să fie excluse. Ei au susținut
că aceste împrumuturi au fost contractate pentru a răspunde nevoilor
de lichidități și de finanțare pe termen scurt ale
societății și că ele nu erau legate de producția
produsului în cauză. În fapt, în cursul vizitei de verificare, s-a
constatat că cheltuielile cu dobânzile au fost în principal legate de
finanțarea capitalului circulant. Prin urmare, aceste costuri au fost
repartizate tuturor produselor. Producătorii-exportatori nu au putut
demonstra că cheltuielile cu dobânzile au avut o finalitate specifică
alta decât aceea de finanțare a capitalului circulant. Cei doi producători-exportatori
nu au putut furniza alte dovezi suplimentare pentru a-și susține
cererea prin urmare, această cerere a fost respinsă.
3.2.2.     Prețul de export
(27)     Toate
exporturile produsului în cauză efectuate de cei doi
producători-exportatori către Uniune s-au realizat prin intermediul
unei societăți comerciale afiliate cu sediul în Elveția direct
către clienți independenți din Uniune. Prin urmare, prețul
de export s-a bazat pe prețurile de export plătite efectiv sau care
urmează să fie plătite în conformitate cu articolul 2 alineatul
(8) din regulamentul de bază.
3.2.3.     Comparație
(28)     Se
reamintește faptul că, în ancheta inițială, a fost
efectuată o ajustare a prețului de export, în conformitate cu
articolul 2 alineatul (10) litera (i) din regulamentul de bază în cazurile
în care vânzările au fost efectuate prin intermediul unor comercianți
de legătură. Cu toate acestea, în conformitate cu hotărârea
Curții de Justiție în cauza Interpipe[10], care a susținut că ajustarea nu era justificată, nu a
fost efectuată nicio astfel de ajustare în această reexaminare
intermediară.
(29)     Valoarea normală și
prețul de export al celor doi producători-exportatori au fost
comparate pe o bază franco fabrică. În scopul asigurării unei
comparații echitabile între valoarea normală și prețul de
export, s-a ținut seama, în mod corespunzător, sub formă de
ajustări, de diferențele care afectează prețurile și
comparabilitatea acestora, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din
regulamentul de bază. Pe această bază, s-au operat ajustări
în ceea ce privește costurile de transport, rabaturile și reducerile
de prețuri, comisioanele și costurile de credit.
3.2.4.     Marja de dumping
(30)     În conformitate cu articolul 2
alineatele (11) și (12) din regulamentul de bază, valoarea normală
medie ponderată a fost comparată cu prețul de export mediu
ponderat pe tip de produs, pe o bază franco fabrică, separat pentru
fiecare din cei doi producători-exportatori. Astfel cum s-a menționat
în considerentul 14 de mai sus, o marjă comună de dumping este
ulterior stabilită pentru Interpipe prin calcularea unei singure rate
medii ponderate de dumping pentru ambii producători-exportatori din cadrul
Interpipe.
(31)     Pe această bază,
marja de dumping, exprimată ca procent din prețul CIF la frontiera Uniunii,
înainte de vămuire, se ridică la 13,8%.
4.           CARACTERUL DURABIL AL
CIRCUMSTANȚELOR MODIFICATE
(32)     În cererea sa de reexaminare
intermediară parțială, solicitantul a susținut că
schimbările în structura corporativă și în organizarea
producției, precum și o restructurare a organizării
vânzărilor efectuate pe piața internă și la export,
avuseseră un impact asupra structurii costurilor sale și că,
prin urmare, nivelul existent al taxei antidumping nu mai era necesar pentru
compensarea dumpingului prejudiciabil.
(33)     În consecință, s-a
analizat dacă modificarea circumstanțelor care au condus la
inițierea prezentei reexaminări intermediare și rezultatul
acestuia pot fi considerate, în mod rezonabil, a fi de natură
durabilă.
(34)     Ancheta a stabilit că
principalii factori care conduc la nivelul celei mai reduse marje de dumping
constatate în prezenta anchetă de reexaminare sunt variații în ceea
ce privește organizarea întreprinderilor, care include o fuziune între
două societăți de producție și o restructurare a
organizării vânzărilor efectuate, care a fost
raționalizată. Aceste schimbări, care au afectat structura
costurilor solicitantului pentru producția și vânzarea produsului în
cauză, sunt de natură structurală, și probabil nu se vor
schimba în viitorul apropiat. În afară de aceasta, nu există niciun
indiciu de volatilitate semnificativă a prețurilor solicitantului.
(35)     În consecință, s-a
concluzionat că schimbările sunt de natură durabilă și
că aplicarea măsurilor existente la nivelul lor actual nu mai este
justificată.
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Rubrica referitoare la LLC Interpipe Niko Tube
și OJSC Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (Interpipe NTRP) din
tabelul de la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 585/2012 se
înlocuiește cu următorul text:
 LLC Interpipe Niko Tube și OJSC Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (Interpipe NTRP) || 13,8 % || A743
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în
ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii
Europene.
Prezentul
regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică
direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu,
                                                                       Preşedintele
[1]               JO L 343, 22.12.2009, p. 51.
[2]               JO L 175, 29.6.2006, p. 4.
[3]               Hotărârea din 10 martie 2009
în cauza T-249/06, Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT
și Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT/Consiliul Uniunii
Europene, (Interpipe/Consiliul).
[4]               Hotărârea din 16 februarie
2012 în cauzele conexate C-191/09 P și C-200/09 P, Consiliul Uniunii
Europene/Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT și
Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Consiliul/Interpipe).
[5]               JO L 165, 26.6.2012, p. 1.
[6]               JO L 174, 4.7.2012, p. 5.
[7]               JO C 223, 29.7.2011, p. 8
[8]               Valoarea de echivalent carbon se determină în
conformitate cu documentul intitulat „Technical Report”, 1967, IIS doc.
IX-555-67, publicat de Institutul Internațional de Sudură (IIS).
[9]               WT/DS337/R din 16 noiembrie 2007 – adoptat de către
Organul de soluționare a litigiilor la 15 ianuarie 2008
[10]             Hotărârea Curții de Justiție a Uniunii
Europene din 16 februarie 2012, în cauzele conexate C-191/09 P și C-200/09
P, Consiliul Uniunii Europene/Interpipe Nikopolsky Seamless Tube Plant Niko
Tube ZAT și Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (denumit în
continuare „Interpipe”).


				|

		52014PC0374

			Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI privind anumite proceduri de aplicare a Acordului de stabilizare și de asociere între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Muntenegru, pe de altă parte (text codificat) /* COM/2014/0374 final - 2014/0190 (COD) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           În contextul unei Europe a
cetăţenilor, Comisia acordă o mare importanţă
simplificării şi clarităţii dreptului Uniunii în scopul de
a-l face mai lizibil şi mai accesibil cetăţeanului, oferindu-i
astfel posibilităţi sporite de a face uz de drepturile specifice care
îi sunt conferite.
Dar acest obiectiv nu va putea fi atins atât timp
cât va persista un număr mult prea mare de dispoziţii care, fiind
modificate de nenumărate ori şi adeseori în mod substanţial, se
găsesc dispersate parte în actul originar, parte în actele modificatoare
ulterioare. Astfel, pentru a identifica dispoziţiile în vigoare, este
necesară o muncă de cercetare şi de comparare a unui număr
mare de acte.
Prin urmare, claritatea şi transparenţa
dreptului depind şi de codificarea legislaţiei adeseori
modificată.
2.           La 1 aprilie 1987, Comisia
a dat instrucţiuni[1]
serviciilor sale de a realiza codificarea tuturor actelor cel mai
târziu după a zecea lor modificare, menţionând că este vorba
despre o cerinţă minimală şi că, în vederea
clarităţii şi a bunei înţelegeri a dispoziţiilor
acestora, serviciile responsabile ar trebui să codifice textele la
intervale şi mai scurte.
3.           Concluziile preşedinţiei
Consiliului European de la Edinburgh, din decembrie 1992, au confirmat
aceste imperative[2],
subliniind importanţa codificării care asigură o
securitate juridică în ceea ce priveşte dreptul aplicabil la un
moment dat în legătură cu o problemă specifică.
Codificarea trebuie realizată respectând cu
stricteţe procedura normală de adoptare a actelor Uniunii.
Întrucât nici o modificare de substanţă
nu poate fi introdusă în actele care fac obiectul codificării,
Parlamentul European, Consiliul şi Comisia au convenit, prin acordul
interinstituţional din 20 decembrie 1994, că, în vederea
adoptării rapide a actelor codificate, ar putea fi utilizată o
procedură accelerată.
4.           Obiectul prezentei propuneri este codificarea
Regulamentului (CE) nr. 140/2008 al Consiliului din
19 noiembrie 2007 privind anumite proceduri de aplicare a Acordului
de stabilizare și de asociere între Comunitățile Europene
și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica
Muntenegru, pe de altă parte, și de aplicare a Acordului interimar
dintre Comunitatea Europeană, pe de o parte, și Republica Muntenegru,
pe de altă parte[3].
Noul regulament se substituie diverselor acte care îi sunt încorporate[4]; prezenta propunere
păstrează în totalitate conţinutul actelor astfel codificate
şi se limitează la a le regrupa, aducând numai modificările
de formă cerute de însăşi operaţia de codificare.
5.           Prezenta propunere de codificare
a fost elaborată pe baza unei consolidări prealabile,
în 22 de limbi oficiale, a textului Regulamentului (CE)
nr. 140/2008 şi a actelor care l-au modificat, efectuată prin
intermediul unui sistem informatic, de către Oficiul pentru
Publicaţii al Uniunii Europene. În cazul articolelor renumerotate,
corelaţia între vechea numerotare şi cea nouă este
prezentată în tabelul de corespondenţă din anexa II la
regulamentul codificat.
ê 140/2008 (adaptat)
2014/0190 (COD)
Propunere de
REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN
ŞI AL CONSILIULUI
privind anumite proceduri de aplicare a
Acordului de stabilizare și de asociere între Comunitățile
Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica
Muntenegru, pe de altă parte (text codificat)
PARLAMENTUL EUROPEAN ŞI
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul Ö privind
funcţionarea Uniunii Europene Õ, în special
articolul Ö 207
alineatul (2) Õ ,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act
legislativ către parlamentele naţionale,
având în vedere avizul Comitetului Economic
şi Social European[5],
hotărând în conformitate cu procedura
legislativă ordinară,
întrucât:
ê
(1)       Regulamentul (CE)
nr. 140/2008 al Consiliului[6]
a fost modificat în mod substanţial[7].
Este necesar, din motive de claritate şi de raţionalizare, să se
codifice regulamentul menţionat.
ê 140/2008
considerent 1 (adaptat)
(2)       Un Acord de stabilizare
și de asociere între Comunitățile Europene și statele
membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Muntenegru, pe de
altă parte („ASA”) a fost semnat la 15 octombrie 2007 Ö şi a
intrat în vigoare la 1 mai 2010 Õ.
ê 140/2008
(adaptat)
(3)       Este necesar să se
stabilească procedurile de aplicare a anumitor dispoziții ale ASA.
(4)       ASA Ö prevede Õ că produsele
pescărești originare din Muntenegru pot fi importate în Ö Uniune Õ cu taxe vamale
reduse, în limitele contingentelor tarifare. Prin urmare, este necesar să
se stabilească dispoziții care să reglementeze gestionarea
acestor contingente tarifare.
(5)       În cazul în care devin
necesare măsuri de protecție comercială, acestea ar trebui
să fie adoptate în conformitate cu dispozițiile generale stabilite în
Regulamentul (CE) nr. 260/2009 al Consiliului[8], Regulamentul (CE)
nr. 1061/2009 al Consiliului[9],
Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului[10] sau, după caz, Regulamentul (CE)
nr. 597/2009 al Consiliului[11].
(6)       Atunci când un stat membru
furnizează informații Comisiei cu privire la o posibilă
fraudă sau lipsă a cooperării administrative, se aplică
legislația relevantă Ö a Uniunii Õ , în special
Regulamentul (CE) nr. 515/97 al Consiliului[12].
(7)       În scopul punerii în aplicare
a dispozițiilor relevante ale prezentului regulament, Comisia ar trebui
să fie asistată de Comitetul Codului Vamal instituit prin articolul 285
din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și
al Consiliului[13].
ê 37/2014 art. 1
şi anexa pct. 15 (adaptat)
(8)       Punerea în aplicare a
clauzelor bilaterale de salvgardare din Ö ASA Õ necesită
condiții uniforme de adoptare a măsurilor de salvgardare.
Măsurile respective ar trebui adoptate în conformitate cu
Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al
Consiliului[14].
(9)       Comisia ar trebui să
adopte acte de punere în aplicare imediat aplicabile atunci când, în cazuri
justificate în mod corespunzător privind circumstanțe
excepționale și grave în sensul articolului 41
alineatul (5) litera (b) și al articolului 42 alineatul (4) din Ö ASA Õ, acestea sunt
necesare din motive imperioase de urgență,
ê 140/2008
(adaptat)
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Obiectul
Prezentul regulament stabilește anumite
proceduri pentru adoptarea normelor detaliate de punere în aplicare a anumitor
dispoziții ale Acordului de stabilizare și de asociere între
Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o
parte, și Republica Muntenegru, pe de altă parte („ASA”).
ê 37/2014 art. 1
şi anexa pct. 15 alin. 1 (adaptat)
Articolul 2
Concesii privind peștele și
produsele pescărești
Normele detaliate de punere în aplicare a
articolului 29 din ASA, privind contingentele tarifare pentru pește
și produse pescărești, se adoptă de către Comisie în
conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 9
alineatul (3) din prezentul regulament.
ê 140/2008
Articolul 3
Reduceri tarifare
(1) Sub rezerva alineatului (2), nivelul
taxelor preferențiale se rotunjește la prima zecimală
inferioară.
(2) Atunci când calculul nivelului taxei
preferențiale efectuat potrivit alineatului (1) are ca rezultat una
dintre următoarele, nivelul preferențial în cauză este asimilat
unei exceptări totale:
(a)          1 % sau mai puțin în cazul
taxelor ad valorem; sau
(b)          mai mic sau egal cu 1 EUR
pentru fiecare valoare individuală în cazul taxelor specifice.
ê 37/2014 art. 1
şi anexa pct. 15 subpct. 2 (adaptat)
Articolul 4
Adaptări tehnice
Modificările și adaptările
tehnice aduse dispozițiilor adoptate în temeiul prezentului regulament
care sunt necesare în urma modificărilor codurilor Nomenclaturii combinate
și ale subdiviziunilor TARIC sau a încheierii de acorduri, protocoale,
schimburi de scrisori noi sau modificate sau alte acte între Uniune și
Muntenegru se adoptă în conformitate cu procedura de examinare
menționată la articolul 9 alineatul (3).
Articolul 5
Clauza de salvgardare generală
În cazul în care Uniunea trebuie să
adopte o măsură astfel cum se prevede la articolul 41 din ASA,
aceasta se adoptă în conformitate cu procedura de examinare
menționată la articolul 9 alineatul (3) din prezentul
regulament, cu excepția cazului în care se dispune altfel la
articolul 41 din ASA.
Articolul 6
Clauza de penurie
În cazul în care Uniunea trebuie să
adopte o măsură astfel cum se prevede la articolul 42 din ASA,
aceasta se adoptă în conformitate cu procedura de examinare
menționată la articolul 9 alineatul (3) din prezentul
regulament.
ê 140/2008
(adaptat)
Articolul 7
Circumstanțe excepționale
și grave
În caz de circumstanțe excepționale
și grave, în sensul articolului 41 alineatul (5) litera (b)
și al articolului 42 alineatul (4) din ASA, Comisia poate lua
măsuri imediate, astfel cum se prevede la articolele 41
și 42 din ASA.
În cazul în care Comisia primește o
solicitare din partea unui stat membru, aceasta ia o decizie cu privire la
solicitarea în cauză în termen de cinci zile lucrătoare de la data
primirii solicitării.
ê 37/2014 art. 1
şi anexa pct. 15 alin. 3 (adaptat)
Comisia adoptă astfel de măsuri în
conformitate cu procedura de examinare prevăzută la articolul 9
alineatul (3) Ö din prezentul
regulament Õ . În caz de
urgență, se aplică dispozițiile de la articolul 9
alineatul (4) Ö din prezentul
regulament Õ.
ê 140/2008
(adaptat)
Articolul 8
Clauză de salvgardare pentru
produse agricole și pescărești
(1) Fără a aduce atingere
procedurilor prevăzute la articolele 5 și 6 din prezentul
regulament, în cazul în care Ö Uniunea Õ trebuie să
adopte o măsură de salvgardare, astfel cum este prevăzută
la articolul 41 din ASA, privind produse agricole și
pescărești, Comisia decide, la solicitarea unui stat membru sau din
proprie inițiativă, cu privire la măsurile necesare după ce
a recurs, după caz, la procedura de sesizare prevăzută la
articolul 41 din ASA.
În cazul în care Comisia primește o
solicitare din partea unui stat membru, aceasta ia o decizie în privința
solicitării:
(a)          în termen de trei zile
lucrătoare după primirea solicitării, în cazul în care nu se
aplică procedura de sesizare prevăzută la articolul 41 din
ASA; sau
(b)          în termen de trei zile de la
expirarea termenului de treizeci de zile menționat la articolul 41
alineatul (5) litera (a) din ASA, în cazul în care se aplică
procedura de sesizare prevăzută la articolul 41 din ASA.
Comisia notifică măsurile pe care
le-a hotărât Consiliului.
ê 37/2014 art. 1
şi anexa pct. 15 alin. 4
(2) Comisia adoptă astfel de măsuri
în conformitate cu procedura de examinare prevăzută la
articolul 9 alineatul (3). În caz de urgență, se
aplică dispozițiile de la articolul 9 alineatul (4).
ê 37/2014 art. 1
şi anexa pct. 15 alin. 5 (adaptat)
Articolul 9
Procedura comitetului
(1) În sensul articolului 4, Comisia este
asistată de Comitetul Codului Vamal instituit prin articolul 285 din
Regulamentul (UE) nr. 952/2013. Respectivul comitet este un comitet în
sensul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
(2) În sensul articolelor 5 Ö - Õ 8 din prezentul
regulament, Comisia este asistată de Comitetul Ö de salvgardare Õ instituit prin Ö articolul 4
alineatul (1) din Õ Regulamentul (CE)
nr. 260/2009. Respectivul comitet este un comitet în sensul
Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
(3) În cazul în care se face trimitere la
prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE)
nr. 182/2011.
(4) În cazul în care se face trimitere la
prezentul alineat, se aplică articolul 8 din Regulamentul (UE)
nr. 182/2011, coroborat cu articolul 5 din respectivul regulament.
ê 140/2008
(adaptat)
Articolul 10
Dumping și subvenții
În cazul în care o practică poate
justifica aplicarea de către Ö Uniune Õ a măsurilor
prevăzute la articolul 40 alineatul (2) din ASA, introducerea
unor măsuri antidumping și/sau compensatorii se decide în
conformitate cu dispozițiile stabilite în Regulamentul (CE) nr. 1225/2009
și/sau, respectiv, în Regulamentul (CE) nr. 597/2009.
Articolul 11
Concurența
(1) În cazul în care o practică poate
justifica aplicarea de către Ö Uniune Õ a măsurilor
prevăzute la articolul 73 din ASA, Comisia decide, după
examinarea cazului, din proprie inițiativă sau la solicitarea unui
stat membru, dacă o astfel de practică este compatibilă cu
acordul.
Măsurile prevăzute la
articolul 73 alineatul (10) din ASA se adoptă în cazul
ajutoarelor în conformitate cu procedurile stabilite în Regulamentul (CE)
nr. 597/2009 și, în celelalte cazuri, în conformitate cu procedura
stabilită la articolul Ö 207 Õ din tratat.
(2) În cazul în care o practică poate
conduce la aplicarea de către Muntenegru a unor măsuri împotriva Ö Uniunii Õ în temeiul
articolului 73 din ASA, Comisia decide, după examinarea cazului,
dacă practica este compatibilă cu principiile prevăzute de ASA.
În cazul în care este necesar, Comisia adoptă decizii corespunzătoare
pe baza criteriilor care rezultă din aplicarea articolelor 101,102
şi 107 din tratat.
Articolul 12
Frauda sau lipsa cooperării
administrative
În cazul în care Comisia, pe baza
informațiilor furnizate de un stat membru sau din proprie
inițiativă, constată că sunt îndeplinite condițiile
stabilite la articolul articolul 46 din ASA, aceasta, fără
întârziere nejustificată:
(a)          informează Consiliul; și
(b)          adresează o notificare
Comitetului de stabilizare și de asociere cu privire la constatarea sa,
împreună cu informațiile obiective, și inițiază
consultări în cadrul Comitetului de stabilizare și de asociere.
Orice publicare în temeiul articolului 46
alineatul (5) din ASA se efectuează de către Comisie în Jurnalul
Oficial al Uniunii Europene.
ê 37/2014 art. 1
şi anexa pct. 15 alin. 6 (adaptat)
Comisia poate decide, în conformitate cu
procedura de examinare stabilită la articolul 9 alineatul (3)
din prezentul regulament, să suspende temporar tratamentul
preferențial corespunzător al produselor, în conformitate cu
articolul 46 alineatul (4) din ASA.
ê 140/2008
(adaptat)
Articolul 13
Notificarea
Comisia, acționând în numele Ö Uniunii Õ, este
responsabilă cu notificarea Consiliului de stabilizare și de asociere
și, respectiv, a Comitetului de stabilizare și de asociere, în
conformitate cu dispozițiile ASA.
ê
Articolul 14
Abrogare
Regulamentul (CE) nr. 140/2008 se
abrogă.
Trimiterile la regulamentul abrogat se
înţeleg ca trimiteri la prezentul regulament şi se citesc în conformitate
cu tabelul de corespondenţă din anexa II.
ê 140/2008
Articolul 15
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în
a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al
Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu
în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles,
Pentru Parlamentul european                                      Pentru
Consiliu
Preşedintele                                                                  Preşedintele
[1]               COM(87) 868 PV.
[2]               A se vedea anexa 3 din partea A a
susmenţionatelor concluzii.
[3]               Înscrisă în programul legislativ pentru 2014.
[4]               A se vedea anexa I la prezenta propunere.
[5]               JO C [...], [...], p. [...].
[6]               Regulamentul (CE) nr. 140/2008 al Consiliului
din 19 noiembrie 2007 privind anumite proceduri de aplicare a
Acordului de stabilizare și de asociere între Comunitățile
Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica
Muntenegru, pe de altă parte, și de aplicare a Acordului interimar
dintre Comunitatea Europeană, pe de o parte, și Republica Muntenegru,
pe de altă parte (JO L 43, 19.2.2008, p. 1).
[7]               A se vedea anexa I.
[8]               Regulamentul (CE) nr. 260/2009 al Consiliului
din 26 februarie 2009 privind regimul comun aplicabil importurilor
(JO L 84, 31.3.2009, p. 1).
[9]               Regulamentul (CE) nr. 1061/2009 al Consiliului
din 19 octombrie 2009 privind instituirea unui regim comun aplicabil
exporturilor (JO L 291, 7.11.2009, p. 1).
[10]             Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului
din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor
care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre
ale Comunității Europene (JO L 343, 22.12.2009, p. 51).
[11]             Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului
din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care
fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt
membre ale Comunității Europene (JO L 188, 18.7.2009, p.
93).
[12]             Regulamentul (CE) nr. 515/97 al Consiliului din
13 martie 1997 privind asistența reciprocă între
autoritățile administrative ale statelor membre și cooperarea
dintre acestea și Comisie în vederea asigurării aplicării
corespunzătoare a legislației din domeniile vamal și agricol
(JO L 82, 22.3.1997, p. 1).
[13]             Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului
European și al Consiliului din 9 octombrie 2013 de stabilire a
Codului Vamal al Uniunii (JO L 269, 10.10.2013, p. 1).
[14]             Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului
European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a
normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de
către statele membre al exercitării competențelor de executare
de către Comisie (JO L 55, 28.2.2011, p. 13).
é
ANEXA I
Regulamentul abrogat şi
modificarea sa
 Regulamentul (CE) nr. 140/2008 al Consiliului (JO L 43, 19.2.2008, p. 1) ||   ||
 || Regulamentul (UE) nr. 37/2014 al Parlamentului European şi al Consiliului (JO L 18, 21.1.2014, p.1) || Numai punctul 15 din anexă
____________
ANEXA II
Tabel de corespondenţă
 Regulamentul (CE) nr. 140/2008 || Prezentul regulament
 Articolele 1-8 || Articolele 1-8
 Articolul 8a || Articolul 9
 Articolul 9 || Articolul 10
 Articolul 10 || Articolul 11
 Articolul 11 || Articolul 12
 Articolul 13 || Articolul 13
 __ || Articolul 14
 Articolul 14 || Articolul 15
 __ || Anexa I
 __ || Anexa II
________________


				|

		52014PC0304

			Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI privind măsurile de salvgardare prevăzute de Acordul dintre Comunitatea Economică Europeană și Regatul Norvegiei (text codificat) /* COM/2014/0304 final - 2014/0159 (COD) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           În contextul unei Europe a
cetăţenilor, Comisia acordă o mare importanţă
simplificării şi clarităţii dreptului Uniunii în scopul de
a-l face mai lizibil şi mai accesibil cetăţeanului, oferindu-i
astfel posibilităţi sporite de a face uz de drepturile specifice care
îi sunt conferite.
Dar acest obiectiv nu va putea fi atins atât timp
cât va persista un număr mult prea mare de dispoziţii care, fiind
modificate de nenumărate ori şi adeseori în mod substanţial, se
găsesc dispersate parte în actul originar, parte în actele modificatoare
ulterioare. Astfel, pentru a identifica dispoziţiile în vigoare, este
necesară o muncă de cercetare şi de comparare a unui număr
mare de acte.
Prin urmare, claritatea şi transparenţa
dreptului depind şi de codificarea legislaţiei adeseori
modificată.
2.           La 1 aprilie 1987, Comisia a dat
instrucţiuni[1]
serviciilor sale de a realiza codificarea tuturor actelor cel mai
târziu după a zecea lor modificare, menţionând că este vorba
despre o cerinţă minimală şi că, în vederea
clarităţii şi a bunei înţelegeri a dispoziţiilor
acestora, serviciile responsabile ar trebui să codifice textele la
intervale şi mai scurte.
3.           Concluziile preşedinţiei
Consiliului European de la Edimbourg, din decembrie 1992, au confirmat aceste
imperative[2],
subliniind importanţa codificării care asigură o
securitate juridică în ceea ce priveşte dreptul aplicabil la un
moment dat în legătură cu o problemă specifică.
Codificarea trebuie realizată respectând cu
stricteţe procedura normală de adoptare a actelor Uniunii.
Întrucât nici o modificare de substanţă
nu poate fi introdusă în actele care fac obiectul codificării,
Parlamentul European, Consiliul şi Comisia au convenit, prin acordul
interinstituţional din 20 decembrie 1994, că, în vederea adoptării
rapide a actelor codificate, ar putea fi utilizată o procedură
accelerată.
4.           Obiectul prezentei propuneri este codificarea
Regulamentului
(CEE) nr. 1692/73 al
Consiliului din 25 iunie 1973 privind măsurile de salvgardare
prevăzute de Acordul dintre Comunitatea Economică Europeană
și Regatul Norvegiei[3]. Noul regulament se substituie
diverselor acte care îi sunt încorporate[4]; prezenta propunere păstrează în
totalitate conţinutul actelor astfel codificate şi se limitează
la a le regrupa, aducând numai modificările de formă cerute de
însăşi operaţia de codificare.
5.           Prezenta
propunere de codificare a fost elaborată pe baza unei consolidări
prealabile, în 22 de limbi oficiale, a textului Regulamentului (CEE) nr.
1692/73 şi a actelor care l-au modificat, efectuată prin
intermediul unui sistem informatic, de către Oficiul pentru
Publicaţii al Uniunii Europene. În cazul articolelor renumerotate,
corelaţia între vechea numerotare şi cea nouă este
prezentată în tabelul de corespondenţă din anexa II la
regulamentul codificat.
ê 1692/73
(adaptat)
2014/0159 (COD)
Propunere de
REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN
ŞI AL CONSILIULUI
privind măsurile de salvgardare
prevăzute de Acordul dintre Comunitatea Economică Europeană
și Regatul Norvegiei (text codificat)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul Ö privind
funcționarea Uniunii Europene Õ , în special
articolul Ö 207 alineatul
(2) Õ ,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act
legislativ parlamentelor naţionale,
având în vedere avizul Comitetului Economic
şi Social European[5],
hotărând în conformitate cu procedura
legislativă ordinară,
întrucât:
ê
(1)       Regulamentul (CEE) nr. 1692/73
al Consiliului[6]
a fost modificat de mai multe ori şi în mod substanţial[7]. Este necesar, din
motive de claritate şi de raţionalizare, să se codifice
respectivul regulament.
ê 1692/73 considerentul
1 (adaptat)
(2)       Ö La 14 mai 1973
s-a semnat la Bruxelles Õ un acord între
Comunitatea Economică Europeană și Regatul Norvegiei Ö („acordul”)Õ .
ê 1692/73
considerentul 3 (adaptat)
(3)       Ö Sunt necesare
norme de Õ aplicare a
clauzelor de salvgardare și a măsurilor Ö provizorii Õ prevăzute la
articolele 22-27 din acord.
ê 37/2014
Articolul 1 și anexa punctul 3 (adaptat)
(4)       Punerea în aplicare a
clauzelor bilaterale de salvgardare din acord necesită condiții
uniforme de adoptare a măsurilor de salvgardare. Măsurile respective
ar trebui adoptate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al
Parlamentului European și al Consiliului[8].

(5)       Comisia ar trebui să
adopte acte de punere în aplicare imediat aplicabile atunci când, în cazuri
justificate în mod corespunzător privind situațiile menționate
la articolele 24, 24a și 26 din acord sau în cazul unor ajutoare la export
care au un impact direct și imediat asupra schimburilor comerciale,
acestea sunt necesare din motive imperioase de urgență,
ê 1692/73
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
ê 37/2014 Articolul 1 și anexa punctul 3 alineatul (1) (adaptat)
Articolul 1
Comisia poate decide sesizarea Comitetului
mixt instituit prin Acordul între Comunitatea Economică Europeană
și Regatul Norvegiei, denumit în continuare „acordul”, în scopul
adoptării măsurilor prevăzute la articolele 22, 24, 24a și
26 din acord. În cazul în care este necesar, Comisia adoptă respectivele
măsuri în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul
6 alineatul (2) din prezentul regulament.
Comisia informează statele membre în
cazul în care decide să sesizeze comitetul mixt în legătură cu o
anumită chestiune.
ê 1692/73 (adaptat)
è1 37/2014 Articolul 1 și anexa punctul 3 alineatul (2)
Articolul 2
(1) În cazul unor practici susceptibile să
justifice aplicarea de către Ö Uniune Õ a măsurilor
prevăzute la articolul 23 din acord, Comisia, după examinarea
dosarului, la inițiativa sa sau la cererea unui stat membru, se
pronunță cu privire la compatibilitatea practicilor cu acordul. è1 În
cazul în care este necesar, Comisia adoptă măsuri de salvgardare în
conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 6 alineatul
(2) din prezentul regulament. ç
(2) În cazul unor practici susceptibile
să expună Ö Uniunea Õ unor măsuri de
salvgardare în temeiul articolului 23 din acord, Comisia, după examinarea
dosarului, se pronunță cu privire la compatibilitatea practicilor cu
principiile înscrise în acord. Dacă este cazul, ea formulează
recomandările necesare.
Articolul 3
În cazul unor practici susceptibile să
justifice aplicarea, de către Ö Uniune Õ, a măsurilor
prevăzute la articolul 25 din acord, se aplică procedura
stabilită prin Ö Regulamentul
(CE) nr. 597/2009 al Consiliului[9]
și prin Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului[10] Õ .
ê 37/2014 Articolul 1 și anexa punctul 3 alineatul (3) (adaptat)
Articolul 4
(1) În cazul în care, datorită unor
circumstanțe excepționale, este necesară o intervenție
imediată, în situațiile prevăzute la articolele 24, 24a și
26 din acord sau în cazul unor ajutoare la export care au impact direct și
imediat asupra comerțului, măsurile de conservare prevăzute la
articolul 27 alineatul (3) litera (e) din acord pot fi adoptate în conformitate
cu procedura de examinare menționată la articolul 6 alineatul (2) din
prezentul regulament sau, în cazuri de urgență, în conformitate cu
articolul 6 alineatul (3) Ö din prezentul
regulament Õ.
(2) Dacă intervenția Comisiei este
solicitată de un stat membru, aceasta adoptă o decizie cu privire la
solicitarea respectivă în termen de maximum cinci zile lucrătoare de
la primirea acesteia.
ê 1692/73
(adaptat)
Articolul 5
Notificarea comitetului mixt de către Ö Uniune Õ, prevăzută
la articolul 27 alineatul (2) din acord, se face de către Comisie.
ê 37/2014 Articolul 1 și anexa punctul 3 alineatul (5) (adaptat)
Articolul 6
(1) Comisia este asistată de Comitetul
pentru măsuri de salvgardare, instituit prin articolul 4 alineatul (1) din
Regulamentul (CE) nr. 260/2009 al Consiliului[11]. Respectivul comitet
este un comitet în sensul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
(2) În cazul în care se face trimitere la
prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE)
nr. 182/2011.
(3) În cazul în care se face trimitere la
prezentul alineat, se aplică articolul 8 din Regulamentul (UE)
nr. 182/2011, coroborat cu articolul 5 din respectivul regulament.
Articolul 7
Comisia include informații privind
punerea în aplicare a prezentului regulament în raportul său anual cu
privire la aplicarea măsurilor de apărare comercială prezentat
Parlamentului European și Consiliului, în temeiul articolului 22a din Regulamentul
(CE) nr. 1225/2009
ê
Articolul 8
Regulamentul (CEE) nr. 1692/73 al Consiliului se abrogă.
Trimiterile la
regulamentul abrogat se
înţeleg ca trimiteri la prezentul regulament şi se citesc în conformitate cu tabelul de
corespondenţă din anexa II.
Articolul 9
Prezentul regulament intră în vigoare în
a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al
Uniunii Europene.
ê 1692/73
Prezentul regulament este obligatoriu
în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles,
Pentru Parlamentul European,                      Pentru
Consiliu,
Preşedintele                                                   Preşedintele
[1]               COM(87) 868 PV.
[2]               A se vedea anexa 3 din partea A susmenţionatelor
concluzii.
[3]               Înscrisă în programul legislativ pentru anul 2014.
[4]               A se vedea anexa I la prezenta propunere.
[5]               JO C , , p. .
[6]               Regulamentul (CEE) nr. 1692/73 al Consiliului din 25
iunie 1973 privind măsurile de salvgardare prevăzute de Acordul
dintre Comunitatea Economică Europeană și Regatul Norvegiei (JO
L 171, 27.6.1973, p. 103).
[7]               A se vedea anexa I.
[8]               Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European
și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și
principiilor generale privind mecanismele de control de către statele
membre al exercitării competențelor de executare de către
Comisie (JO L 55, 28.2.2011, p. 13).
[9]               Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11
iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor
subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale
Comunității Europene (JO L 188, 18.7.2009, p. 93).
[10]             Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30
noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul
unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale
Comunității Europene (JO L 343, 22.12.2009, p. 51).
[11]             Regulamentul (CE) nr. 260/2009 al Consiliului din 26
februarie 2009 privind regimul comun aplicabil importurilor (JO L 84,
31.3.2009, p. 1).
é
ANEXA I
Regulamentul
abrogat şi lista modificărilor ulterioare
 Regulamentul (CEE) nr. 1692/73 al Consiliului (JO L 171, 27.6.1973, p. 103) ||   ||
 || Regulamentul (CEE) nr. 641/90 al Consiliului (JO L 74, 20.3.1990, p. 5) ||
 || Regulamentul (EU) nr. 37/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (OJ L 18, 21.1.2014, p. 1) || Numai punctul 3 al anexei
_____________
ANEXA II
Tabel
de Corespondență
 Regulamentul (CEE) nr. 1692/73 || Prezentul regulament
 Articolele 1-4 || Articolele 1-4
 Articolul 6 || Articolul 5
 Articolul 7 || Articolul 6
 Articolul 8 || Articolul 7
 - || Articolul 8
 - || Articolul 9
 - || Anexa I
 - || Anexa II
_____________