				|

		52011PC0425

			Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI privind politica comună în domeniul pescuitului /* COM/2011/0425 final - 2011/0195 (COD) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           CONTEXTUL PROPUNERII
·      Contextul general
În 2009, Comisia a analizat modul în care
funcționează politica comună în domeniul pescuitului (PCP), pe
baza Cărții verzi privind reforma politicii comune în domeniul
pescuitului[1].
Comisia a ajuns la concluzia că, în ciuda progreselor realizate după
reforma din 2002, obiectivul de a se asigura sustenabilitatea
activităților de pescuit nu a fost îndeplinit din toate punctele de
vedere (de mediu, economic și social), iar Cartea verde a identificat o
serie de neajunsuri structurale ale PCP actuale. Parlamentul European și
Consiliul de Miniștri au sprijinit această concluzie.
De asemenea, multe dintre
contribuțiile oferite în timpul dezbaterii publice desfășurate
în perioada aprilie 2009 – noiembrie 2010, precum și numeroase studii
și evaluări specifice au confirmat evaluarea generală din Cartea
verde și au ajutat la identificarea deficiențelor care trebuie
rezolvate prin reformă.
·      Motivele și obiectivele propunerii
Politica comună în domeniul pescuitului
trebuie reformată radical prin abrogarea actualului Regulament (CE)
nr. 2371/2002 al Consiliului din 20 decembrie 2002 privind
conservarea și exploatarea durabilă a resurselor piscicole în
conformitate cu politica comună în domeniul pescuitului și prin
înlocuirea acestuia de la 1 ianuarie 2013 cu o nouă PCP
adoptată de Parlamentul European și de Consiliu pe baza prezentei
propuneri.
Principalele probleme ale PCP sunt:
–
obiectivele nu sunt suficient de axate asupra
sustenabilității de mediu, economice și sociale;
–
nivelurile inacceptabil de ridicate de capturi
aruncate înapoi în mare;
–
supracapacitatea flotei, pescuitul excesiv,
nivelurile prea ridicate stabilite pentru capturile totale admisibile (TAC)
și nivelul scăzut de respectare a normelor au dus la supraexploatarea
marii majorități a stocurilor de pește ale Uniunii;
–
nivelul scăzut de rentabilitate și
rezistența economică redusă ale unui număr semnificativ de
flote;
–
integrarea insuficientă în politică a
preocupărilor legate de mediu;
–
lipsa unor date fiabile care să
permită evaluarea tuturor stocurilor de pește și a tuturor
flotelor;
–
sectorului pescuitului i se acordă un
sprijin financiar public considerabil, care însă nu contribuie la
îndeplinirea obiectivelor PCP;
–
atractivitatea redusă a
activităților de pescuit și declinul unor comunități
costiere care depind de pescuit;
–
microgestionarea de sus în jos la nivelul
Uniunii, inflexibilă și neadaptată la condițiile locale
și regionale;
–
dezvoltarea insuficientă a acvaculturii în
Uniune;
–
legislația și gestionarea sunt
costisitoare și extrem de complexe, ceea ce încurajează nerespectarea
normelor;
–
politica comercială se confruntă cu
provocarea globalizării și cu o interdependență tot mai
strânsă.
Prezenta propunere pentru un nou regulament
de bază este justificată pentru că:
–
este necesară precizarea obiectivelor PCP;
–
este necesară o coerență
sporită între inițiativele de politică ce fac parte din PCP;
–
trebuie îmbunătățită
conservarea resurselor biologice marine, în special prin planuri multianuale
pentru gestionarea pescăriilor, și trebuie să se pună
capăt practicilor de aruncare a capturilor înapoi în mare;
–
trebuie să se aducă o contribuție
la politicile referitoare la ecosisteme și la mediu în cadrul PCP;
–
trebuie deschisă calea regionalizării
măsurilor, printr-o abordare bazată pe bazinele maritime în cadrul
pilonului dedicat conservării;
–
trebuie consolidate colectarea de date și
consultanța științifică pentru a contribui la baza de
cunoștințe a politicii de conservare;
–
este necesară integrarea pe deplin a politicii
externe în PCP;
–
trebuie promovată dezvoltarea acvaculturii;
–
este necesară reformarea politicii de
piață comune a PCP;
–
este necesară crearea, până în 2014, a
unui cadru juridic pentru un nou instrument financiar care să sprijine
obiectivele PCP și ale Agendei UE 2020;
–
trebuie sporită și
raționalizată implicarea părților interesate;
–
este necesară încorporarea în PCP a noului
sistem de control recent adoptat.
Obiectivul general al propunerii este acela de
a se garanta activități de pescuit și acvacultură care
să ofere condiții de mediu sustenabile pe termen îndelungat și
care să contribuie la disponibilitatea aprovizionării cu alimente.
Politica trebuie să vizeze exploatarea resurselor biologice marine vii în
așa fel încât resursele de pește să fie refăcute și
să se mențină la niveluri care pot să ofere producția
maximă durabilă, cel târziu din 2015. În gestionarea pescăriilor,
PCP trebuie să aplice abordarea precaută și abordarea
ecosistemică.
În paralel cu prezenta propunere, Comisia
va adopta o comunicare generală privind viitorul politicii comune în
domeniul pescuitului, o propunere de regulament privind organizarea comună
a piețelor în sectorul produselor obținute din pescuit și din
acvacultură, o comunicare privind dimensiunea externă a PCP și
un raport privind anumite părți din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002
al Consiliului din 20 decembrie 2002 privind conservarea și exploatarea
durabilă a resurselor piscicole în conformitate cu politica comună în
domeniul pescuitului.
·      Dispoziții în vigoare în domeniul propunerii
Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al
Consiliului din 20 decembrie 2002 privind conservarea și exploatarea
durabilă a resurselor piscicole în conformitate cu politica comună în
domeniul pescuitului este actualul cadru de reglementare general pentru PCP.
Prezenta propunere trebuie să înlocuiască regulamentul
menționat.
Regulamentul (CE) nr. 850/98 al
Consiliului din 30 martie 1998 pentru conservarea resurselor de pescuit
prin măsuri tehnice de protecție a puietului de organisme marine[2].
Regulamentul (CE) nr. 104/2000 al
Consiliului din 17 decembrie 1999 privind organizarea comună a
piețelor în sectorul produselor pescărești și de
acvacultură[3].
Regulamentul (CE) nr. 2187/2005 al
Consiliului din 21 decembrie 2005 pentru conservarea, prin măsuri tehnice,
a resurselor halieutice din Marea Baltică și strâmtorile Belts
și Sound, de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1434/98 și de
abrogare a Regulamentului (CE) nr. 88/98[4].
Regulamentul (CE) nr. 1198/2006 al
Consiliului din 27 iulie 2006 privind Fondul European pentru Pescuit[5].
Regulamentul (CE) nr. 1967/2006 al
Consiliului din 21 decembrie 2006 privind măsurile de gestionare
pentru exploatarea durabilă a resurselor halieutice în Marea
Mediterană, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2847/93 și
de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1626/94[6].
Regulamentul (CE) nr. 199/2008 al
Consiliului din 25 februarie 2008 privind instituirea unui cadru
comunitar pentru colectarea, gestionarea și utilizarea datelor din
sectorul pescuitului și sprijinirea avizelor științifice cu
privire la politica comună în domeniul pescuitului[7].
Regulamentul (CE) nr. 1005/2008 al
Consiliului din 29 septembrie 2008 de instituire a unui sistem comunitar pentru
prevenirea, descurajarea și eliminarea pescuitului ilegal, nedeclarat
și nereglementat, de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2847/93, (CE)
nr. 1936/2001 și (CE) nr. 601/2004 și de abrogare a
Regulamentelor (CE) nr. 1093/94 și (CE) nr. 1447/1999[8].
Regulamentul (CE) nr. 1224/2009 al
Consiliului din 20 noiembrie 2009 de stabilire a unui sistem comunitar de
control pentru asigurarea respectării normelor politicii comune în
domeniul pescuitului, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 847/96, (CE)
nr. 2371/2002, (CE) nr. 811/2004, (CE) nr. 768/2005, (CE) nr. 2115/2005,
(CE) nr. 2166/2005, (CE) nr. 388/2006, (CE) nr. 509/2007, (CE) nr. 676/2007,
(CE) nr. 1098/2007, (CE) nr. 1300/2008, (CE) nr. 1342/2008 și de
abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 2847/93, (CE) nr. 1627/94 și (CE)
nr. 1966/2006[9].
Decizia 2004/585/CE a
Consiliului din 19 iulie 2004 de instituire a consiliilor consultative
regionale în cadrul politicii comune în domeniul pescuitului[10].
·      Coerența cu celelalte politici și obiective ale Uniunii
Propunerea și obiectivele sale sunt
compatibile cu celelalte politici ale Uniunii, în special cu cele de mediu,
sociale, regionale, de dezvoltare, agricole, de piață și
comercială, financiară, de cercetare și inovare, de
sănătate și protecție a consumatorilor, și cu
obiectivele lor.
2.           REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU
PĂRȚILE INTERESATE ȘI EVALUĂRILE IMPACTULUI
·
Consultarea părților interesate

Metodele de consultare, principalele
sectoare vizate și profilul general al respondenților
Pe tot parcursul anilor 2009 și 2010,
grație contribuțiilor prin internet și numeroaselor reuniuni cu
părțile interesate, consultarea privind reforma a evidențiat un
sprijin generalizat pentru reformă. Parlamentul European, Comitetul
Economic și Social European și Comitetul Regiunilor au prezentat, de
asemenea, avize privind cartea verde. Consiliul de Miniștri a dezbătut
reforma de mai multe ori. Consultarea publică a fost rezumată într-o Sinteză
a consultării privind reforma politicii comune în domeniul pescuitului[11].

Sinteza răspunsurilor și
modul în care acestea au fost luate în considerare
Reacțiile s-au concentrat mai ales asupra
următoarelor aspecte: simplificarea, adaptarea procesului decizional la
Tratatul de la Lisabona, consolidarea abordării pe termen lung a
conservării și gestionării resurselor, inclusiv pentru
rezolvarea problemei aruncării înapoi în mare a capturilor,
regionalizarea, implicarea mai îndeaproape a părților interesate
și responsabilitatea sporită a sectorului. Stabilitatea relativă
este, în general, percepută ca un pilon central al PCP, în special de
statele membre. Pescuitul costier și cel artizanal sunt considerate
importante, dar ideea unui regim diferențiat dincolo de dispozițiile
juridice actuale s-a bucurat de un sprijin limitat. Mulți au considerat
că abordările bazate mai puternic pe piață în gestionarea
flotei, precum și politica de piață sunt impulsuri utile pentru
sustenabilitate. În ceea ce privește politica externă și
acțiunile internaționale, a fost recunoscută necesitatea
alinierii în totalitate la principiile și obiectivele PCP.
Participanții la consultare au arătat un sprijin puternic pentru
concentrarea în mod mai strict a finanțării publice asupra
obiectivelor strategice. Acvacultura a fost recunoscută ca fiind
importantă în multe contribuții.
În elaborarea propunerii sale, Comisia a
ținut seama de contribuțiile din cadrul procesului de consultare, în
special în ceea ce privește crearea condițiilor de mediu propice
pentru sustenabilitate și consolidarea obiectivului de producție
maximă durabilă, o perspectivă mai consolidată pe termen
lung, regionalizarea și implicarea mai îndeaproape a părților
interesate, precum și introducerea mai multor instrumente de
piață, luând în același timp în considerare caracteristicile
specifice ale flotelor artizanale. Importanța acvaculturii este, de asemenea,
reflectată în propunere.
·      Obținerea și utilizarea expertizei
Pe lângă o serie de studii și
proiecte de cercetare, la elaborarea propunerilor au fost utilizate atât
expertiza externă, cât și cunoștințele existente privind
politica în domeniu, inclusiv avizele (anuale) din partea ICES și CSTEP.
Avizele experților și studiile care sunt disponibile pentru public
sunt publicate pe site-ul web a DG MARE.
·      Evaluarea impactului
În cadrul evaluării impactului, au fost
identificate diferite opțiuni pentru pachetul de reformă a PCP. Toate
opțiunile includ sustenabilitatea ecologică drept condiție
prealabilă pentru sustenabilitatea globală. Din punct de vedere
metodologic, analizarea impacturilor a fost susținută de indicatori
de performanță pentru a măsura impacturile opțiunilor.
Impacturile tuturor opțiunilor au fost analizate și comparate cu o
analiză a așa-numitei opțiuni statu quo. Acest lucru a
permis identificarea celor două opțiuni preferate, astfel cum se
indică în raportul de evaluare a impactului. Cele două opțiuni
sunt similare prin faptul că se concentrează asupra
sustenabilității ecologice, creând în același timp o
flexibilitate suficientă pentru a oferi sectorului pescuitului timp
să se adapteze la obiective de mediu ambițioase.
3.           ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII
Temeiul juridic
Articolul 43 alineatul (2) din Tratatul
privind funcționarea Uniunii Europene.
Principiul subsidiarității
Dispozițiile din propunere referitoare
la conservarea resurselor biologice marine sunt de competența
exclusivă a Uniunii și, prin urmare, principiul subsidiarității
nu se aplică în cazul dispozițiilor respective.
Dispozițiile din propunere referitoare
la acvacultură și la necesitatea de a stabili orientări
strategice ale Uniunii privind prioritățile și obiectivele
comune pentru dezvoltarea activităților de acvacultură sunt de
competența comună a Uniunii și a statelor membre.
Orientările strategice ale Uniunii cu caracter neobligatoriu vor constitui
baza planurilor strategice naționale multianuale, având în vedere că
deciziile strategice luate la nivel național pot avea o
influență asupra dezvoltării activităților de
acvacultură în statele membre vecine. Dispozițiile din propunere care
se referă la organizarea comună a piețelor sunt de
competența comună a Uniunii și a statelor membre. În ceea ce
privește organizarea comună a piețelor, obiectivele includ
competitivitatea sporită a sectorului de pescuit și acvacultură
al Uniunii, îmbunătățirea transparenței piețelor
și contribuția la asigurarea unor condiții de
concurență echitabile pentru toate produsele comercializate în
Uniune. Pentru ca aceste obiective să poată fi îndeplinite,
măsurile, care cuprind organizarea sectorului prin măsuri pentru
stabilizarea piețelor și standarde de comercializare, precum și
cerințe privind informarea consumatorilor, trebuie să fie coerente în
întreaga Uniune. Prin urmare, propunerea respectă principiul
subsidiarității.
Principiul
proporționalității
 Propunerea respectă principiul proporționalității din următorul motiv:
 Politica comună în domeniul pescuitului este o politică comună și, prin urmare, trebuie implementată printr-un regulament adoptat de Parlamentul European și de Consiliu. În vederea îndeplinirii obiectivului fundamental de a avea sectoare de pescuit și acvacultură care să ofere condiții economice, de mediu și sociale sustenabile pe termen lung și să contribuie la aprovizionarea cu alimente, este necesar și oportun să se stabilească norme privind conservarea și exploatarea resurselor biologice marine. Prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru îndeplinirea obiectivului respectiv. Prin abordarea propusă, bazată pe regionalizare, statele membre vor avea competența de a adopta măsurile de conservare și tehnice necesare pentru îndeplinirea obiectivelor și atingerea țintelor stabilite în regulamentele adoptate de organul legislativ al Uniunii, pe baza setului de instrumente și măsuri disponibile în cadrul politicii de conservare a PCP. Acest lucru va crea flexibilitate la nivel regional în aplicarea legislației Uniunii. În plus, statele membre au libertatea de a aloca în modul pe care îl consideră adecvat regiunilor sau operatorilor posibilitățile de pescuit alocate de Consiliu. Prin urmare, statele membre au o amplă marjă de manevră cu privire la deciziile referitoare la modelul socio-economic pe care îl aleg pentru exploatarea posibilităților de pescuit alocate.
4.           ELEMENTE OPȚIONALE
·      Explicarea detaliată a propunerii
Comisia introduce în propunere
modificări semnificative ale PCP. Propunerea este explicată detaliat
în prezenta secțiune.
Dispoziții generale
Obiectivul general al PCP este acela de a
garanta că activitățile de pescuit și acvacultură
oferă condiții de mediu sustenabile pe termen lung, acestea
constituind o condiție prealabilă pentru a se ajunge la un sector al
pescuitului sustenabil din punct de vedere economic și social care să
contribuie la disponibilitatea produselor alimentare. Evaluarea impactului
arată că obiectivele ambițioase referitoare la resurse,
obiective prin care se îndeplinesc obligațiile internaționale ale
Uniunii de a obține producția maximă durabilă până în 2015,
pot duce la o îmbunătățire semnificativă a stocurilor în
general și, în consecință, la îmbunătățiri
semnificative din punct de vedere economic și social. Aceste rezultate
pozitive ale evaluării impactului subliniază premisa
sustenabilității ecologice, ca o cerință pentru
sustenabilitatea economică și socială pe termen lung.
Reducerea capturilor nedorite, încetarea
practicilor de aruncare a capturilor înapoi în mare și minimizarea
impactului negativ asupra ecosistemelor marine, combinate cu abordarea
precaută și ecosistemică, vor contribui la starea ecologică
bună a mediului marin prevăzută de Directiva-cadru „Strategia
pentru mediul marin”.
Accesul la ape
Propunerea confirmă principiul
accesului egal la ape, acordându-se în același timp un tratament egal
navelor țărilor terțe care au acces la apele Uniunii.
Comisia propune extinderea actualelor
restricții privind dreptul de a pescui în limita zonei de 12 mile marine
până în 2022. Aceste restricții au redus presiunea activităților
de pescuit în majoritatea zonelor sensibile din punct de vedere biologic
și au contribuit la stabilitatea economică a activităților
de pescuit artizanal costier.
Comisia propune introducerea în prezentul
regulament a restricțiilor specifice pentru zona de 100 de mile marine din
jurul insulelor Azore, Madeira și Canare care sunt prevăzute în
prezent de Regulamentul (CE) nr. 1954/2003 al Consiliului[12]. Aceste
restricții sunt justificate în scopul protejării situației
biologice sensibile a apelor din jurul insulelor respective și având în
vedere articolul 349 din tratat, prin luarea în considerare a situației
structurale, sociale și economice, precum și a necesității
de a menține economia locală a acestor insule.
Conservarea resurselor biologice marine
Conservarea resurselor biologice marine
este pilonul fundamental pentru îndeplinirea obiectivelor PCP.
Planurile de gestionare multianuale pentru
gestionarea resurselor la niveluri care pot să asigure producția
maximă durabilă sunt esențiale pentru conservare. Atunci când
este posibil, planurile de gestionare multianuale trebuie să devină
planuri bazate pe pescării – care să cuprindă mai multe stocuri
în mai puține planuri. Stocurile care nu sunt cuprinse în planuri sunt
gestionate prin stabilirea posibilităților de pescuit de către
Consiliu și prin alte măsuri.
Un al doilea element esențial al
propunerii privind conservarea constă în eliminarea practicii de aruncare
a capturilor înapoi în mare și în reducerea capturilor nedorite.
Propunerea introduce obligația de a debarca toate capturile din anumite
stocuri, propunerea fiind completată de un calendar precis pentru punerea
în aplicare și de măsuri de însoțire.
Propunerea cuprinde, de asemenea,
principiile fundamentale privind măsurile tehnice de conservare aplicabile
sectorului pescuitului.
În ceea ce privește planurile
multianuale și măsurile tehnice de conservare, Comisia
preconizează o abandonarea microgestionării de către
colegislatori. Legislația Uniunii referitoare la aceste planuri și
măsuri trebuie să definească elementele esențiale, cum ar
fi domeniul de aplicare, obiectivele, indicatorii de evaluare și
calendarele. Comisia propune o descentralizare care ar putea autoriza statele
membre să adopte măsurile de conservare și tehnice necesare
pentru îndeplinirea obiectivelor și atingerea țintelor, cu ajutorul
unui set de instrumente și măsuri din cadrul politicii de conservare.
Acest lucru va duce la flexibilitate la nivel regional și la o
simplificare a politicii. Propunerea include dispoziții în vederea
garantării faptului că statele membre interesate adoptă
măsuri care sunt compatibile și eficace. Se stabilește un
mecanism de rezervă pentru ca Comisia să poată acționa în
cazul în care statele membre nu pot ajunge la un acord sau nu se
reușește îndeplinirea obiectivelor.
Dispozițiile referitoare la
măsurile de urgență pentru cazul în care este
amenințată conservarea resurselor biologice marine, adoptate fie la
cererea unui stat membru, fie la inițiativa Comisiei, sunt menținute și
se introduce o nouă dispoziție referitoare la măsurile legate de
pescării în contextul obligațiilor impuse de legislația de mediu
a Uniunii. Este menținută în propunere dispoziția existentă
care le permite statelor membre să ia măsuri de conservare în
interiorul zonei de 12 mile marine și măsuri aplicabile exclusiv
navelor de pescuit aflate sub pavilionul lor.
Accesul la resurse
Instituirea unui regim de concesiuni de
pescuit transferabile va fi un foarte important impuls pentru ajustarea
capacității flotei. Evaluarea impactului a arătat că un
astfel de sistem de concesiuni de pescuit transferabile ar contribui în mod
clar, pozitiv și semnificativ la eliminarea supracapacității
și la îmbunătățirea rezultatelor economice ale sectorului
pescuitului.
Propunerea introduce un sistem obligatoriu
de concesiuni de pescuit transferabile (aferente posibilităților de
pescuit pentru stocurile reglementate) începând cu 2014, pentru toate navele cu
excepția celor cu o lungime mai mică de 12 m cu unelte fixe.
Având în vedere caracteristicile specifice și vulnerabilitatea
socioeconomică a unor flote artizanale, decizia privind introducerea
concesiunilor de pescuit transferabile pentru celelalte nave va fi
lăsată în seama statelor membre. Statele membre pot reglementa concesiunile
de pescuit transferabile pentru a garanta o legătură strânsă
între concesiuni și comunitățile pescărești (de
exemplu, limitând transferabilitatea între segmentele flotei) și pentru a
preveni speculațiile. Pentru a se respecta și menține o
relativă stabilitate, transferabilitatea acestor concesiuni poate fi
limitată la navele care arborează același pavilion. Statele
membre pot crea o rezervă și introduce plata unei redevențe
pentru concesiuni, care în condiții normale pot fi retrase de statele
membre numai după data expirării valabilității lor sau
după transmiterea unui preaviz.
Gestionarea capacității de
pescuit
Este menținută obligația
generală a statelor membre de a ajusta capacitatea flotelor la
posibilitățile de pescuit. Rămâne necesară o politică
de bază de gestionare a flotei, cu plafoane generale pentru capacitatea de
pescuit per stat membru stabilite de Comisie. Concesiunile de pescuit
transferabile vor accelera reducerea capacității flotei, ceea ce
justifică faptul că statelor membre trebuie să li se
permită să excludă navele cu astfel de concesiuni din plafoanele
pentru capacitate. Dispozițiile privind reducerile capacităților
flotelor trebuie să rămână în vigoare în perioada în care
rămâne posibilă dezafectarea navelor cu ajutor public în cadrul
Fondului european pentru pescuit. Registrele flotelor, atât cele ale statelor
membre, cât și cel al Comisiei, vor asigura monitorizarea și
gestionarea în cunoștință de cauză a flotelor.
Baza științifică pentru
gestionarea pescăriilor
Datele fiabile și complete, atât în ceea
ce privește avizele științifice, cât și în ceea ce
privește punerea în aplicare și controlul, sunt esențiale pentru
buna funcționare a gestionării pescăriilor. Propunerea
stabilește normele de bază și obligațiile statelor membre
în ceea ce privește colectarea, gestionarea și disponibilitatea
datelor, precum și dispoziții privind accesul Comisiei la datele
respective. Necesitatea coordonării între statele membre în privința
culegerii de date într-un context descentralizat este un motiv esențial
pentru introducerea de către Comisie a obligației de coordonare
regională privind colectarea datelor.
În scopul îmbunătățirii
calității, coerenței și sinergiei eforturilor în domeniul
cunoștințelor științifice orientate spre politică,
propunerea introduce, de asemenea, dispoziții care obligă statele
membre să adopte programe naționale de colectare a datelor, precum
și programe științifice și de inovare în domeniul
pescuitului și să se coordoneze între ele, în special în ceea ce
privește cadrul pentru cercetare și inovare al Uniunii.
Politica externă
Politica externă este integrată
în PCP pentru a se garanta alinierea obiectivelor sale la principiile și
obiectivele generale ale PCP. Uniunea trebuie să participe activ la
lucrările organizațiilor regionale de gestionare a pescuitului
(ORGP), precum și la lucrările organismelor multilaterale
internaționale (ONU, FAO), în scopul de a consolida aceste organisme
și de a îmbunătăți performanța lor în ceea ce
privește gestionarea și conservarea stocurilor de pește
internaționale. Uniunea trebuie să susțină pozițiile
bazate pe cele mai bune cunoștințe științifice disponibile,
contribuția la dezvoltarea și cooperarea, pentru a
îmbunătăți respectarea normelor în contextul internațional.

Relațiile cu țările
terțe prin intermediul Acordurilor pentru pescuit sustenabil (APS) sunt un
alt mijloc pentru promovarea pe plan internațional a principiilor și
obiectivelor PCP. APS trebuie să contribuie la crearea unui cadru de
guvernanță de înaltă calitate în țările partenere,
să fie conforme cu obiectivele politicii de dezvoltare și să se
concentreze asupra unei gestionări sustenabile și transparente a
resurselor, precum și asupra monitorizării, supravegherii și
controlului. Acordurile trebuie să garanteze faptul că exploatarea
resurselor piscicole se efectuează pe baza unor avize
științifice solide, vizând doar resursele excedentare pe care
țara parteneră nu poate sau nu dorește să le
pescuiască. În temeiul APS, țările partenere vor primi
compensații pentru acordarea accesului la resursele lor piscicole, precum
și asistență financiară pentru punerea în aplicare a
propriei politici de pescuit sustenabil.
Acvacultură
PCP trebuie să sprijine dezvoltarea
sustenabilă din punct de vedere ecologic, economic și social a
sectorului acvaculturii. Acvacultura contribuie la securitatea alimentară,
la creșterea economică și la ocuparea forței de muncă
în regiunile rurale și costiere. Pot fi obținute progrese
semnificative atunci când, pe baza orientărilor strategice ale Uniunii,
statele membre elaborează planuri strategice naționale cu scopul de a
facilita dezvoltarea sustenabilă a acvaculturii în raport cu securitatea
activităților comerciale, cu accesul la ape și la spațiu,
precum și cu simplificarea administrativă a acordării
licențelor. Dezvoltarea acvaculturii are o dimensiune europeană
evidentă: deciziile strategice luate la nivel național pot avea un
impact asupra unei evoluții a acestui sector în statele membre vecine.
Este esențial ca statele membre să aibă posibilitatea de a
cunoaște intențiilor altor state membre pentru viitoarea dezvoltare a
acvaculturii.
Comisia consideră că natura
specifică a acvaculturii necesită un organism specific de consultare
a părților interesate și propune în acest sens crearea unui
Consiliu consultativ pentru acvacultură.
Organizarea comună a piețelor
Organizarea comună a piețelor
trebuie să contribuie la îndeplinirea obiectivelor PCP, să
permită sectorului să aplice PCP la nivelul corespunzător,
precum și să consolideze competitivitatea, în special a producătorilor.

Controlul și executarea
În mod coerent cu noul regim de control
adoptat prin Regulamentele (CE) nr. 1005/2008 și (CE) nr. 1224/2009[13] ale
Consiliului, propunerea include elementele de bază ale regimului de
control și executare al Uniunii, în vederea conformării la normele
PCP. Având în vedere introducerea în partea privind conservarea a
obligației de debarcare pentru a se evita aruncarea capturilor înapoi în
mare, Comisia propune obligații de monitorizare și control, în
special în ceea ce privește pescuitul documentat pe deplin, precum și
proiecte pilot privind noi tehnologii de control al pescuitului, care
contribuie la un pescuit sustenabil.
Instrumente financiare
În vederea îmbunătățirii
respectării legislației, propunerea introduce condiții pentru
asistența financiară din partea Uniunii care poate fi acordată
pentru a contribui la îndeplinirea obiectivelor PCP. Asistența
financiară va fi condiționată de respectarea normelor, iar acest
principiu se va aplica atât statelor membre, cât și operatorilor. În cazul
statelor membre, neconformarea poate duce la corecții financiare,
întreruperea sau suspendarea asistenței financiare din partea Uniunii. În
cazul operatorilor, încălcările grave pot duce fie la interzicerea
accesului la asistență financiară, fie la reduceri financiare.
În plus, propunerea introduce obligația ca, atunci când acordă
asistență financiară, statele membre să țină
seama de comportamentul recent al operatorilor (în special de lipsa
încălcărilor grave).
Consiliile consultative
Comisia propune consolidarea și,
dacă este posibil, extinderea experienței cu consiliile consultative
regionale în cadrul PCP. Deoarece unele dintre ele nu au caracter sau
limitări regionale, cele șapte consilii existente trebuie să fie
redenumite consilii consultative, totodată fiind prevăzută
crearea Consiliului consultativ pentru acvacultură. Având în vedere
caracteristicile specifice ale Mării Negre, un bazin maritim închis
împărțit cu patru state care nu sunt membre ale Uniunii. și
ținând cont de discuțiile în curs cu toate țările de la
Marea Neagră care nu sunt membre ale UE, cu scopul de a obține opinii
privind politica de conservare și de a stimula cooperarea dintre România,
Bulgaria și vecinii lor din jurul bazinului Mării Negre, Comisia
intenționează să instituie, până în 2015, un Consiliu
consultativ pentru Marea Neagră.
Dispoziții finale
Ultima parte stabilește domeniile
pentru delegarea competențelor către Comisie, exercitarea acestei
delegări, revocarea sa și obiecțiile, precum și crearea
unui Comitet pentru pescuit și acvacultură în legătură cu
actele de punere în aplicare. De asemenea, se propune abrogarea și/sau
modificarea legislației relevante existente.
2011/0195 (COD)
Propunere de
REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN
ŞI AL CONSILIULUI
privind politica comună în domeniul
pescuitului
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43 alineatul (2),
având în vedere propunerea Comisiei
Europene[14],
după transmiterea proiectului de act
legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic
și Social European[15],
având în vedere avizul Comitetului
Regiunilor,
hotărând în conformitate cu procedura
legislativă ordinară,
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului[16] a
stabilit un sistem comunitar pentru conservarea și exploatarea
sustenabilă a resurselor piscicole în temeiul politicii comune în domeniul
pescuitului.
(2)
Sfera de aplicare a politicii comune în domeniul
pescuitului cuprinde conservarea, gestionarea și exploatarea resurselor
biologice marine. În plus, sfera de aplicare al politicii comune în domeniul
pescuitului cuprinde, pe lângă măsurile de piață și
măsurile financiare luate în sprijinul obiectivelor acesteia, resursele
biologice de apă dulce și acvacultura, precum și prelucrarea
și comercializarea produselor obținut din pescuit și din
acvacultură, în cazul în care astfel de activități au loc pe
teritoriul statelor membre sau în apele Uniunii, fiind desfășurate
inclusiv de către navele de pescuit care arborează pavilionul unor
țări terțe și sunt înmatriculate în țări
terțe, sau de către navele de pescuit ale Uniunii, sau de către
resortisanți ai statelor membre, fără a aduce atingere
responsabilității primare a statului de pavilion, ținând cont de
dispozițiile articolului 117 din Convenția Națiunilor Unite
privind dreptul mării.
(3)
Politica comună în domeniul pescuitului
trebuie să garanteze că activitățile de pescuit și de
acvacultură contribuie la crearea unor condiții de mediu, economice
și sociale sustenabile pe termen lung. În plus, ea trebuie să
contribuie la creșterea productivității, la un standard de
viață echitabil pentru sectorul pescuitului și la stabilitatea
piețelor, precum și să asigure disponibilitatea resurselor și
prețuri rezonabile de livrare către consumatori.
(4)
Uniunea este parte contractantă la
Convenția Națiunilor Unite privind dreptul mării din 10
decembrie 1982 (UNCLOS)[17]
și a ratificat Acordul Națiunilor Unite privind punerea în aplicare a
dispozițiilor Convenției Organizației Națiunilor Unite
privind dreptul mării din 10 decembrie 1982 în ceea ce privește
conservarea și gestionarea populațiilor transzonale și a
stocurilor de pești mari migratori din 4 august 1995 (Acordul
Organizației Națiunilor Unite privind rezervele de pește)[18]. Uniunea
a acceptat, de asemenea, Acordul privind promovarea respectării
măsurilor internaționale de conservare și gestionare de
către navele de pescuit în marea liberă din 24 noiembrie 1993 al
Organizației pentru Alimentație și Agricultură a
Națiunilor Unite (Acordul de conformitate al FAO)[19]. Aceste
instrumente internaționale prevăd, mai ales, obligații de
conservare, inclusiv, printre altele, obligația de a lua măsuri de
conservare și gestionare menite a menține sau a restabili resursele
marine la niveluri care să permită obținerea
productivității maxime durabile, atât în interiorul zonelor maritime
aflate sub jurisdicție națională, cât și în marea
liberă, și de a coopera cu alte state în acest scop, obligația
de a aplica abordarea precaută pe scară largă în ceea ce
privește conservarea, gestionarea și exploatarea stocurilor de
pește, obligația de a asigura compatibilitatea măsurilor de
conservare și gestionare în cazul în care resursele marine se află în
zone marine care țin de jurisdicții diferite și obligația
de a ține cont de alte utilizări legitime ale mării. Politica
comună în domeniul pescuitului trebuie să contribuie la îndeplinirea
în mod adecvat a obligațiilor internaționale ale Uniunii în temeiul
acestor instrumente internaționale. În cazul în care adoptă
măsuri de conservare și gestionare pentru care au fost împuternicite
în cadrul politicii comune în domeniul pescuitului, statele membre trebuie, de
asemenea, să acționeze într-un mod care este întru totul conform cu
obligațiile internaționale privind conservarea și de cooperarea
prevăzute de instrumentele internaționale menționate.
(5)
În cadrul Summitului privind dezvoltarea
durabilă de la Johannesburg din 2002, Uniunea Europeană și
statele sale membre s-au angajat să acționeze împotriva reducerii
continue a numeroase stocuri de pește. Prin urmare, Uniunea trebuie
să își îmbunătățească politica comună în
domeniul pescuitului pentru a se asigura că, în mod prioritar, nivelurile
de exploatare a stocurilor de resurse biologice marine sunt restabilite și
menținute la niveluri care pot să asigure, cel târziu din 2015,
productivitatea maximă durabilă a populațiilor stocurilor
exploatate. În cazurile în care nu sunt disponibile informații
științifice suficiente, ar putea fi necesară aplicarea unor
valori aproximative pentru productivitatea maximă durabilă.
(6)
Prin decizia luată de Conferința privind
planul strategic pentru biodiversitate 2011 – 2020 a părților la
Convenția privind diversitatea biologică[20] au fost
stabilite ținte în ceea ce privește pescăriile; politica
comună în domeniul pescuitului trebuie să asigure coerența cu
țintele privind biodiversitatea adoptate de Consiliul European[21], și
cu cele din Comunicarea Comisiei „Asigurarea noastră de viață,
capitalului nostru natural: o strategie a UE în domeniul
biodiversității pentru 2020”[22], în special pentru a obține
productivitatea maximă durabilă până în 2015.
(7)
Exploatarea durabilă a resurselor biologice
marine trebuie să se bazeze pe abordarea precaută, care trebuie
să derive din principiul precauției la care se face referire în
primul paragraf al articolului 191 alineatul (2) din tratat.
(8)
Politica comună în domeniul pescuitului
trebuie să contribuie la protecția mediului marin și, în
special, la atingerea unei stări ecologice bune până în 2020 cel
târziu, conform dispozițiilor de la articolul 1 alineatul (1) din
Directiva 2008/56/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17
iunie 2008 de instituire a unui cadru de acțiune comunitară în
domeniul politicii privind mediul marin (Directiva-cadru „Strategia pentru
mediul marin”)[23].

(9)
În ceea ce privește gestionarea pescăriilor,
trebuie pusă în aplicare o abordare ecosistemică, impacturile de
mediu ale activităților de pescuit trebuie limitate, iar capturile
nedorite trebuie reduse la minimum și eliminate treptat.
(10)
Este important ca gestionarea politicii comune
în domeniul pescuitului să fie ghidată după principiile bunei
guvernanțe. Aceste principii includ luarea deciziilor pe baza celor mai
bune avize științifice disponibile, implicarea amplă a
părților interesate și o perspectivă pe termen lung. De
asemenea, gestionarea cu succes a politicii comune în domeniul pescuitului
depinde de definirea clară a responsabilităților la nivelul
Uniunii, național, regional și local și de compatibilitatea
reciprocă și coerența măsurilor luate cu celelalte politici
ale Uniunii.
(11)
Politica comună în domeniul pescuitului
trebuie să țină cont întru totul, acolo unde este cazul, de
sănătatea animalelor, de bunăstarea animalelor și de
siguranța produselor alimentare și a hranei pentru animale.
(12)
Punerea în aplicare a politicii comune în
domeniul pescuitului trebuie să țină cont de interacțiunile
cu alte afaceri maritime, cum sunt cele gestionate prin politica maritimă
integrată[24],
recunoscând-se faptul că toate aspectele legate de mările și
oceanele Europei sunt legate între ele, inclusiv planificarea spațiului
maritim. Trebuie asigurate coerența și integrarea în gestionarea
diferitelor politici sectoriale din Marea Baltică, Marea Nordului,
Mările Celtice, Golful Biscaya și coasta iberică, bazinul
Mării Mediterane și cel al Mării Negre.
(13)
Navele de pescuit din Uniunea Europeană
trebuie să aibă acces egal la apele și la resursele Uniunii care
fac obiectul normelor PCP.
(14)
Normele în vigoare de restricționare a
accesului la resurse în interiorul zonelor de 12 mile marine ale statelor
membre au funcționat în mod satisfăcător, fiind benefice pentru
conservare prin limitarea efortului de pescuit în cea mai sensibilă parte
a apelor Uniunii. De asemenea, aceste norme au menținut activitățile
de pescuit tradiționale de care depinde foarte mult dezvoltarea
socială și economică a anumitor comunități costiere.
Prin urmare, aceste norme trebuie să se aplice în continuare.
(15)
Resursele biologice marine din jurul insulelor
Azore, Madeira și Canare trebuie să beneficieze în continuare de o
protecție specială, deoarece contribuie la menținerea economiei
locale a acestor insule, având în vedere situația structurală,
socială și economică a respectivelor insule. Limitarea anumitor
activități de pescuit în apele respective la navele de pescuit
înregistrate în porturile din Insulele Azore, Madeira și Canare trebuie,
în consecință, menținută.
(16)
Obiectivul exploatării sustenabile a
resurselor biologice marine este îndeplinit cu mai multă eficacitate printr-o
abordare multianuală a gestionării pescăriilor, în cadrul
căreia se instituie în mod prioritar planuri multianuale care să
reflecte caracteristicile specifice ale diferitelor pescării.
(17)
Ori de câte ori este posibil, planurile
multianuale trebuie să cuprindă mai multe stocuri, dacă
stocurile respective sunt exploatate împreună. Planurile multianuale
trebuie să constituie baza pentru stabilirea posibilităților de
pescuit și a țintelor cuantificabile în vederea exploatării
durabile a stocurilor și a ecosistemelor marine în cauză, definind
calendare clare și mecanisme de salvgardare pentru situații
neprevăzute.
(18)
Sunt necesare măsuri pentru reducerea
și eliminarea nivelurilor actuale ridicate de capturi nedorite și
aruncate înapoi în mare. Într-adevăr, capturile nedorite și aruncarea
lor înapoi în mare reprezintă o risipă considerabilă și
afectează negativ exploatarea sustenabilă a resurselor biologice
marine și ecosistemele marine, precum și viabilitatea financiară
a pescăriilor. Trebuie stabilită și pusă treptat în
aplicare obligația de a debarca integral capturile din stocurile
gestionate extrase în timpul activităților de pescuit în apele
Uniunii sau de către navele de pescuit ale Uniunii.
(19)
Debarcarea capturilor nedorite nu trebuie
să genereze avantaje economice complete pentru operator. În cazul
debarcărilor de capturi de pește sub dimensiunea minimă de
referință pentru conservare, destinația acestor capturi trebuie
să fie limitată și sa excludă vânzarea pentru consumul
uman.
(20)
În scopul conservării stocurilor, trebuie
aplicate obiective clare cu privire la anumite măsuri tehnice.
(21)
În ceea ce privește stocurile pentru care
nu au fost stabilite planuri multianuale, trebuie asigurate rate de exploatare
prin care să se ajungă la producția maximă durabilă,
prin stabilirea de limite pentru capturi și/sau pentru efortul de pescuit.
(22)
Având în vedere situația economică
precară în care se găsește sectorul pescuitului și
dependența de activitățile de pescuit a anumitor
comunități costiere, este necesară asigurarea stabilității
relative a activităților de pescuit, prin alocarea
posibilităților de pescuit între statele membre, pe baza unei cote
previzibile din stocuri pentru fiecare stat membru.
(23)
Având în vedere situația biologică
temporară a stocurilor, această stabilitate relativă a
activităților de pescuit trebuie să protejeze nevoile specifice
ale regiunilor în care comunitățile locale depind în mod special de
pescuit și de activitățile conexe, în conformitate cu decizia luată
de Consiliu prin Rezoluția sa din 3 noiembrie 1976 privind
anumite aspecte externe ale creării unei zone de pescuit de 200 de mile în
Comunitate[25],
cu aplicare de la 1 ianuarie 1977, în special anexa VII. Prin urmare, conceptul
vizat, acela de stabilitate relativă, trebuie să fie înțeles în
acest sens.
(24)
Statele membre trebuie să fie în
măsură să prezinte Comisiei cereri motivate, pentru ca aceasta
să elaboreze măsuri în cadrul politicii comune în domeniul
pescuitului care să corespundă măsurilor identificate de statele
membre ca necesare pentru a se conforma obligațiilor care le revin în ceea
ce privește ariile de protecție specială prevăzute la
articolului 4 din Directiva 2009/147/CE a Parlamentului European și a
Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind conservarea păsărilor
sălbatice[26], în ceea ce privește
ariile speciale de conservare prevăzute la articolul 6 din Directiva 92/43/CEE
a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și
a speciilor de faună și floră sălbatică[27] și în ceea ce privește ariile marine protejate
prevăzute la articolului 13 alineatul (4) din Directiva 2008/56/CE
a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 2008 de
instituire a unui cadru de acțiune comunitară în domeniul politicii
privind mediul marin (Directiva-cadru „Strategia pentru mediul marin”)[28].
(25)
Comisia trebuie să aibă posibilitatea
de a adopta măsuri temporare în cazul unei amenințări grave la
adresa conservării resurselor biologice marine sau la adresa ecosistemului
marin, amenințare care rezultă din activitățile de pescuit
și care necesită acțiune imediată.
(26)
Statele membre trebuie să aibă
posibilitatea de a adopta măsuri de conservare și măsuri tehnice
pentru punerea în aplicare a politicii comune în domeniul pescuitului, pentru a
permite politicii să abordeze mai bine realitățile și caracteristicile
specifice ale fiecărei pescării în parte și pentru a crește
gradul de respectare a politicii.
(27)
În ceea ce privește propria zonă de 12
mile marine, statelor membre trebuie să li se permită să adopte
măsuri de conservare și gestionare aplicabile tuturor navelor de
pescuit ale Uniunii, cu condiția ca, în cazul în care se măsurile
respective se aplică navelor de pescuit din Uniune aparținând altor
state membre, măsurile adoptate să fie nediscriminatorii, să fi
avut loc o consultare prealabilă cu alte state membre interesate, iar
Uniunea să nu fi adoptat măsuri care să vizeze în mod specific
conservarea și gestionarea în respectiva zonă de 12 mile marine.
(28)
În ceea ce privește stocurile din apele
Uniunii, statelor membre trebuie să li se permită să adopte
măsuri de conservare și gestionare aplicabile exclusiv navelor de
pescuit care arborează pavilionul lor.
(29)
Cel târziu la 31 decembrie 2013, trebuie pus în
aplicare un sistem de concesiuni de pescuit transferabile pentru majoritatea
stocurilor gestionate în cadrul politicii comune în domeniul pescuitului,
pentru toate navele cu o lungime de minimum 12 metri și pentru toate
celelalte nave care pescuiesc cu unelte tractate. Statele membre pot exclude
din sistemul concesiunilor de pescuit transferabile navele cu o lungime de
până la 12 metri care nu utilizează unelte tractate. Acest sistem
trebuie să contribuie la reduceri ale flotei determinate de sector și
la îmbunătățirea performanței economice, transformând
posibilitățile de pescuit anuale ale unui stat membru în concesiuni
sigure din punct de vedere juridic, exclusive și transferabile. Deoarece
resursele biologice marine sunt un bun comun, concesiunile de pescuit
transferabile trebuie să stabilească doar drepturi de utilizare a
unei părți a posibilităților de pescuit anuale care revin
unui stat membru, drepturile putând fi retrase în conformitate cu normele
stabilite.
(30)
Concesiunile de pescuit trebuie să fie
transferabile și să poată fi închiriate pentru ca gestionarea
posibilităților de pescuit să fie descentralizată și
încredințată sectorului pescuitului și pentru a se asigura
faptul că pescarii care pleacă din sector nu vor trebui să se
bazeze pe asistență financiară publică în cadrul politicii
comune în domeniul pescuitului.
(31)
Caracteristicile specifice și
vulnerabilitatea socioeconomică a unor flote artizanale justifică
limitarea la navele mari a sistemului obligatoriu al concesiunilor de pescuit
transferabile. Sistemul concesiunilor de pescuit transferabile trebuie să
se aplice stocurilor pentru care sunt alocate posibilități de
pescuit.
(32)
În ceea ce privește navele de pescuit din
Uniune care nu funcționează în cadrul unui sistem de concesiuni de
pescuit transferabile, pot fi luate măsuri specifice pentru a adapta
numărul navelor de pescuit din Uniune la resursele disponibile. Prin
aceste măsuri trebuie să se stabilească plafoane obligatorii
pentru capacitatea maximă a flotei și să se instituie programe
naționale de intrare/ieșire referitoare la finanțarea pentru
dezafectare acordată în cadrul Fondului european pentru pescuit.
(33)
Statele membre trebuie să înregistreze
informațiile minime privind caracteristicile și
activitățile navelor de pescuit din Uniune care arborează
pavilionul lor. Respectivele informații înregistrate trebuie puse la dispoziția
Comisiei în scopul monitorizării dimensiunii flotelor statelor membre.
(34)
Gestionarea pescăriilor pe baza celor mai
bune avize științifice disponibile necesită seturi de date
armonizate, fiabile și exacte. Prin urmare, statele membre trebuie să
colecteze date privind flotele și activitățile lor de pescuit,
în special date biologice privind capturile, inclusiv privind capturile
aruncate înapoi în mare, informații bazate pe studii privind stocurile de
pește și potențialul impact de mediu al activităților
de pescuit asupra ecosistemului marin.
(35)
Colectarea datelor trebuie să includă
date care să faciliteze evaluarea economică a întreprinderilor active
în sectorul pescuitului, în sectorul acvaculturii și în sectorul
prelucrării produselor obținute din pescuit și acvacultură,
precum și a evoluției situației ocupării forței de
muncă din aceste sectoare.
(36)
Pe baza unui program multianual al Uniunii, statele
membre trebuie să gestioneze și să pună datele colectate la
dispoziția utilizatorilor finali ai datelor științifice. De
asemenea, statele membre trebuie să coopereze între ele pentru a-și
coordona activitățile de colectare a datelor. Atunci când este cazul,
statele membre trebuie să coopereze, de asemenea, cu țările
terțe din același bazin maritim în ceea ce privește colectarea
datelor.
(37)
Cunoștințele științifice în
domeniul pescuitului orientate spre politică trebuie consolidate cu
ajutorul programelor de cercetare și inovare și de colectare de date
științifice în domeniul pescuitului adoptate la nivel național,
în coordonare cu alte state membre, precum și cu ajutorul instrumentelor
din cadrul de cercetare și inovare al Uniunii.
(38)
Uniunea trebuie să promoveze la nivel
internațional obiectivele politicii comune în domeniul pescuitului. În
acest scop, Uniunea trebuie să depună toate eforturile pentru a
îmbunătăți performanța organizațiilor regionale
și internaționale în ceea ce privește conservarea și
gestionarea stocurilor de pește internaționale, prin promovarea unui
proces decizional bazat pe date științifice, pe
îmbunătățirea nivelului de respectare a normelor, pe o
transparență sporită și pe participarea părților
interesate, precum și prin combaterea activităților de pescuit
ilegal, nedeclarat și nereglementat (INN).
(39)
Acordurile pentru pescuit sustenabil încheiate
cu țările terțe trebuie să garanteze că
activitățile de pescuit ale Uniunii în apele țărilor
terțe sunt bazate pe cele mai bune avize științifice
disponibile, asigurând exploatarea sustenabilă a resurselor biologice
marine. Acordurile respective, care prevăd drepturi de acces în schimbul
unei contribuții financiare din partea Uniunii, trebuie să contribuie
la instituirea unui cadru de guvernanță de înaltă calitate care
să garanteze mai ales măsuri eficiente de monitorizare, control
și supraveghere.
(40)
Introducerea unei clauze referitoare la
drepturile omului în acordurile pentru pescuitul sustenabil trebuie să fie
pe deplin compatibilă cu obiectivele generale ale politicii de dezvoltare
a Uniunii.
(41)
Respectarea principiilor democratice și a
drepturilor omului, prevăzute în Declarația Universală a
Drepturilor Omului și în alte instrumente internaționale relevante în
domeniul drepturilor omului, precum și principiul statului de drept
trebuie să constituie un element esențial al acordurilor pentru pescuit
sustenabil și să facă obiectul unei clauze specifice referitoare
la drepturile omului.
(42)
Acvacultura trebuie să contribuie la
conservarea potențialului de producție de alimente pe o bază
sustenabilă în întreaga Uniune, astfel încât să se garanteze
securitatea alimentară pe termen lung a cetățenilor europeni
și să se contribuie la satisfacerea cererii tot mai mari de alimente
de origine acvatică la nivel mondial.
(43)
Strategia Comisiei pentru dezvoltarea
durabilă a acvaculturii europene[29]
adoptată în 2009, care a fost salutată și aprobată de Consiliu
și primită favorabil de Parlamentul European, a menționat
necesitatea creării și promovării unor condiții de
concurență echitabile în domeniul acvaculturii, ca bază pentru
dezvoltarea sa sustenabilă.
(44)
Politica comună în domeniul pescuitului
trebuie să contribuie la Strategia Europa 2020 pentru o creștere
inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii și
să ajute la îndeplinirea obiectivelor stabilite în strategie[30].
(45)
Activitățile de acvacultură din
Uniune sunt influențate de condițiile diferite din diversele state
membre, inclusiv în ceea ce privește autorizațiile pentru operatori;
trebuie elaborate orientări strategice la nivelul Uniunii privind
planurile strategice naționale, pentru a îmbunătăți
competitivitatea sectorului acvaculturii, susținând dezvoltarea și
inovarea acestuia și încurajând activitatea economică și
diversificarea, precum și îmbunătățind calitatea
vieții în zonele costiere și rurale și, de asemenea, trebuie
dezvoltate mecanisme pentru schimbul de informații și bune practici
între statele membre, printr-o metodă deschisă de coordonare a
măsurilor naționale privind securitatea activității
economice, accesul la apele și spațiul Uniunii și simplificarea
administrativă a acordării licențelor.
(46)
Având în vedere natura specifică a acvaculturii,
este necesară instituirea unui consiliu consultativ pentru consultarea
părților interesate cu privire la elementele politicilor Uniunii care
ar putea afecta acvacultura.
(47)
Trebuie consolidată competitivitatea
sectorului de pescuit și acvacultură al Uniunii și este necesar
un apel la simplificare, în sprijinul unei mai bune gestionări a
activităților de producție și comercializare ale
sectorului; organizarea comună a piețelor în sectorul produselor
obținute din pescuit și din acvacultură trebuie să asigure
condiții de concurență echitabile pentru toate produsele din
pescuit și din acvacultură comercializate în Uniune, trebuie să
le permită consumatorilor să aleagă în mai bună
cunoștință de cauză și să sprijine consumul
responsabil și trebuie, de asemenea, să
îmbunătățească înțelegerea și cunoașterea
din punct de vedere economic a piețelor Uniunii de-a lungul lanțului
de aprovizionare.
(48)
Organizarea comună a piețelor trebuie
pusă în aplicare în conformitate cu angajamentele internaționale ale
Uniunii, în special în ceea ce privește dispozițiile
Organizației Mondiale a Comerțului. Pentru succesul politicii comune
în domeniul pescuitului este necesar un sistem eficace de control,
inspecție și executare, care să includă lupta împotriva
activităților de pescuit INN. Trebuie să instituit un sistem de
control, inspecție și executare al Uniunii, astfel încât să se
asigure respectarea normelor politicii comune în domeniul pescuitului.
(49)
În cadrul acestui sistem de control,
inspecție și executare al Uniunii trebuie promovată utilizarea
tehnologiilor moderne. Statele membre sau Comisia trebuie să aibă
posibilitatea de a desfășura proiecte pilot privind noile tehnologii
de control și sisteme de gestionare a datelor.
(50)
Pentru a asigura implicarea operatorilor
interesați în sistemul de control, inspecție și executare al
Uniunii, statele membre trebuie să aibă posibilitatea de a solicita
titularilor unei licențe de pescuit pentru nave de pescuit din Uniune cu o
lungime totală de minimum 12 metri și care arborează pavilionul
lor să contribuie în mod proporțional la costurile sistemului
respectiv.
(51)
Obiectivele politicii comune în domeniul
pescuitului nu pot fi îndeplinite în mod satisfăcător de statele
membre, având în vedere problemele întâmpinate în dezvoltarea industriei
pescuitului și în gestionarea acesteia, precum și resursele
financiare limitate ale statelor membre. Prin urmare, pentru a contribui la
realizarea acestor obiective, trebuie acordată asistență
financiară multianuală din partea Uniunii, concentrată asupra
priorităților politicii comune în domeniul pescuitului.
(52)
Asistența financiară a Uniunii trebuie
condiționată de respectarea de către statele membre și de
către operatori a politicii comune în domeniul pescuitului. Astfel,
această asistență financiară trebuie întreruptă sau
suspendată sau trebuie să facă obiectul unor corecții în
cazurile de încălcare de către statele membre a normelor politicii
comune în domeniul pescuitului și în cazul unor încălcări grave
ale normelor respective de către operatori.
(53)
Dialogul cu părțile interesate s-a
dovedit esențial pentru îndeplinirea obiectivelor politicii comune în
domeniul pescuitului. Având în vedere condițiile diferite existente în
apele Uniunii și regionalizarea sporită a politicii comune în
domeniul pescuitului, consiliile consultative trebuie să permită
politicii comune în domeniul pescuitului să beneficieze de
cunoștințele și experiența tuturor părților
interesate.
(54)
Este oportun ca Comisia să fie
împuternicită prin acte delegate să instituie un nou consiliu
consultativ și să modifice domeniile de competență ale
consiliilor existente, având în vedere mai ales caracteristicile specifice ale
Mării Negre.
(55)
În scopul îndeplinirii obiectivelor politicii
comune în domeniul pescuitului, Comisiei trebuie să i se delege
competența de a adopta acte legislative în conformitate cu articolul 290
din tratat, pentru a specifica măsuri legate de pescuit menite a atenua
impactul activităților de pescuit în ariile speciale de conservare,
pentru a adapta obligația de a debarca integral capturile în scopul
respectării obligațiilor internaționale ale Uniunii, pentru a
stabili măsuri de conservare standard în cadrul planurilor multianuale sau
măsuri tehnice, pentru a recalcula plafoanele pentru capacitatea flotei,
pentru a defini informațiile privind caracteristicile și activitatea
navelor de pescuit din Uniune, pentru a stabili norme pentru
desfășurarea proiectelor pilot privind noile tehnologii de control
și sisteme de gestionare a datelor, precum și pentru a modifica anexa
III în ceea ce privește domeniile care sunt de competența consiliilor
consultative și alcătuirea și funcționarea consiliilor
consultative.
(56)
Este deosebit de important ca Comisia să
desfășoare consultări adecvate în etapa pregătitoare a
adoptării actelor delegate, inclusiv la nivel de experți.
(57)
Atunci când pregătește și
elaborează acte delegate, Comisia trebuie să asigure transmiterea
simultană, la timp și adecvată a documentelor relevante
către Parlamentul European și Consiliu.
(58)
Pentru a se asigura condiții uniforme
pentru punerea în aplicare a cerințelor operaționale tehnice privind
modalitățile de transmitere a informațiilor legate de registrele
flotelor de pescuit și de datele cerute privind gestionarea pescăriilor,
Comisiei trebuie să i se confere competențe de executare. Aceste competențe
trebuie să fie exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE)
nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011
de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de
control de către statele membre al exercitării competențelor de
executare de către Comisie[31].
(59)
Pentru a se îndeplini obiectivul de bază al
politicii comune în domeniul pescuitului, și anume pentru a oferi
sectoarelor pescuitului și acvaculturii condiții de mediu, economice
și sociale sustenabile pe termen lung, precum și pentru a contribui
la disponibilitatea aprovizionării cu alimente, este necesar și
oportun să se stabilească norme privind conservarea și
exploatarea resurselor biologice marine.
(60)
În conformitate cu principiul proporționalității
prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană,
prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru
îndeplinirea obiectivului respectiv.
(61)
Decizia nr. 585/2004/CE a Consiliului din 19
iulie 2004 de instituire a consiliilor consultative regionale în cadrul
politicii comune în domeniul pescuitului[32] trebuie abrogată de la data
intrării în vigoare a normelor corespunzătoare în temeiul prezentului
regulament.
(62)
Regulamentul (CE) nr. 199/2008 al Consiliului
din 25 februarie 2008 privind instituirea unui cadru comunitar pentru
colectarea, gestionarea și utilizarea datelor din sectorul pescuitului
și sprijinirea consultanței științifice cu privire la
politica comună în domeniul pescuitului[33] trebuie abrogat, dar trebuie să se
aplice în continuare programelor naționale adoptate pentru colectarea
și gestionarea datelor pentru anii 2011 – 2013.
(63)
Având în vedere numărul și
importanța modificărilor care trebuie făcute, Regulamentul (CE)
nr. 2371/2002 al Consiliului trebuie abrogat,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
PARTEA I
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 1
Domeniul de aplicare
1.
Politica comună în domeniul pescuitului
cuprinde:
(a)
conservarea, gestionarea și exploatarea
resurselor biologice marine; și
(b)
resursele biologice de apă dulce, acvacultura
și prelucrarea și comercializarea produselor obținute din
pescuit și din acvacultură, în cadrul măsurilor referitoare la
piețe și al măsurilor financiare care sprijină politica
comună în domeniul pescuitului.
2.
Politica comună în domeniul pescuitului
cuprinde activitățile menționate la alineatul (1) în cazul
în care acestea sunt desfășurate:
(a)
pe teritoriul statelor membre; sau
(b)
în apele Uniunii, inclusiv de navele de pescuit
care arborează pavilionul unor țări terțe și sunt
înregistrate în țări terțe; sau
(c)
de navele de pescuit ale Uniunii în afara apelor
UE; sau
(d)
de către resortisanți ai statelor membre,
fără a aduce atingere responsabilității primare a statului
de pavilion.
Articolul 2
Obiective generale
1.
Politica comună în domeniul pescuitului
trebuie să garanteze că activitățile de pescuit și de
acvacultură asigură condiții de mediu, economice și sociale
sustenabile pe termen lung și contribuie la disponibilitatea
aprovizionării cu alimente.
2.
Politica comună în domeniul pescuitului
trebuie să aplice abordarea precaută a gestionării pescăriilor
și urmărește să garanteze, până în 2015, că
exploatarea resurselor biologice marine vii duce la refacerea și
menținerea populațiilor de specii recoltate deasupra nivelurilor care
permit obținerea producției maxime durabile.
3.
Politica comună în domeniul pescuitului
trebuie să pună în aplicare abordarea ecosistemică a
gestionării pescăriilor, pentru a garanta că impacturile
activităților de pescuit asupra ecosistemului marin sunt limitate.
4.
Politica comună de pescuit trebuie să
integreze cerințele legislației Uniunii privind mediul.
Articolul 3
Obiective specifice
Pentru îndeplinirea obiectivelor generale
prevăzute la articolul 2, politica comună în domeniul pescuitului
trebuie, în mod concret:
(a)
să elimine capturile nedorite din stocurile
comerciale și să garanteze treptat debarcarea tuturor capturilor din
astfel de stocuri;
(b)
să ofere condiții pentru
activități de pescuit eficiente în cadrul unui sector al pescuitului
viabil și competitiv din punct de vedere economic;
(c)
să promoveze dezvoltarea
activităților de acvacultură din Uniune, pentru a contribui la
securitatea alimentară și la ocuparea forței de muncă în
zonele costiere și rurale;
(d)
să contribuie la un nivel de trai echitabil
pentru cei ce depind de activitățile de pescuit;
(e)
să țină cont de interesele
consumatorilor;
(f)
să garanteze colectarea și gestionarea
datelor în mod sistematic și armonizat.
Articolul 4
Principiile bunei guvernanțe
Politica comună în domeniul
pescuitului este ghidată de următoarele principii de bună
guvernanță:
(a)
o clară definire a
responsabilităților la nivelurile Uniunii, național, regional
și local;
(b)
stabilirea măsurilor în conformitate cu
cele mai bune avize științifice disponibile;
(c)
o perspectivă pe termen lung;
(d)
o amplă implicare a părților
interesate în toate etapele, de la conceperea măsurilor și până
la punerea lor în aplicare;
(e)
responsabilitatea primară a statului de
pavilion;
(f)
coerența cu politica maritimă
integrată și cu alte politici ale Uniunii.
Articolul 5
Definiții
În sensul prezentului regulament, se
aplică următoarele definiții:
–
prin „apele Uniunii” se înțelege apele aflate
sub suveranitatea sau jurisdicția statelor membre, cu excepția apelor
adiacente teritoriilor enumerate în anexa II la tratat;
–
prin „resurse biologice marine” se înțelege
specii acvatice marine vii disponibile și accesibile, inclusiv specii
anadrome și catadrome, pe parcursul tuturor etapelor ciclului lor de
viață;
–
prin „resurse biologice de apă dulce” se
înțelege specii acvatice de apă dulce vii disponibile și
accesibile;
–
prin „navă de pescuit” se înțelege orice
navă echipată pentru pescuitul comercial al resurselor biologice
marine;
–
prin „navă de pescuit a Uniunii” se
înțelege o navă de pescuit care arborează pavilionul unui stat
membru și care este înregistrată în Uniune;
–
prin „producție maximă durabilă” se
înțelege captura maximă care poate fi extrasă dintr-un stoc de
pește pe o perioadă nedeterminată;
–
prin „abordare precaută a gestionării pescăriilor”
se înțelege o abordare conform căreia absența unor
informații științifice adecvate nu trebuie să justifice
decizia de a amâna sau a nu lua măsuri de gestionare pentru conservarea
speciilor vizate, a speciilor asociate sau dependente, precum și a
speciilor care nu sunt vizate și a mediului acestora;
–
prin „abordare ecosistemică a gestionării
pescăriilor” se înțelege o abordare care garantează că
beneficiile care rezultă din exploatarea resurselor acvatice vii sunt
mari, în timp ce impacturile directe și indirecte ale operațiunilor
de pescuit asupra ecosistemelor marine rămân scăzute și nu afectează
negativ funcționarea, diversitatea și integritatea viitoare ale
respectivelor ecosisteme;
–
prin „rată de mortalitate prin pescuit” se
înțelege capturile dintr-un stoc într-o anumită perioadă,
exprimate ca proporție din stocul mediu disponibil în pescărie în
acea perioadă;
–
prin „stoc” se înțelege o resursă
biologică marină cu caracteristici distinctive existentă într-o
anumită zonă de gestionare;
–
prin „limită de captură” se înțelege
o limită cantitativă pentru debarcările dintr-un stoc de
pește sau dintr-un grup de stocuri de pește într-o anumită
perioadă;
–
prin „nivel de referință pentru
conservare” se înțelege valorile parametrilor populației unui stoc de
pește (precum biomasa sau rata de mortalitate prin pescuit) utilizate în
gestionarea pescăriilor, de exemplu cu privire la un nivel acceptabil de
risc biologic sau un nivel dorit de producție;
–
prin „măsură de salvgardare” se
înțelege o măsură de precauție al cărei scop este
protejarea sau prevenirea unui eveniment nedorit;
–
prin „măsuri tehnice” se înțelege
măsuri care reglementează compoziția capturilor în funcție
de specii și dimensiuni și impacturile asupra componentelor
ecosistemelor generate de activitățile de pescuit, prin
condiționarea utilizării și structurii uneltelor de pescuit
și prin restricționarea accesului la zonele de pescuit;
–
prin „posibilitate de pescuit” se înțelege un
drept legal de a pescui, cuantificat, exprimat în capturi și/sau efort de
pescuit, și condițiile legate din punct de vedere funcțional de
acest drept care sunt necesare în vederea cuantificării sale la un anumit
nivel;
–
prin „efort de pescuit” se înțelege produsul
capacității și activității unei nave de pescuit; în
cazul unui grup de nave, este suma eforturilor de pescuit ale tuturor navelor
din grup;
–
prin „concesiuni de pescuit transferabile” se
înțelege drepturi revocabile de utilizare a unei anumite părți
din posibilitățile de pescuit alocate unui stat membru sau stabilite
în planurile de gestionare adoptate de un stat membru în conformitate cu
articolul 19 din Regulamentul (CE) nr. 1967/2006[34], pe care
titularul le poate transfera altor deținători eligibili de astfel de
concesiuni de pescuit transferabile;
–
prin „posibilități de pescuit
individuale” se înțelege posibilitățile de pescuit anuale
alocate titularilor de concesiuni de pescuit transferabile dintr-un stat membru
pe baza proporției de posibilități de pescuit care aparține
statului membru respectiv;
–
prin „capacitate de pescuit” se înțelege
tonajul unei nave exprimat în GT (tonaj brut) și puterea acestuia
exprimată în kW (kilowați), astfel cum sunt definite în articolele 4
și 5 din Regulamentul (CEE) nr. 2930/86 al Consiliului[35];
–
prin „acvacultură” se înțelege
creșterea sau cultivarea de organisme acvatice utilizând tehnici destinate
creșterii producției organismelor în cauză peste capacitatea
naturală a mediului, într-un cadru în care organismele respective
rămân proprietatea unei persoane fizice sau juridice pe întreaga
perioadă a creșterii și cultivării, până la recoltare și
incluzând această etapă;
–
prin „licență de pescuit” se
înțelege o licență astfel cum se menționează la
articolul 4 alineatul (9) din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009;
–
prin „autorizație de pescuit” se înțelege
o autorizație astfel cum se menționează la articolul 4
alineatul (10) din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009;
–
prin „pescuit” se înțelege colectarea sau
capturarea unor organisme acvatice care trăiesc în mediul lor natural, sau
utilizarea intenționată a oricărui mijloc care permite o astfel
de colectare sau capturare;
–
prin „produse obținute din pescuit” se
înțelege organismele acvatice care rezultă din orice activitate de
pescuit;
–
prin „operator” se înțelege persoana
fizică sau juridică ce operează sau deține o întreprindere
care desfășoară oricare dintre activitățile legate de
oricare dintre etapele lanțurilor de producție, prelucrare,
comercializare, distribuție și vânzare cu amănuntul a produselor
obținute din pescuit și acvacultură;
–
prin „încălcare gravă” se înțelege o
încălcare, astfel cum este definită la articolul 42
alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1005/2008 al Consiliului
sau la articolul 90 alineatul (1) din Regulamentul (CE)
nr. 1224/2009 al Consiliului;
–
prin „utilizator final al datelor
științifice” se înțelege un organism care are un interes de
cercetare sau de gestiune în analiza științifică a datelor din
sectorul pescuitului;
–
prin „excedent de captură admisibilă” se
înțelege acea parte a capturii admisibile pe care un stat costier nu are
capacitatea de a o recolta;
–
prin „produse de acvacultură” se înțelege
organismele acvatice care rezultă din orice activitate de
acvacultură, în orice stadiu al ciclului lor de viață;
–
prin „biomasa stocului de reproducere” se
înțelege o estimare a masei de pește dintr-o anumită
resursă care se reproduce la un anumit moment, cuprinzând atât masculii,
cât și femelele, și incluzând peștii vivipari;
–
prin „pescării mixte” se înțelege pescăriile
în cazul cărora în aria vizată de activitatea de pescuit sunt
prezente mai multe specii, acestea riscând să fie prinse de uneltele de
pescuit;
–
prin „acorduri pentru pescuit sustenabil” se
înțelege acorduri internaționale încheiate cu un alt stat în scopul
obținerii accesului la resurse sau ape în schimbul unei compensații
financiare din partea Uniunii.
PARTEA II
ACCESUL LA APE
Articolul 6
Norme generale privind accesul la ape
1.
Navele de pescuit ale Uniunii au acces în mod egal
la ape și resurse în toate apele Uniunii, altele decât cele prevăzute
la alineatele (2) și (3), sub rezerva măsurilor adoptate în temeiul
părții III.
2.
În apele situate în zona de până la 12 mile
marine de la liniile de bază aflate sub suveranitatea sau jurisdicția
lor, statele membre sunt autorizate, de la 1 ianuarie 2013 până la 31 decembrie
2022, să restricționeze pescuitul la navele de pescuit care pescuiesc
în mod tradițional în apele respective pornind din porturile de pe coasta
adiacentă, fără a aduce atingere aranjamentelor aplicabile
navelor de pescuit ale Uniunii care arborează pavilionul altor state
membre în baza relațiilor de vecinătate existente între statele
membre și aranjamentelor cuprinse în anexa I, prin care sunt stabilite,
pentru fiecare stat membru, zonele geografice din interiorul zonelor costiere
ale altor state membre în care se desfășoară
activități de pescuit, precum și speciile vizate. Statele membre
informează Comisia cu privire la restricțiile instituite în temeiul
prezentului alineat.
3.
De la 1 ianuarie 2013 la 31 decembrie 2022, în
apele de până la 100 de mile marine de la liniile de bază ale
Insulelor Azore, Madeira și Canare, statele membre în cauză pot
restricționa pescuitul la navele înregistrate în porturile insulelor
respective. Aceste restricții nu se aplică navelor Uniunii care
pescuiesc în apele respective în mod tradițional, cu condiția ca
aceste nave să nu depășească efortul de pescuit exercitat
în mod tradițional. Statele membre informează Comisia cu privire la
restricțiile instituite în temeiul prezentului alineat.
4.
Dispozițiile care vor urma aranjamentelor
menționate la alineatele (2) și (3) trebuie adoptate până la 31 decembrie 2022.

PARTEA III
MĂSURI PENTRU CONSERVAREA RESURSELOR BIOLOGICE MARINE
TITLUL I
TIPURI DE MĂSURI
Articolul 7
Tipuri de măsuri de
conservare
Măsurile pentru conservarea resurselor
biologice marine pot include următoarele:
(a)
adoptarea unor planuri multianuale în temeiul
articolelor 9 – 11;
(b)
stabilirea unor ținte pentru exploatarea
sustenabilă a stocurilor;
(c)
adoptarea de măsuri în scopul adaptării
numărul de nave de pescuit și/sau a tipurilor de nave de pescuit la
posibilitățile de pescuit disponibile;
(d)
stabilirea de stimulente, inclusiv a unora de
natură economică, destinate promovării unui pescuit mai selectiv
sau cu impact redus;
(e)
stabilirea posibilităților de pescuit;
(f)
adoptarea măsurilor tehnice menționate la
articolul 14;
(g)
adoptarea unor măsuri privind obligația
de a debarca integral capturile;
(h)
desfășurarea de proiecte pilot privind
tipuri alternative de tehnici de gestionare a pescuitului.
Articolul 8
Tipuri de măsuri
tehnice
Măsurile tehnice pot include
următoarele:
(a)
dimensiunile ochiului de plasă și
norme în ceea ce privește utilizarea uneltelor de pescuit;
(b)
restricții privind construcția
uneltelor de pescuit, inclusiv
i) modificări sau dispozitive
suplimentare pentru îmbunătățirea selectivității sau
pentru reducerea impactului asupra zonei bentonice;
ii) modificări sau dispozitive
suplimentare pentru reducerea capturilor accidentale de specii aflate în
pericol, amenințate și protejate;
(c)
interdicții de utilizare a anumitor unelte
de pescuit în anumite zone sau anotimpuri;
(d)
interzicerea sau restricționarea
activităților de pescuit în anumite zone și/sau perioade;
(e)
cerințe aplicabile navelor de pescuit
pentru ca acestea să își înceteze operațiunile într-o
anumită zonă pentru o anumită perioadă minimă pentru a
proteja o agregare temporară a unei resurse marine vulnerabile;
(f)
măsuri specifice de reducere a impactului
activităților de pescuit asupra ecosistemelor marine și a
speciilor care nu sunt vizate;
(g)
alte măsuri tehnice care vizează
protejarea biodiversității marine.
TITLUL II
MĂSURI ALE UNIUNII
Articolul 9
Planurile multianuale
1.
În mod prioritar, trebuie elaborate planuri
multianuale care să prevadă măsuri de conservare pentru
menținerea sau refacerea stocurilor de pește peste nivelurile care
pot să asigure producția maximă durabilă.
2.
Planurile multianuale trebuie să
prevadă:
(a)
baza de stabilire a posibilităților de
pescuit pentru stocurile de pește în cauză, pornind de la niveluri de
referință pentru conservare predefinite; și
(b)
măsuri prin care să se prevină în
mod eficace depășirea nivelurilor de referință pentru
conservare.
3.
Atunci când este posibil, planurile multianuale
trebuie să se refere fie la activitățile de pescuit în care se
exploatează câte un singur stoc de pește, fie la
activitățile de pescuit în care se exploatează un amestec de stocuri,
ținând cont de interacțiunile dintre stocuri și pescării.
4.
Planurile multianuale trebuie să se bazeze
pe abordarea precaută a gestionării pescăriilor și să
țină cont de limitările datelor disponibile și ale
metodelor de evaluare, precum și de toate sursele cuantificate de
incertitudine într-un mod valabil din punct de vedere științific.
Articolul 10
Obiectivele planurilor
multianuale
1.
Planurile multianuale trebuie să
prevadă adaptări ale ratei mortalității prin pescuit,
astfel încât să se ajungă la o rată a mortalității
prin pescuit care să refacă și să mențină toate
stocurile peste nivelurile care pot să asigure producția maximă
durabilă cel târziu în 2015.
2.
În cazurile în care nu este posibilă
determinarea unei rate a mortalității prin pescuit care să
refacă și să mențină stocurile peste nivelurile care
pot să asigure producția maximă durabilă, planurile
multianuale trebuie să prevadă măsuri de precauție care
să asigure un nivel comparabil de conservare a stocurilor respective.
Articolul 11
Conținutul planurilor multianuale
Un plan multianual trebuie să
includă:
(a)
domeniul de aplicare, mai exact stocurile,
pescăria și ecosistemul marin cărora li se aplică planul
multianual;
(b)
obiective compatibile cu obiectivele
prevăzute la articolele 2 și 3;
(c)
obiective și ținte cuantificabile
exprimate în termeni de:
i) rata de mortalitate prin pescuit
și/sau
ii) biomasa stocului de reproducere și
iii) stabilitatea capturilor;
(d)
calendare precise pentru atingerea țintelor
cuantificabile;
(e)
măsuri tehnice, inclusiv măsuri
privind eliminarea capturilor nedorite;
(f)
indicatori cuantificabili pentru monitorizarea
și evaluarea periodică a progreselor legate de atingerea
țintelor planului multianual;
(g)
măsuri și obiective specifice
referitoare la partea de apă dulce a ciclului de viață al
speciilor anadrome și catadrome;
(h)
reducerea la minimum a impacturilor pescuitului
asupra ecosistemului;
(i)
măsuri de salvgardare și criterii de
activare a respectivelor măsuri de salvgardare;
(j)
orice alte măsuri adecvate pentru
îndeplinirea obiectivelor din planurile multianuale.
Articolul 12
Respectarea obligațiilor care decurg din legislația de mediu a
Uniunii
1.           În ariile speciale de
conservare în sensul articolului 6 din Directiva 92/43/CEE, al
articolului 4 din Directiva 2009/147/CE și al articolului 13
alineatul (4) din Directiva 2008/56/CE, activitățile de pescuit
ale statelor membre trebuie să se desfășoare în așa fel
încât să se atenueze impactul activităților de pescuit în
respectivele arii speciale de conservare.
2.           Comisiei i se conferă
competența de a adopta acte delegate în conformitate cu articolul 55
pentru a specifica măsuri legate de pescuit care să atenueze impactul
activităților de pescuit în ariile speciale de conservare.
Articolul 13
Măsurile Comisiei în caz de amenințare gravă la adresa
resurselor biologice marine
1.
Pe baza unor dovezi privind o amenințare
gravă la adresa conservării resurselor biologice marine sau la adresa
ecosistemului marin care necesită o acțiune imediată, Comisia,
la cererea motivată a unui stat membru sau din proprie
inițiativă, poate decide aplicarea unor măsuri temporare pentru
atenuarea riscului.
2.
Statul membru trebuie să comunice cererea
motivată menționată la alineatul (1) simultan Comisiei,
celorlalte state membre și consiliilor consultative în cauză.
Articolul 14
Cadre de măsuri tehnice
Trebuie instituite cadre de măsuri
tehnice care să asigure protecția resurselor biologice marine și
reducerea impactului activităților de pescuit asupra stocurilor de
pește și asupra ecosistemelor marine. Cadrele de măsuri
tehnice trebuie:
(a)
să contribuie la menținerea sau
refacerea stocurilor de pește peste nivelurile care pot să asigure
producția maximă durabilă, prin îmbunătățirea
selecției în funcție de dimensiuni și, după caz, prin selecția
în funcție de specie;
(b)
să ducă la o reducere, în cadrul
stocurilor de pește, a capturilor de exemplare care nu au atins
dimensiunile minime;
(c)
să ducă la o reducere a capturilor de
organisme marine nedorite;
(d)
să atenueze impactul uneltelor de pescuit
asupra ecosistemului și asupra mediului, acordând o atenție
specială protecției stocurilor și a habitatelor sensibile din
punct de vedere biologic.
Articolul 15
Obligația de a debarca integral capturile
1.
Toate capturile din următoarele stocuri de
pește care fac obiectul unor limite de captură și care sunt
capturate în timpul activităților de pescuit în apele Uniunii sau de
navele de pescuit ale Uniunii aflate în afara apelor UE trebuie să fie
aduse și păstrate la bordul navelor de pescuit, înregistrate și
debarcate, cu excepția cazului în care se utilizează ca momeală
vie, în conformitate cu următorul calendar:
(a)
începând cel târziu de la 1 ianuarie 2014:
–
macrou, hering, stavrid negru, putasu, speciile
de caproide, hamsie, argentină, sardinele, capelin;
–
ton roșu, pește-spadă, ton alb,
ton obez, alte istioforide;
(b)
începând cel târziu de la 1 ianuarie 2015: cod,
merluciu, limbă-de-mare;
(c)
începând cel târziu de la 1 ianuarie 2016: eglefin,
merlan, cardină albă, pește-pescar, cambulă de Baltica,
mihalț-de-mare, cod saithe, polac, limbă-roșie, calcan,
calcan-neted, mihalț-de-mare albastru, sabie neagră, grenadier de
piatră, pion portocaliu, halibut negru, brosme, sebastă și
stocurile demersale din Marea Mediterană.
2.
În cazul stocurilor de pește prevăzute
la alineatul (1), trebuie stabilite, pe baza celor mai bune avize
științifice disponibile, dimensiunile minime de referință
pentru conservare. Vânzarea capturilor din aceste stocuri de pește sub
dimensiunea minimă de referință pentru conservare este
permisă numai pentru prelucrarea în făină de pește sau în
hrană pentru animale de companie.
3.
Trebuie stabilite, în conformitate cu articolul 27
din [regulamentul privind organizarea comună a piețelor în sectorul
produselor obținute din pescuit și din acvacultură], standardele
de comercializare pentru capturile de pește care depășesc
posibilitățile de pescuit stabilite.
4.
Statele membre trebuie să se asigure că
navele de pescuit ale Uniunii care le arborează pavilionul sunt echipate
pentru a asigura documentarea completă a tuturor activităților
de pescuit și de prelucrare, în scopul monitorizării respectării
obligației de a debarca integral capturile.
5.
Alineatul (1) nu aduce atingere
obligațiilor internaționale.
6.
Comisiei i se conferă competența de a
adopta acte delegate în conformitate cu articolul 55 pentru a specifica
măsurile prevăzute la alineatul (1) în scopul respectării
obligațiilor internaționale ale Uniunii.
Articolul 16
Posibilitățile
de pescuit
1.
Posibilitățile de pescuit alocate
statelor membre trebuie să asigure fiecărui stat membru o
relativă stabilitate a activităților de pescuit pentru fiecare
stoc sau pescărie. Interesele fiecărui stat membru trebuie să
fie luate în considerare atunci când sunt alocate noi posibilități de
pescuit.
2.
În cadrul posibilităților de pescuit
totale pot fi rezervate posibilități de pescuit pentru capturile
accidentale.
3.
Posibilitățile de pescuit trebuie să
respecte țintele cuantificabile, calendarele și marjele stabilite în
conformitate cu articolul 9 alineatul (2) și cu articolul 11
literele (b), (c) și (h).
4.
După ce trimit Comisiei o notificare în acest
sens, statele membre pot schimba între ele toate sau o parte dintre
posibilitățile de pescuit care le-au fost alocate.
TITLUL III
REGIONALIZAREA
CAPITOLUL I
PLANURILE MULTIANUALE
Articolul 17
Măsurile de
conservare adoptate în conformitate cu planurile multianuale
1.
Într-un plan multianual elaborat în temeiul
articolelor 9, 10 și 11, statele membre pot fi autorizate să
adopte măsuri conforme cu planul multianual respectiv care să
specifice măsurile de conservare aplicabile navelor care le arborează
pavilionul în legătură cu stocuri din apele Uniunii pentru care le-au
fost alocate posibilități de pescuit.
2.
Statele membre trebuie să se asigure
că măsurile de conservare adoptate în temeiul alineatului (1):
(a)
sunt compatibile cu obiectivele prevăzute
la articolele 2 și 3;
(b)
sunt compatibile cu domeniul de aplicare și
obiectivele planului multianual;
(c)
îndeplinesc în mod eficace obiectivele și
țintele cuantificabile stabilite în planul multianual; și
(d)
nu sunt mai puțin severe decât cele
existente în legislația Uniunii.
Articolul 18
Notificarea măsurilor
de conservare ale statelor membre

Statele membre care adoptă măsuri
de conservare în temeiul articolului 17 alineatul (1) trebuie să
notifice măsurile respective Comisiei, celorlalte state membre interesate
și consiliilor consultative competente.
Articolul 19
Evaluarea
Comisia poate în orice moment să
evalueze compatibilitatea și eficacitatea măsurilor de conservare
adoptate de statele membre în temeiul articolului 17 alineatul (1).
Articolul 20
Măsurile de conservare
implicite adoptate în cadrul planurilor multianuale
1.
Comisiei i se conferă competența de a
adopta acte delegate în conformitate cu articolul 55 pentru a specifica
măsurile de conservare pentru pescăriile cuprinse într-un plan
multianual, în cazul în care statele membre care sunt autorizate să ia
măsuri în conformitate cu articolul 17 nu comunică aceste măsuri
Comisiei în termen de trei luni de la data intrării în vigoare a planului
multianual.
2.
Comisiei i se conferă competența de a
adopta acte delegate în conformitate cu articolul 55 pentru a specifica
măsuri de conservare pentru pescăriile cuprinse într-un plan
multianual, dacă
(a)     se consideră că
măsurile statelor membre nu sunt compatibile cu obiectivele unui plan
multianual, pe baza unei evaluări desfășurate în temeiul
articolului 19 sau
(b)     se consideră că
măsurile statelor membre nu îndeplinesc în mod eficace obiectivele și
țintele cuantificabile stabilite în planurile multianuale, pe baza unei
evaluări desfășurate în temeiul articolului 19 sau
(c)     sunt declanșate măsurile de
salvgardare stabilite în conformitate cu articolul 11 litera (i).
3.
Scopul măsurilor de conservare adoptate de
Comisie este de a garanta îndeplinirea obiectivelor și țintelor
stabilite în planurile multianuale. Aplicabilitatea
măsurilor statului membru încetează din momentul adoptării de
către Comisie a actului delegat.
CAPITOLUL II
MĂSURI TEHNICE
Articolul 21
Măsuri tehnice
Într-un cadru de măsuri tehnice
instituit în temeiul articolului 14, statele membre pot fi autorizate să
adopte măsuri conforme cu respectivul cadru care să specifice
măsurile tehnice aplicabile navelor care le arborează pavilionul, în
ceea ce privește stocurile din apele proprii pentru care le-au fost
alocate posibilități de pescuit. Statele membre trebuie să se
asigure că aceste măsuri tehnice:
(a)
sunt compatibile cu obiectivele prevăzute
la articolele 2 și 3;
(b)
sunt compatibile cu obiectivele prevăzute
în măsurile adoptate în conformitate cu articolul 14;
(c)
îndeplinesc în mod eficace obiectivele
prevăzute în măsurile adoptate în conformitate cu articolul 14 și
(d)
nu sunt mai puțin severe decât cele
existente în legislația Uniunii.
Articolul 22
Notificarea măsurilor
tehnice ale statelor membre

Statele membre care adoptă măsuri
tehnice în temeiul articolului 21 trebuie să notifice măsurile
respective Comisiei, altor state membre interesate și consiliilor
consultative competente.
Articolul 23
Evaluarea
Comisia poate în orice moment să
evalueze compatibilitatea și eficacitatea măsurilor tehnice adoptate
de statele membre în temeiul articolului 21.
Articolul 24
Măsurile implicite
adoptate în temeiul unui cadru de măsuri tehnice
1.
Comisiei i se conferă competența de a
adopta acte delegate în conformitate cu articolul 55 pentru a specifica
măsurile tehnice cuprinse într-un cadru de măsuri tehnice, în cazul
în care statele membre care sunt autorizate să ia măsuri în
conformitate cu articolul 21 nu comunică aceste măsuri Comisiei în
termen de trei luni de la data intrării în vigoare a cadrului de
măsuri tehnice.
2.
Comisiei i se conferă competența de a
adopta acte delegate în conformitate cu articolul 55 pentru a specifica
măsuri tehnice, în cazul în care, pe baza unei evaluări
desfășurate în temeiul articolului 23, se consideră că
măsurile statelor membre:
(a)     sunt incompatibile cu
obiectivele stabilite într-un cadru de măsuri tehnice sau
(b)     nu îndeplinesc în mod eficace
obiectivele stabilite într-un astfel de cadru de măsuri tehnice.
3.
Scopul măsurilor tehnice adoptate de
Comisie este de a garanta îndeplinirea obiectivelor cadrului de măsuri
tehnice. Aplicabilitatea măsurilor statului membru încetează din
momentul adoptării de către Comisie a actului delegat.
TITLUL IV
MĂSURI NAȚIONALE
Articolul 25
Măsuri ale statelor membre aplicabile exclusiv navelor de pescuit care
arborează pavilionul acestora
Un stat membru poate adopta măsuri
pentru conservarea stocurilor de pește în apele Uniunii, cu condiția
ca respectivele măsuri:
(a)
să se aplice numai navelor de pescuit care
arborează pavilionul statului membru respectiv, sau, în cazul activităților
de pescuit care nu sunt desfășurate de o navă de pescuit,
persoanelor stabilite pe teritoriul său;
(b)
să fie compatibile cu obiectivele
prevăzute la articolele 2 și 3; și
(c)
să nu fie mai puțin severe decât cele
din legislația existentă a Uniunii.
Articolul 26
Măsuri ale statelor membre aplicabile în interiorul zonei de 12 mile
marine
1.
Un stat membru poate adopta măsuri
nediscriminatorii pentru conservarea și gestionarea stocurilor de
pește și pentru reducerea la minimum a efectului pescuitului asupra
conservării ecosistemelor marine în limita a 12 mile marine de la liniile
sale de bază, cu condiția ca Uniunea să nu fi adoptat
măsuri de conservare și gestionare anume pentru zona respectivă.
Măsurile statului membru trebuie să fie compatibile cu obiectivele
stabilite la articolele 2 și 3 și nu trebuie să fie mai
puțin severe decât cele din legislația existentă a Uniunii.
2.
În cazul în care măsurile de conservare
și gestionare care urmează a fi adoptate de un stat membru riscă
să afecteze navele de pescuit ale altor state membre, măsurile
respective trebuie să fie adoptate numai după consultarea Comisiei, a
statelor membre în cauză și a consiliilor consultative competente în
privința proiectului care cuprinde măsurile respective, însoțit
de o expunere de motive.

PARTEA IV
ACCESUL LA RESURSE
Articolul 27
Instituirea unor sisteme
de concesiuni de pescuit transferabile
1.
Cel târziu la 31 decembrie 2013, fiecare stat
membru trebuie să instituie un sistem de concesiuni de pescuit
transferabile pentru
(a)
toate navele de pescuit cu o lungime totală
de minimum 12 metri; și
(b)
toate navele de pescuit cu o lungime totală
mai mică de 12 metri care pescuiesc cu unelte tractate.
2.
Statele membre pot extinde sistemul
concesiunilor de pescuit transferabile la navele de pescuit care au o lungime
totală mai mică de 12 metri și care utilizează alte tipuri
de unelte decât uneltele tractate și trebuie să informeze Comisia cu
privire la această decizie.
Articolul 28
Alocarea concesiunilor de
pescuit transferabile
1.
O concesiune de pescuit transferabilă
instituie un drept de a utiliza posibilitățile de pescuit individuale
alocate în conformitate cu articolul 29 alineatul (1).
2.
Fiecare stat membru alocă concesiuni de
pescuit transferabile pe baza unor criterii transparente pentru fiecare stoc
sau grup de stocuri pentru care sunt alocate posibilități de pescuit
în conformitate cu articolul 16, cu excepția posibilităților de
pescuit obținute în temeiul acordurilor pentru pescuit sustenabil.
3.
În cazul alocării de concesiuni de pescuit
transferabile aferente pescăriilor mixte, statele membre trebuie să
țină cont de compoziția probabilă a capturilor realizate de
navele care participă la respectivele pescării.
4.
Un stat membru poate aloca concesiuni de pescuit
transferabile unui proprietar al unei nave de pescuit care arborează
pavilionul acelui stat membru sau unor persoane juridice sau fizice doar în
scopul utilizării pe o astfel de navă. Concesiunile de pescuit
transferabile pot fi grupate în vederea gestionării colective de către
persoane juridice sau fizice sau de către organizații de
producători recunoscute. Pe baza unor criterii transparente și
obiective, statele membre pot limita eligibilitatea pentru acordarea
concesiunilor de pescuit transferabile.
5.
Statele membre pot limita perioada de valabilitate
a concesiunilor de pescuit transferabile la o perioadă de cel puțin 15
ani, în scopul realocării lor. În cazul în care nu limitează perioada
de valabilitate a concesiunilor de pescuit transferabile, statele membre pot
retrage concesiunile respective cu un preaviz de cel puțin 15 ani.
6.
Statele membre pot retrage concesiunile de
pescuit transferabile cu un preaviz mai scurt în cazul în care se constată
o încălcare gravă comisă de titularul concesiunilor. Aceste
retrageri trebuie efectuate astfel încât să fie aplicate pe deplin
politica comună în domeniul pescuitului și principiul
proporționalității și, ori de cât ori este necesar, cu
efect imediat.
7.
Fără a aduce atingere alineatelor (5)
și (6), statele membre pot retrage concesiunile de pescuit transferabile
care nu au fost utilizate pe o navă de pescuit timp de trei ani
consecutivi.
Articolul 29
Alocarea
posibilităților de pescuit individuale
1.
Statele membre alocă posibilități
de pescuit individuale titularilor de concesiuni de pescuit transferabile
menționate la articolul 28, în funcție de posibilitățile de
pescuit alocate statelor membre sau stabilite în planurile de gestionare
adoptate de statele membre în conformitate cu articolul 19 din
Regulamentul (CE) nr. 1967/2006.
2.
Statele membre stabilesc posibilitățile
de pescuit care, pe baza celor mai bune avize științifice
disponibile, pot fi alocate navelor de pescuit care le arborează
pavilionul, pentru specii pentru care Consiliul nu a stabilit
posibilități de pescuit.
3.
Navele de pescuit trebuie să se angajeze în
activități de pescuit doar dacă dețin suficiente
posibilități de pescuit individuale încât să acopere toate
capturile pe care le-ar putea realiza.
4.
Statele membre pot rezerva până la 5 %
din posibilitățile de pescuit. Statele membre stabilesc criterii
obiective și transparente pentru alocarea acestor posibilități
de pescuit rezervate. Aceste posibilități de pescuit pot fi alocate
numai titularilor eligibili de concesiuni de pescuit transferabile, conform
dispozițiilor de la articolul 28 alineatul (4).
5.
Atunci când alocă concesiuni de pescuit
transferabile în conformitate cu articolul 28 și când alocă
posibilități de pescuit în conformitate cu alineatul (1) din
prezentul articol, statele membre pot oferi, în cadrul
posibilităților de pescuit care le-au fost alocate, stimulente
navelor de pescuit care utilizează unelte de pescuit selective care
elimină capturile accidentale nedorite.
6.
Statele membre pot prevedea plata unei
redevențe pentru utilizarea posibilităților de pescuit
individuale, drept contribuție la costurile legate de gestionarea
pescăriilor.
Articolul 30
Registrul concesiunilor de
pescuit transferabile și al posibilităților de pescuit
individuale
Statele membre trebuie să creeze
și să mențină un registru al concesiunilor de pescuit
transferabile și al posibilităților de pescuit individuale.
Articolul 31
Transferul concesiunilor
de pescuit transferabile
1.
Concesiunile de pescuit transferabile pot fi
transferate în întregime sau parțial în interiorul unui stat membru între
titularii eligibili ai unor astfel de concesiuni.
2.
Un stat membru poate autoriza transferul unor
concesiuni de pescuit transferabile către și din alte state membre.
3.
Statele membre pot reglementa transferul
concesiunilor de pescuit transferabile, stabilind, pe baza unor criterii transparente
și obiective, condiții de transfer.
Articolul 32
Închirierea
posibilităților de pescuit individuale
1.
Posibilitățile de pescuit individuale
pot fi închiriate în totalitate sau parțial în interiorul unui stat
membru.
2.
Statul membru poate autoriza închirierea
posibilităților de pescuit individuale către și din alte
state membre.
Articolul 33
Alocarea
posibilităților de pescuit care nu fac obiectul unui sistem de
concesiuni de pescuit transferabile
1.
Fiecare stat membru trebuie să decidă
modul în care pot fi alocate navelor care arborează pavilionul său
posibilitățile de pescuit care i-au fost alocate în conformitate cu
articolul 16 și care nu fac obiectul unui sistem de concesiuni de
pescuit transferabile. Statul membru informează Comisia cu privire la metoda
de alocare.
PARTEA V
GESTIONAREA CAPACITĂȚII DE PESCUIT

Articolul 34
Adaptarea
capacității de pescuit
1.
Statele membre trebuie să instituie
măsuri de adaptare a capacității de pescuit a flotelor lor
pentru a obține un echilibru eficace între respectiva capacitate de
pescuit și posibilitățile lor de pescuit.
2.
Nu este permisă nicio ieșire din
flotă cu ajutor public acordat în cadrul Fondului European pentru Pescuit
pentru perioada de programare 2007-2013, cu excepția cazului în care
această ieșire este precedată de retragerea licenței de
pescuit și a autorizațiilor de pescuit.
3.
Capacitatea de pescuit care corespunde navelor
de pescuit retrase cu ajutor public nu poate fi înlocuită.
4.
Statele membre trebuie să se asigure
că, de la data de 1 ianuarie 2013, capacitatea de pescuit a flotei lor nu
depășește în niciun moment plafoanele pentru capacitatea de
pescuit stabilite în conformitate cu articolul 35.
Articolul 35
Gestionarea
capacității de pescuit
1.
Flota fiecărui stat membru trebuie să
respecte plafoanele pentru capacitatea de pescuit prevăzute în anexa II.
2.
Statele membre pot solicita Comisiei să
excludă navele de pescuit care fac obiectul unui sistem de concesiuni de
pescuit transferabile instituit în conformitate cu articolul 27 din
plafoanele pentru capacitatea de pescuit stabilite în conformitate cu
alineatul (1). În acest caz, plafoanele pentru capacitatea de pescuit
trebuie recalculate pentru a lua în calcul navele de pescuit care nu fac
obiectul unui sistem de concesiuni de pescuit transferabile.
3.
Comisiei i se conferă competența de a
adopta acte delegate în conformitate cu articolul 55 cu privire la recalcularea
plafoanelor pentru capacitatea de pescuit menționate la alineatele (1)
și (2).
Articolul 36
Registrele flotelor de pescuit
1.
Statele membre trebuie să înregistreze
informațiile privind caracteristicile și activitatea navelor de
pescuit ale Uniunii aflate sub pavilionul lor care sunt necesare pentru
gestionarea măsurilor stabilite în temeiul prezentului regulament.
2.
Statele membre trebuie să pună la
dispoziția Comisiei informațiile menționate la alineatul (1).
3.
Comisia instituie un registru al flotei de
pescuit a Uniunii care să conțină informațiile pe care le
primește în temeiul alineatului (2).
4.
Informațiile conținute în registrul
flotei de pescuit a Uniunii se pun la dispoziția tuturor statelor membre.
Comisiei i se conferă competența de a adopta acte delegate în
conformitate cu articolul 55 privind definirea informațiilor
menționate la alineatul (1).
5.
Comisia stabilește cerințe
operaționale tehnice pentru modalitățile de transmitere a
informațiilor menționate la alineatele (2), (3) și (4).
Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu
procedura de examinare menționată la articolul 56.
PARTEA VI
BAZA ȘTIINȚIFICĂ PENTRU GESTIONAREA
PESCĂRIILOR
Articolul 37
Cerințe privind datele pentru gestionarea pescăriilor
1.
Statele membre trebuie să culeagă
datele biologice, tehnice, de mediu și socioeconomice necesare pentru
gestionarea ecosistemică a pescăriilor, trebuie să gestioneze
aceste date și să le pună la dispoziția utilizatorilor
finali ai datelor științifice, inclusiv a organismelor desemnate de
Comisie. Datele respective vor permite, în mod concret, evaluarea:
(a)
stării resurselor biologice marine
exploatate,
(b)
nivelului de pescuit și a impactului pe
care îl au activitățile de pescuit asupra resurselor biologice marine
și asupra ecosistemelor marine și
(c)
performanțelor socioeconomice ale sectoarelor
pescuitului, acvaculturii și prelucrării în apele Uniunii și în
afara acestora.
2.
Statele membre trebuie:
(d)
să se asigure că datele colectate sunt
exacte și fiabile;
(e)
să evite dublarea colectării datelor
pentru diferite scopuri;
(f)
să asigure stocarea în condiții de
siguranță a datelor colectate și, dacă este cazul,
protejarea adecvată și confidențialitatea acestora;
(g)
să se asigure că Comisia sau
organismele desemnate de aceasta au acces la bazele de date și sistemele
naționale utilizate pentru prelucrarea datelor culese, în scopul
verificării existenței și calității datelor.
3.
Statele membre trebuie să asigure
coordonarea națională a colectării și gestionării
datelor științifice pentru gestionarea pescăriilor. În acest
scop, statele membre desemnează un corespondent național și
organizează anual o reuniune națională de coordonare. Comisia
trebuie să fie informată cu privire la activitățile de
coordonare naționale și să fie invitată la reuniunile de
coordonare.
4.
Statele membre trebuie să își
coordoneze activitățile de colectare a datelor cu cele ale altor
state membre din aceeași regiune și să depună toate eforturile
pentru a-și coordona acțiunile cu cele ale țărilor
terțe care au suveranitate sau jurisdicție asupra apelor din
aceeași regiune.
5.
Începând din 2014, colectarea, gestionarea și
utilizarea datelor trebuie să se desfășoare în cadrul unui
program multianual. Un asemenea program multianual trebuie să includă
ținte privind gradul de precizie al datelor care trebuie colectate și
nivelurile de agregare pentru colectarea, gestionarea și utilizarea
acestor date.
6.
Comisiei i se conferă competența de a
adopta acte delegate în conformitate cu articolul 55 pentru a specifica
țintele referitoare la precizia datelor care urmează să fie
colectate și pentru a defini nivelurile de agregare pentru colectarea,
gestionarea și utilizarea acestor date, pentru programul multianual
menționat la alineatul (5).
7.
Comisia stabilește cerințe
operaționale tehnice pentru modalitățile de transmitere a
datelor colectate. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în
conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 56.

Articolul 38
Programe de cercetare
1.
Statele membre trebuie să adopte programe
naționale de colectare de date științifice și de cercetare
și inovare în domeniul pescuitului. Ele își coordonează
activitățile de colectare de date, cercetare și inovare în
domeniul pescuitului cu alte state membre și cu cadrele de cercetare
și inovare ale Uniunii.
2.
Statele membre trebuie să asigure
disponibilitatea competențelor și a resurselor umane pertinente
necesare pentru a fi implicate în procesul consultativ științific.
PARTEA VII
POLITICA EXTERNĂ

TITLUL I
ORGANIZAȚIILE DE PESCUIT INTERNAȚIONALE

Articolul 39
Obiective
1.
Uniunea participă la activitățile
organizațiilor internaționale din domeniul pescuitului, inclusiv ale
organizațiilor regionale de gestionare a pescuitului (ORGP), în
conformitate cu obligațiile internaționale și obiectivele de
politică și în conformitate cu obiectivele stabilite la articolele 2
și 3.
2.
Pozițiile Uniunii în cadrul
organizațiilor internaționale care se ocupă de pescuit și
al ORGP trebuie să se bazeze pe cele mai bune avize științifice
disponibile, pentru a se garanta faptul că resurse pescărești
sunt menținute sau restabilite deasupra nivelurilor care pot să
asigure producția maximă durabilă.
3.
Uniunea contribuie în mod activ și sprijină
dezvoltarea cunoștințelor științifice și a
consultanței în cadrul ORGP și al organizațiilor
internaționale.
Articolul 40
Respectarea
dispozițiilor internaționale
Uniunea cooperează cu țările
terțe și cu organizațiile internaționale din domeniul
pescuitului, inclusiv cu ORGP, pentru a consolida respectarea măsurilor
adoptate de aceste organizații internaționale.
TITLUL II
ACORDURILE PENTRU PESCUIT SUSTENABIL
Articolul 41
Principiile și
obiectivele acordurilor pentru pescuit sustenabil
1.
Acordurile pentru pescuit sustenabil cu
țările terțe trebuie să creeze un cadru de
guvernanță juridică, economică și de mediu pentru
activitățile de pescuit efectuate de navele de pescuit ale Uniunii în
apele țărilor terțe.
2.
Navele de pescuit ale Uniunii pot captura numai
excedentul de captură admisibilă stabilit de țara
terță în conformitate cu articolul 62 alineatul (2) din
Convenția Națiunilor Unite privind dreptul mării și
identificat pe baza celor mai bune avize științifice disponibile
și a informațiilor relevante schimbate între Uniune și țara
terță în cauză cu privire la efortul de pescuit total exercitat
asupra stocurilor afectate, pentru a se asigura că resursele de pește
rămân peste nivelurile care pot să asigure producția maximă
durabilă.
Articolul 42
Asistență financiară
1.           Prin intermediul
acordurilor pentru pescuit sustenabil, Uniunea oferă asistență
financiară țărilor terțe pentru:
(a)
a suporta o parte din costul accesului la
resursele de pește din apele țărilor terțe;
(b)
a crea cadrul de guvernanță, inclusiv
înființarea și menținerea instituțiilor
științifice și de cercetare necesare, capacitatea de
monitorizare, control și supraveghere, precum și alte elemente de
consolidare a capacității pentru dezvoltarea unei politici de pescuit
sustenabil în țara terță. Această asistență
financiară trebuie să fie condiționată de obținerea
unor rezultate specifice.
PARTEA VIII
ACVACULTURA
Articolul 43
Promovarea acvaculturii
1.
Până în 2013, Comisia trebuie să
elaboreze orientări strategice ale Uniunii fără caracter
obligatoriu privind prioritățile și țintele comune pentru
dezvoltarea activităților de acvacultură, cu scopul de a promova
sustenabilitatea și de a contribui la securitatea alimentară și
la creșterea economică și ocuparea forței de muncă.
Aceste orientări strategice trebuie să țină cont de
pozițiile de plecare și de condițiile diferite din Uniune,
trebuie să constituie baza pentru planurile strategice naționale
multianuale și trebuie să vizeze:
(a)
îmbunătățirea
competitivității sectorului acvaculturii și promovarea dezvoltării
și inovării acestuia;
(b)
încurajarea activității economice;
(c)
diversificarea și îmbunătățirea
calității vieții în zonele costiere și rurale;
(d)
condiții de concurență echitabile
pentru operatorii din sectorul acvaculturii în ceea ce privește accesul la
ape și spațiu.
2.
Până în 2014, statele membre trebuie
să elaboreze un plan strategic național multianual pentru dezvoltarea
activităților de acvacultură pe teritoriul lor.
3.
Planul strategic național multianual
trebuie să includă obiectivele statului membru și măsurile
necesare în vederea îndeplinirii acestora.
4.
Planurile strategice naționale multianuale
trebuie să urmărească în special următoarele:
(a)
simplificarea administrativă, în special
privind licențele;
(b)
securitatea juridică pentru operatorii din
sectorul acvaculturii în ceea ce privește accesul la ape și
spațiu;
(c)
stabilirea unor indicatori de sustenabilitate
ecologică, economică și socială;
(d)
evaluarea altor efecte transfrontaliere posibile
asupra statelor membre învecinate.
5.
Statele membre trebuie să facă schimb
de informații și de bune practici, prin intermediul unei metode
deschise de coordonare a măsurilor naționale prevăzute de
planurile strategice multianuale.
Articolul 44
Consultarea
consiliilor consultative
În conformitate cu articolul 53, se instituie
un Consiliu consultativ pentru acvacultură.
PARTEA IX
ORGANIZAREA COMUNĂ A PIEȚELOR
Articolul 45
Obiective
1.
Se instituie o organizare comună a
piețelor în sectorul produselor obținute din pescuit și din
acvacultură, pentru:
(a)
a contribui la îndeplinirea obiectivelor
stabilite la articolele 2 și 3;
(b)
a permite sectorului pescuitului și
acvaculturii să aplice politica comună în domeniul pescuitului la
nivelul corespunzător;
(c)
a consolida competitivitatea sectorului
pescuitului și acvaculturii din Uniune, în special competitivitatea
producătorilor;
(d)
a îmbunătăți transparența
piețelor, în special în ceea ce privește cunoștințele
economice și înțelegerea piețelor Uniunii pentru produsele din
pescuit și acvacultură pe tot parcursul lanțului de
aprovizionare, precum și sensibilizarea consumatorilor;
(e)
a contribui la asigurarea unor condiții de
concurență echitabile pentru toate produsele comercializate în
Uniune, prin promovarea exploatării sustenabile a resurselor de
pește.
2.
Organizarea comună a piețelor se
aplică produselor din pescuit și acvacultură comercializate în
Uniune și enumerate în anexa I la [Regulamentul privind organizarea
comună a piețelor în sectorul produselor din pescuit și din
acvacultură].
3.
Organizarea comună a piețelor cuprinde
în special:
(a)
organizarea sectorului, inclusiv măsuri de
stabilizare a pieței;
(b)
standarde de comercializare comune.
PARTEA X
CONTROL ȘI EXECUTARE
Articolul 46
Obiective

1.
Respectarea normelor politicii comune în domeniul
pescuitului trebuie asigurată printr-un sistem eficace al Uniunii pentru
controlul pescuitului, inclusiv prin combaterea pescuitului ilegal, nedeclarat
și nereglementat (INN).
2.
Sistemul Uniunii Europene pentru controlul
pescuitului se bazează, în special, pe:
(a)
o abordare globală și integrată;
(b)
utilizarea tehnologiilor de control moderne
referitoare la disponibilitatea și calitatea datelor privind pescuitul;
(c)
o strategie bazată pe riscuri, axată
pe verificări încrucișate sistematice și automate ale tuturor
datelor relevante disponibile;
(d)
dezvoltarea unei culturi de respectare a legii
în rândul operatorilor;
(e)
stabilirea unor sancțiuni eficace,
proporționale și disuasive.
Articolul 47
Proiecte pilot privind
noile tehnologii de control și sisteme de gestionare a datelor
1.
Comisia și statele membre pot
desfășura proiecte pilot privind noile tehnologii de control și
sisteme pentru gestionarea datelor.
2.
Comisiei i se conferă competența de a
adopta acte delegate în conformitate cu articolul 55 în ceea ce
privește normele pentru desfășurarea proiectelor pilot privind
noile tehnologii de control și sisteme de gestionare a datelor.
Articolul 48
Contribuția la
costurile generate de control, inspecții și executare
Statele membre pot solicita titularilor unei licențe
de pescuit pentru navele de pescuit cu o lungime totală de minimum 12
metri care arborează pavilionul lor să contribuie în mod
proporțional la costurile legate de punerea în aplicare a sistemului
Uniunii de control al pescuitului.
PARTEA XI
INSTRUMENTE FINANCIARE
Articolul 49
Obiective
Poate fi acordată asistență
financiară din partea Uniunii pentru a contribui la îndeplinirea
obiectivelor prevăzute la articolele 2 și 3.
Articolul 50
Condiții de acordare
a asistenței financiare pentru statele membre

1.
Asistența financiară din partea
Uniunii pentru statele membre este condiționată de respectarea de
către acestea a normelor politicii comune în domeniul pescuitului.
2.
Nerespectarea de către statele membre a
normelor politicii comune în domeniul pescuitului poate duce la întreruperea
sau suspendarea plăților sau la aplicarea unei corecții financiare
a asistenței financiare acordate de Uniune în cadrul politicii comune în
domeniul pescuitului. Aceste măsuri sunt proporționale cu natura,
amploarea, durata și repetarea nerespectării.
Articolul 51
Condiții de acordare
a asistenței financiare pentru operatori

1.
Asistența financiară din partea
Uniunii pentru operatori este condiționată de respectarea de
către aceștia a normelor politicii comune în domeniul pescuitului.
2.
Încălcările grave ale normelor
politicii comune în domeniul pescuitului comise de operatori duc la
interzicerea temporară sau permanentă a accesului la asistența
financiară a Uniunii și/sau la aplicarea unor reduceri financiare.
Aceste măsuri sunt proporționale cu natura, amploarea, durata și
repetarea încălcărilor grave.
3.
Statele membre trebuie să se asigure că
asistența financiară din partea Uniunii se acordă numai în cazul
în care operatorului în cauză nu i-au fost impuse sancțiuni pentru
încălcări grave într-o perioadă de un an înainte de data cererii
de asistență financiară din partea Uniunii.
PARTEA XII
CONSILIILE CONSULTATIVE
Articolul 52
Consiliile consultative
1.
Sunt instituite consilii consultative pentru
fiecare din domeniile de competență stabilite în anexa III, pentru a
promova o reprezentare echilibrată a tuturor părților interesate
și pentru a contribui la îndeplinirea obiectivelor stabilite la articolele
2 și 3.
2.
Comisiei i se conferă competența de a
adopta acte delegate în conformitate cu articolul 55 privind modificarea
respectivei anexe pentru a schimba domeniile de competență, a crea
noi domenii de competență pentru consiliile consultative sau a crea
noi consilii consultative.
3.
Fiecare consiliu consultativ își
stabilește propriul regulament de procedură.
Articolul 53
Atribuțiile consiliilor consultative
1.
Consiliile consultative pot:
(a)
prezenta Comisiei sau statului membru în
cauză recomandări și sugestii referitoare la gestionarea
pescuitului și la acvacultură;
(b)
informa Comisia și statele membre cu
privire la problemele referitoare la gestionarea pescuitului și la
acvacultură în zona lor de competență;
(c)
contribui, în strânsă cooperare cu oamenii
de știință, la colectarea, furnizarea și analizarea datelor
necesare pentru elaborarea măsurilor de conservare.
2.
Comisia și, dacă este cazul, statul
membru în cauză trebuie să răspundă într-un termen
rezonabil la orice recomandare, sugestie sau informație primită în
temeiul alineatului (1).
Articolul 54
Compoziția, modul de
funcționare și finanțarea consiliilor consultative
1.
Consiliile consultative sunt alcătuite din
organizații reprezentând operatorii în domeniul pescuitului și din
alte grupuri de interese afectate de politica comună în domeniul
pescuitului.
2.
Fiecare consiliu consultativ este format dintr-o
adunare generală și un comitet executiv și adoptă
măsurile necesare pentru organizarea sa și pentru a se asigura
transparența și respectarea tuturor opiniilor exprimate.
3.
Consiliile consultative pot solicita
asistență financiară din partea Uniunii, în calitate de
organisme care urmăresc un obiectiv de interes european general.
4.
Comisiei i se conferă competența de a
adopta acte delegate în conformitate cu articolul 55 privind alcătuirea
și funcționarea consiliilor consultative.
PARTEA XIII
DISPOZIȚII PROCEDURALE
Articolul 55
Exercitarea delegării
1.
Comisiei i se conferă competența de a
adopta acte delegate, sub rezerva condițiilor stabilite de prezentul
articol.
2.
Delegarea competenței menționată
la articolul 12 alineatul (2), articolul 15 alineatul (6), articolul 20
alineatele (1) și (2), articolul 24 alineatele (1) și (2), articolul 35
alineatul (3), articolul 36 alineatul (4), articolul 37 alineatul (6),
articolul 47 alineatul (2), articolul 52 alineatul (2) și
articolul 54 alineatul (4) se conferă pentru o perioadă de
timp nedeterminată începând de la 1 ianuarie 2013.
3.
Delegarea competenței menționată
la articolul 12 alineatul (2), articolul 15 alineatul (6), articolul 20
alineatele (1) și (2), articolul 24 alineatele (1) și (2), articolul 35
alineatul (3), articolul 36 alineatul (4), articolul 37 alineatul (6),
articolul 47 alineatul (2), articolul 52 alineatul (2) și
articolul 54 alineatul (4) poate fi revocată oricând de
Parlamentul European sau de Consiliu. Decizia de revocare pune capăt
delegării competențelor specificate în decizia respectivă.
Aceasta produce efecte în ziua următoare datei publicării deciziei în
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară,
precizată în respectiva decizie. Decizia nu afectează validitatea
actelor delegate aflate deja în vigoare.
4.
De îndată ce adoptă un act delegat,
Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
5.
Un act delegat adoptat în temeiul articolului 12
alineatul (3), al articolului 15 alineatul (4), al articolului 20 alineatele (1)
și (2), al articolului 24 alineatele (1) și (2), al articolului 35
alineatul (3), al articolului 36 alineatul (4), al articolului 37 alineatul (7),
al articolului 47 alineatul (2), al articolului 52 alineatul (2) sau al
articolului 54 alineatul (4) intră în vigoare numai dacă nu a fost
formulată nicio obiecțiune din partea Parlamentului European sau
Consiliului în termen de două luni de la notificarea actului respectiv
Parlamentului European și Consiliului sau dacă, înainte de expirarea
perioadei respective, Parlamentul European și Consiliul au informat
Comisia cu privire la faptul că nu vor obiecta. Această perioadă
de obiecții se extinde cu două luni la inițiativa Parlamentului
European sau a Consiliului.
Articolul 56
Punere în aplicare
În punerea în aplicare a normelor politicii
comune în domeniul pescuitului, Comisia este asistată de un Comitet pentru
pescuit și acvacultură. Acest comitet este un comitet în sensul
Regulamentului (UE) nr. 182/2011. Atunci când se face trimitere la prezentul
alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.

Partea XIV
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 57
Abrogări
1.
Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 se abrogă.
Trimiterile la regulamentul abrogat se
interpretează ca trimiteri la prezentul regulament.
2.
Decizia 2004/585/CE se abrogă cu efect de
la data intrării în vigoare a normelor adoptate în temeiul articolului 51
alineatul (4) și al articolului 52 alineatul (4).
3.
Articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 1954/2003
se elimină.
4.
Regulamentul (CE) nr. 199/2008 se abrogă.
5.
Regulamentul (CE) nr. 639/2004 se abrogă.
Articolul 58
Măsuri
tranzitorii
Prin derogare de la dispozițiile
articolului 57 alineatul (4), Regulamentul (CE) nr. 199/2008 se aplică în
continuare programelor naționale adoptate pentru colectarea și
gestionarea datelor pentru anii 2011 – 2013.
Articolul 59
Intrare în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare
în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii
Europene.
Prezentul regulament se aplică de la 1
ianuarie 2013.
Prezentul regulament este
obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate
statele membre.
Adoptat la
Pentru Parlamentul European,                     Pentru
Consiliu,
Președintele                                                  Președintele
ANEXA I
ACCESUL LA APELE COSTIERE ÎN
SENSUL ARTICOLULUI 6 ALINEATUL (2)
1. APELE COSTIERE ALE REGATULUI
UNIT
A. ACCESUL
PENTRU FRANȚA
 Aria geografică || Specia || Importanța sau caracteristicile specifice
 Coasta Regatului Unit (6 –12 mile marine)
 1. Berwick-upon-Tweed east Coquet Island east || hering || nelimitat
 2. Flamborough Head east Spurn Head east || hering || nelimitat
 3. Lowestoft east Lyme Regis south || toate speciile || nelimitat
 4. Lyme Regis south Eddystone south || demersale || nelimitat
 5. Eddystone south Longships south-west         || demersale specii de scoici comestibile homar langustă || nelimitat nelimitat nelimitat nelimitat
 6. Longships south-west Hartland Point north-west     || demersale langustă homar   || nelimitat nelimitat nelimitat
 7. De la Hartland Point până la o linie trasată de la nordul Insulei Lundy || demersale || nelimitat
 8. De la o linie către vest de Insula Lundy până la Cardigan Harbour || toate speciile || nelimitat
 9. Point Lynas North Morecambe Light Vessel east || toate speciile || nelimitat
 10. County Down || demersale || nelimitat
 11. New Island north-east Sanda Island south-west || toate speciile || nelimitat
 12. Port Stewart north Barra Head west || toate speciile || nelimitat
 13. Latitudine 57°40'N Butt of Lewis west || toate speciile cu excepția crustaceelor și moluștelor || nelimitat
 14. St Kilda, Flannan Islands || toate speciile || nelimitat
 15. La vest de linia ce unește farul de pe Butt of Lewis de punctul 59°30′ N-5°45′ V || toate speciile || nelimitat
B. ACCESUL PENTRU IRLANDA
 Aria geografică || Specia || Importanța sau caracteristicile specifice ||
 || Coasta Regatului Unit (6 –12 mile marine)
 || 1. Point Lynas north Mull of Galloway south || demersale langustină || nelimitat nelimitat
 || 2. Mull of Oa west Barra Head west || demersale langustină || nelimitat nelimitat
C. ACCESUL PENTRU GERMANIA
 Aria geografică || Specia || Importanța sau caracteristici specifice
 Coasta Regatului Unit (6 –12 mile marine)
 1. La est de Shetlands și Fair Isle, între liniile trasate spre sud-est de la Sumbrugh Head Lighthouse, către nord-est de la Skroo Lighthouse și spre sud-vest de la Skadan Lighthouse || hering || nelimitat
 2. Berwick-upon-Tweed east, Whitby High lighthouse east || hering || nelimitat
 3. North Foreland lighthouse east, Dungeness new lighthouse south || hering || nelimitat
 4. Zona din jurul St. Kilda || hering macrou || nelimitat nelimitat
 5. La vest de farul de pe Butt of Lewis, până la linia ce unește farul de pe Butt of Lewis și punctul 59°30´ N- 5°45´ V || hering || nelimitat
 6. Zona din jurul North Rona și Sulisker (Sulasgeir) || hering || nelimitat
D. ACCESUL PENTRU ȚĂRILE DE JOS
 Aria geografică || Specia || Importanța sau caracteristicile specifice
 Coasta Regatului Unit (6 –12 mile marine)
 1. La est de Shetlands și Fair Isle, între liniile spre sud-est de Sumburgh Head Lighthouse, către nord-est de Skroo Lighthouse și spre sud-vest de Skadan Lighthouse || hering || nelimitat
 2. Berwick upon Tweed east, Flamborough Head east || hering || nelimitat
 3. North Foreland east, Dungeness new lighthouse south || hering || nelimitat
E. ACCESUL PENTRU BELGIA
 Aria geografică || Specia || Importanța sau caracteristicile specifice
 Coasta Regatului Unit (6 –12 mile marine)
 1. Berwick upon Tweed east Coquer Island east || hering || nelimitat
 2. Cromer north North Foreland east || demersale || nelimitat
 3. North Foreland east Dungeness new lighthouse south || demersale hering || nelimitat nelimitat
 4. Dungeness new lighthouse south, Selsey Bill south || demersale || nelimitat
 5. Straight Point south-east, South Bishop north-west || demersale || nelimitat
2. APELE COSTIERE ALE IRLANDEI
A. ACCESUL PENTRU FRANȚA
 Aria geografică || Specia || Importanța sau caracteristicile specifice
 Coasta irlandeză (6–12 mile marine)
 1. Erris Head north-west Sybil Point west || demersale langustină || nelimitat nelimitat
 2. Mizen Head south Stags south || demersale langustină macrou || nelimitat nelimitat nelimitat
 3. Stags south Cork south || demersale langustină macrou hering || nelimitat nelimitat nelimitat nelimitat
 4. Cork south, Carnsore Point south || toate speciile || nelimitat
 5. Carnsore Point south, Haulbowline south-east || toate speciile, cu excepția crustaceelor și moluștelor || nelimitat
B. ACCESUL PENTRU REGATUL UNIT
 Aria geografică || Specia || Importanța sau caracteristicile specifice
 Coasta irlandeză (6 –12 mile marine)
 1. Mine Head south Hook Point || demersale hering macrou || nelimitat nelimitat nelimitat
 2. Hook Point Carlingford Lough || demersale hering macrou langustină specii de scoici comestibile || nelimitat nelimitat nelimitat nelimitat nelimitat
C. ACCESUL PENTRU
ȚĂRILE DE JOS
 Aria geografică || Specia || Importanța sau caracteristicile specifice
 Coasta irlandeză (6 –12 mile marine)
 1. Stags south Carnsore Point south || hering macrou || nelimitat nelimitat
D. ACCESUL PENTRU GERMANIA
 Aria geografică || Specia || Importanța sau caracteristicile specifice
 Coasta irlandeză (6–12 mile marine)
 1. Old Head of Kinsale south Carnsore Point south || hering || nelimitat
 2. Cork south Carnsore Point south || macrou || nelimitat
E. ACCESUL PENTRU BELGIA
 Aria geografică || Specia || Importanța sau caracteristicile specifice
 Coasta irlandeză (6–12 mile marine)
 1. Cork south Carnsore Point south || demersale || nelimitat
 2. Wicklow Head east Carlingford Lough south-east || demersale || nelimitat
3. APELE COSTIERE ALE BELGIEI
 Aria geografică || Statul membru || Specia || Importanța sau caracteristicile specifice
 3–12 mile marine || Țările de Jos || toate speciile || nelimitat
   || Franța || hering || nelimitat
4. APELE COSTIERE ALE DANEMARCEI
 Aria geografică || Statul membru || Specia || Importanța sau caracteristicile specifice
 Coasta Mării Nordului (frontiera Danemarca/Germania până la Hanstholm) (6–12 mile marine) || Germania   || pești plați crevete || nelimitat nelimitat
 Frontiera Danemarca/Germania până la Blåvands Huk || Țările de Jos || pești plați pești rotunzi || nelimitat nelimitat
 Blåvands Huk până la Bovbjerg || Belgia || cod || Nelimitat, doar în lunile iunie și iulie
 ||   || eglefin || Nelimitat, doar în lunile iunie și iulie
 || Germania || pești plați || nelimitat
 || Țările de Jos || cambulă de Baltica || nelimitat
 || limbă-de-mare || nelimitat
 Thyborøn până la Hanstholm || Belgia || merlan || Nelimitat, doar în lunile iunie și iulie
 ||   || cambulă de Baltica || Nelimitat, doar în lunile iunie și iulie
 || Germania || pești plați || nelimitat
 || șprot || nelimitat
 || cod || nelimitat
 || cod saithe || nelimitat
 || eglefin || nelimitat
 || macrou || nelimitat
 || hering || nelimitat
 || merlan || nelimitat
 || Țările de Jos || cod || nelimitat
 || cambulă de Baltica || nelimitat
 || limbă-de-mare || nelimitat
 Skagerrak (de la Hanstholm până la Skagen) (4–12 mile marine) || Belgia   Germania               Țările de Jos || cambulă de Baltica   pești plați șprot cod cod saithe eglefin macrou hering merlan cod cambulă de Baltica limbă-de-mare || Nelimitat, doar în lunile iunie și iulie nelimitat nelimitat nelimitat nelimitat nelimitat nelimitat nelimitat nelimitat nelimitat nelimitat nelimitat
 Kattegat (3-12 mile marine) || Germania || cod || nelimitat
 ||   || pești plați || nelimitat
 || langustină || nelimitat
 || hering || nelimitat
 La nord de Zeeland până la paralela latitudinii ce traversează farul Forsnæs || Germania || șprot || nelimitat
 Marea Baltică (inclusiv Belts, Sound, Bornholm) 3-12 mile marine || Germania || pești plați || nelimitat
 ||   || cod || nelimitat
 || hering || nelimitat
 || șprot || nelimitat
 || anghilă || nelimitat
 || somon || nelimitat
 || merlan || nelimitat
 || macrou || nelimitat
 Skagerrak (4-12 mile marine) || Suedia || toate speciile || nelimitat
 Kattegat (3 (*)-12 mile marine) || Suedia || toate speciile || nelimitat
 Marea Baltică (3-12 mile marine) || Suedia || toate speciile || nelimitat
 (*) Măsurate de la linia țărmului.
5. APELE COSTIERE ALE GERMANIEI
 Aria geografică || Statul membru || Specia || Importanța sau caracteristicile specifice
 Coasta Mării Nordului (3–12 mile marine) toate coastele || Danemarca || demersale || nelimitat ||
 ||   || șprot || nelimitat
 || specii de anghilă || nelimitat
 || Țările de Jos || demersale || nelimitat
 || crevete || nelimitat
 Frontiera Danemarca/Germania până la vârful de nord al Amrum la 54°43′N || Danemarca || crevete || nelimitat ||
 Zona din jurul Helgoland || Regatul Unit || cod || nelimitat ||
 ||   || cambulă de Baltica || nelimitat
 Coasta baltică (3-12 mile marine) || Danemarca || cod || nelimitat ||
 ||   || cambulă de Baltica || nelimitat
 || hering || nelimitat
 || șprot || nelimitat
 || anghilă || nelimitat
 || merlan || nelimitat
 || macrou || nelimitat
6. APELE COSTIERE ALE FRANȚEI ȘI ALE DEPARTAMENTELOR
DE PESTE MĂRI
 Aria geografică || Statul membru || Specia || Importanța sau caracteristicile specifice ||
 Coasta de nord-est a Atlanticului (6–12 mile marine) ||
 Frontiera Belgia/Franța, până la estul Departamentului Manche (Estuarul Vire-Grandecamp les Bains 49°23′30″N-1°02′VNNE) || Belgia || demersale || nelimitat ||
 ||   || specii de scoici comestibile || nelimitat
 || Țările de Jos || toate speciile || nelimitat
 Dunkerque (2° 20′ E) până la Cap d'Antifer (0° 10′ E) || Germania || hering || nelimitat doar în lunile octombrie-decembrie ||
 Frontiera Belgia/Franța până la Cap d'Alprech vest (50° 42′ 30″ N-1° 33′ 30″ E) || Regatul Unit || hering || nelimitat ||
 Coasta Atlanticului (6–12 mile marine) ||
 Frontiera Spania/Franța până la 46° 08′ N || Spania || hamsii || pescuit dirijat, nelimitat doar între 1 martie și 30 iunie ||
 ||   || pescuit de momeală vie doar între 1 iulie și 31 octombrie
 || sardine || nelimitat doar între 1 ianuarie și 28 februarie și între 1 iulie și 31 decembrie
 || În plus, activitățile legate de speciile menționate mai sus trebuie desfășurate în conformitate cu și în cadrul limitelor activităților desfășurate în anul 1984
 Coasta mediteraneană (6–12 mile marine) ||
 Frontiera spaniolă Cap Leucate || Spania || toate speciile || nelimitat ||
7. APELE COSTIERE ALE SPANIEI
 Aria geografică || Statul membru || Specia || Importanța sau caracteristicile specifice
 Coasta Atlanticului (6–12 mile marine)
 Frontiera Franța/Spania până la farul de pe Capul Mayor (3° 47′ V) || Franța || pelagice || nelimitat, în conformitate cu și în cadrul limitelor activităților desfășurate în anul 1984
 Coasta mediteraneană (6–12 mile marine)
 Frontiera franceză/Capul Creus || Franța || toate speciile || nelimitat
8. APELE COSTIERE ALE ȚĂRILOR DE JOS
 Aria geografică || Statul membru || Specia || Importanța sau caracteristicile specifice
 (3–12 mile marine) întreaga coastă || Belgia     || toate speciile     || nelimitat
   || Danemarca || demersale șprot specii de anghilă stavrid negru || nelimitat nelimitat nelimitat nelimitat
   || Germania || cod crevete || nelimitat nelimitat
 (6–12 mile marine) întreaga coastă || Franța || toate speciile || nelimitat
 Punctul de sud Texel, spre vest până la frontiera Olanda/Germania || Regatul Unit || demersale || nelimitat
9. APELE COSTIERE ALE FINLANDEI
 Aria geografică || Statul membru || Specia || Importanța sau caracteristicile specifice
 Marea Baltică (4-12 mile marine) (*) || Suedia || toate speciile || nelimitat
 (*) 3-12 mile marine în jurul Insulelor Bogskär.
10. APELE COSTIERE ALE SUEDIEI
 Aria geografică || Statul membru || Specia || Importanța sau caracteristicile specifice
 Skagerrak (4-12 mile marine) || Danemarca || toate speciile || nelimitat
 Kattegat (3 (*)-12 mile marine) || Danemarca || toate speciile || nelimitat
 Marea Baltică (4-12 mile marine) || Danemarca || toate speciile || nelimitat
   || Finlanda || toate speciile || nelimitat
 (*) Măsurate de la linia țărmului. ||   ||   ||
ANEXA II
PLAFOANELE PENTRU CAPACITATEA DE PESCUIT
 Plafoanele pentru capacitate (pe baza situației la 31 decembrie 2010) ||   ||
 Statul membru || GT || kW
 Belgia || 18 911 || 51 585
 Bulgaria || 8 448 || 67 607
 Danemarca || 88 528 || 313 341
 Germania || 71 114 || 167 089
 Estonia || 22 057 || 53 770
 Irlanda || 77 254 || 210 083
 Grecia || 91 245 || 514 198
 Spania (inclusiv regiunile ultraperiferice) || 446 309 || 1 021 154
 Franța (inclusiv regiunile ultraperiferice) || 219 215 || 1 194 360
 Italia || 192 963 || 1 158 837
 Cipru || 11 193 || 48 508
 Letonia || 49 067 || 65 196
 Lituania || 73 489 || 73 516
 Malta || 15 055 || 96 912
 Țările de Jos || 166 384 || 350 736
 Polonia || 38 376 || 92 745
 Portugalia (inclusiv regiunile ultraperiferice) || 115 305 || 388 054
 România || 1 885 || 6 716
 Slovenia || 1 057 || 10 974
 Finlanda || 18 187 || 182 385
 Suedia || 42 612 || 210 744
 Regatul Unit || 235 570 || 924 739
   ||   ||
 Regiunile ultraperiferice ale UE || GT || kW
 Spania
 Insulele Canare: L< 12 m. Ape UE || 2 649 || 21 219
 Insulele Canare: L > 12 m. Ape UE || 3 059 || 10 364
 Insulele Canare: L > 12 m. Ape internaționale și ale țărilor terțe || 28 823 || 45 593
 Franța
 Insula Réunion: Specii demersale și pelagice. L < 12 m || 1 050 || 19 320
 Insula Réunion: Specii pelagice. L > 12 m || 10 002 || 31 465
 Guyana Franceză: Specii demersale și pelagice. Lungime < 12 m || 903 || 11 644
 Guyana Franceză: Nave pentru pescuit crevete || 7 560 || 19 726
 Guyana Franceză: Specii pelagice. Nave de pescuit în larg. || 3 500 || 5 000
 Martinica: Specii demersale și pelagice. L < 12 m || 5 409 || 142 116
 Martinica: Specii pelagice. L > 12 m || 1 046 || 3 294
 Guadelupa: Specii demersale și pelagice. L < 12 m || 6 188 || 162 590
 Guadelupa: Specii pelagice. L > 12 m || 500 || 1 750
 Portugalia
 Madeira: Specii demersale. L < 12 m || 617 || 4 134
 Madeira: Specii demersale și pelagice. L > 12 m || 4 114 || 12 734
 Madeira: Specii pelagice. Seine. L > 12 m || 181 || 777
 Azore: Specii demersale. L < 12 m || 2 626 || 29 895
 Azore: Specii demersale și pelagice. L > 12 m || 12 979 || 25 721
 L reprezintă lungimea totală ||   ||
ANEXA III
CONSILIILE CONSULTATIVE
 Denumirea consiliului consultativ || Zona de competență
 Marea Baltică || Zonele ICES[36] IIIb, IIIc și IIId
 Marea Mediterană || Apele maritime ale Mării Mediterane la est de meridianul 5°36’ longitudine vest
 Marea Nordului || Zonele ICES IV și IIIa
 Apele nord-vestice || Zonele ICES V (excluzând Va și numai apele Uniunii din zona Vb), VI și VII
 Apele sud-vestice || Zonele ICES VIII, IX și X (apele din jurul insulelor Azore), și zonele CECAF[37] 34.1.1, 34.1.2 și 34.2.0 (apele din jurul insulelor Madeira și Canare)
 Stocuri pelagice (putasu, macrou, stavrid negru, hering) || Toate zonele de competență (cu excepția Mării Baltice, a Mării Mediterane și a acvaculturii)
 Flotă pentru pescuitul în larg/de lungă distanță || Toate apele care nu aparțin Uniunii
 Acvacultură || Acvacultura, astfel cum este definită la articolul 5
FIȘĂ
FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ PENTRU PROPUNERI
1.           CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI
              1.1.    Titlul propunerii/inițiativei
              1.2.    Domeniul
(domeniile) de politică în cauză în structura ABM/ABB
              1.3.    Natura
propunerii/inițiativei
              1.4.    Obiectiv(e)

              1.5.    Motivele
propunerii/inițiativei
              1.6.    Durata
și impactul financiar
              1.7.    Metoda
(metodele) de gestiune preconizată (preconizate)
2.           MĂSURI DE GESTIONARE
              2.1.    Dispoziții
în materie de monitorizare și raportare
              2.2.    Sistemul
de gestionare și control
              2.3.    Măsuri
de prevenire a fraudelor și a neregulilor
3.           IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT AL
PROPUNERII/INIȚIATIVEI
              3.1.    Rubrica
(rubricile) din cadrul financiar multianual și linia bugetară
(liniile bugetare) afectată (afectate)
              3.2.    Impactul
estimat asupra cheltuielilor
              3.2.1. Sinteza impactului estimat asupra
cheltuielilor
              3.2.2. Impactul
estimat asupra creditelor operaționale
              3.2.3. Impactul
estimat asupra creditelor cu caracter administrativ
              3.2.4. Compatibilitatea
cu cadrul financiar multianual actual
              3.2.5. Participarea
terților la finanțare
              3.3.    Impactul estimat asupra veniturilor
FIȘĂ
FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ PENTRU PROPUNERI
1.           CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI
1.1.        Denumirea
propunerii/inițiativei
Propunere
de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind politica
comună în domeniul pescuitului
1.2.        Domeniul
(domeniile) de politică în cauză în structura ABM/ABB[38]
Domeniul
de politică 11: Afaceri maritime și pescuit
1.3.        Tipul
propunerii/inițiativei
¨ Propunere/inițiativă
care se referă la o acțiune nouă
¨ Propunere/inițiativă care se referă la o acțiune
nouă ca urmare a unui proiect-pilot/a unei acțiuni pregătitoare[39]
¨ Propunere/inițiativă
care se referă la prelungirea unei acțiuni existente
ý Propunere/inițiativă
care se referă la o acțiune reorientată către o
acțiune nouă
1.4.        Obiective
1.4.1.     Obiectivul (obiectivele)
strategic(e) multianual(e) al(e) Comisiei vizat(e) de
propunere/inițiativă
O
Europă eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor
1.4.2.     Obiectivul (obiectivele)
specific(e) și activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză
Obiective specifice
Contribuția
la îndeplinirea obiectivelor prevăzute la articolul 39 din TFUE.
1.
Să îmbunătățească implicarea părților
interesate
2.
Să asigure disponibilitatea unor avize științifice
3.
Să modernizeze și consolideze controlul în întreaga Uniune
4.
Să auditeze activitățile de control și inspecție în
statele membre
5.
Să contribuie la o mai bună coordonare a activităților de
control ale statelor membre prin intermediul Agenției Comunitare pentru
Controlul Pescuitului
Activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză
Activitatea
ABB 11 04 01, 11 07 02, 11 08 01, 11 08 02, 11 08 05
1.4.3.     Rezultatul (rezultatele)
și impactul preconizate
A se preciza efectele
pe care propunerea/inițiativa ar trebui să le aibă asupra
beneficiarilor vizați/grupurilor vizate.
Sustenabilitatea
este aspectul central al reformei propuse a PCP, iar obiectivul este că
cel târziu din 2015 stocurile de pește trebuie să fie exploatate la
nivelul producției maxime durabile. Pescăriile sustenabile care duc
la creșteri ale capturilor și ale marjelor de profit vor elibera
sectorul capturilor de dependența de sprijinul public și vor
facilita, de asemenea, obținerea unor prețuri stabile în
condiții transparente, aducând beneficii consumatorilor.
1.4.4.     Indicatori de rezultate
și de impact
A se preciza
indicatorii care permit monitorizarea punerii în aplicare a
propunerii/inițiativei.
Impacturile
asupra mediului: stocuri la nivelul Fmsy, reducerea supracapacității
și progres înregistrat în punerea în aplicare a cotelor de pescuit
transferabile.
Impacturile
economice: venitul celor care activează în sectorul pescuitului, valoarea
adăugată brută (VAB), veniturile/pragul de rentabilitate și
marja de profit net.
Impacturile
sociale: Ocuparea forței de muncă (ENI) și salariile echipajelor
per ENI.
1.5.        Motivele
propunerii/inițiativei
1.5.1.     Cerința(cerințele)
de îndeplinit pe termen scurt sau lung
PCP
trebuie să asigure sustenabilitatea de mediu, economică și
socială în ceea ce privește exploatarea resurselor de pește.
Aceste obiective sunt la fel de importante din punct de vedere juridic și
niciunul dintre ele nu poate fi îndeplinit în mod izolat. Totuși,
evaluarea impactului efectuată în ceea ce privește reforma PCP a
confirmat că, fără o îmbunătățire mai
semnificativă a stării stocurilor, sustenabilitatea economică
și socială va rămâne limitată.
1.5.2.     Valoarea adăugată a
implicării Uniunii
În
conformitate cu articolul 3 litera (d) din TFUE, Uniunea are
competență exclusivă în domeniul conservării resurselor
biologice marine. În conformitate cu articolul 4 alineatul (2) litera (d),
Uniunea și statele membre au competență partajată în ceea
ce privește restul PCP. Valoarea adăugată a implicării
Uniunii este legată de faptul că PCP vizează exploatarea unei
resurse comune.
1.5.3.     Învățăminte
desprinse din experiențele anterioare similare
Concluzia Cărții verzi privind reforma politicii
comune în domeniul pescuitului[40]
a fost că PCP nu își îndeplinește obiectivele principale:
stocurile sunt supraexploatate, situația economică a unor
părți din flotă este fragilă în ciuda nivelurilor ridicate
ale subvențiilor, locurile de muncă în sectorul pescăresc sunt
neatractive, iar situația multor comunități costiere care depind
de pescuit este precară. Rezultatul procesului amplu de consultare care a
urmat publicării Cărții verzi a confirmat această
analiză[41].

Principala
problemă din cadrul actualei PCP este lipsa sustenabilității
mediului din cauza pescuitului excesiv. Toate celelalte probleme contribuie la
acest lucru. Supracapacitatea flotei, abaterea de la avizele
științifice atunci când se stabilesc capturile totale admisibile
și absența unei prioritizări a obiectivelor sunt principalii
factori care duc la pescuitul excesiv. În al doilea rând, sustenabilitatea
economică slabă a sectorului capturilor este o problemă. Multe
flote nu sunt rentabile și sunt vulnerabile la șocurile externe, cum
ar fi creșterea prețurilor carburanților. În al treilea rând,
lipsa sustenabilității sociale afectează sectorul capturilor
și zonele care depind de pescuit.
1.5.4.     Coerența și posibila
sinergie cu alte instrumente relevante
Obiectivul asigurării unei exploatări a resurselor
de pește la nivelul producției maxime durabile a fost stabilit în
cadrul Convenției ONU privind dreptul mării și a fost adoptat la
Summitul din 2002 privind dezvoltarea durabilă ca obiectiv de îndeplinit
până în 2015, în cazul în care este posibil. Acest obiectiv va permite PCP
reformate să fie mai eficientă în ceea ce privește
obținerea unei stări ecologice bune a mediului marin, în conformitate
cu Directiva-cadru „Strategia pentru mediul marin”[42].
1.6.        Durata acțiunii și
impactul financiar al acesteia
¨ Propunere/inițiativă cu durată
limitată
–
¨  Propunere/inițiativă în vigoare de la:
–
¨  Impact financiar din AAAA până în AAAA
ý Propunere/inițiativă cu durată
nelimitată
–
Punere în aplicare cu o perioadă de
creștere în intensitate din AAAA până în AAAA,
–
Urmată de o perioadă de funcționare
în regim de croazieră.
1.7.        Tipul
(tipurile) de gestiune preconizat(e)[43]
ý Gestiune centralizată directă de către Comisie
¨ Gestiune centralizată indirectă, prin delegarea sarcinilor de execuție:
–
¨  agențiilor executive
–
¨  organismelor instituite de Comunități[44]
–
¨  organismelor publice naționale/organismelor cu misiune de
serviciu public
–      ¨  persoanelor
cărora li se încredințează executarea unor acțiuni
specifice în temeiul titlului V din Tratatul privind Uniunea Europeană,
identificate în actul de bază relevant în sensul articolului 49 din Regulamentul
financiar
ý Gestiune partajată cu state membre
¨ Gestiune descentralizată împreună cu țări terțe
¨ Gestiune în comun cu
organizații internaționale (a se preciza)
Dacă se
indică mai multe tipuri de gestiune, se furnizează detalii
suplimentare în secțiunea „Observații”.
2.           MĂSURI DE GESTIONARE
2.1.        Dispoziții în materie de
monitorizare și raportare
A se preciza
frecvența și condițiile.
2.2.        Sistemul de gestiune și
control
2.2.1.     Riscul (riscurile)
identificat(e)
2.2.2.     Metoda (metodele) de control
preconizată(preconizate)
2.3.        Măsuri de prevenire a
fraudelor și a neregulilor
A se preciza
măsurile de prevenire și de protecție existente sau preconizate.
3.           IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT AL
PROPUNERII/INIȚIATIVEI
3.1.        Rubrica (rubricile) din cadrul
financiar multianual și linia bugetară (liniile bugetare)
afectată (afectate)
·      Linii bugetare de cheltuieli existente
În ordinea rubricilor
din cadrul financiar multianual și a liniilor bugetare.
 Rubrica din cadrul financiar multianual || Linia bugetară || Tipul cheltuielilor || Contribuția
 Numărul [Descrierea…………………………..……...] || CD/CND ([45]) || din partea țărilor AELS[46] || din partea țărilor candidate[47] || din partea țărilor terțe || În sensul articolului 18 alineatul (1) litera (aa) din Regulamentul Financiar
 2 || 11 04 01 Dialog mai strâns cu sectorul pescăresc și cu cei afectați de politica comună în domeniul pescuitului || Diferențiate || Nu || Nu || Nu || Nu
 2 || 11 07 02 Sprijin pentru gestionarea resurselor de pește (îmbunătățirea consultanței științifice) || Diferențiate || Nu || Nu || Nu || Nu
 2 || 11 08 01 Contribuție financiară la cheltuielile suportate de statele membre în materie de control || Diferențiate || Nu || Nu || Nu || Nu
 2 || 11 08 02 Controlul și supravegherea activităților de pescuit în apele Uniunii și în afara acestora || Diferențiate || Nu || Nu || Nu || Nu
 2 || 11.08.05.01. Agenția Comunitară pentru Controlul Pescuitului (ACCP) contribuție la titlurile 1 și 2 || Diferențiate || Nu || Nu || Nu || Nu
 2 || 11.08.05.02. Agenția Comunitară pentru Controlul Pescuitului (ACCP) contribuție la titlul 3 || Diferențiate || Nu || Nu || Nu || Nu
·      Noile linii bugetare solicitate
În ordinea rubricilor din cadrul financiar multianual
și a liniilor bugetare.
 Rubrica din cadrul financiar multianual || Linia bugetară || Tipul cheltuielilor || Contribuția
 Numărul [Rubrica……………………………………] || CD/CND || din partea țărilor AELS || din partea țărilor candidate || din partea țărilor terțe || În sensul articolului 18 alineatul (1) litera (aa) din Regulamentul Financiar
   || [XX.YY.YY.YY]   ||   || DA/NU || DA/NU || DA/NU || DA/NU
3.2.        Impactul estimat asupra
cheltuielilor
3.2.1.     Sinteza impactului estimat
asupra cheltuielilor
milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Rubrica din cadrul financiar multianual: || 2 || Conservarea și gestionarea resurselor naturale
 DG: MARE ||   ||   || 2013[48] || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || Anul N+4 || Anul N+5 || Anul N+6 || Anul N+7 || Anul N+8 || Anul N+9 || TOTAL
  Credite operaționale ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 11 04 01 || Angajamente || (1) || 6 400 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți || (2) || 5 950 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 11 07 02 || Angajamente || (1a) || 4 500 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți || (2a) || 3 500 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 11 08 01  || Angajamente || (1a) || 47 430 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți || (2a) || 25 200 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 11 08 02  || Angajamente || (1a) || 2 300 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți || (2a) || 2 300 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 11.08.05.01 || Angajamente || (1a) || 7 413 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți || (2a) || 7 413 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 11.08.05.02 || Angajamente || (1a) || 1 711 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți || (2a) || 2 711 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Credite cu caracter administrativ finanțate din bugetul anumitor programe[49] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||   || (3) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL credite pentru DG MARE || Angajamente || =1+1a +3 || 69 754 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți || =2+2a +3 || 47 074 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  TOTAL credite operaționale || Angajamente || (4) || 69 754 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți || (5) || 47 074 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  TOTAL credite cu caracter administrativ finanțate din bugetul anumitor programe || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL credite în cadrul RUBRICII 2 din cadrul financiar multianual || Angajamente || =4+ 6 || 69 754 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți || =5+ 6 || 47 074 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
În cazul în care propunerea / inițiativa
afectează mai multe rubrici:
  TOTAL credite operaționale || Angajamente || (4) || 69 754 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți || (5) || 47 074 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  TOTAL credite cu caracter administrativ finanțate din bugetul anumitor programe || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL credite în cadrul RUBRICILOR 1 - 4 din cadrul financiar multianual (Suma de referință) || Angajamente || =4+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți || =5+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Rubrica din cadrul financiar multianual: || 5 || „Cheltuieli administrative”
milioane EUR (cu 3 zecimale)
   ||   ||   || 2013 || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || Anul N+4 || Anul N+5 || Anul N+6 || Anul N+7 || Anul N+8 || Anul N+9 || TOTAL
 DG: ||
  Resurse umane || 9 404 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Alte cheltuieli administrative 11 01 02 11 || 0.210 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL DG || Credite || 9 614 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL credite în cadrul RUBRICII 5 din cadrul financiar multianual || (Total angajamente = Total plăți) || 9 614 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
milioane EUR (cu 3 zecimale)
   ||   ||   || Anul 2013[50] || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || Anul N+4 || Anul N+5 || Anul N+6 || Anul N+7 || Anul N+8 || Anul N+9 || TOTAL
 TOTAL credite în cadrul RUBRICILOR 1 - 5 din cadrul financiar multianual || Angajamente || 79 368 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți || 56 688 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.2.2.     Impactul estimat asupra
creditelor operaționale
–
¨  Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de credite
operaționale
–
ý  Propunerea/inițiativa implică utilizarea de credite
operaționale, conform explicațiilor de mai jos:
Credite de angajament în milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Precizați obiectivele și realizările ò ||   ||   || 2013 || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || a se introduce numărul de ani necesar pentru a reflecta durata impactului (a se vedea punctul 1.6) || TOTAL
 OUTPUTS
 Tipul realizării[51]   || Costul mediual realizării || Numărul de realizări || Costul || Numărul de realizări || Costul || Numărul de realizări || Costul || Numărul de realizări || Costul || Numărul de realizări || Costul || Numărul de realizări || Costul || Numărul de realizări || Costul || Număr total de realizări || Costuri totale
 OBIECTIVUL SPECIFIC NR. 1[52] || Îmbunătățirea implicării părților interesate
 CCR pe deplin operaționale || Nr. || 0.280 || 8 || 2.240 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Noi secțiuni web și actualizarea conținutului pe site-urile internet ale DG MARE. || Nr. || 0.040 || 5 || 0.200 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Producția și distribuirea revistei „Pescuitul și acvacultura în Europa ” în 23 de limbi (5 numere pe an). || Nr. || 0.114 || 5 || 0.580 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Producția și difuzarea de materiale informative de bună calitate pentru mass-media, publicul larg și părțile interesate, inclusiv materiale audiovizuale. Campanie de comunicare privind subiectele prioritare, cum ar fi reforma PCP. || Nr. || 0.310 || 6 || 1.860 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Producția și difuzarea de publicații multilingve. || Nr. || 0.025 || 20 || 0.500 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Participarea DG MARE la târguri. || Nr. || 0.200 || 1 || 0.200 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Organizarea Zilei maritime europene, în luna mai a fiecărui an. || Nr. || 0.400 || 1 || 0.400 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Conferințe și seminare privind PCP și PMI în ceea ce privește, de exemplu, reforma PCP. || Nr. || 0.050 || 4 || 0.200 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Altele (materiale promoționale, logo, stocarea și difuzarea de către Oficiul pentru Publicații). || Nr. || 0.110 || 2 || 0.220 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Subtotal obiectivul specific nr. 1 ||   || 6.400 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 OBIECTIVUL SPECIFIC NR. 2… || Garantarea disponibilității unor avize științifice
 Sprijin pentru punerea în aplicare a cadrului pentru colectarea datelor, în special prin coordonarea și organizarea activităților CSTEP, întreținerea site-urilor internet relevante și sprijin pentru elaborarea raportului anual privind „Performanța economică anuală a flotei de pescuit a Uniunii” în cadrul unui acord administrativ între Comisie și JRC. || Acorduri administrative || 1.400 || 1 || 1.400 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Furnizarea de avize periodice cu privire la situația stocurilor gestionate prin Regulamentul privind TAC și cotele, precum și furnizarea de avize care nu sunt periodice, precum evaluarea planurilor multianuale sau a normelor de control al exploatării în cadrul Memorandumului de înțelegere dintre Comisie și ICES. || Memorandum || 1.500 || 1 || 1.500 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Furnizarea de avize privind stocurile de pește și aspectele biologice, tehnice, economice și ecosistemice, de către experți, în cadrul reuniunilor CSTEP și ale subgrupurilor sale. || Nr. de reuniuni || 0.024 || 25 || 0.6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Avize științifice și alte servicii pentru punerea în aplicare a politicii comune în domeniul pescuitului în Marea Mediterană. ||   || 1.0 || 2 || 1.0 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Subtotal obiectivul specific nr. 2 ||   || 4.500 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 OBIECTIVUL SPECIFIC NR. 3… || Modernizarea și consolidarea controlului în întreaga Uniune
 Sisteme IT și analiza datelor. ||   ||   || N/A || 10.000 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Instrumente pentru trasabilitate și dispozitive pentru măsurarea puterii motorului. ||   ||   || 1600 || 8.000 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Proiecte pilot (inclusiv sistemul CCTV începând din 2011). ||   ||   || N/A || 2.000 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Dispozitive de localizare automată, sisteme de monitorizare a navelor/sisteme de identificare automată (VMS/AIS). ||   ||   || 3000 || 3.800 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Jurnale de bord electronice aflate la bordul navelor. ||   ||   || 3300 || 7.400 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Actualizări în cadrul Centrului de monitorizare a pescuitului (CMP). ||   ||   || 22 || 11.400 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Investițiile în echipamentul de control (mai exact, nave și aeronave de patrulare). ||   ||   || N/A || 3.700 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Cursuri de formare profesională și programe de schimb de experiență pentru personalul de control. ||   ||   || 30 || 0.600 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Seminare destinate să sensibilizeze publicul cu privire la necesitatea de a pune în aplicare normele PCP. ||   ||   || 5 || 0.530 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Subtotal obiectivul specific nr. 3 ||   || 47.430 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 OBIECTIVUL SPECIFIC NR. 4… || Auditarea activităților de control și inspecție în statele membre
 Monitorizarea activităților de control ale statelor membre - Misiuni pentru controlul aplicării normelor PCP - Echipamentul inspectorilor ||   ||   || 250 || 0.800 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Facilitarea punerii în aplicare a normelor PCP - Reuniuni ale grupului de experți privind controlul activităților de pescuit, dedicate aspectelor referitoare la controlul pescuitului - Studii ||   ||   || 30 || 0.400 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Echipamente și programe informatice, sprijin pentru control (date, controlul încrucișat al datelor, întreținere, acces la bazele de date etc.) ||   ||   || N/A || 1.100 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Subtotal obiectivul specific nr. 4 ||   || 2.300 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 OBIECTIVUL SPECIFIC NR. 5… || Contribuția la o mai bună coordonare a activităților de control ale statelor membre prin intermediul Agenției Comunitare pentru Controlul Pescuitului
 Personal în activitate ||   ||   || N/A || 5.634 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Alte cheltuieli legate de personal ||   ||   || N/A || 0.440 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Cheltuieli administrative ||   ||   || N/A || 1.320 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Consolidarea capacităților ||   ||   || N/A || 0.720 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Coordonarea operațională (include planurile de desfășurare comune) ||   ||   || N/A || 1.010 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Subtotal obiectivul specific nr. 5 ||   || 9.124 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 COSTURI TOTALE ||   || 69 754 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.2.3.     Impactul estimat asupra
creditelor cu caracter administrativ
3.2.3.1.  Rezumat
–
¨ Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de credite
administrative
–
ý  Propunerea/inițiativa implică utilizarea de credite
administrative, conform explicațiilor de mai jos:
milioane EUR (cu 3
zecimale)
   || 2013 [53] || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || a se introduce numărul de ani necesar pentru a reflecta durata impactului (a se vedea punctul 1.6) || TOTAL
 RUBRICA 5 din cadrul financiar multianual ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Resurse umane || 9.404 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Alte cheltuieli administrative || 0.210 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Subtotal RUBRICA 5 din cadrul financiar multianual || 9.614 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 În afara RUBRICII 5[54] din cadrul financiar multianual ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Resurse umane ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Alte cheltuieli cu caracter administrativ ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Subtotal în afara RUBRICII 5 din cadrul financiar multianual ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL || 9 614 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.2.3.2.  Necesarul de resurse umane
estimat
–
¨  Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de resurse
umane
–
ý  Propunerea/inițiativa implică utilizarea de resurse umane,
conform explicațiilor de mai jos:
Estimarea trebuie exprimată în valoare
întreagă (sau cel mult cu o zecimală)
 ||   || 2013 || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || a se introduce numărul de ani necesar pentru a reflecta durata impactului (a se vedea punctul 1.6)
  Posturi din schema de personal (funcționari și agenți temporari) ||
 || 11 01 01 01 (la sediu și în birourile de reprezentare ale Comisiei) || 66 ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 11 01 01 02 (în delegații) || 0 ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 11 01 05 01 (cercetare indirectă) || 0 ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (cercetare directă) || 0 ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ||  Personal extern (în echivalent normă întreagă: ENI)[55] ||
 || 11 01 02 01 (AC, INT, END din „pachetul global”) || 14 ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 11 01 02 02 (AC, INT, JED, AL și END în delegații) || 0 ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 11 01 04 yy [56] || - la sediu[57] || 0 ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || - în delegații || 0 ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 11 01 05 02 (AC, INT, END - cercetare indirectă) || 0 ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (AC, INT, END – cercetare directă) || 0 ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Alte linii bugetare (a se preciza) || 0 ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || TOTAL || 80 ||   ||   ||   ||   ||   ||
XX este domeniul
de politică sau titlul din buget în cauză.
Necesarul de resurse
umane va fi acoperit de efectivele de personal ale DG-ului în cauză
alocate deja gestionării acțiunii și/sau redistribuite intern în
cadrul DG-ului, completate, după caz, prin resurse suplimentare, care ar
putea fi alocate DG-ului care gestionează acțiunea în cadrul
procedurii de alocare anuală și ținând cont de constrângerile
bugetare.
Descrierea sarcinilor
care trebuie efectuate:
 Funcționari și agenți temporari || gestionarea creditelor operaționale și a activităților operaționale menționate mai sus în 2013
 Personal extern || gestionarea creditelor operaționale și a activităților operaționale menționate mai sus în 2013
3.2.4.     Compatibilitatea cu cadrul
financiar multianual actual
–
ý  Propunerea/inițiativa este compatibilă cu cadrul financiar
multianual actual.
–
¨  Propunerea/inițiativa necesită o reprogramare a rubricii
corespunzătoare din cadrul financiar multianual.
A se explica reprogramarea necesară,
precizându-se liniile bugetare vizate și sumele aferente.
–
¨  Propunerea/inițiativa necesită recurgerea la instrumentul
de flexibilitate sau revizuirea cadrului financiar multianual[58].
A se explica necesitatea efectuării acestei
acțiuni, precizând rubricile și liniile bugetare în cauză,
precum și sumele aferente.
3.2.5.     Participarea terților la
finanțare
–
ý Propunerea/inițiativa nu prevede cofinanțare din partea
terților
–
¨ Propunerea/inițiativa prevede cofinanțare, estimată în
cele ce urmează:
Credite în milioane EUR (cu 3 zecimale)
   || Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || a se introduce numărul de ani necesar pentru a reflecta durata impactului (a se vedea punctul 1.6) || Total
 A se preciza organismul care asigură cofinanțarea ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL credite cofinanțate ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.3.        Impactul estimat asupra
veniturilor
–
ý  Propunerea/inițiativa nu are impact financiar asupra
veniturilor.
–
¨  Propunerea/inițiativa are următorul impact financiar:
–
¨       asupra resurselor proprii
–
¨       asupra diverselor venituri
milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Linia bugetară pentru venituri: || Credite disponibile pentru exercițiul bugetar în curs || Impactul propunerii/inițiativei[59]
 Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || A se introduce numărul de coloane necesar pentru a reflecta durata impactului (a se vedea punctul 1.6)
 Articolul ………... ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Pentru diversele venituri
alocate, a se preciza linia bugetară (liniile bugetare) de cheltuieli
afectată (afectate).
A se preciza metoda de
calcul al impactului asupra veniturilor.
[1]               COM(2009) 163 final, 22 aprilie 2009.
[2]               JO L 125,
27.4.1998, p. 1.
[3]               JO L 17, 21.1.2000,
p. 22.
[4]               JO L 349,
31.12.2005, p. 1.
[5]               JO L 223,
15.8.2006, p. 1.
[6]               JO L 409,
30.12.2006, p. 11.
[7]               JO L 60, 5.3.2008,
p. 1.
[8]               JO L 286,
29.10.2008, p. 1.
[9]               JO L 343,
22.12.2009, p. 1.
[10]             JO L 256, 3.8.2004,
p. 17.
[11]             SEC(2010) 428 final, 16 aprilie 2010.
[12]             Regulamentul (CE) nr. 1954/2003 al Consiliului privind gestionarea
efortului de pescuit referitor la anumite zone și resurse de pescuit
comunitare, de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2847/93 și de
abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 635/95 și (CE) nr. 2027/95.
[13]             Regulamentul (CE) nr. 1005/2008 al Consiliului de instituire a unui
sistem comunitar pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea pescuitului
ilegal, nedeclarat și nereglementat și Regulamentul (CE) nr. 1224/2009
al Consiliului de stabilire a unui sistem comunitar de control pentru
asigurarea respectării normelor politicii comune în domeniul pescuitului,
de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 847/96, (CE) nr. 2371/2002, (CE) nr. 811/2004,
(CE) nr. 768/2005, (CE) nr. 2115/2005, (CE) nr. 2166/2005, (CE) nr. 388/2006,
(CE) nr. 509/2007, (CE) nr. 676/2007, (CE) nr. 1098/2007, (CE) nr. 1300/2008,
(CE) nr. 1342/2008 și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 2847/93, (CE)
nr. 1627/94 și (CE) nr. 1966/2006
[14]             JO
[15]             JO
[16]             JO L 358, 31.12.2002,
p. 59.
[17]             JO L 179, 23.6.1998,
p. 1.
[18]             JO L 189, 3.7.1998,
p. 14.
[19]             JO L 177, 16.7.1996,
p. 24.
[20]             Decizia
COP X/2
[21]             UE CO 7/10
din 26 martie 2010.
[22]             COM(2011) 244.
[23]             JO L 164, 25.6.2008,
p. 19.
[24]             Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu,
Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – O
politică maritimă integrată pentru Uniunea Europeană COM(2007)575
final.
[25]             JO C 105, 7.5.1981,
p. 1.
[26]             JO L 103, 25.4.1979,
p. 1.
[27]             JO L 206, 22.7.1992,
p. 7.
[28]             JO L 164, 25.6.2008,
p. 19.
[29]             COM (2009)
162final.
[30]             COM(2010) 2020final.
[31]             JO L 55, 28.2.2011,
p. 13.
[32]             JO L 256, 3.8.2004,
p. 17.
[33]             JO L 60, 5.3.2008,
p. 1.
[34]             JO L 409, 30.12.2006,
p. 11.
[35]             JO L 274, 25.9.1986,
p. 1.
[36]             Zonele
ICES (Consiliul Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime) sunt cele
definite în Regulamentul (CE) nr. 218/2009.
[37]             zonele
CECAF (zona central-estică a Atlanticului sau zona principală de
pescuit FAO 34) sunt cele definite în Regulamentul (CE) nr. 216/2009.
[38]             ABM: gestiune
pe activități – ABB: întocmirea bugetului pe activități.
[39]             Astfel cum
se menționează la articolul 49 alineatul (6) litera (a) sau (b) din
Regulamentul financiar.
[40]             COM(2009) 163
final din 22 aprilie 2009.
[41]             A se
vedea, de asemenea, SEC (2010) 428 final din 16 aprilie 2010 Sinteza
consultării privind reforma politicii comune în domeniul pescuitului.
[42]             Directiva 2008/56/CE
a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 2008 de instituire
a unui cadru de acțiune comunitară în domeniul politicii privind
mediul marin.
[43]             Explicațiile
privind tipurile de gestionare, precum și trimiterile la Regulamentul
financiar sunt disponibile pe site-ul BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[44]             Astfel cum
sunt menționate la articolul 185 din Regulamentul financiar.
[45]             CD=
credite diferențiate / CND = credite nediferențiate.
[46]             AELS: Asociația
Europeană a Liberului Schimb.
[47]             Țările
candidate și, după caz, țările potențial candidate din
Balcanii Occidentali.
[48]             Anul N
este anul în care începe punerea în aplicare a propunerii/inițiativei.
[49]             Asistență
tehnică și/sau administrativă și cheltuieli de sprijinire a
punerii în aplicare a programelor și/sau a acțiunilor UE (fostele
linii „BA”), cercetare indirectă și cercetare directă.
[50]             Anul N
este anul în care începe punerea în aplicare a propunerii/inițiativei.
[51]             Realizările
sunt produsele și serviciile care vor fi furnizate (de exemplu: numărul
de schimburi de studenți finanțate, numărul de km de străzi
construiți etc.).
[52]             Conform
descrierii din secțiunea 1.4.2. „Obiectiv(e) specific(e)…”
[53]             Anul N
este anul în care începe punerea în aplicare a propunerii/inițiativei.
[54]             Asistență
tehnică și/sau administrativă și cheltuieli de sprijinire a
punerii în aplicare a programelor și/sau a acțiunilor UE (fostele
linii „BA”), cercetare indirectă și cercetare directă.
[55]             AC= agent
contractual; INT = personal al agențiilor („Interimar”); JED= „Jeune
Expert en Délégation” (tânăr expert în delegații); AL= agent
local; END= expert național detașat.
[56]             Sub
plafonul pentru personal extern din credite operaționale (fostele linii
„BA”).
[57]             În special
pentru fonduri structurale, Fondul european agricol pentru dezvoltare
rurală (FEADR) și Fondul european pentru pescuit (FEP).
[58]             A se vedea
punctele 19 și 24 din Acordul interinstituțional.
[59]             În ceea ce
privește resursele proprii tradiționale (taxe vamale,
cotizațiile pentru zahăr), sumele indicate trebuie să fie sume
nete, și anume sume brute după deducerea a 25 % pentru costuri
de colectare.