               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 17.5.2018
            COM(2018) 295 final
            2018/0147(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind încheierea, în numele Uniunii, a Acordului între Uniunea Europeană și Guvernul Republicii Populare Chineze privind anumite aspecte ale serviciilor aeriene

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               •Motivele și obiectivele propunerii

                  Ca urmare a hotărârilor Curții de Justiție în așa-numitele cauze „cer deschis”, la data de 5 iunie 2003 Consiliul a autorizat Comisia să deschidă negocieri cu țări terțe privind înlocuirea anumitor dispoziții din acordurile bilaterale existente privind serviciile aeriene cu un acord la nivelul Uniunii („autorizare orizontală”). Obiectivele acestor acorduri sunt să acorde tuturor transportatorilor aerieni din UE acces nediscriminatoriu la rutele aeriene dintre Uniunea Europeană și țările terțe și, prin urmare, să alinieze acordurile bilaterale privind serviciile aeriene încheiate între statele membre și țări terțe la legislația Uniunii.

               •Coerența cu dispozițiile deja existente în domeniul de politică vizat

                  Dispozițiile acordului înlocuiesc sau completează dispozițiile existente în cele 27 de acorduri bilaterale privind serviciile aeriene dintre statele membre și Republica Populară Chineză (denumită în continuare „China”).

               •Coerența cu alte politici ale Uniunii

                  Acordul va răspunde unui obiectiv fundamental al politicii externe a Uniunii în domeniul aviației, prin alinierea acordurilor bilaterale existente privind serviciile aeriene la legislația Uniunii.

               2.TEMEI JURIDIC, SUBSIDIARITATE ȘI PROPORȚIONALITATE

               •Temei juridic

                  Articolul 100 alineatul (2) și articolul 218 alineatul (6) litera (a) din TFUE

               •Subsidiaritatea (în cazul competențelor neexclusive)

                  Propunerea se bazează în întregime pe „autorizarea orizontală” acordată de Consiliu, ținând seama de aspectele reglementate de legislația Uniunii și de acordurile bilaterale privind serviciile aeriene.

               •Proporționalitatea

                  Acordul va modifica sau va completa dispozițiile acordurilor bilaterale privind serviciile aeriene numai în măsura în care acest lucru este necesar pentru a asigura conformitatea cu legislația Uniunii.

               •Alegerea instrumentului

                  Acordul dintre Uniune și China este cel mai eficient instrument de aliniere a tuturor acordurilor bilaterale privind serviciile de transport aerian existente între statele membre și China la legislația Uniunii.

               3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI

               •Evaluări ex post/verificări ale adecvării legislației existente

                  Nu se aplică.

               •Consultări cu părțile interesate

                  În conformitate cu articolul 218 alineatul (4) din TFUE, Comisia a purtat negocierile în consultare cu un comitet special. Industria de profil a fost, de asemenea, consultată în timpul negocierilor. Observațiile formulate în acest proces au fost luate în considerare. Statele membre vizate au verificat exactitatea trimiterilor la acordurile bilaterale privind serviciile aeriene. Industria de profil a subliniat importanța unui temei juridic solid pentru operațiunile sale comerciale.

               •Obținerea și utilizarea expertizei

                  Nu se aplică.

               •Evaluarea impactului

                  Nu se aplică.

               •Adecvarea reglementărilor și simplificarea

                  Propunerea prevede o simplificare a legislației. Dispozițiile relevante ale acordurilor bilaterale privind serviciile aeriene dintre statele membre și China vor fi înlocuite sau completate de dispozițiile unui acord unic.

               •Drepturile fundamentale

                  Nu se aplică.

               4.IMPLICAȚIILE BUGETARE

                  Propunerea nu are implicații asupra bugetului Uniunii.

               5.ALTE ELEMENTE

               •Planuri de punere în aplicare și măsuri de monitorizare, evaluare și raportare

                  Părțile la acord și-au notificat reciproc, în scris, prin canale diplomatice, îndeplinirea procedurilor lor interne necesare pentru intrarea în vigoare a acordului. Prezentul acord intră în vigoare la data ultimei notificări.

               Documente explicative (pentru directive)

                  Nu se aplică.

               Explicații detaliate cu privire la dispozițiile specifice ale propunerii

                  Relațiile internaționale în materie de aviație dintre statele membre și țările terțe au fost întotdeauna reglementate de acorduri bilaterale privind serviciile aeriene încheiate între statele membre și țări terțe, de anexele la acestea și de alte aranjamente bilaterale sau multilaterale conexe.

                  Totuși, clauzele de desemnare tradiționale din acordurile bilaterale încheiate de statele membre privind serviciile aeriene contravin legislației Uniunii. Aceste clauze permit unei țări terțe să respingă, să retragă sau să suspende permisele sau autorizațiile unui transportator aerian desemnat de un stat membru, dar care nu este deținut majoritar și controlat efectiv de acel stat membru sau de resortisanți ai acestuia. S-a constatat că acest fapt reprezintă o discriminare față de transportatorii aerieni din UE stabiliți pe teritoriul unui stat membru, dar deținuți și controlați de resortisanți ai altor state membre. Acest fapt contravine articolului 49 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene care garantează, pentru resortisanții statelor membre care și-au exercitat dreptul de stabilire, aplicarea în statul membru gazdă a unui tratament egal cu cel aplicat resortisanților statului membru respectiv.

                  În ceea ce privește alte aspecte, cum ar fi acordurile comerciale obligatorii dintre companiile aeriene, respectarea legislației Uniunii ar trebui asigurată prin modificarea sau completarea dispozițiilor existente din acordurile bilaterale privind serviciile aeriene încheiate între statele membre și țări terțe.

                  În conformitate cu mecanismele și directivele din anexa la „autorizarea orizontală”, Comisia a negociat un acord cu Republica Populară Chineză care înlocuiește anumite dispoziții din acordurile bilaterale existente privind serviciile aeriene încheiate între statele membre și China. Articolul 2 din acord înlocuiește clauzele de desemnare tradiționale cu o clauză de desemnare a UE care permite tuturor transportatorilor din UE să beneficieze de dreptul de stabilire. Articolul 4 soluționează potențialele conflicte cu normele în materie de concurență ale Uniunii.

               După semnarea acordului, acesta ar trebui încheiat. Prezentul act propune o decizie în acest sens.

               2018/0147 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind încheierea, în numele Uniunii, a Acordului între Uniunea Europeană și Guvernul Republicii Populare Chineze privind anumite aspecte ale serviciilor aeriene

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 100 alineatul (2), coroborat cu articolul 218 alineatul (6) litera (a),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               având în vedere aprobarea Parlamentului European,

               întrucât:

               (1)În conformitate cu Decizia .../.../UE a Consiliului
                  1
               , Acordul dintre Uniunea Europeană și Guvernul Republicii Populare Chineze privind anumite aspecte ale serviciilor aeriene (denumit în continuare „acordul”) a fost semnat, sub rezerva încheierii sale la o dată ulterioară.

               (2)Obiectivul acordului este de a alinia acordurile bilaterale privind serviciile aeriene încheiate între 27 de state membre și Republica Populară Chineză la legislația Uniunii.

               (3)Acordul ar trebui aprobat în numele Uniunii,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Acordul dintre Uniunea Europeană și Republica Populară Chineză privind anumite aspecte ale serviciilor aeriene (denumit în continuare „acordul”) se aprobă în numele Uniunii.

               Textul acordului este anexat la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Președintele Consiliului desemnează persoana împuternicită să efectueze, în numele Uniunii, notificarea prevăzută la articolul 6 alineatul (1) din acord, prin care se exprimă consimțământul Uniunii Europene de a-și asuma obligații în temeiul acordului.

               Articolul 3

               Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        JO L , , p. .

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 17.5.2018
            COM(2018) 295 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea de Decizie a Consiliului
            privind încheierea, în numele Uniunii, a Acordului între Uniunea Europeană și Guvernul Republicii Populare Chineze privind anumite aspecte ale serviciilor aeriene

               PROIECT

               DE ACORD

               între Uniunea Europeană și Guvernul Republicii Populare Chineze

               privind anumite aspecte ale serviciilor aeriene

               UNIUNEA EUROPEANĂ

               pe de o parte, și

               GUVERNUL REPUBLICII POPULARE CHINEZE,

               pe de altă parte,

               (denumite în continuare „părțile”)

               CONSTATÂND că, în conformitate cu cele reținute de Curtea Europeană de Justiție, anumite dispoziții ale acordurilor bilaterale încheiate între mai multe state membre și țări terțe sunt incompatibile cu legislația Uniunii Europene,

               CONSTATÂND că o serie de acorduri bilaterale privind serviciile aeriene, care conțin dispoziții similare, au fost încheiate între mai multe state membre ale Uniunii Europene și Republica Populară Chineză și că statele membre au obligația de a lua măsurile necesare pentru eliminarea incompatibilităților între aceste acorduri și Tratatul UE,

               CONSTATÂND că Uniunea Europeană are competență exclusivă în ceea ce privește mai multe aspecte care pot fi reglementate prin acorduri bilaterale privind serviciile aeriene încheiate între statele membre ale Uniunii Europene și țări terțe,

               CONSTATÂND că, în temeiul legislației Uniunii Europene, transportatorii aerieni din Uniunea Europeană stabiliți într-un stat membru al Uniunii Europene au drept de acces nediscriminatoriu pentru a furniza servicii aeriene între statele membre ale Uniunii Europene și țări terțe,

               AVÂND ÎN VEDERE acordurile dintre Uniunea Europeană și anumite țări terțe care prevăd, pentru resortisanții țărilor terțe respective, posibilitatea de a deveni proprietari ai unor transportatori aerieni titulari ai unei licențe acordate în conformitate cu legislația Uniunii Europene,

               RECUNOSCÂND că asigurarea consecvenței între legislația Uniunii Europene și dispozițiile acordurilor bilaterale privind serviciile aeriene încheiate între statele membre ale Uniunii Europene și Guvernul Republicii Populare Chineze va oferi un temei juridic solid pentru serviciile aeriene dintre Uniunea Europeană și Republica Populară Chineză și va menține continuitatea acestor servicii aeriene,

               RECUNOSCÂND că, atunci când un stat membru al Uniunii Europene a desemnat un transportator aerian al cărui control reglementar cu privire la supravegherea în materie de siguranță este exercitat și menținut de un alt stat membru al Uniunii Europene, drepturile Republicii Populare Chineze în temeiul dispozițiilor privind siguranța din acordul încheiat între statul membru care a desemnat transportatorul și Republica Populară Chineză se aplică în mod identic și în ceea ce privește celălalt stat membru,

               CONSTATÂND că, în cadrul prezentului acord, Uniunea Europeană nu are drept obiectiv mărirea volumului total al traficului aerian dintre Uniunea Europeană și Republica Populară Chineză, alterarea echilibrului între transportatorii aerieni din Uniunea Europeană și cei din Republica Populară Chineză sau impunerea unei interpretări a dispozițiilor privind drepturile de trafic din acordurile bilaterale existente privind serviciile aeriene,

               REAFIRMÂND înțelegerea faptului că recunoașterea dreptului de stabilire și adoptarea principiului desemnării UE nu trebuie să fie concepute sau interpretate pentru a permite o eludare și nu ar împiedica refuzul drepturilor de trafic într-un astfel de caz de eludare,

               CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:

               ARTICOLUL 1

               Dispoziții generale

               1.În scopul prezentului acord, „state membre” înseamnă state membre ale Uniunii Europene; „tratate UE” înseamnă Tratatul privind Uniunea Europeană și Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene; .

               2.În acordurile enumerate în anexa 1, trimiterile la resortisanții statului membru care este parte la acordul respectiv se interpretează ca trimiteri la resortisanții statelor membre ale Uniunii Europene.

               3.În acordurile enumerate în anexa 1, trimiterile la transportatorii aerieni sau la companiile aeriene ale statului membru care este parte la acordul respectiv se interpretează ca trimiteri la transportatorii aerieni sau la companiile aeriene desemnate de statul membru respectiv.

               4.Acordarea drepturilor de trafic va continua să se realizeze prin intermediul acordurilor bilaterale dintre Republica Populară Chineză și fiecare stat membru individual.

               ARTICOLUL 2

               Desemnarea unui transportator aerian, autorizații și permise, refuzul, revocarea, suspendarea sau limitarea autorizațiilor sau permiselor

               1.Dispozițiile alineatelor (2) și (3) ale prezentului articol înlocuiesc dispozițiile corespondente ale articolelor enumerate în anexa 2 literele (a) și, respectiv, (b), în ceea ce privește desemnarea unui transportator aerian de către statul membru în cauză, autorizațiile și permisele acordate acestuia de către Republica Populară Chineză, respectiv refuzul, revocarea, suspendarea sau limitarea autorizațiilor sau a permiselor transportatorului aerian.

               2.
                     La primirea unei desemnări făcute de un stat membru, Republica Populară Chineză acordă autorizațiile și permisele adecvate într-un termen minim de procedură, cu condiția ca:

               I.transportatorul aerian să fie stabilit, în temeiul tratatelor UE, pe teritoriul statului membru care a efectuat desemnarea și să fie în conformitate cu actele cu putere de lege și actele administrative privind stabilirea statului membru care a efectuat desemnarea și să dețină o licență de operare valabilă în conformitate cu legislația Uniunii Europene; și

               II.statul membru care a eliberat certificatul de operator aerian să efectueze și să mențină un control reglementar efectiv al transportatorului aerian, iar autoritatea aeronautică competentă să fie identificată în mod clar în desemnare; și

               III.transportatorul aerian să aibă sediul principal pe teritoriul statului membru de la care a primit licența de operare valabilă; și

               IV.transportatorul aerian să fie deținut, în mod direct sau prin intermediul unui acționariat majoritar, de state membre și/sau de resortisanți ai statelor membre și/sau de alte state enumerate în anexa 3 și/sau de resortisanți ai acestor alte state și să fie controlat efectiv de respectivele state și/sau de resortisanți ai acestora.

               3.
                     Republica Populară Chineză poate refuza, revoca, suspenda sau limita autorizațiile sau permisele unui transportator aerian desemnat de un stat membru, în cazul în care:

               I.transportatorul aerian nu este stabilit, în temeiul tratatelor UE, pe teritoriul statului membru care a efectuat desemnarea sau nu deține o licență de operare valabilă în conformitate cu legislația Uniunii Europene; sau

               II.statul membru care a eliberat certificatul de operator aerian nu efectuează sau nu menține un control reglementar efectiv al transportatorului aerian sau autoritatea aeronautică competentă nu este identificată în mod clar în desemnare; sau

               III.transportatorul aerian nu are sediul principal pe teritoriul statului membru de la care a primit licența de operare; sau

               IV.transportatorul aerian nu este deținut, în mod direct sau prin intermediul unui acționariat majoritar, sau nu este controlat efectiv de state membre și/sau de resortisanți ai statelor membre și/sau de alte state enumerate la anexa 3 și/sau de resortisanți ai acestor alte state; sau

               V.transportatorul aerian este deja autorizat să opereze în temeiul unui acord bilateral între Republica Populară Chineză și un alt stat membru și, prin exercitarea drepturilor de trafic în temeiul prezentului acord pe o rută care cuprinde un punct din acel alt stat membru, inclusiv prin operarea unui serviciu care este comercializat drept serviciu direct sau constituie un serviciu direct, acesta ar eluda restricțiile privind drepturile de trafic aferente celei de-a treia, de-a patra sau de-a cincea libertăți impuse prin celălalt acord; sau

               VI.transportatorul aerian desemnat deține un certificat de operator aerian eliberat de un stat membru cu care Republica Populară Chineză nu deține un acord bilateral privind serviciile aeriene, iar statul membru respectiv a refuzat să acorde drepturi de trafic Republicii Populare Chineze.

               4.
                     Drepturile și obligațiile în temeiul prezentului articol nu se exercită într-un mod care să facă discriminări între transportatorii aerieni din Uniunea Europeană pe motiv de cetățenie sau naționalitate.

               ARTICOLUL 3

               Siguranța

               1.
                     Dispozițiile alineatului (2) din prezentul articol completează dispozițiile corespondente din articolele enumerate în anexa 2 litera (c).

               2.
                     Atunci când un stat membru a desemnat un transportator aerian al cărui control reglementar este exercitat și menținut de un alt stat membru, drepturile Republicii Populare Chineze în temeiul dispozițiilor privind siguranța din acordul încheiat între statul membru care a desemnat transportatorul aerian și Republica Populară Chineză se aplică în mod identic în ceea ce privește adoptarea, exercitarea sau menținerea normelor de siguranță de către celălalt stat membru, precum și în ceea ce privește autorizația de funcționare a transportatorului aerian respectiv.

               ARTICOLUL 4

               Compatibilitatea cu normele în materie de concurență

               1.
                     Acordurile bilaterale privind serviciile aeriene încheiate între statele membre și Republica Populară Chineză nu aduc atingere normelor în materie de concurență ale părților.

               2.
                     Dispozițiile enumerate în anexa 2 litera (d) se elimină și încetează să mai producă efecte.

               ARTICOLUL 5

               Anexe la acord

               Anexele la prezentul acord fac parte integrantă din acesta.

               ARTICOLUL 6

               Intrarea în vigoare

               1.Părțile își notifică reciproc, în scris, prin canale diplomatice, îndeplinirea procedurilor lor interne necesare pentru intrarea în vigoare a prezentului acord. Acordul intră în vigoare la data ultimei notificări.

               2.Prezentul acord se aplică acordurilor și înțelegerilor enumerate în anexa 1 care sunt în vigoare.

               ARTICOLUL 7

               Reexaminare, revizuire sau modificare

               1.
                     Părțile monitorizează și reexaminează în mod regulat punerea în aplicare a prezentului acord. Astfel de reexaminări evaluează în special orice efecte negative neprevăzute ale acordului, astfel cum sunt percepute de oricare dintre părți.

               2.
                     Dacă acest lucru este solicitat de oricare dintre părți, părțile se consultă pentru a identifica răspunsuri adecvate la efectele neprevăzute menționate la punctul 1.

               3.
                     Părțile pot, în orice moment, să examineze, să revizuiască sau să modifice de comun acord prezentul acord.

               ARTICOLUL 8

               Denunțarea

               1.Denunțarea unuia dintre acordurile enumerate în anexa 1 conduce la denunțarea simultană a tuturor dispozițiilor prezentului acord care se referă la respectivul acord menționat în anexa 1.

               2.Denunțarea tuturor acordurilor enumerate în anexa 1 conduce la denunțarea simultană a prezentului acord.

               DREPT CARE subsemnații, pe deplin autorizați în acest scop, au semnat prezentul acord.

               Încheiat în dublu exemplar la […], la data de […], în limbile bulgară, croată, cehă, daneză, engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, neerlandeză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă, suedeză și chineză.

               PENTRU UNIUNEA EUROPEANĂ:
                     PENTRU GUVERNUL REPUBLICII POPULARE CHINEZE:

               Anexa 1

               Lista acordurilor menționate la articolul 1 din prezentul acord

               (a) Acorduri privind serviciile aeriene și alte înțelegeri încheiate între Republica Populară Chineză și state membre ale Uniunii Europene, cu modificările sau amendamentele ulterioare, care, la data semnării prezentului acord, au fost încheiate, semnate sau parafate:

               -Acordul privind transportul aerian civil între Guvernul Federal al Austriei și Guvernul Republicii Populare Chineze, semnat la Beijing la 12 septembrie 1985, denumit în continuare „Acordul China-Austria” în anexa 2;

               -Acordul privind transportul aerian civil între Guvernul Regatului Belgiei și Guvernul Republicii Populare Chineze, semnat la Beijing la 20 aprilie 1975, denumit în continuare „Acordul China-Belgia” în anexa 2;

               -Acordul privind transportul aerian între Guvernul Republicii Bulgaria și Guvernul Republicii Populare Chineze, semnat la Beijing la 21 iunie 1993, denumit în continuare „Acordul China-Bulgaria” în anexa 2;

               -Acordul privind serviciile aeriene între Guvernul Republicii Croația și Guvernul Republicii Populare Chineze, semnat la Zagreb la 20 iunie 2009, denumit în continuare „Acordul China-Croația” în anexa 2;

               -Acordul privind transportul aerian civil între Guvernul Republicii Cipru și Guvernul Republicii Populare Chineze, parafat la 5 aprilie 2000, denumit în continuare „Acordul China-Cipru” în anexa 2;

               -Acordul privind transportul aerian între Guvernul Republicii Socialiste Cehoslovacia și Guvernul Republicii Populare Chineze semnat la Beijing la 25 mai 1988, în legătură cu care Republica Cehă a declarat că se consideră obligată să respecte dispozițiile acestuia, denumit în continuare „Acordul China-Republica Cehă” în anexa 2;

               -Acordul privind serviciile aeriene între Guvernul Regatului Danemarcei și Guvernul Republicii Populare Chineze, parafat la 12 martie 2010, denumit în continuare „Acordul China-Danemarca” în anexa 2;

               -Acordul privind transportul aerian civil între Guvernul Republicii Estonia și Guvernul Republicii Populare Chineze, semnat la Tallinn la 1 martie 1999, denumit în continuare „Acordul China-Estonia” în anexa 2;

               -Acordul privind transportul aerian civil între Guvernul Republicii Finlanda și Guvernul Republicii Populare Chineze, semnat la Beijing la 2 octombrie 1975, denumit în continuare „Acordul China-Finlanda” în anexa 2;

               -Acordul „relatif aux communications aériennes” între Guvernul Republicii Franceze și Guvernul Republicii Populare Chineze, semnat la Paris la 1 iunie 1966, denumit în continuare „Acordul China-Franța” în anexa 2;

               -Acordul privind transportul aerian civil între Guvernul Republicii Federale Germania și Guvernul Republicii Populare Chineze semnat la Beijing la 31 octombrie 1975, astfel cum a fost modificat prin Protocolul de modificare a Acordului privind transportul aerian civil între Guvernul Republicii Federale Germania și Guvernul Republicii Populare Chineze semnat la Beijing la 11 decembrie 1995, denumit în continuare „Acordul China-Germania” în anexa 2;

               -Acordul privind transportul aerian civil între Guvernul Regatului Greciei și Guvernul Republicii Populare Chineze, semnat la Beijing la 23 mai 1973, denumit în continuare „Acordul China-Grecia” în anexa 2;

               -Acordul privind transportul aerian între Guvernul Republicii Ungaria și Guvernul Republicii Populare Chineze, semnat la Budapesta la 15 septembrie 1993, denumit în continuare „Acordul China-Ungaria” în anexa 2;

               -Acordul privind transportul aerian civil între Guvernul Irlandei și Guvernul Republicii Populare Chineze, semnat la Beijing la 14 septembrie 1998, denumit în continuare „Acordul China-Irlanda” în anexa 2;

               -Acordul privind transportul aerian civil între Guvernul Republicii Italiene și Guvernul Republicii Populare Chineze, semnat la Beijing la 8 ianuarie 1973, denumit în continuare „Acordul China-Italia” în anexa 2;

               -Acordul privind transportul aerian civil între Guvernul Republicii Letonia și Guvernul Republicii Populare Chineze, semnat la Riga la 4 martie 1999, denumit în continuare „Acordul China-Letonia” în anexa 2;

               -Acordul privind transportul aerian civil între Guvernul Marelui Ducat al Luxemburgului și Guvernul Republicii Populare Chineze, semnat la Beijing la 18 noiembrie 2002, denumit în continuare „Acordul China-Luxemburg” în anexa 2;

               -
                     Acordul privind transportul aerian civil între Guvernul Republicii Malta și Guvernul Republicii Populare Chineze, semnat la Beijing la 1 septembrie 1997, denumit în continuare „Acordul China-Malta” în anexa 2;

               -Acordul privind transportul aerian civil între Guvernul Regatului Țărilor de Jos și Guvernul Republicii Populare Chineze, semnat la Beijing la 23 mai 1996, denumit în continuare „Acordul China-Țările de Jos” în anexa 2;

               -Acordul privind transportul aerian civil între Guvernul Republicii Populare Polone și Guvernul Republicii Populare Chineze, semnat la Beijing la 20 martie 1986, denumit în continuare „Acordul China-Polonia” în anexa 2;

               -Acordul privind transportul aerian între Guvernul Republicii Portugheze și Guvernul Republicii Populare Chineze, parafat la 26 martie 1999, denumit în continuare „Acordul China-Portugalia” în anexa 2;

               -Acordul privind transportul aerian civil între Guvernul Republicii Socialiste România și Guvernul Republicii Populare Chineze, semnat la București la 6 aprilie 1972, denumit în continuare „Acordul China-România” în anexa 2;

               -Acordul privind serviciile aeriene între Guvernul Republicii Slovace și Guvernul Republicii Populare Chineze, parafat la 12 august 2010, denumit în continuare „Acordul China-Slovacia” în anexa 2;

               -Acordul privind transportul aerian civil între Republica Socialistă Federativă Iugoslavia și Guvernul Republicii Populare Chineze, semnat la Belgrad la 14 aprilie 1972, și care rămâne în vigoare între China și Slovenia, denumit în continuare „Acordul China-Slovenia” în anexa 2;

               -Acordul între Guvernul Regatului Spaniei și Guvernul Republicii Populare Chineze, semnat la Beijing la 19 iunie 1978, denumit în continuare „Acordul China-Spania” în anexa 2;

               -Acordul privind serviciile aeriene între Guvernul Regatului Suediei și Guvernul Republicii Populare Chineze, parafat la 12 martie 2010, denumit în continuare „Acordul China-Suedia” în anexa 2;

               -Acordul privind serviciile aeriene între Guvernul Regatului Unit al Marii Britanii și al Irlandei de Nord și Republicii Populare Chineze, semnat la 14 aprilie 2011, denumit în continuare „Acordul China-Regatul Unit”în anexa 2.

               Anexa 2

               Lista articolelor din acordurile enumerate în anexa 1 și menționate la articolele 2-4 din prezentul acord

               (a) Desemnarea de către un stat membru:

               -articolul 3 din Acordul China-Austria;

               -articolul 3 din Acordul China-Belgia;

               -articolul 3 din Acordul China-Bulgaria;

               -articolul 3 din Acordul China-Croația;

               -articolul 3 din Acordul China-Cipru;

               -articolul 3 din Acordul China-Republica Cehă;

               -articolul 3 din Acordul China-Danemarca;

               -articolul 3 din Acordul China-Estonia;

               -articolul 2 din Acordul China-Finlanda;

               -articolul 2 din Acordul China-Franța;

               -articolul 2 alineatul (2) din Acordul China – Germania;

               -articolul 3 din Acordul China-Grecia;

               -articolul 3 din Acordul China-Ungaria;

               -articolul 3 din Acordul China-Irlanda;

               -articolul 3 din Acordul China-Italia;

               -articolul 3 din Acordul China-Letonia;

               -articolul 3 din Acordul China-Luxemburg;

               -articolul 3 din Acordul China-Malta;

               -articolul 3 din Acordul China-Țările de Jos;

               -articolul 3 din Acordul China-Polonia;

               -articolul 3 din Acordul China-Portugalia;

               -articolul 2 din Acordul China-România;

               -articolul 3 din Acordul China-Slovacia;

               -articolul 2 din Acordul China-Slovenia;

               -articolul 2 din Acordul China-Spania;

               -articolul 3 din Acordul China-Suedia;

               -articolul 4 din Acordul China-Regatul Unit.

               (b) Refuzul, revocarea, suspendarea sau limitarea autorizațiilor sau a permiselor:

               -articolul 4 din Acordul China-Austria;

               -articolul 4 din Acordul China-Belgia;

               -articolul 4 din Acordul China-Bulgaria;

               -articolul 4 din Acordul China-Croația;

               -articolul 4 din Acordul China-Cipru;

               -articolul 4 din Acordul China-Republica Cehă;

               -articolul 4 din Acordul China-Danemarca;

               -articolul 4 din Acordul China-Estonia;

               -articolul 3 din Acordul China-Finlanda;

               -articolul 15 din Acordul China-Franța;

               -articolul 3 alineatul (1) litera (a) din Acordul China-Germania;

               -articolul 4 din Acordul China-Grecia;

               -articolul 4 din Acordul China-Ungaria;

               -articolul 4 din Acordul China-Irlanda;

               -articolul 3 din Acordul China-Italia;

               -articolul 4 din Acordul China-Letonia;

               -articolul 4 din Acordul China-Luxemburg;

               -articolul 4 din Acordul China-Malta;

               -articolul 4 din Acordul China-Țările de Jos;

               -articolul 4 din Acordul China-Polonia;

               -articolul 4 din Acordul China-Portugalia;

               -articolul 2 din Acordul China-România;

               -articolul 4 din Acordul China-Slovacia;

               -articolul 3 din Acordul China-Slovenia;

               -articolul 3 din Acordul China-Spania;

               -articolul 4 din Acordul China-Suedia;

               -articolul 5 din Acordul China-Regatul Unit.

               (c) Siguranța:

               -articolul 15 din Acordul China-Croația;

               -articolul 13 din Acordul China-Danemarca;

               -articolul 17 din Acordul China-Ungaria;

               -articolul XIbis din Acordul China-Italia;

               -articolul 6 din Acordul China-Luxemburg;

               -articolul 15 din Acordul China-Portugalia;

               -articolul 8 din Acordul China-Slovacia;

               -anexa 3 la Memorandumul de înțelegere China-Spania încheiat la Beijing la 26 noiembrie 2004;

               -articolul 13 din Acordul China-Suedia;

               -articolul 10 din Acordul China-Regatul Unit.

               (d) Compatibilitatea cu normele în materie de concurență

               -articolul 12 alineatul (2) și articolul 14 alineatele (2) - (4) din Acordul China-Bulgaria;

               -articolul 9 alineatele (2) - (4) din Acordul China-Cipru;

               -articolul 10 alineatul (2) și articolul 12 alineatele (2) - (4) din Acordul China-Republica Cehă;

               -articolul 8 alineatele (2) - (4) din Acordul China-Estonia;

               -articolul 7 alineatul (3) și articolul 8 alineatele (2) - (6) din Acordul China-Finlanda;

               -pentru Acordul China-Franța;

               oarticolul 5 alineatul (1) ultima teză și alineatele (2) și (3),

               oarticolul 3 alineatul (1) primele două teze, alineatul (2) teza introductivă și alineatul (2) paragraful (B),

               oarticolul 12, astfel cum a fost modificat prin schimbul de note diplomatice din 15 și 22 septembrie 1966, cuvintele „în moneda de schimb convenită de comun acord între companiile aeriene desemnate ale ambelor Părți Contractante”,

               oarticolul 16, astfel cum a fost modificat prin schimbul de note diplomatice din 27 iulie și 7 septembrie 1973,

               oal 2-lea punct de la alineatul (2) al paragrafului II din schimbul de note diplomatice din 19 ianuarie și 11 martie 1991 (începând cu „Pe de altă parte, condițiile de exploatare ale acestor servicii...”);

               -pentru Acordul China-Germania;

               oarticolul 7 alineatul (3) prima teză și cuvintele „convenit astfel” în cea de-a doua teză,

               oarticolul 8 alineatul (2) prima teză și cuvintele „astfel” în cea de-a doua teză,

               oarticolul 8 alineatul (3), cvintele „convenit astfel”,

               oarticolul 8 alineatul (4);cuvintele „Dacă un tarif nu poate fi convenit în conformitate cu alineatul 2 al prezentului articol, sau” și cuvintele „stabilit în conformitate cu dispozițiile de la alineatul (2)”;

               -articolul 10 alineatul (2) și articolul 11 alineatele (2) - (5) din Acordul China-Grecia;

               -articolul 10 alineatele (2) - (4) din Acordul China-Ungaria;

               -articolul 8 alineatele (2) - (4) din Acordul China-Letonia;

               -articolul 11 alineatele (2) - (4) din Acordul China-Luxemburg;

               -articolul 12 alineatul (2) literele (a) și (b) din Acordul China-Malta;

               -articolul 8 alineatele (2) - (4) din Acordul China-Țările de Jos;

               -articolul 10 alineatul (2) și articolul 12 alineatele (2) - (4) din Acordul China-Polonia;

               -articolul 17 alineatele (2) - (5) din Acordul China-Portugalia;

               -articolul 4 alineatele (2) - (3) din Acordul China-Slovenia;

               -articolul 7 alineatul (3) și articolul 8 alineatele (2) - (6) din Acordul China-Spania.

               Anexa 3

               Lista celorlalte state menționate la articolul 2 din prezentul acord

               (a) Republica Islanda (în temeiul Acordului privind Spațiul Economic European);

               (b) Principatul Liechtenstein (în temeiul Acordului privind Spațiul Economic European);

               (c) Regatul Norvegiei (în temeiul Acordului privind Spațiul Economic European);

               (d) Confederația Elvețiană (în temeiul Acordului dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian).


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 3.7.2018
            COM(2018) 510 final
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Subcomitetului vamal instituit prin Acordul de asociere dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Ucraina, pe de altă parte, cu privire la înlocuirea protocolului I la acordul respectiv, referitor la definiția noțiunii de „produse originare” și la metodele de cooperare administrativă, cu un nou protocol care face trimitere la Convenția regională cu privire la regulile de origine preferențiale paneuromediteraneene

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la decizia de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul Subcomitetului vamal creat prin Acordul de asociere (denumit în continuare „acordul”) dintre Uniunea Europeană, pe de o parte, și Ucraina, pe de altă parte, în privința intenției de adoptare a unei decizii în ceea ce privește înlocuirea protocolului I la acordul menționat, referitor la definiția noțiunii de „produse originare” și la metodele de cooperare administrativă, cu un nou protocol care face trimitere la Convenția regională cu privire la regulile de origine preferențiale paneuromediteraneene
                  1
                (denumită în continuare „convenția”).

               2.Contextul propunerii

               2.1.Protocolul I la Acordul de asociere

               Acordul instituie un regim comercial preferențial. Acest regim prevede accesul la piețe între Uniune și Ucraina. Protocolul I la acord vizează definirea noțiunii de „produse originare” și metodele de cooperare administrativă. Acordul a intrat în vigoare la 1 septembrie 2017.

               2.2.Subcomitetul Vamal UE-Ucraina

                  Articolul 39 alineatul (1) din protocolul I prevede că Subcomitetul vamal creat prin acord poate decide să modifice protocolul I la Acordul de asociere. Mai precis, articolul 39 alineatul (2) din protocolul I prevede că Subcomitetul vamal poate decide, în urma aderării Ucrainei la Convenția regională cu privire la regulile de origine paneuromediteraneene, să înlocuiască regulile de origine prevăzute în protocolul respectiv cu cele anexate la convenție.

               2.3.Actul avut în vedere de către Subcomitetul vamal UE-Ucraina

                  Subcomitetul vamal UE-Ucraina urmează să adopte o decizie cu privire la înlocuirea protocolului I la acord, referitor la definiția noțiunii de „produse originare” și la metodele de cooperare administrativă, cu un nou protocol care să facă trimitere la convenție.

                  Scopul actului avut în vedere este de a asigura punerea în aplicare efectivă a convenției.

               3.Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii

               Convenția stabilește dispoziții cu privire la originea mărfurilor comercializate în temeiul acordurilor relevante încheiate între părțile contractante. Uniunea a semnat convenția la 15 iunie 2011. La 12 septembrie 2016, Ucraina a solicitat să adere la convenție, iar prin Decizia nr. 1/2017
                  2
                din 16 mai 2017, Comitetul mixt al Convenției a hotărât să adreseze Ucrainei o invitație în acest sens.

               Uniunea a depus instrumentul său de acceptare pe lângă depozitarul convenției la 26 martie 2012. Ucraina a depus instrumentul său de acceptare pe lângă depozitarul convenției la 19 decembrie 2017. În consecință, în aplicarea articolului 10 alineatele (2) și (3) din convenție, aceasta a intrat în vigoare pentru Uniune la 1 mai 2012 și pentru Ucraina la 1 februarie 2018.

               Conform articolului 6 din convenție, fiecare parte contractantă ia măsurile adecvate pentru a asigura aplicarea efectivă a convenției. Propunerea de decizie a Subcomitetului vamal UE-Ucraina constituie o etapă procedurală necesară pentru a se atinge obiectivul principal al convenției, care este să înlocuiască protocoalele privind regulile de origine din acordurile între părțile contractante la convenție printr-un protocol care să facă trimitere la aceasta.

               Prin urmare, nu a fost necesar să se recurgă la o consultare a părților interesate.

                  Nu a fost necesar nici să se efectueze o evaluare a impactului, dat fiind că modificările propuse sunt de natură tehnică și nu aduc atingere fondului protocolului privind regulile de origine aflat în prezent în vigoare.

               4.Temei juridic

               4.1.Temeiul juridic procedural

               4.1.1.Principii

                  Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului.”

                  Noțiunea de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. Sunt, de asemenea, incluse instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”.

               4.1.2.Aplicarea la cazul în discuție

                  Subcomitetul vamal UE-Ucraina este un organism creat printr-un acord, și anume prin Acordul de asociere dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Ucraina, pe de altă parte.

                  Actul pe care Subcomitetul vamal UE-Ucraina este invitat să îl adopte este un act cu efecte juridice.

                  Actul avut în vedere nu completează și nu modifică cadrul instituțional al acordului.

                  Temeiul juridic procedural al propunerii de decizie este, prin urmare, articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2.Temeiul juridic material

               4.2.1.Principii

                  Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               4.2.2.Aplicarea la cazul în discuție

                  Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere se referă la politica comercială comună.

                  Temeiul juridic material al deciziei propuse este, prin urmare, articolul 207 din TFUE.

               4.3.Concluzie

                  Temeiul juridic al propunerii de decizie ar trebui să fie articolul 207 coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               5.Publicarea actului avut în vedere

               Dat fiind că actul Subcomitetului vamal UE-Ucraina va modifica Acordul de asociere, este necesară publicarea acestuia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene după adoptare.

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Subcomitetului vamal instituit prin Acordul de asociere dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Ucraina, pe de altă parte, cu privire la înlocuirea protocolului I la acordul respectiv, referitor la definiția noțiunii de „produse originare” și la metodele de cooperare administrativă, cu un nou protocol care face trimitere la Convenția regională cu privire la regulile de origine preferențiale paneuromediteraneene

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Acordul de asociere dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Ucraina, pe de altă parte (denumit în continuare „acordul”) a fost încheiat de către Uniune prin Decizia 2014/668/UE a Consiliului
                  3
                și a intrat în vigoare la 1 septembrie 2017.

               (2)În temeiul articolului 39 alineatul (1) din protocolul I la acord (denumit în continuare „protocolul I”), Subcomitetul vamal instituit prin articolul 83 din titlul IV capitolul 5 din acord (denumit în continuare „Subcomitetul vamal”) poate adopta modificări ale dispozițiilor protocolului menționat.

               (3)În conformitate cu articolul 39 alineatul (2) din protocolul I, Subcomitetul vamal poate decide, de asemenea, în urma aderării Ucrainei la Convenția regională cu privire la regulile de origine preferențiale paneuromediteraneene
                  4
                (denumită în continuare „convenția”), să înlocuiască regulile de origine prevăzute în protocolul respectiv cu cele anexate la convenție.

               (4)Convenția stabilește dispoziții cu privire la originea mărfurilor comercializate în temeiul acordurilor relevante încheiate între părțile contractante și a intrat în vigoare pentru Uniune la 1 mai 2012 și pentru Ucraina la 1 februarie 2018.

               (5)Subcomitetul vamal urmează să adopte o decizie cu privire la înlocuirea protocolului I, referitor la definirea noțiunii de „produse originare” și la metodele de cooperare administrativă, cu un nou protocol care să facă trimitere la convenție.

               (6)Este necesar să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Subcomitetului vamal, deoarece decizia adoptată de acesta va avea caracter obligatoriu pentru Uniune.

               (7)Conform articolului 6 din convenție, fiecare parte contractantă trebuie să ia măsurile adecvate pentru a asigura aplicarea efectivă a convenției. În acest sens, protocolul I ar trebui înlocuit cu un nou protocol care, în ceea ce privește regulile de origine, să facă trimitere la convenție.

               (8)Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Subcomitetului vamal ar trebui să se bazeze pe proiectul de decizie atașat.

               (9)Întrucât decizia Subcomitetului vamal va modifica protocolul I, aceasta ar trebui publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               (10)În conformitate cu articolul 17 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană, Uniunea va fi reprezentată de Comisie în Subcomitetul vamal UE-Ucraina,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Subcomitetului vamal instituit în temeiul articolului 83 din titlul IV capitolul 5 din Acordul de asociere între Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Ucraina, pe de altă parte (denumit în continuare „Subcomitetul vamal”) se bazează pe proiectul de decizie anexat la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Reprezentanții Uniunii în cadrul Subcomitetului vamal pot conveni asupra unor modificări minore ale proiectului de decizie menționat la articolul 1 fără a mai fi necesară o nouă decizie a Consiliului.

               Articolul 3

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Președintele

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 54, 26.2.2013, p. 4.

                     (2)

                        JO L 191, 22.7.2017, p. 11.

                     (3)

                        Decizia 2014/668/UE a Consiliului din 23 iunie 2014 privind semnarea, în numele Uniunii Europene, și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului de asociere între Uniunea Europeană și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Ucraina, pe de altă parte, în ceea ce privește titlul III (cu excepția dispozițiilor referitoare la tratamentul aplicat resortisanților țărilor terțe care lucrează cu forme legale pe teritoriul celeilalte părți) și titlurile IV, V, VI și VII din acord, precum și a anexelor și protocoalelor aferente (JO L 278, 20.9.2014, p. 1).

                     (4)

                        JO L 54, 26.2.2013, p. 4.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles,3.7.2018
            COM(2018) 510 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea de Decizie a Consiliului
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Subcomitetului vamal instituit prin Acordul de asociere dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Ucraina, pe de altă parte, cu privire la înlocuirea protocolului I la acordul respectiv, referitor la definiția noțiunii de „produse originare” și la metodele de cooperare administrativă, cu un nou protocol care face trimitere la Convenția regională cu privire la regulile de origine preferențiale paneuromediteraneene

               ANEXĂ

               Proiect
                  DECIZIA Nr. …/2018 A SUBCOMITETULUI VAMAL UE-UCRAINA

               din …

               de înlocuire a protocolului I la Acordul de asociere UE-Ucraina privind definiția noțiunii de „produse originare” și metodele de cooperare administrativă

               SUBCOMITETUL VAMAL UE-UCRAINA,

               având în vedere Acordul de asociere dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Ucraina, pe de altă parte
                  1
               , în special articolul 26 alineatul (2),

               având în vedere protocolul I la Acordul de asociere dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Ucraina, pe de altă parte, privind definiția noțiunii de „produse originare” și metodele de cooperare administrativă,

               întrucât:

               (1)Articolul 26 alineatul (2) din Acordul de asociere dintre Uniunea Europeană, pe de o parte, și Ucraina, pe de altă parte (denumit în continuare „acordul”) face trimitere la protocolul I la acord (denumit în continuare „protocolul I”) în ceea ce privește regulile de origine.

               (2)Acordul a intrat în vigoare la 1 septembrie 2017.

               (3)Articolul 39 din protocolul I prevede că Subcomitetul vamal instituit prin articolul 83 din titlul IV capitolul 5 din acord poate decide să modifice dispozițiile protocolului respectiv și să înlocuiască regulile de origine prevăzute în acesta.

               (4)Convenția regională cu privire la regulile de origine preferențiale paneuromediteraneene
                  2
                (denumită în continuare „convenția”) urmărește să înlocuiască protocoalele privind regulile de origine aflate în prezent în vigoare în țările din zona paneuromediteraneeană cu un act juridic unic.

               (5)Uniunea a semnat convenția la 15 iunie 2011. La data de 16 mai 2017, Comitetul mixt instituit în temeiul articolului 3 alineatul (1) din convenție a hotărât că Ucraina ar trebui să fie invitată să adere la convenție
                  3
               .

               (6)Uniunea a depus instrumentul său de acceptare pe lângă depozitarul convenției la 26 martie 2012. Ucraina a depus instrumentul său de acceptare pe lângă depozitarul convenției la 19 decembrie 2017. În consecință, în aplicarea articolului 10 alineatele (2) și (3) din convenție, aceasta a intrat în vigoare pentru Uniune la 1 mai 2012 și pentru Ucraina la 1 februarie 2018.

               (7)Prin urmare, protocolul I ar trebui înlocuit cu un nou protocol care să facă trimitere la convenție,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Protocolul I la Acordul de asociere dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Ucraina, pe de altă parte, privind definiția noțiunii de „produse originare” și metodele de cooperare administrativă se înlocuiește cu textul prevăzut în anexa la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               Articolul 3

               Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

               Se aplică de la …

               Adoptată la …,

               Pentru Subcomitetul vamal UE-Ucraina

                     Președintele

               Anexă

               Protocolul I

               privind definiția noțiunii de „produse originare” și metodele de cooperare administrativă

               Articolul 1

               Reguli de origine aplicabile

               (1)
                     În scopul implementării prezentului acord, se aplică apendicele I și dispozițiile relevante din apendicele II la Convenția regională cu privire la regulile de origine preferențiale paneuromediteraneene
                  4
                (denumită în continuare „convenția”).

               (2)
                     Toate trimiterile la „acordul relevant” din apendicele I și din dispozițiile relevante prevăzute în apendicele II la convenție se interpretează ca trimiteri la prezentul acord.

               Articolul 2

               Soluționarea litigiilor

               (1)
                     În cazul în care litigiile survenite în legătură cu procedurile de verificare prevăzute la articolul 32 din apendicele I la convenție nu pot fi soluționate între autoritățile vamale care solicită verificarea și autoritățile vamale responsabile cu efectuarea verificării respective, ele sunt înaintate Subcomitetului vamal. Dispozițiile privind mecanismul de soluționare a litigiilor de la capitolul 14 (Soluționarea litigiilor) din titlul IV (Comerțul și aspectele legate de comerț) din prezentul acord nu se aplică.

               (2)
                     În toate cazurile, soluționarea litigiilor dintre importator și autoritățile vamale din țara importatoare se efectuează în conformitate cu legislația țării respective.

               Articolul 3

               Modificarea protocolului

               Subcomitetul vamal poate decide modificarea dispozițiilor prezentului protocol.

               Articolul 4

               Denunțarea convenției

               (1)
                     Dacă fie Uniunea Europeană, fie Ucraina notifică în scris depozitarului convenției intenția de a denunța convenția în conformitate cu articolul 9 din aceasta, Uniunea Europeană și Ucraina declanșează imediat negocieri cu privire la regulile de origine în scopul punerii în aplicare a prezentului acord.

               (2)
                     Până la intrarea în vigoare a noilor reguli de origine negociate, prezentului acord i se aplică în continuare regulile de origine incluse în apendicele I și, după caz, dispozițiile relevante prevăzute în apendicele II la convenție, aplicabile la data denunțării. Cu toate acestea, începând din momentul denunțării, regulile de origine incluse în apendicele I și, dacă este cazul, dispozițiile relevante prevăzute în apendicele II la convenție se interpretează astfel încât să permită cumulul bilateral doar între Uniunea Europeană și Ucraina.

               Articolul 5

               Dispoziții tranzitorii – cumulul

               În pofida articolului 16 alineatul (5) și a articolului 21 alineatul (3) din apendicele I la convenție, în cazul în care cumulul implică numai statele AELS, Insulele Feroe, Uniunea Europeană, Turcia, participanții la procesul de stabilizare și de asociere, Republica Moldova, Georgia și Ucraina, dovada originii poate fi constituită de un certificat de circulație a mărfurilor EUR.1 sau de o declarație de origine.

                     (1)

                        JO L 161, 29.5.2014, p. 3.

                     (2)

                        JO L 54, 26.2.2013, p. 4.

                     (3)

                        Decizia nr. 1/2017 a Comitetului mixt al Convenției regionale cu privire la regulile de origine preferențiale paneuromediteraneene din 16 mai 2017 în ceea ce privește cererea Ucrainei de a deveni parte contractantă la Convenția regională cu privire la regulile de origine preferențiale paneuromediteraneene [2017/1367] (JO L 191, 22.7.2017, p. 11).

                     (4)

                        JO L 54, 26.2.2013, p. 4.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 22.11.2017
            COM(2017) 691 final
            2017/0308(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie luată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Consiliului ministerial înființat prin Tratatul de instituire a Comunității transporturilor

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.OBIECTUL PROPUNERII

               Prezenta propunere se referă la decizia de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Consiliului ministerial înființat prin Tratatul de instituire a Comunității transporturilor (denumit în continuare „TCT”) în legătură cu decizia avută în vedere de adoptare, de către Consiliul ministerial, a regulamentului său de procedură.

               2.CONTEXTUL PROPUNERII

               2.1Tratatul de instituire a Comunității transporturilor

               Versiunea în limba engleză a TCT cu părțile din regiunea Balcanilor de Vest [Albania, Bosnia și Herțegovina, Kosovo
                  1* (denumită în continuare Kosovo), fosta Republică iugoslavă a Macedoniei, Muntenegru și Serbia] a fost semnată de toate părțile, cu excepția Bosniei și Herțegovinei, în cadrul reuniunii la nivel înalt a celor șase din Balcanii de Vest, care a avut loc la Trieste la 12 iulie 2017, iar Bosnia și Herțegovina a semnat textul la 18 septembrie 2017 la Bruxelles. Celelalte versiuni lingvistice ale TCT au fost semnate de către părți la 9 octombrie 2017. După semnare, TCT se aplică cu titlu provizoriu în conformitate cu articolul 41 alineatul (3). În cazul Uniunii, aplicarea cu titlu provizoriu este prevăzută în Decizia Consiliului privind semnarea, în numele Uniunii Europene, și aplicarea cu titlu provizoriu a Tratatului de instituire a unei Comunități a transporturilor
                  2
               .

               Uniunea Europeană este parte la TCT.

               2.2Consiliul ministerial

                  Consiliul ministerial este instituit prin articolul 21 din TCT pentru a asigura îndeplinirea obiectivelor stabilite în tratat. Responsabilitățile sale sunt următoarele:

               –(a) asigură orientările politice generale;

               –(b) analizează progresele înregistrate în implementarea TCT, inclusiv urmărirea propunerilor prezentate de forumul social;

               –(c) formulează avize pentru numirea directorului Secretariatului și

               –(d) decide cu privire la sediul Secretariatului.

                  Consiliul ministerial este format dintr-un reprezentant al fiecărei părți contractante. Toate statele membre ale UE pot să participe în calitate de observator. Cu excepția unor dispoziții contrare, Consiliul ministerial ia decizii prin consens.

               2.3Actul avut în vedere spre adoptare de către Consiliului ministerial

                  Proiectul de decizie se referă la adoptarea regulamentului de procedură al Consiliului ministerial pentru a se asigura executarea corespunzătoare a sarcinilor care îi revin în conformitate cu articolele 21, 22 și 23 din tratat. Proiectul de regulament de procedură cuprinde subiecte cum ar fi participarea la reuniunile Consiliului ministerial, președinția Consiliului ministerial, pregătirea reuniunilor Consiliului ministerial și normele procedurale aplicabile acestor reuniuni, procedurile aferente diferitelor tipuri de acțiuni care pot fi întreprinse de Consiliul ministerial, dezvăluirea de informații, precum și o serie de dispoziții finale. Regulamentul de procedură va intra în vigoare în ziua adoptării sale. Decizia privind adoptarea regulamentului de procedură al Consiliului ministerial va fi esențială pentru punerea în aplicare la timp a TCT.

                  Decizia avută în vedere va deveni obligatorie din punct de vedere juridic pentru părți în temeiul articolului 21 din TCT.

               3.POZIȚIA CARE URMEAZĂ SĂ FIE LUATĂ ÎN NUMELE UNIUNII

               Adoptarea, de către Consiliul ministerial, a regulamentului său de procedură este esențială pentru a se asigura executarea corespunzătoare a sarcinilor care îi revin în conformitate cu articolele 21, 22 și 23 din tratat. Întrucât Uniunea este parte la TCT, este necesar să se stabilească o poziție a Uniunii.

               În acest sens, trebuie reamintit faptul că TCT este un element care are capacitatea de a consolida cooperarea regională în Balcanii de Vest, după cum se explică în detaliu în propunerea Comisiei de decizie a Consiliului privind semnarea TCT [COM(2017)324 final, la „Contextul general”].

               4.TEMEIUL JURIDIC

               4.1Temeiul juridic procedural

               4.1.1 Principii

                  Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii ale Consiliului de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului”.

                  Conceptul de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. Sunt, de asemenea, incluse instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                     3
                  .

               4.1.2 Aplicarea la cazul în discuție

               Consiliul ministerial este un organism înființat printr-un acord, și anume TCT.

               Actul pe care Consiliul ministerial este invitat să îl adopte este un act cu efecte juridice. În calitate de organism înființat prin TCT și împuternicit să acționeze în conformitate cu articolul 21 din TCT, Consiliul ministerial trebuie considerat ca fiind împuternicit să adopte un regulament de procedură care să îi permită îndeplinirea adecvată a funcțiilor care i-au fost conferite. Date fiind natura sa și faptul că reprezintă o chestiune de drept internațional care reglementează activitatea Consiliului ministerial, regulamentul de procedură cuprinde elemente care sunt obligatorii din punct de vedere juridic pentru membrii Consiliului ministerial și, prin urmare, și pentru reprezentantul Uniunii. În consecință, respectivul regulament de procedură trebuie considerat ca având efecte juridice.

               Actul avut în vedere nu completează și nu modifică cadrul instituțional al acordului.

               Prin urmare, temeiul juridic procedural al propunerii de decizie este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2Temeiul juridic material

               4.2.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               În ceea ce privește un act avut în vedere care urmărește simultan mai multe obiective sau care include mai multe elemente care sunt legate între ele în mod inextricabil, fără ca vreunul să fie accesoriu în raport cu un altul, temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE va trebui să includă, în mod excepțional, diferitele temeiuri juridice relevante.

               4.2.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Actul avut în vedere este necesar pentru buna funcționare a TCT. La rândul său, TCT urmărește obiective și include elemente din domeniul transportului rutier, feroviar și pe căi navigabile interioare, moduri de transport care intră sub incidența articolului 91 din TFUE, precum și din domeniul transportului maritim, mod de transport care face obiectul articolului 100 alineatul (2) din TFUE. Din cauza caracterului său orizontal, actul avut în vedere se referă la toate aceste elemente, care sunt legate în mod inextricabil între ele, fără ca vreunul să fie accesoriu în raport cu un altul.

                  Prin urmare, temeiul juridic material al propunerii de decizie cuprinde următoarele dispoziții: articolul 91 și articolul 100 alineatul (2) din TFUE.

                  4.3
                        Concluzie

                  Temeiul juridic al deciziei propuse ar trebui să fie articolul 91 și articolul 100 alineatul (2) din TFUE, coroborate cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               2017/0308 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie luată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Consiliului ministerial înființat prin Tratatul de instituire a Comunității transporturilor

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 91 și articolul 100 alineatul (2), coroborate cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Tratatul de instituire a Comunității Transporturilor (denumit în continuare „TCT”) a fost semnat de Uniune în conformitate cu Decizia (UE) 2017/1937 a Consiliului din 11 iulie 2017 privind semnarea, în numele Uniunii Europene, și aplicarea cu titlu provizoriu a Tratatul de instituire a Comunității transporturilor
                  4
               .

               (2)În conformitate cu articolul 41 alineatul (3) din TCT, TCT se aplică cu titlu provizoriu între Uniunea Europeană și Republica Albania, Bosnia și Herțegovina și Republica Serbia începând de la [XXX].

               (3)Adoptarea, de către Consiliul ministerial, a regulamentului său de procedură este esențială pentru a se asigura executarea corespunzătoare a sarcinilor care îi revin în conformitate cu articolele 21, 22 și 23 din TCT.

               (4)Consiliul ministerial, la cea de-a doua sa reuniune programată să aibă loc cel târziu până la sfârșitul anului 2018, urmează să adopte o decizie privind regulamentul său de procedură.

               (5)Este necesar să se stabilească poziția care urmează să fie luată, în numele Uniunii, în cadrul Consiliului ministerial, dat fiind că decizia privind regulamentul de procedură al Consiliului ministerial va fi obligatorie pentru Uniune,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie luată, în numele Uniunii, în cadrul celei de-a doua reuniuni a Consiliului ministerial se bazează pe proiectul de decizie a Consiliului ministerial, atașat la prezenta decizie.

               Modificările minore aduse proiectului de decizie pot fi acceptate de reprezentanții Uniunii în cadrul Consiliului ministerial fără a fi necesară o altă decizie a Consiliului.

               Articolul 2

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)
                  *
                        Această denumire nu aduce atingere pozițiilor privind statutul și este conformă cu RCSONU 1244/1999, precum și cu Avizul CIJ privind Declarația de independență a Kosovo.

                     (2)

                        JO L 278, 27.10.2017, p. 1.

                     (3)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, Germania/Consiliul, Cauza C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64.

                     (4)

                        JO L 278, 27.10.2017, p. 1.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles,22.11.2017
            COM(2017) 691 final
            ANEXĂ
            la
            Decizia Consiliului
            privind poziția care urmează să fie luată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Consiliului ministerial înființat prin Tratatul de instituire a Comunității transporturilor

               ANEXĂ

               DECIZIA Nr. 2018/1

               A CONSILIULUI MINISTERIAL AL COMUNITĂȚII TRANSPORTURILOR

               D/2018/1/MC-TC din … 2018: Regulamentul de procedură al Consiliului ministerial

               CONSILIUL MINISTERIAL AL COMUNITĂȚII TRANSPORTURILOR,

               având în vedere Tratatul de instituire a Comunității transporturilor, în special articolele 21, 22 și 23,

               DECIDE:

               Articol unic

               Se adoptă regulamentul de procedură al Consiliului ministerial atașat la prezenta decizie.

               Adoptată la [...], la [...] 2018

               Pentru Consiliul ministerial

               ……………………………

               APENDICE: REGULAMENT DE PROCEDURĂ AL CONSILIULUI MINISTERIAL AL COMUNITĂȚII TRANSPORTURILOR

               I.
                     CONSIDERAȚII GENERALE

               1.
                     Prezentul regulament de procedură stabilește procedurile interne de funcționare a Consiliului ministerial în calitate de instituție creată în temeiul Tratatului de instituire a Comunității transporturilor (denumit în continuare „tratatul”).

               2.
                     În cazul oricărei contradicții între prezentul regulament de procedură și tratat, se aplică dispozițiile tratatului.

               II.
                     PĂRȚILE, OBSERVATORII ȘI ALȚI PARTICIPANȚI

               1.
                     În principiu, părțile ar trebui să fie reprezentate în Consiliul ministerial la nivel de ministru sau la un nivel echivalent.

               2.
                     Fără a aduce atingere poziției de observatori în conformitate cu articolul 22 a doua teză din tratat, președinția și vicepreședinția, astfel cum se menționează la secțiunea III punctul 2 pot conveni, după caz, să invite reprezentanți ai altor state, ai organizaților internaționale sau ai altor organisme, inclusiv reprezentanți ai societății civile, să participe, ad hoc, la anumite reuniuni ale Consiliului ministerial sau la o parte ori mai multe părți ale acestora.

               3.
                     În cazul în care președinția și vicepreședinția convin să invite reprezentanți ai altor state, ai organizațiilor internaționale sau ai altor organisme, președinția informează părțile și Secretariatul permanent al Comunității transporturilor (denumit în continuare „secretariatul”) cu cel puțin trei săptămâni înainte de reuniunea în cauză. Părțile și secretariatul pot să își prezinte opiniile președinției în termen de cinci zile lucrătoare de la primirea acestei informații.

               III.
                     PREȘEDINȚIA

               1.
                     Președinția Consiliului ministerial este deținută de aceeași parte din sud-estul Europei care prezidează comitetul director regional în conformitate cu articolul 24 alineatul (6) din tratat și cu condițiile stabilite în regulamentul de procedură al comitetului director regional.

               2.
                     Președinția prezidează Consiliul ministerial. Președinția este asistată de un reprezentant al Uniunii Europene și de un reprezentant al viitoarei Președinții, care sunt identificați împreună drept „vicepreședinție”.

               3.
                     Dacă Președinția nu își poate îndeplini sarcinile în cadrul unei anumite reuniuni, respectiva reuniune este prezidată de reprezentantul Uniunii Europene în calitate de vicepreședinte.

               IV.
                     PREGĂTIREA REUNIUNILOR

               1.
                     În plus față de reuniunile care au loc anual în conformitate cu articolul 23 din tratat, Consiliul ministerial poate organiza alte reuniuni în caz de nevoie. Reuniunile în astfel de scopuri sunt convocate de Președinție, după ce a convenit astfel cu Vicepreședinția.

               2.
                     Locul de desfășurare a reuniunilor Consiliului ministerial este decis de Președinție după consultarea Vicepreședinției și a Secretariatului. Decizia respectivă se ia cu cel puțin două luni înainte de reuniunea în cauză. Contribuția Secretariatului la costurile de organizare a reuniunilor în afara sediului Secretariatului face obiectul normelor bugetare interne ale acestuia.

               3.
                     Datele reuniunilor se stabilesc de comun acord între Președinție, Vicepreședinție și Secretariat. În principiu, datele se stabilesc de comun acord cu cel puțin două luni înainte de reuniunea în cauză.

               4.
                     Proiectul de ordine de zi se stabilește de comun acord între Președinție și Vicepreședinție. Proiectul de ordine de zi și orice alte documente legate de acesta se transmit părților și observatorilor cu cel puțin două luni înainte de reuniunea în cauză. Părțile pot formula observații și pot propune noi elemente care să fie adăugate pe ordinea de zi. Materialele care prezintă interes pentru părți sunt distribuite și reprezentanților invitați în conformitate cu secțiunea II punctul 2.

               5.
                     Secretariatul este responsabil cu pregătirea reuniunilor. Acesta informează Președinția și Vicepreședinția periodic și la cerere cu privire la procesul de pregătire a reuniunilor și dă curs solicitărilor și îndrumărilor lor în acest sens.

               V.
                     REUNIUNILE CONSILIULUI MINISTERIAL - NORME PROCEDURALE

               1.
                     Reuniunile Consiliului ministerial nu sunt publice, cu excepția cazului în care Consiliul ministerial decide altfel.

               2.
                     Oricare dintre părți sau orice alt participant la reuniune poate fi însoțit(ă) de funcționarii care îi asistă. Numele și funcțiile respectivilor funcționari trebuie notificate în prealabil Secretariatului. În principiu, numărul funcționarilor respectivi nu trebuie să depășească trei în cazul oricăreia dintre părți și doi în cazul oricărui alt participant la reuniune. Cu toate acestea, Președinția poate da indicații suplimentare referitoare la numărul maxim de reprezentanți pentru fiecare delegație.

               3.
                     Consiliul ministerial este considerat ca întrunind cvorumul necesar numai dacă sunt reprezentate patru părți din sud-estul Europei și Uniunea Europeană.

               4.
                     Consiliul ministerial hotărăște prin consens. Abținerea uneia dintre părți nu trebuie să împiedice Consiliul ministerial să acționeze dacă se întrunește cvorumul conform cerințelor de la punctul 3 din prezenta secțiune.

               5.
                     Ordinea de zi a reuniunii se aprobă la începutul acesteia. În cazuri urgente, se pot include noi elemente în cursul reuniunii, cu condiția obținerii acordului Președinției și al Vicepreședinției.

               6.
                     Observatorii pot face declarații dacă au primit permisiunea sau dacă au fost invitați în acest sens de către Președinție.

               7.
                     Persoanele invitate în conformitate cu secțiunea II punctul 2 pot participa la deliberări, dar nu participă la nicio acțiune întreprinsă de Consiliul ministerial.

               8.
                     Concluziile fiecărei reuniuni se redactează cu sprijinul Secretariatului. Ele sunt semnate de către Președinție și sunt distribuite părților și observatorilor. În cazul în care nu este posibil să se finalizeze proiectul de concluzii până la finele reuniunii în cauză, Președinția se asigură că acesta este finalizat și distribuit în termen de șapte zile calendaristice de la reuniune. Oricare dintre părți poate solicita efectuarea unor corecturi în termen de șapte zile calendaristice de la primirea proiectului de concluzii. Președinția se asigură că versiunea finală a acestora este distribuită în termen de șapte zile de la expirarea termenului-limită pentru observații.

               9.
                     Se consemnează în concluzii orice orientări politice generale sau orice măsuri adoptate în cadrul reuniunii.

               10.
                     Concluziile reuniunilor nu pot limita în niciun fel domeniul de aplicare sau efectele actelor juridice sau ale tratatului. Nu se pot redacta declarații și nici concluzii care să contrazică dispozițiile juridice obligatorii. Concluziile reuniunilor nu fac parte din acte legislative și nici nu au efect normativ.

               VI.
                     FORME DE ACȚIUNE ALE CONSILIULUI MINISTERIAL ȘI PROCEDURA CARE TREBUIE URMATĂ DE ACESTA

               1.
                     Consiliului ministerial acționează prin adoptarea, în funcție de caz:

               - a unor orientări politice generale și

               - a unor decizii, recomandări sau avize (desemnate împreună drept „măsuri”).

               Adoptarea de norme menite să asigure funcționarea Consiliului ministerial, precum și adoptarea rapoartelor sunt considerate drept adoptare a unor decizii.

               2.
                     Odată adoptate ori modificate, orientările politice generale sau măsurile trebuie imediat semnate de Președinție și apoi distribuite de către Secretariat tuturor părților.

               3.
                     Orientările politice generale și măsurile intră în vigoare la data adoptării lor, cu excepția cazului în care se prevede altfel.

               Orientările politice generale

               4.
                     Adoptarea sau modificarea orientărilor politice generale poate fi solicitată de oricare dintre părți sau de Secretariat. Cererea trebuie prezentată în scris și trebuie să conțină suficiente informații care să explice necesitatea adoptării sau modificării orientărilor propuse de către Consiliul ministerial.

               5.
                     Cererea scrisă se transmite de către partea solicitantă Președinției, cu Vicepreședinția și Secretariatul în copie. Președinția înștiințează toate celelalte părți în termen de șapte zile calendaristice de la primirea cererii. Dacă este necesar, Secretariatul sau partea care formulează cererea respectivă trebuie să solicite poziția comitetului director regional.

               6.
                     Cu consultarea și acordul Vicepreședinției, Președinția se ocupă de elaborarea unui proiect de poziție a Consiliului ministerial, care este prezentat spre dezbatere în cadrul următoarei reuniuni a Consiliului ministerial. Proiectul de poziție este transmis părților cu cel puțin 30 de zile calendaristice înainte de data reuniunii.

               7.
                     În cazuri întemeiate, orientările politice generale pot fi adoptate sau modificate fără respectarea formelor de acțiune și a procedurilor prevăzute la punctele 4-6 din prezenta secțiune.

               Măsurile

               9.
                     Cu excepția cazului în care se prevede altfel în prezentul regulament de procedură sau în alte norme stabilite de Consiliul ministerial pentru cazuri specifice, adoptarea sau modificarea măsurilor urmează aceeași procedură.

               10.
                     Orice cerere de adoptare sau de modificare a unei măsuri prezentată de o parte sau de Secretariat trebuie formulată în scris, cu cel puțin 60 de zile calendaristice înainte de data reuniunii Consiliului ministerial în cadrul căreia urmează să fie dezbătută.

               11.
                     Cererea se trimite Președinției, cu toate părțile și Secretariatul în copie. Ea trebuie să fie însoțită de notele explicative relevante. Dacă este necesar, Secretariatul sau partea care formulează cererea respectivă trebuie să solicite poziția comitetului director regional.

               12.
                     În cazuri întemeiate, măsurile pot fi adoptate sau modificate fără respectarea formelor de acțiune și a procedurilor prevăzute la punctele 10 și 11 din prezenta secțiune.

               Adoptarea prin corespondență a orientărilor politice generale și a măsurilor

               13.
                     În intervalele dintre reuniunile sale, Consiliul ministerial poate adopta sau modifica prin corespondență orientările politice generale sau măsurile. La cererea de adoptare sau modificare prin corespondență a unor orientări politice generale sau a unor măsuri formulată de o parte sau de Secretariat sau din inițiativă proprie, Președinția decide, cu consultarea și acordul Vicepreședinției, dacă pentru chestiunea în cauză se poate urma o procedură prin corespondență.

               14.
                     În cazul în care a decis că se va urma o procedură prin corespondență, Președinția însărcinează Secretariatul să trimită cererea respectivă fiecărei părți, împreună cu informațiile pe care Președinția, cu consultarea și acordul Vicepreședinției, le consideră necesare. Cu consultarea și acordul Vicepreședinției, Președinția specifică de asemenea dacă și în ce condiții se pot aduce modificări cererii de către părți.

               15.
                     Cu consultarea și acordul Vicepreședinției, Președinția stabilește data și ora până la care trebuie să fie primite răspunsurile, oferind un termen minim obligatoriu de 10 zile calendaristice de la data transmiterii informațiilor menționate la punctul 14 din prezenta secțiune. În situații excepționale, la cerere sau la libera sa apreciere, Președinția poate să prelungească termenul de primire a răspunsurilor cu consultarea și acordul Vicepreședinției. Dacă o parte nu a răspuns în scris (inclusiv prin e-mail) în termenul prevăzut se consideră că partea respectivă se abține de la vot.

               VII.
                     PUBLICAREA INFORMAȚIILOR

               1.
                     Cu excepția cazului în care se decide altfel, documentele finalizate ale reuniunilor (ordinea de zi, concluziile etc.) se publică pe site-ul internet al Secretariatului.

               2.
                     Dreptul de acces la documente deținut de Consiliul ministerial este prevăzut de comitetul director regional în conformitate cu articolul 38 alineatele (2) și (3) din tratat.

               VIII.
                     DISPOZIȚII FINALE

               1.
                     Observatorii și persoanele invitate în conformitate cu secțiunea II punctul 2 trebuie să respecte toate cerințele de confidențialitate care se aplică părților. Aceste cerințe sunt cuprinse în concluziile reuniunii relevante.

               2.
                     Înainte de a participa la dezbaterile relevante, persoanele invitate în conformitate cu secțiunea II punctul 2 trebuie să semneze o declarație de confidențialitate. Declarația de confidențialitate conține un angajament de respectare a normelor de confidențialitate menționate la primul paragraf din prezenta secțiune. În cazul în care refuză să semneze o astfel de declarație, persoanele respective nu au dreptul de a participa la dezbaterile în cauză.

               3.
                     Toate actele Consiliului ministerial se semnează de către Președinție.

               4.
                     Orice modificare a prezentului regulament de procedură se adoptă printr-o decizie a Consiliului ministerial.

               5.
                     Dacă aplicarea prezentului regulament de procedură unei anumite situații dă naștere unei dificultăți de interpretare, Președinția, cu consultarea și acordul Vicepreședinției, oferă consiliere pentru rezolvarea situației.

               6.
                     După un an de la intrarea în vigoare a prezentului regulament de procedură, pe baza experienței practice dobândite în urma aplicării lui, Secretariatul poate propune modificări ale prezentului regulament de procedură după cum consideră că este util sau necesar. În cazul în care o parte dorește să propună o astfel de modificare, ea se consultă mai întâi cu Secretariatul.

               Prezentul regulament de procedură intră în vigoare la data adoptării sale de către Consiliul ministerial.