				|

		52011PC0789

			Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI privind un mecanism de monitorizare şi de raportare a emisiilor de gaze cu efect de seră, precum şi de raportare, la nivel naţional şi al Uniunii, a altor informaţii relevante pentru schimbările climatice /* COM/2011/0789 final - 2011/0372 (COD) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE

1.
CONTEXTUL PROPUNERII

În urma consultării ample a statelor
membre şi a părţilor interesate şi pe baza unei
evaluări a impactului, Comisia propune revizuirea mecanismului de
monitorizare stabilit în temeiul Deciziei nr. 280/2004/CE a Parlamentului
European şi a Consiliului[1],
prin înlocuirea deciziei respective. Propunerea are ca obiectiv
îmbunătăţirea sistemului existent de monitorizare şi de
raportare, pentru a asigura respectarea angajamentelor şi a obligaţiilor
Uniunii şi ale statelor membre în temeiul acordurilor internaţionale
actuale şi viitoare privind schimbările climatice, pentru a îndeplini
cerinţele juridice ale pachetului privind clima şi energia şi
pentru a sprijini elaborarea de instrumente la nivelul Uniunii, de atenuare a schimbărilor
climatice şi de adaptare la acestea.
Comisia propune înlocuirea Deciziei nr. 280/2004/CE
printr-un regulament, ca urmare a domeniului mai amplu de aplicare a
legislaţiei, a numărului sporit de destinatari, a caracterului foarte
tehnic şi armonizat al mecanismului de monitorizare şi în vederea
facilitării punerii în aplicare a acestuia.
·
Motivele şi obiectivele propunerii
Obiectivul Convenţiei-cadru a
Naţiunilor Unite asupra schimbărilor climatice (CCONUSC),
aprobată în numele Comunităţii Europene prin Decizia nr. 94/69/CE[2] a Consiliului din 15 decembrie
1993 privind încheierea Convenţiei-cadru a Organizaţiei Naţiunilor
Unite privind schimbările climatice, constă în stabilizarea
concentraţiilor de gaze cu efect de seră (GES) din atmosferă la
un nivel care să împiedice orice interferenţe antropice periculoase
cu sistemul climatic. Pentru ca acest obiectiv să poată fi
îndeplinit, creşterea globală a temperaturii medii anuale la
suprafaţă nu ar trebui să depăşească nivelurile
preindustriale cu mai mult de 2°C. Cel de-al patrulea raport de evaluare al
Grupului interguvernamental privind schimbările climatice (IPPC)
arată că acest obiectiv poate fi realizat numai dacă emisiile
globale de gaze cu efect de seră încetează să mai crească după
2020, cel târziu.
Protocolul de la Kyoto, ratificat de Uniune la
31 mai 2002[3],
a intrat în vigoare la 16 februarie 2005. Protocolul stabileşte obiective
obligatorii privind reducerea sau limitarea emisiilor de gaze cu efect de
seră pentru Uniune şi statele membre (cu excepţia Maltei şi
a Ciprului). Consiliul din martie 2007 şi-a exprimat, de asemenea,
angajamentul ferm de a reduce, până în 2020, emisiile totale de gaze cu
efect de seră din Uniunea Europeană cu cel puţin 20%, în raport
cu nivelurile din 1990, şi cu 30%, dacă şi alte ţări
dezvoltate se angajează să obţină reduceri comparabile ale
emisiilor şi dacă ţările în curs de dezvoltare mai avansate
din punct de vedere economic aduc o contribuţie adecvată, în
funcţie de responsabilităţile şi capacităţile
lor. Odată cu adoptarea, în decembrie 2008, a pachetului privind clima
şi energia, obiectivele de reducere cu 20% a emisiilor au fost
consfinţite prin lege. Aceste obiective sunt prevăzute, de asemenea,
în Decizia 2/CP.15 („Acordul de la Copenhaga”), aprobată la 28 ianuarie 2010
de Uniunea Europeană şi de statele sale membre.
Obiectivul Deciziei nr. 280/2004/CE,
denumită în continuare „Decizia privind mecanismul de monitorizare”, este
de a stabili un mecanism pentru monitorizarea tuturor emisiilor antropice de la
surse şi a eliminării de către absorbanţi a gazelor cu
efect de seră nereglementate prin Protocolul de la Montreal; evaluarea
progreselor înregistrate de statele membre în vederea îndeplinirii
angajamentelor în temeiul CCONUSC şi al Protocolului de la Kyoto; punerea
în aplicare a CCONUSC şi a Protocolului de la Kyoto în ceea ce
priveşte cerinţele de raportare şi asigurarea faptului că
statele membre şi Uniunea comunică în timp util secretariatului
CCONUSC informaţii complete, exacte, coerente, comparabile şi transparente.

Revizuirea propusă are ca obiective:
–
să reflecte, în Regulamentul privind
mecanismul de monitorizare, obligaţiile legate de raportare care decurg
din CCONUSC, din Protocolul de la Kyoto şi din deciziile ulterioare
adoptate în temeiul acestora cu privire la emisiile de gaze cu efect de
seră, precum şi sprijinul financiar şi tehnologic furnizat
ţărilor în curs de dezvoltare;
–
să ajute Uniunea şi statele sale membre
să îşi îndeplinească angajamentele privind măsurile de
atenuare şi să pună în aplicare pachetul privind clima şi
energia;
–
să sprijine dezvoltarea de noi instrumente la
nivelul Uniunii, de atenuare a schimbărilor climatice şi de adaptare
la acestea.
Prezenta propunere aduce, de asemenea,
îmbunătăţiri cerinţelor de monitorizare şi de raportare
cu privire la gazele cu efect de seră, pe baza a şase ani de
experienţă în ceea ce priveşte Decizia nr. 280/2004/CE şi dispozițiile
de punere în aplicare a acesteia, şi anume Decizia nr. 2005/166/CE[4], precum şi a
experienţei acumulate în urma punerii în aplicare a diferitelor
cerinţe ale CCONUSC.
·
Context general
Necesitatea de revizuire a Deciziei privind
mecanismele de monitorizare se bazează pe următoarele motive.
–
Decizia nr. 280/2004/CE privind un mecanism de
monitorizare a emisiilor de gaze cu efect de seră în cadrul
Comunităţii şi de punere în aplicare a Protocolului de la Kyoto
şi dispoziţiile de punere în aplicare a acesteia sunt principalele
instrumente de monitorizare, raportare şi verificare a emisiilor de gaze
cu efect de seră. Acestea stabilesc detaliile pentru raportarea emisiilor
antropice de gaze cu efect de seră de la surse şi a eliminării
de către absorbanţi, în vederea furnizării de informaţii cu
privire la programele naţionale de reducere a emisiilor, la previziunile
privind emisiile de gaze cu efect de seră şi la politicile şi
măsurile în domeniul schimbărilor climatice în conformitate cu
CCONUSC.
–
Cei şase ani de experienţă în
punerea în aplicare a acestor două decizii, precum şi experienţa
acumulată în cadrul negocierilor internaţionale şi prin punerea
în aplicare a diferitelor cerinţe ale CCONUSC, au arătat că
există zone în care se pot aduce îmbunătăţiri
considerabile. De asemenea, necesitatea de a consolida măsurile de
atenuare la nivelul Uniunii şi al statelor membre şi de a îndeplini noile
angajamente internaţionale şi interne, inclusiv strategia Europa 2020,
necesită un sistem de monitorizare şi de raportare
îmbunătăţit.
–
Pentru a răspunde preocupărilor exprimate cu privire la ameninţarea tot mai mare
a schimbărilor climatice globale care rezultă din
creşterea concentraţiilor
de gaze cu efect de seră în atmosferă, Uniunea pune în aplicare
şi planifică o serie de politici şi acţiuni de
atenuare. Crearea unui cadru
solid pentru monitorizarea, evaluarea, raportarea şi verificarea emisiilor de GES reprezintă o parte importantă a
acestui proces, întrucât permite UE să dezvolte şi
să pună în aplicare cu o mai mare
eficienţă politicile viitoare,
precum şi să evalueze şi
să demonstreze că își respectă
angajamentele în domeniu.
–
În cadrul Conferinţei părţilor (COP)
la Convenţia-cadru a Organizaţiei Naţiunilor Unite asupra
schimbărilor climatice de la Copenhaga (COP 15), Uniunea şi statele
sale membre s-au angajat să furnizeze ţărilor în curs de
dezvoltare finanţare iniţială rapidă şi pe termen lung,
precum şi sprijin tehnologic pentru mediu. În cadrul COP 16 de la Cancun,
ţările au convenit [alineatul (40) din Decizia 1/CP.16] ca fiecare
ţară dezvoltată parte la CCONUSC să extindă raportarea
cu privire la furnizarea sprijinului financiar, tehnologic şi în domeniul
consolidării capacităţii pentru părţile ţări
în curs de dezvoltare. Extinderea raportării este esenţială
pentru recunoaşterea eforturilor Uniunii şi ale statelor membre de
a-şi îndeplini angajamentele.
În special, revizuirea Deciziei privind
mecanismul de monitorizare va urmări abordarea aspectelor următoare.
(1)
Sistemul existent de monitorizare şi de
raportare a emisiilor de GES şi a acţiunilor de atenuare nu este
adecvat pentru punerea în aplicare a cerinţelor noi, care rezultă din
noua legislaţie şi din noile evoluţii internaţionale în cadrul
CCONUSC;
Pachetul privind clima şi energia convenit în 2009 de Consiliu şi de Parlamentul
European a introdus noi cerinţe privind monitorizarea şi
raportarea pentru statele membre. Pentru a intra în vigoare, acestea trebuie să fie încorporate în sistemul existent de
monitorizare şi de raportare. „Acordurile Cancun” (Decizia
1/CP.16) în temeiul CCONUSC necesită, de asemenea, extinderea
raportării asupra emisiilor şi a acţiunilor
de atenuare ca urmare a Protocolului de la Kyoto.
(2)
Datele disponibile la nivelul UE pentru sprijinirea
dezvoltării şi a punerii în aplicare a politicii viitoare sunt
insuficiente;
Într-o serie de domenii/sectoare de mare
importanţă pentru reducerea emisiilor de GES şi luarea de
măsuri la nivelul UE, lipsesc sau sunt insuficiente datele pentru
susţinerea elaborării şi a punerii în aplicare eficiente a
politicii. Aceste domenii sunt: a) transportul maritim; b) aviaţia; c)
exploatarea terenurilor, schimbarea destinaţiei terenurilor şi
silvicultura (LULUCF) şi d) adaptarea.
(3)
Sistemul actual de monitorizare şi de
raportare abordează emisiile de GES şi acţiunile de atenuare,
însă nu ia în considerare şi nici nu asigură respectarea noilor
angajamente în temeiul CCONUSC privind furnizarea sprijinului financiar şi
tehnologic pentru ţările în curs de dezvoltare;
Uniunea
s-a angajat la nivel internaţional să furnizeze ţărilor în
curs de dezvoltare finanţare iniţială rapidă şi pe
termen lung şi sprijin tehnologic semnificativ. Informaţiile transparente
şi cuprinzătoare cu privire la tipul şi valoarea sprijinului
acordat sunt esenţiale pentru a asigura vizibilitatea Uniunii,
transmiterea eficientă a mesajului privind schimbările climatice al Uniunii
şi credibilitatea în faţa partenerilor noştri internaţionali.
Problemele identificate anterior au condus adesea la critici severe din partea
altor ţări privind faptul că Uniunea şi statele sale membre
nu îşi îndeplinesc angajamentele şi trebuie să fie rezolvate.
(4)
Sunt necesare date şi informaţii suplimentare
pentru monitorizarea progreselor cu privire la obiectivul de reducere a
emisiilor, în special în ceea ce priveşte strategia Europa 2020;
Strategia Europa 2020, noua strategie a
politicii economice integrate a Uniunii pentru ocuparea forţei de
muncă şi creştere economică, include obiectivele Uniunii
şi pe cele naţionale pentru limitarea emisiilor ca obiective
principale.
(5)
Există o lipsă vizibilă de
informaţii transparente, exacte, coerente, complete şi comparabile,
raportate în prezent în temeiul Deciziei privind mecanismul de monitorizare;
Rata relativ ridicată de cazuri de
nerespectare din ultimii ani indică faptul că transparenţa,
acurateţea, coerenţa şi eficienţa sistemului existent de
monitorizare şi de raportare pot fi îmbunătăţite.
(6)
Experienţa a arătat că există o
necesitate urgentă de simplificare şi de eficientizare a
cerinţelor actuale privind raportarea.
Experienţa în implementarea deciziei
privind mecanismul de monitorizare a arătat că anumite cerinţe
de raportare nu au fost îndeplinite astfel cum s-a preconizat, sau că
informaţiile nu au fost utilizate astfel cum s-a anticipat. De asemenea,
legăturile dintre instrumentele de raportare ar putea fi
îmbunătăţite.
·
Prevederi existente în domeniul propunerii
Mecanismul de monitorizare este instituit în
prezent prin Decizia nr. 280/2004/CE, care urmează să fie
abrogată în temeiul prezentei propuneri.
·
Coerenţa cu alte politici şi
obiective ale Uniunii
Revizuirea Deciziei privind mecanismul de
monitorizare:
–
contribuie la obiectivele globale ale pachetului privind
clima şi energia de a reduce emisiile globale de GES, este coerentă
cu instrumentele juridice individuale adoptate ca parte a pachetului şi
are ca obiectiv îmbunătăţirea punerii în aplicare a politicilor
suplimentare în domenii care nu sunt suficient reglementate prin pachet;
–
este în conformitate cu discuţiile în cadrul
CCONUSC cu privire la sistemele viitoare de măsurare, de raportare şi
de verificare pentru emisii, acţiuni şi furnizarea de sprijin
financiar, atât în ceea ce priveşte aspectele propuse spre rezolvare, cât
şi zonele de raportare selectate pentru extindere;
–
este în conformitate cu strategia Europa 2020, care
include angajamentul de a limita emisiile ca unul dintre obiectivele principale
şi impune ca informaţiile actualizate şi recente cu privire la
schimbările climatice să fie făcute publice în vederea
monitorizării progresului înregistrat de statele membre şi de Uniune;
–
este în conformitate cu obiectivele Uniunii privind
simplificarea şi o mai bună legiferare, având în vedere că revizuirea
se bazează pe experienţa în punerea în aplicare şi pe
reacţiile primite de la părţile implicate. Scopul revizuirii
este de a aborda deficienţele şi problemele identificate şi de a
simplifica cerinţele de raportare, acolo unde este necesar. Noile cerinţe
au luat integral în considerare fluxurile de raportare şi necesităţile
de informare existente şi corespund acestora.

2.
REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRŢILE
INTERESATE ŞI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI

·
Consultare, obţinerea datelor şi
utilizarea expertizei
Pe lângă reuniunile
experţilor şi atelierele de lucru, în
perioada 7 martie 2011 – 29 aprilie 2011 a fost lansată o
consultare publică on-line a
părţilor interesate, cuprinzând toate aspectele legate de revizuirea planificată a Deciziei nr. 280/2004. Chestionarul on-line a fost accesibil pe site-ul web al
Direcţiei Generale Combaterea schimbărilor climatice şi pe
site-ul web „Your Voice”. Chestionarul a fost pus la
dispoziţie în toate limbile oficiale
şi s-au luat toate măsurile necesare pentru informarea părţilor
interesate. Au fost primite răspunsuri
de la persoane fizice, administraţii
naţionale, organizaţii nonguvernamentale,
întreprinderi private, grupuri
industriale şi din partea unui institut de cercetare.
·
Rezultatul procesului de consultare
publică
Informaţiile colectate prin intermediul
consultării publice a părţilor interesate sugerează faptul
că cetăţenii UE manifestă un interes deosebit
faţă de informaţiile cu privire la schimbările climatice
şi sprijină noile îmbunătăţiri ale sistemului de
raportare, în special în ceea ce priveşte informaţiile
cuprinzătoare şi transparente. În general, respondenţii au
constatat că, în pofida volumului şi a calităţii
satisfăcătoare a informaţiilor şi datelor disponibile cu
privire la schimbările climatice, este în continuare loc de
îmbunătăţire; de asemenea, majoritatea respondenţilor au
considerat că ar trebui îmbunătăţite cerinţele pentru
toate domeniile avute în vedere în evaluarea impactului. Rezultatele
consultării sunt disponibile online[5].

·
Consultarea statelor membre
În 2009, 2010 şi 2011 au fost organizate
două grupuri de lucru şi o serie de reuniuni tehnice şi
sectoriale ale experţilor şi au fost desfăşurate o serie de
proiecte în vederea informării statelor membre cu privire la revizuirea
Deciziei privind mecansimul de monitorizare. În cadrul acestor reuniuni,
statele membre au convenit asupra necesităţii de a revizui Decizia
privind mecanismul de monitorizare pentru a lua în considerare noile
evoluţii la nivel UE şi internaţional, precum şi
învăţămintele desprinse în decursul procesului de punere
în aplicare a deciziei în cauză. Cu toate acestea, statele membre
și-au exprimat preocuparea cu privire la eventuala sporire a sarcinilor
administrative care rezultă din aceasta.
Şapte state membre (Finlanda, Germania,
Ungaria, Ţările de Jos, Slovacia, Spania şi Suedia) s-au oferit
să furnizeze informaţiii cu privire la sarcinile/costurile
administrative. Aceste state membre au fost consultate de două ori cu
ajutorul chestionarelor. Cu toate acestea, doar cinci state (Finlanda,
Germania, Ungaria, Ţările de Jos şi Suedia) au oferit
răspunsuri la cel de-al doilea chestionar. Rata scăzută a
răspunsurilor la cel de-al doilea chestionar se datorează în mare
parte faptului că întrebările s-au axat în principal pe noile dispoziții
care vor fi introduse în temeiul noului regulament privind mecanismul de
monitorizare. Aşadar, statele membre au avut greutăţi în a
estima sarcina administrativă potenţială. Ca urmare, şi în
conformitate cu opinia Grupului de coordonare a evaluării impactului,
reprezentanţii statelor membre au fost contactaţi telefonic şi
prin email pentru a obţine date suplimentare sau pentru a clarifica
informaţiile deja transmise. Acest proces a generat informaţiile
finale referitoare la sarcinile administrative care stau la baza evaluării
impactului.
·
Evaluarea impactului
Evaluarea impactului a investigat mai multe
aspecte, inclusiv:
–
ciclul de revizuire şi de conformitate al UE
în temeiul Deciziei privind partajarea eforturilor;
–
cerinţele de raportare pentru emisiile generate
de activităţile de transport maritim internaţional;
–
cerinţele de raportare cu privire la impactul
nelegat de CO2 al aviației asupra climei globale;
–
cerinţele de raportare privind adaptarea;
–
cerinţe suplimentare de raportare privind
LULUCF;
–
cerinţe de raportare privind sprijinul
financiar şi tehnologic acordat ţărilor în curs de dezvoltare;
–
coerenţa cu alte instrumente juridice ale UE
care vizează poluanţii atmosferici şi
îmbunătăţirile bazate pe experienţa anterioară de
punere în aplicare.
Evaluarea impactului a luat în considerare mai
multe opţiuni de politică pentru fiecare dintre aceste aspecte.
Impactul potenţial economic şi de mediu a fost analizat în detaliu.
Evaluarea detaliată a opţiunilor este prezentată în analiza de
impact care însoţeşte propunerea şi va fi disponibilă la
următoarea adresă: http://ec.europa.eu/clima/studies/g-gas/index_en.htm.
·
Rezumatul acţiunii propuse
Principalul obiectiv al prezentului regulament
este de a ajuta Uniunea şi statele sale membre să îşi
îndeplinească angajamentele şi obiectivele naţionale, ale
Uniunii şi internaţionale şi să continue elaborarea de
politici prin intermediul unei raportări transparente, exacte, coerente,
comparabile şi complete.
Cerinţele internaţionale de
raportare existente prevăd deja raportări anuale cu privire la
emisiile de GES şi la alte informaţii privind schimbările
climatice (previziuni, acţiuni de atenuare, sprijin acordat
ţărilor în curs de dezvoltare, adaptare) din patru în patru ani.
Totuşi, astfel de raportări au fost considerate mult timp
insuficiente, existând eforturi internaţionale considerabile pentru
sporirea şi suplimentarea cerinţelor existente de raportare, precum
şi pentru a mări frecvenţa raportării. Situaţia este
extrem de importantă în aceste momente critice în care progresele
economice au un impact considerabil asupra elaborării politicilor de
atenuare şi în care transmiterea de semnale de alarmă din timp poate
influenţa semnificativ capacitatea unei ţări de a lua
măsuri şi poate asigura decuplarea dezvoltării economice
durabile de emisiile de GES. Aceste consideraţii au fost transpuse în
cerinţe concrete în acordurile internaţionale recente de la Cancun (Decizia
1/CP.16), care solicită într-adevăr o multitudine de informaţii
solide şi cuprinzătoare (cu privire la previziuni, acţiuni de
atenuare, sprijinul acordat ţărilor în curs de dezvoltare) din doi în
doi ani, în vederea susținerii angajamentelor asumate de către
părţi. Cerinţele internaţionale completează, de
asemenea, cerinţele stabilite recent la nivelul Uniunii Europene prin
intermediul pachetului privind clima şi energia, prin care se
recunoaşte din nou, în mod clar, necesitatea informaţiilor şi a datelor
mai pertinente şi mai recente. În final, colectarea mai multor
informaţii actualizate de la statele membre, în special cu privire la
acţiunile lor de proiecţie şi de atenuare a GES, va contribui la
punerea în aplicare a strategiei Europa 2020, care include obiectivele europene
şi naţionale de limitare a emisiilor ca obiective prioritare. În
acest context, prezentul regulament propune îmbunătăţirea
cadrului de monitorizare, de raportare şi de revizuire din UE,
permiţând astfel punerea în aplicare atât a angajamentelor interne şi
internaţionale, cât şi a politicilor existente, precum şi
elaborarea eficientă de noi politici.
Având în vedere incertitudinile referitoare la
regimul în domeniul climei în urma Protocolului de la Kyoto şi necesitatea
unui ciclu anual de conformitate pentru punerea în aplicare
a Deciziei privind partajarea eforturilor (ESD), prezenta propunere include
stabilirea unui proces de revizuire la nivelul Uniunii pentru informaţiile
cu privire la GES transmise de către statele membre, asigurând astfel faptul
că îndeplinirea obiectivelor ESD este evaluată într-o manieră
cuprinzătoare, transparentă, credibilă şi rapidă,
astfel cum prevede pachetul privind clima şi energia.
Prezenta propunere adoptă o abordare
prudenţială cu privire la raportarea emisiilor generate de
activităţile de transport maritim internaţional şi de sectorul
LULUCF, în care discuţiile privind politicile, atât la nivelul Uniunii cât
şi pe plan internaţional, sunt în curs de desfăşurare.
Propunerea asigură faptul că mecanismul de monitorizare prevede un
cadru adecvat pentru stabilirea de cerinţe detaliate de raportare într-o
etapă ulterioară, atunci când se ajunge la un rezultat concret al
politicii la nivel internaţional sau al Uniunii. Aceasta asigură
coerenţa cu un cadru politic viitor, evită multiplicarea eforturilor
şi garantează că Uniunea este capabilă să pună în
aplicare cerinţele detaliate în cel mai eficient mod.
Prezenta propunere asigură coerenţa
cu politica existentă a Uniunii în ceea ce priveşte impactul nelegat
de CO2 al aviației asupra climei globale, având în vedere
că aceasta solicită Comisiei să evalueze bianual impactul
respectiv pe baza celor mai recente informaţii şi progrese
ştiinţifice disponibile cu privire la emisii. Această abordare
diferă de cele explorate în evaluarea impactului şi reflectă
informaţiile utile primite de către alte servicii ale Comisiei în
cadrul procesului de consultare interservicii. Abordarea a fost inclusă în
propunere deoarece s-a considerat că permite obţinerea unor avantaje
echivalente, cu o sarcină administrativă redusă semnificativ.
În ceea ce priveşte raportarea privind
previziunile, politicile şi măsurile, propunerea impune raportarea
anuală, pentru a permite astfel evaluarea anuală a angajamentelor
asumate de Uniune la nivel naţional şi internaţional, precum
şi pentru a permite acţiuni de corecţie întreprinse din timp
şi în mod eficient. Trebuie menţionat că statele membre
raportează deja anual informaţii actualizate în cazul în care
consideră că informaţiile transmise în anul precedent sunt
caduce. Propunerea adoptă o abordare pragmatică, în sensul că nu
impune transmiterea de informaţii contextuale în dublu exemplar către
Comisie, ci, mai curând, urmărește să asigure că rapoartele
tehnice generale existente sunt puse la dispoziţia publicului spre
informare.
În ceea ce priveşte sprijinul financiar
şi tehnologic, propunerea extinde raportarea pe baza metodelor comune, în
conformitate cu obligaţiile Uniunii de a oferi informaţii
transparente şi complete cu privire la sprijinul financiar şi
tehnologic pe care îl acordă ţărilor în curs de dezvoltare.
Raportarea anuală cu privire la
acţiunea de adaptare va contribui la identificarea acţiunii
întreprinse de către statele membre în vederea dezvoltării unei
strategii de adaptare la nivelul Uniunii. De asemenea, raportarea va furniza
mecanismului de mediere la nivel european informaţii şi date,
constituind astfel un instrument util pentru factorii de decizie la nivel
naţional, regional şi local. În conformitate cu evaluarea impactului,
raportarea anuală reprezintă o opţiune eficientă deoarece
presupune o sarcină administrativă redusă, asigurând însă mai
buna capacitate a Uniunii de a-şi îndeplini obligaţiile
internaţionale de raportare.
În sfârşit, propunerea
îmbunătăţeşte sistemele naţionale existente în statele
membre, pentru a aborda raportarea privind previziunile, politicile şi
măsurile, şi asigură coerenţa cu alte instrumente juridice
care au ca obiect poluanţii atmosferici. Această soluţie este
eficientă deoarece, în pofida sarcinii aferente, va conduce pe termen lung
la o mai bună respectare a normelor, la simplificare şi la costuri
mai mici. Propunerea include, de asemenea, dispoziții mai bune pentru
garantarea calităţii/controlul calităţii şi introduce
modele şi orientări de raportare simplificate, în vederea sporirii
calităţii şi exhaustivităţii informaţiilor
oferite şi în vederea simplificării cerinţelor existente de
raportare, fără a impune sarcini administrative inutile.

3.
ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII

·
Temeiul juridic
Temeiul juridic al propunerii legislative îl
constituie articolul 192 alineatul (1) din Tratatul privind funcţionarea
Uniunii Europene. Propunerea urmăreşte un obiectiv legitim în
domeniul de aplicare a articolului 191 alineatul (1) din Tratatul privind
funcţionarea Uniunii Europene, şi anume combaterea schimbărilor
climatice (atenuare şi adaptare). Scopul propunerii este de a
îmbunătăţi disponibilitatea informaţiilor pentru politicile
şi procesul decizional la nivelul Uniunii, precum şi coordonarea
şi coerenţa raportării în temeiul CCONUSC de către Uniune
şi statele membre. Acest obiectiv nu poate fi îndeplinit prin metode mai
restrictive. Acesta nu afectează actuala diviziune generală a
responsabilităţilor între Uniune şi statele membre cu privire la
monitorizare, colectarea datelor şi raportare, astfel cum este
prevăzută prin Decizia privind mecanismul de monitorizare.
·
Principiul subsidiarităţii
Pentru ca acţiunea UE să fie
justificată, trebuie respectat principiul subsidiarităţii:
(a)
Natura transnaţională a problemei (criteriul
necesităţii)
Natura transnaţională a
schimbărilor climatice reprezintă un element important pentru a
stabili măsura în care este necesară acţiunea Uniunii.
Acţiunile întreprinse la nivel naţional nu reuşesc să atingă
conformitatea cu angajamentele asumate la nivel internaţional şi nu
sunt suficiente pentru a îndeplini obiectivele stabilite în temeiul Deciziei
privind partajarea eforturilor. Este, aşadar, necesar ca Uniunea să
creeze un cadru care să permită îndeplinirea cerinţelor
internaţionale şi ale Uniunii, asigurând, acolo unde este posibil, o
raportare armonizată. Îmbunătăţirea eficienţei, care
presupune coordonarea unei game întregi de instrumente, precum şi a
punctualităţii şi a calităţii raportării în
temeiul CCONUSC prin compilarea datelor primite de la
toate cele 27 de state membre impun, de asemenea, coordonarea la nivelul
Uniunii.
(b)
Testul de eficacitate (criteriul valorii
adăugate)
În afara faptului că majoritatea
revizuirilor propuse rezultă din cerinţele Uniunii şi cele
internaţionale, actuale sau viitoare, acţiunile întreprinse la
nivelul Uniunii, datorită eficienţei lor, ar prezenta avantaje clare
faţă de acţiunile întreprinse la nivel naţional. Având în
vedere că angajamentele fundamentale sunt asumate la nivelul Uniunii, este
mai eficient să se elaboreze instrumentele necesare de raportare la nivelul
Uniunii. De asemenea, rezolvarea problemelor identificate, cum ar fi calitatea
şi punctualitatea raportării de către Uniune şi statele
membre, impune coordonarea datelor şi a metodelor în toate cele 27 de
state membre, a cărei eficienţă este mai mare la nivelul Uniunii.
Experienţa, în special cu privire la
raportarea emisiilor de GES în temeiul CCONUSC, a
arătat că Decizia privind mecanismul de monitorizare a contribuit
semnificativ la facilitarea şi aplicarea unei raportări de calitate.
Verificările şi analizele suplimentare ale datelor din statele membre
în temeiul Deciziei privind mecanismul de monitorizare au condus la o mai
bună calitate a raportării în temeiul CCONUSC, au asistat în mod proactiv
statele membre în îndeplinirea angajamentelor acestora şi au contribuit,
de asemenea, într-o mare măsură la reducerea cazurilor de
nerespectare. Nivelul sporit de impunere a
conformităţii generat prin posibilitatea iniţierii de către
Comisie a procedurilor privind încălcarea a avut, de asemenea, o
contribuţie semnificativă.
Se preconizează că extinderea
raportării în temeiul mecanismului de monitorizare revizuit către noi
domenii care fac obiectul CCONUSC, cum ar fi sprijinul
financiar şi tehnologic, va aduce beneficii semnificative similare.
Raportarea în temeiul mecanismului de monitorizare revizuit va oferi o evaluare
şi o apreciere mai detaliată a datelor primite de la statele membre
şi va asigura identificarea clară a lacunelor şi a deficienţelor,
precum şi iniţierea de acţiuni în vederea soluționării
lor, acestea reprezentând două domenii esenţiale pentru
credibilitatea internaţională a Uniunii. De asemenea, raportarea în
temeiul mecanismului de monitorizare revizuit va asigura cel puţin o serie
de standarde minime comune, având în vedere faptul că informaţiile au
fost raportate în mod mai curând inconsecvent. În sfârşit, aplicarea
procedurilor privind încălcarea este importantă pentru a asigura
faptul că problemele rămase nesoluționate vor fi abordate în
cadrul Uniunii, și nu în cadrul CCONUSC, unde implicaţiile politice
şi juridice ar putea fi semnificative.
În ceea ce priveşte raportarea privind
adaptarea, mecanismul de monitorizare revizuit va aduce beneficii similare
celor menţionate anterior, cu avantajul suplimentar că va oferi, de
asemenea, o platformă care să permită schimbul de bune practici.
Având în vedere că adaptarea este un aspect comun tuturor statelor membre,
centralizarea raportării informaţiilor va contribui la înţelegerea
necesităților de adaptare şi la identificarea celor mai bune
practici, precum şi a lacunelor care ar putea fi soluţionate fie prin
acţiuni la nivelul Uniunii, fie prin cooperarea între statele membre.
·
Principiul proporţionalităţii
Propunerea respectă principiul
proporţionalităţii din următoarele motive:
Propunerea nu depăşeşte ceea ce
este necesar pentru atingerea obiectivelor de îmbunătăţire a
calităţii datelor cu privire la schimbările climatice şi
pentru asigurarea respectării conformităţii în temeiul
cerinţelor internaţionale şi ale Uniunii.
Propunerea este proporţională cu
obiectivul general al Uniunii de a-şi atinge obiectivele de reducere a
emisiilor de gaze cu efect de seră în temeiul Protocolului de la Kyoto, cu
obiectivele Uniunii cuprinse în pachetul privind clima şi energia, cu Acordul de la Copenhaga şi cu Decizia 1/CP.16
(„Acordurile de la Cancun”).
Propunerea prevede punerea în aplicare a unui
mecanism de monitorizare similar, în ceea ce priveşte practicile şi
procedurile, cu cel pus deja în aplicare în temeiul Deciziei nr. 280/2004/CE.

4.
IMPLICAŢII BUGETARE

Astfel cum se
specifică în declaraţia financiară care însoţeşte
prezentul regulament, acesta va fi pus în aplicare folosind bugetul existent
şi nu va avea niciun impact asupra cadrului financiar multianual.

5.
ELEMENTE OPŢIONALE

·
Clauza de reexaminare/revizuire/caducitate
Propunerea include o dispoziție care
permite Comsiei să revizuiască prezentul regulament în contextul
deciziilor viitoare legate de CCONUSC şi de Protocolul de la Kyot, sau al altor
texte legislative ale Uniunii. Dacă este necesar, Comisia va propune
Parlamentului European şi Consiliului modificări ale prezentul
regulament, va modifica actele delegate existente sau va adopta noi acte.
2011/0372 (COD)
Propunere de
REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN
ŞI AL CONSILIULUI
privind un mecanism de monitorizare şi
de raportare a emisiilor de gaze cu efect de seră, precum şi de
raportare, la nivel naţional şi al Uniunii, a altor informaţii
relevante pentru schimbările climatice
PARLAMENTUL EUROPEAN ŞI
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcţionarea Uniunii Europene, în special articolul 192 alineatul (1),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act
legislativ către parlamentele naţionale,
având în vedere avizul Comitetului Economic
şi Social European[6],

având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[7],
hotărând în conformitate cu procedura
legislativă ordinară,
întrucât:
(1)
Decizia nr. 280/2004/CE a Parlamentului European
şi a Consiliului din 11 februarie 2004 privind un mecanism de monitorizare
a emisiilor de gaze cu efect de seră în cadrul Comunităţii
şi de punere în aplicare a Protocolului de la Kyoto[8] a stabilit un cadru pentru
monitorizarea tuturor emisiilor antropice de la surse şi a eliminării
de către absorbanţi a gazelor cu efect de seră, evaluând
progresul înregistrat cu privire la îndeplinirea angajamentelor referitoare la
emisiile în cauză, precum şi la punerea în aplicare a cerinţelor
de monitorizare şi de raportare în temeiul Convenţiei-cadru a Organizaţiei
Naţiunilor Unite asupra schimbărilor climatice („CCONUSC”)[9] şi al Protocolului de la
Kyoto[10]
în Uniunea Europeană. În vederea luării în considerare a progreselor
recente şi viitoare înregistrate la nivel internaţional cu privire la
CCONUSC şi Protocolul de la Kyoto, precum şi în vederea punerii în
aplicare a noilor cerinţe de monitorizare şi de raportare
prevăzute de legislaţia Uniunii, decizia în cauză trebuie
înlocuită. Decizia nr. 280/2004/CE trebuie înlocuită cu un regulament
având în vedere domeniul mai extins de aplicare a legislaţiei, includerea
categoriilor suplimentare de persoane cărora li se adresează
obligaţiile respective, caracterul mai complex şi eminamente tehnic
al dispoziţiilor introduse, necesitatea crescândă a unor norme
uniforme aplicabile pe întreg teritoriul Uniunii, precum şi facilitarea
punerii în aplicare.
(2)
Obiectivul suprem al CCONUSC îl reprezintă
stabilizarea concentraţiilor de gaze cu efect de seră în
atmosferă la un nivel care să împiedice orice perturbare
antropogenă periculoasă a sistemului climatic. În vederea atingerii
acestui obiectiv, creşterea globală a temperaturii medii anuale la
suprafaţă nu ar trebui să depăşească nivelurile
preindustriale cu mai mult de 2°C.
(3)
Sunt necesare o monitorizare şi raportare
detaliată şi evaluarea periodică a emisiilor de gaze cu efect de
seră de către Uniune şi statele membre, precum şi a
eforturilor depuse de acestea pentru abordarea schimbărilor climatice.
(4)
Decizia 1/CP.15, adoptată în cadrul
Conferinţei părţilor la CCONUSC („Decizia 1/CP.15” sau „Acordul
de la Copenhaga”) şi Decizia 1/CP.16, adoptată în cadrul
Conferinţei părţilor la CCONUSC („Decizia 1/CP.16” sau „Acordul
de la Cancun”) au contribuit în mod semnificativ la progresul înregistrat în
abordarea într-o manieră echilibrată a provocărilor ridicate de
schimbările climatice. Deciziile respective au introdus noi cerinţe
de monitorizare şi de raportare care se aplică în ceea ce
priveşte punerea în aplicare a strategiilor ambiţioase de reducere a
emisilor asumate de Uniune şi de statele sale membre, oferind sprijin
ţărilor în curs de dezvoltare. De asemenea, deciziile recunosc
importanţa abordării în mod prioritar a măsurilor de adaptare la
schimbările climatice, precum şi a măsurilor de atenuare a
acestora. Decizia 1/CP.16 solicită, în egală măsură,
ţărilor dezvoltate să elaboreze strategii sau planuri de
dezvoltare cu emisii scăzute de carbon. Se aşteaptă ca astfel de
strategii sau planuri să contribuie la trecerea la o societate cu emisii
reduse de carbon şi să asigure o creştere continuă şi
o dezvoltare durabilă. Prezentul regulament trebuie să faciliteze,
prin intermediul actelor delegate, punerea în aplicare a cerinţelor
existente şi viitoare de monitorizare şi de raportare care rezultă
din decizii ulterioare sau din aprobarea unui acord internaţional în
temeiul CCONUSC.
(5)
Pachetul privind clima şi energia adoptat în 2009,
în special Decizia nr. 406/2009/CE din 23 aprilie 2009 privind efortul statelor
membre de a reduce emisiile de gaze cu efect de seră astfel încât să
respecte angajamentele Comunităţii de reducere a emisiilor de gaze cu
efect de seră până în 2020[11]
şi Directiva 2009/29/CE din 23 aprilie 2009 de modificare a Directivei 2003/87/CE
în vederea îmbunătăţirii şi extinderii sistemului comunitar
de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră[12], marchează un alt
angajament ferm al Uniunii şi al statelor membre de a reduce în mod
semnificativ emisiile de gaze cu efect de seră. De asemenea, sistemul
Uniunii de monitorizare şi de raportare a emisiilor trebuie actualizat
având în vedere noile dispoziţii ale legislaţiei în cauză.
(6)
În temeiul CCONUSC, Uniunea şi statele membre trebuie
să dezvolte, să actualizeze în mod periodic, să publice şi
să raporteze Conferinţei părţilor inventarele
naţionale de emisii antropice de la surse şi de eliminare de
către absorbanţi a tuturor gazelor cu efect de seră,
nereglementate prin Protocolul de la Montreal din 1987 privind substanţele
care diminuează stratul de ozon la Convenţia de la Viena privind
protecţia stratului de ozon („Protocolul de la Montreal”)[13], utilizând metodologiile
comparabile convenite în cadrul Conferinţei părţilor.
(7)
Articolul 5 alineatul (1) din Protocolul de la
Kyoto solicită Uniunii şi statelor membre să stabilească
şi să păstreze un sistem naţional pentru estimarea
emisiilor antropice de la surse şi a eliminării de către
absorbanţi a tuturor gazelor cu efect de seră, nereglementate prin
Protocolul de la Montreal, cu scopul de a asigura punerea în aplicare a altor
dispoziţii ale Protocolului de la Kyoto. De asemenea, Decizia 1/CP.16
solicită stabilirea unor dispoziţii naţionale în vederea
estimării emisiilor antropice de la surse şi a eliminării de
către absorbanţi a tuturor gazelor cu efect de seră seră,
nereglementate prin Protocolul de la Montreal. Prezentul regulament trebuie
să permită punerea în aplicare a ambelor cerinţe.
(8)
Experienţa acumulată în urma punerii în
aplicare a Deciziei nr. 280/2004/CE a arătat necesitatea sporirii
sinergiilor şi a coerenţei cu raportarea în temeiul altor instrumente
juridice, în special cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European şi a
Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare
a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul
Comunităţii şi de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului[14], cu Regulamentul (CE) nr. 166/2006
al Parlamentului European şi al Consiliului din 18 octombrie 2006 de
instituire a unui registru european al emisiilor şi transferului de
poluanţi şi de modificare a Directivelor 91/689/CEE şi 96/61/CE
ale Consiliului[15],
cu Directiva 2001/81/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 23
octombrie 2001 privind plafoanele naţionale de emisie pentru anumiţi
poluanţi atmosferici[16],
cu Regulamentul (CE) nr. 842/2006 al Parlamentului European şi al
Consiliului din 17 mai 2006 privind anumite gaze fluorurate cu efect de
seră[17]
şi cu Regulamentul (CE) nr. 1099/2008 al Parlamentului European şi al
Consiliului din 22 octombrie 2008 privind statisticile în domeniul energiei[18]. În timp ce
raţionalizarea cerinţelor de raportare va necesita modificarea
instrumentelor juridice individuale, utilizarea datelor coerente pentru
raportarea emisiilor de gaze cu efect de seră şi verificarea
nivelului de coerenţă al acestora sunt esenţiale în vederea
asigurării calităţii raportării emisiilor.
(9)
Cel de-al patrulea raport de evaluare al Comisiei
interguvernamentale pentru schimbările climatice (IPCC) a identificat un
potenţial de încălzire globală al trifluorurei de azot („NF3”)
de aproximativ 17 000 mai mare decât al CO2. NF3 este
utilizată tot mai mult în industria electronică ca înlocuitor al
perfluorocarburilor („PFC”) şi al hexafluorurii de sulf (SF6).
În conformitate cu articolul 191 alineatul (2) din Tratatul privind
funcţionarea Uniunii Europene, politica de mediu a Uniunii trebuie să
se bazeze pe principiul prevenţiei. Acest principiu solicită
monitorizarea NF3 în vederea evaluării nivelului de emisii în
Uniune şi, după caz, în vederea definirii acţiunilor de
atenuare.
(10)
Datele raportate în prezent în inventarele
naţionale de emisii de gaze cu efect de seră şi registrele
naţionale şi europene nu sunt suficiente pentru a stabili, la nivel
de stat membru, emisiile de CO2 produse de aviaţia civilă
la nivel naţional şi care nu sunt reglementate de Directiva 2003/87/CE.
În momentul adoptării obligaţiilor de raportare, Uniunea nu trebuie
să impună statelor membre şi întreprinderilor mici şi
mijlocii („IMM-uri”) sarcini care nu sunt proporţionale cu obiectivele
urmărite. Emisiile de CO2 generate de aviaţie, care nu
sunt reglementate de Directiva 2003/87/CE, reprezintă doar o mică
parte din totalul emisiilor de gaze cu efect de seră, iar stabilirea unui
sistem de raportare a acestor emisii ar constitui o sarcină
nejustificată în lumina cerinţelor existente pentru sectorul mai
larg, în conformitate cu Directiva 2003/87/CE. În consecinţă,
emisiile de CO2 din categoria de sursă a IPCC „1.A.3.Aviaţia
civilă” ar trebuie considerate ca fiind egale cu zero în sensul
articolului 3 şi al articolului 7 alineatul (1) din Decizia nr. 406/2009/CE.
(11)
Deşi emisiile şi absorbţiile de gaze
cu efect de seră datorate exploatării terenurilor, schimbării
exploatării terenurilor şi silviculturii („LULUCF”) privesc
obiectivul Uniunii de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră în
temeiul Protocolului de la Kyoto, acestea nu fac parte din obiectivul de 20%
până în 2020 în temeiul pachetului privind clima şi energia. Decizia
nr. 406/2009/CE şi Directiva 2003/87/CE solicită Comisiei să
evalueze modalităţile de includere a LULUCF în obiectivul pentru 2020.
Termenul limită al acestei activități depinde de rezultatul
negocierilor referitoare la încheierea unui acord internaţional privind
schimbările climatice. În lipsa unui astfel de acord până la
sfârşitul lui 2010, Comisia poate prezenta o propunere, pentru ca actul
propus să intre în vigoare începând cu 2013. Prezentul regulament trebuie
să permită punerea în aplicare a unor posibile cerinţe de
raportare în temeiul unui acord internaţional sau al unei astfel de
legislaţii europene.
(12)
Uniunea şi statele membre trebuie să
depună eforturi pentru a furniza informaţii cât mai actualizate cu
privire la emisiile de gaze cu efect de seră, în special în cadrul
Strategiei Europa 2020 şi al termenului său limită precis.
Prezentul regulament trebuie să permită pregătirea unor astfel
de estimări în cel mai scurt timp posibil pe baza informaţiilor
statistice şi de alt tip.
(13)
Cerinţele de monitorizare şi de raportare
de către statele membre a emisiilor provenite din transportul maritim
trebuie adoptate într-o manieră complementară şi coerentă
cu cerinţele convenite în cadrul CCONUSC sau, în măsura
posibilă, cu cerinţele aplicabile navelor, astfel cum sunt acestea
stabilite în contextul Organizaţiei Maritime Internaţionale („OMI”)
sau prin intermediul unei măsuri la nivelul Uniunii care să abordeze
tema emisiilor de GES provenite din transportul maritim. O astfel de
monitorizare şi raportare ar permite o mai bună înţelegere a
problematicii acestor emisii şi ar sprijini punerea efectivă în
aplicare a politicilor.
(14)
Experienţa acumulată în urma punerii în
aplicare a Deciziei nr. 280/2004/CE a demonstrat necesitatea
îmbunătăţirii transparenţei, acurateţei,
coerenţei, integralităţii şi comparabilităţii
informaţiilor raportate cu privire la politici, măsuri şi
prognoze. Decizia nr. 406/2009/CE solicită statelor membre să
raporteze progresul preconizat cu privire la îndeplinirea obligaţiilor
care le revin în temeiul deciziei respective, inclusiv informaţiile
referitoare la politicile, măsurile şi prognozele naţionale.
Strategia Europa 2020 a stabilit o agendă economică şi
politică integrată care solicită Uniunii şi statelor membre
să depună eforturi suplimentare în ceea ce priveşte raportarea
în timp util a politicilor şi măsurilor privind schimbările
climatice, precum şi efectele preconizate asupra emisiilor. Crearea unui
sistem naţional la nivelul Uniunii şi al statelor membre, combinat cu
o mai bună orientare în materie de raportare, ar trebui să contribuie
în mod semnificativ la îndeplinirea acestor obiective. De asemenea, pentru a se
asigura faptul că Uniunea îndeplineşte cerinţele
internaţionale şi naţionale de raportare a prognozelor privind
emisiile de gaze cu efect de seră şi pentru a evalua progresul
înregistrat de aceasta cu privire la îndeplinirea angajamentelor şi a
obligaţiilor sale internaţionale şi naţionale, Comisia
trebuie să elaboreze şi să utilizeze prognoze privind emisiile
de gaze cu efect de seră.
(15)
Statele membre trebuie să furnizeze
informaţii îmbunătăţite în vederea monitorizării
progresului şi a acţiunilor întreprinse de acestea cu privire la
schimbările climatice. Aceste informaţii sunt necesare pentru
conceperea unei strategii cuprinzătoare de adaptare a Uniunii în urma
publicării Cărţii albe intitulate „Adaptarea la schimbările
climatice: către un cadru de acţiune la nivel european”[19] . Raportarea
informaţiilor privind adaptarea va permite statelor membre să
facă schimb de cele mai bune practici şi să-şi evalueze
necesităţile şi nivelul de pregătire necesare pentru a
aborda schimbările climatice.
(16)
În temeiul Deciziei 1/CP.15, Uniunea şi statele
membre s-au angajat să asigure o finanţare considerabilă în
domeniul climei pentru a susţine acţiunile de adaptare şi
atenuare în ţările în curs de dezvoltare. În conformitate cu
alineatul (40) din Decizia 1/CP.16, ţările dezvoltate care sunt parte
la CCONUSC trebuie să-şi îmbunătăţească
modalităţile de raportare privind sprijinul financiar, tehnologic
şi pentru dezvoltarea capacităţii destinat ţărilor în
curs de dezvoltare care sunt parte la CCONUSC. Îmbunătăţirea
modalităţilor de raportare este esenţială pentru
recunoaşterea eforturilor depuse de Uniune şi de statele membre în
vederea îndeplinirii angajamentelor asumate. De asemenea, Decizia 1/CP.16
prevede un nou mecanism tehnologic pentru îmbunătăţirea
transferului internaţional de tehnologie. Prezentul regulament trebuie
să asigure furnizarea de informaţii importante actualizate
referitoare la activităţile privind transferul de tehnologie
către ţările în curs de dezvoltare.
(17)
În urma modificărilor efectuate în cadrul
Directivei 2008/101/CE[20],
Directiva 2003/87/CE aplică în prezent sistemul de comercializare a emisiilor
de gaze cu efect de seră în cadrul Uniunii şi în cazul
activităţilor de aviaţie. Această directivă
conţine dispoziţii privind utilizarea veniturilor din licitaţii,
raportarea utilizării veniturilor din licitaţii de către statele
membre, precum şi acţiunile întreprinse pentru licitarea cotelor din
aviaţie în temeiul articolului 3d alineatul (1) sau (2) din directiva
respectivă, cu scopul de a urmări dacă 100 % din veniturile
respective sau o sumă echivalentă sunt utilizate pentru efectuarea
uneia sau a mai multora dintre acţiunile menţionate la articolul 3d
alineatul (4) din Directiva 2003/87/CE. În urma modificărilor efectuate în
cadrul Directivei 2009/29/CE, Directiva 2003/87/CE conţine, în prezent, şi
cerinţe de raportare referitoare la utilizarea veniturilor din
licitaţii, cel puţin 50% din aceste venituri trebuind să fie
utilizate pentru efectuarea uneia sau a mai multora dintre
activităţile menţionate la articolul 10 alineatul (3) din
Directiva 2003/87/CE. Transparenţa cu privire la utilizarea veniturilor
obţinute în urma licitării cotelor în temeiul Directivei 2003/87/CE
este esenţială pentru susţinerea angajamentelor Uniunii.
Raportarea cu privire la utilizarea veniturilor respective trebuie să
ateste sumele reale plătite, dacă veniturile sunt alocate pentru plată
prin intermediul investiţiilor directe în proiecte, al fondurilor de
investiţii sau al politicilor de sprijin fiscal sau financiar, precum
şi tipul şi trimiterile la aceste politici, proiecte sau fonduri.
(18)
În temeiul CCONUSC, Uniunea şi statele membre trebuie
să dezvolte, să actualizeze în mod periodic, să publice şi
să raporteze Conferinţei părţilor comunicările
naţionale şi rapoartele din doi în doi ani, utilizând orientările,
metodologiile şi formatele convenite de Conferinţa
părţilor. Decizia 1/CP.16 solicită îmbunătăţirea
modalităţilor de raportare referitoare la obiectivele privind
atenuarea şi furnizarea de sprijin financiar, tehnologic şi pentru
construirea capacităţii în ţările în curs de dezvoltare.
(19)
Decizia nr. 406/2009/CE a transformat ciclul anual
actual de raportare într-un ciclu de angajamente anuale care necesită o
revizuire cuprinzătoare a inventarelor statelor membre privind gazele cu
efect de seră într-o perioadă de timp mai scurtă decât cea
stabilită pentru revizuirea inventarului actual al CCONUSC cu scopul de a
permite utilizarea flexibilităţilor şi, după caz, aplicarea
acţiunilor corective la sfârşitul fiecărui an relevant. Având în
vedere incertitudinile cu privire la evoluțiile viitoare în temeiul
CCONUSC şi al Protocolului de la Kyoto, stabilirea unui proces de
revizuire a inventarelor privind gazele cu efect de seră la nivelul
Uniunii depuse de către statele membre trebuie să asigure faptul
că gradul de respectare a obligaţiilor prevăzute în temeiul
Deciziei nr. 406/2009/CE este evaluat într-o manieră credibilă,
coerentă, transparentă şi în timp util.
(20)
În prezent, se discută în cadrul procesului
CCONUSC o serie de elemente tehnice referitoare la raportarea emisiilor de la
surse şi a eliminării de către absorbanţi a tuturor gazelor
cu efect de seră, cum ar fi potenţialele ridicate de încălzire
globală (GWP), gazele cu efect de seră raportate şi
orientările metodologice din partea IPCC care urmează să fie utilizate
pentru pregătirea inventarelor naţionale privind gazele cu efect de
seră. Revizuirea elementelor metodologice în contextul procesului CCONUSC
şi recalculările ulterioare ale seriilor cronologice de emisii de
gaze cu efect de seră pot modifica nivelul şi tendinţele acestor
emisii. Comisia trebuie să monitorizeze astfel de evoluţii la nivel
internaţional şi, dacă este necesar, să propună
revizuirea prezentului regulament pentru a asigura coerenţa cu
metodologiile utilizate în contextul procesului CCONUSC.
(21)
Emisiile de gaze cu efect de seră raportate
de-a lungul seriilor cronologice trebuie estimate prin intermediul
aceloraşi metode. Datele privind activitatea de bază şi factorii
de emisie trebuie obţinuți şi utilizați într-o manieră
coerentă. De asemenea, trebuie să se asigure faptul că
modificările survenite cu privire la tendinţele emisiilor nu sunt
introduse ca rezultat al modificărilor privind metodele sau ipotezele de
estimare. Recalculările trebuie efectuate în conformitate cu
orientările convenite, precum şi în vederea
îmbunătăţirii coerenţei, acurateţei şi
integralităţii seriilor cronologice raportate şi a punerii în
aplicare a metodelor mai detaliate. Atunci când metodologia sau modalitatea de
colectare a datelor privind activitatea de bază şi factorii de emisie
se modifică, statele membre trebuie să recalculeze inventarele pentru
seriile cronologice raportate şi să evalueze necesitatea
recalculărilor pe baza motivelor furnizate în orientările convenite,
în special pentru categoriile cheie. Prezentul regulament trebuie să
prevadă dacă şi în ce condiţii se iau în calcul efectele
unor astfel de recalculări.
(22)
Aviaţia are impact asupra climei globale prin
emisiile de dioxid de carbon (CO2), dar şi prin alte emisii
şi mecanisme, inclusiv emisiile de oxizi de azot şi creşterea
stratului de nori cirrus. În lumina progreselor ştiinţifice
referitoare la acest impact, trebuie să se efectueze o evaluare
periodică a impactului nelegat de CO2 al aviaţiei asupra
climei globale în contextul prezentului regulament.
(23)
Agenţia Europeană de Mediu (AEM)
urmăreşte să susţină dezvoltarea durabilă şi
să contribuie la îmbunătăţirea semnificativă şi
măsurabilă a mediului în Europa prin furnizarea de informaţii
orientate, relevante, fiabile şi în timp util către legislatori, instituţiile
publice şi publicul larg. AEM trebuie să asiste Comisia, după
caz, în lucrările de monitorizare şi raportare, în special în
contextul sistemului de inventariere al Uniunii şi al sistemului acesteia
de prognoze, politici şi măsuri, în vederea efectuării
examinării anuale de către experţi a inventarelor statelor
membre, evaluând progresul înregistrat cu privire la angajamentele de reducere
a emisiilor, impactul schimbărilor climatice, vulnerabilitatea şi
adaptarea, precum şi în vederea comunicării de informaţii solide
privind clima către publicul larg.
(24)
Comisia trebuie să urmărească
punerea în aplicare a cerinţelor de monitorizare şi de raportare în
temeiul prezentului regulament, precum şi progresul ulterior înregistrat
în temeiul CCONUSC şi al Protocolului de la Kyoto cu scopul de a asigura
coerenţa. În acest sens, Comisia trebuie să abroge sau, după
caz, să modifice dispoziţiile prezentului regulament.
(25)
Cu scopul de a asigura condiţii uniforme
pentru punerea în aplicare a articolului 20 alineatul (5) din prezentul
regulament, puterile de executare trebuie conferite Comisiei. În vederea
stabilirii cerinţelor armonizate de raportare cu privire la emisiile de
gaze cu efect de seră şi informaţiile relevante pentru politica
privind schimbările climatice, puterea de adoptare a actelor în
conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind funcţionarea Uniunii
Europene trebuie delegată Comisiei în ceea ce priveşte revizuirea
anexei I la prezentul regulament, rapoartele statelor membre privind LULUCF
şi transportul maritim, sistemele naţionale ale statelor membre,
examinarea de către experţi a datelor din inventarul statelor membre,
cerinţele detaliate privind conţinutul, structura, formatul şi
procesele de înaintare a raportelor de către statele membre, precum
şi abrogarea sau modificarea anumitor obligaţii în conformitate cu
prezentul regulament. Este extrem de important ca Comisia să
desfăşoare consultări pe parcursul lucrărilor sale
pregătitoare, inclusiv la nivel de experţi. În momentul
elaborării şi redactării actelor delegate, Comisia trebuie
să asigure transmiterea simultană, corespunzătoare şi în
timp util a documentelor relevante către Parlamentul European şi
Consiliu.
(26)
Deoarece obiectivele acţiunii propuse, astfel
cum sunt acestea stabilite la articolul 1 din prezentul regulament, nu pot fi,
prin natura lor, suficient realizate de către statele membre şi, în
consecinţă, având în vedere amploarea şi efectele acţiunii,
acestea pot fi mai bine realizate la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta
măsuri în conformitate cu principiul subsidiarităţii
prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În
conformitate cu principiul proporţionalităţii, astfel cum este
prevăzut la articolul menţionat, prezentul regulament nu
depăşeşte ceea ce este necesar pentru realizarea acestor
obiective.
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Capitolul 1
Obiect, domeniu de aplicare şi
definiţii
Articolul 1
Obiect
Prezentul regulament stabileşte un
mecanism pentru:
(a)
asigurarea unei raportări transparente,
exacte, coerente, comparabile, integrale şi la timp din partea Uniunii
şi a statelor sale membre către secretariatul CCONUSC.
(b)
raportarea şi verificarea informaţiilor
cu privire la angajamentele asumate în temeiul CCONUSC şi al Protocolului
de la Kyoto şi la deciziile adoptate ca urmare a acestora, precum şi
evaluarea progresului în ceea ce priveşte respectarea acestor angajamente;
(c)
monitorizarea şi raportarea emisiilor
antropice de la surse şi a eliminării de către absorbanţi a
tuturor gazelor cu efect de seră nereglementate de Protocolul de la
Montreal privind substanţele care diminuează stratul de ozon în
statele membre;
(d)
monitorizarea, raportarea, reexaminarea şi
verificarea emisiilor de gaze cu efect de seră şi a altor
informaţii în temeiul articolului 6 din Decizia nr. 406/2009/CE;
(e)
raportarea emisiilor de CO2 generate de
activităţile de transport maritim;
(f)
monitorizarea şi raportarea utilizării
veniturilor generate prin licitarea certificatelor în temeiul articolului 3d
alineatele (1) și (2) sau al articolului 10 alineatul (1) din Directiva 2003/87/CE,
în conformitate cu articolul 3d alineatul (4) şi articolul 10 alineatul (3)
din directiva respectivă;
(g)
monitorizarea şi raportarea acţiunilor
întreprinse de statele membre în vederea adaptării la consecinţele
inevitabile ale schimbărilor climatice;
(h)
evaluarea progreselor înregistrate de statele
membre în ceea ce priveşte îndeplinirea obligaţiilor lor în temeiul
Deciziei nr. 406/2009/CE;
(i)
colectarea de informaţii şi date necesare
pentru a susţine formularea şi evaluarea politicii viitoare a Uniunii
cu privire la schimbările climatice.
Articolul 2
Domeniu de aplicare
Prezentul regulament se aplică:
(a)
strategiilor de dezvoltare cu emisii reduse de
carbon elaborate de Uniune şi statele sale membre, precum şi
oricăror actualizări ale acestora în conformitate cu Decizia 1/CP.16;
(b)
emisiilor de gaze cu efect de seră incluse în
anexa I provenind de la sectoare şi surse şi eliminării de
către absorbanţi, cuprinse în inventarele naţionale de gaze cu
efect de seră în temeiul articolului 4 alineatul (1) litera (a) din
CCONUSC şi având loc pe teritoriile statelor membre;
(c)
emisiilor de gaze cu efect de seră care se
încadrează în domeniul de aplicare a articolului 2 alineatul (1) din
Decizia nr. 406/2009/CE;
(d)
emisiilor de gaze cu efect de seră provenind
de la ambarcaţiunile marine care ancorează în porturile din statele
membre;
(e)
impactului nelegat de CO2 asupra climei,
asociat emisiilor generate de aviația civilă;
(f)
previziunilor Uniunii şi statelor membre privind
emisiile antropice de la surse şi eliminarea de către absorbanţi
a gazelor cu efect de seră, precum şi politicilor şi
măsurilor elaborate de statele membre;
(g)
sprijinului financiar şi tehnologic agregat, acordat
ţărilor în curs de dezvoltare, per proiect şi per
ţară;
(h)
utilizării veniturilor din licitarea
certificatelor de emisie în temeiul articolului 3d alineatele (1) şi
(2) şi al articolului 10 alineatul (1) din Directiva 2003/87/CE;
(i)
acţiunilor întreprinse de statele membre la
nivel naţional şi regional în vederea adaptării la
schimbările climatice.
Articolul 3
Definiţii
În sensul prezentului regulament, se
aplică următoarele definiţii:
(1)
„potenţial de încălzire globală” al
unui gaz înseamnă aportul total la încălzirea globală rezultat
în urma emisiei unei unităţi din gazul respectiv faţă de o
unitate din gazul de referinţă, dioxid de carbon, căreia i se
alocă valoarea 1;
(2)
„sistem naţional de inventariere”
înseamnă un sistem de dispoziţii instituţionale, juridice
şi procedurale stabilite într-un stat membru în vederea estimării
emisiilor antropice de la surse şi a eliminării de către
absorbanţi a tuturor gazelor cu efect de seră nereglementate prin
Protocolul de la Montreal, precum şi în vederea raportării şi
arhivării informaţiilor privind inventarierea, în conformitate cu
Decizia 19/CMP.1 a Conferinţei părţilor la CCONUSC, care
funcţionează ca reuniune a părţilor la Protocolul de la
Kyoto, („Decizia 19/CMP.1”), sau cu alte decizii relevante în temeiul CCONUSC
şi al Protocolului de la Kyoto;
(3)
„autorităţi competente în ceea ce
priveşte inventarierea” înseamnă orice autoritate sau
autorităţi însărcinate, în temeiul sistemului naţional de
inventariere dintr-un stat membru, cu sarcina de a compila inventarul gazelor
cu efect de seră;
(4)
„asigurarea calităţii” sau „QA”
înseamnă un sistem planificat de proceduri de reexaminare pentru a asigura
că obiectivele privind calitatea datelor sunt îndeplinite şi că
cele mai bune estimări şi informaţii sunt raportate pentru a susţine
eficienţa programului de control al calităţii şi pentru a
asista statele membre;
(5)
„controlul calităţii” sau „QC”
înseamnă un sistem de activităţi tehnice de rutină pentru
măsurarea şi controlul calităţii informaţiilor şi
a estimărilor compilate cu scopul de a asigura integritatea,
corectitudinea şi caracterul integral al datelor, identificând şi
rezolvând erorile şi omisiunile, documentând şi arhivând datele
şi alte materiale folosite şi înregistrând toate
activităţile de asigurare a calităţii;
(6)
„indicator” înseamnă un factor sau o
variabilă cantitativă sau calitativă care contribuie la o mai
bună înţelegere a evoluţiei punerii în aplicare a politicilor
şi măsurilor şi a tendinţelor emisiilor de gaze cu efect de
seră;
(7)
„unitate a cantităţii atribuite” (AAU)
înseamnă o unitate emisă în temeiul dispoziţiilor relevante din
anexa la Decizia 13/CMP.1 a Conferinţei părţilor la CCONUSC care
funcţionează ca reuniune a părţilor la Protocolul de la
Kyoto („Decizia 13/CMP.1”);
(8)
„unitate de absorbţie” (RMU) înseamnă o
unitate emisă în temeiul dispoziţiilor relevante din anexa la Decizia
13/CMP.1 sau din alte decizii relevante ale organismelor CCONUSC sau ale
Protocolului de la Kyoto;
(9)
„unitate de reducere a emisiilor” (URE)
înseamnă o unitate emisă în temeiul dispoziţiilor relevante din
anexa la Decizia 13/CMP.1 şi din deciziile relevante adoptate în temeiul
CCONUSC sau al Protocolului de la Kyoto;
(10)
„reducere de emisii certificate” (REC)
înseamnă o unitate eliberată în conformitate cu articolul 12 din
Protocolul de la Kyoto şi cerinţele acestuia, precum şi cu
dispoziţiile relevante din anexa la Decizia 13/CMP.1;
(11)
„registru naţional” înseamnă un registru
sub forma unei baze de date standardizate care include informaţii privind
emiterea, deţinerea, transferul, achiziţionarea, anularea şi
retragerea de URE, REC, AAU şi RMU şi reportarea de URE, REC şi
AAU;
(12)
„politici şi măsuri” înseamnă toate
instrumentele politice, administrative şi legislative care vizează
punerea în aplicare a angajamentelor în temeiul articolului 4 alineatul 2
literele (a) şi (b) din CCONUSC, inclusiv a celor care nu au ca obiectiv
principal limitarea şi reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră;
(13)
„sistem naţional pentru politici, măsuri
şi estimări” înseamnă un sistem de dispoziţii
instituţionale, juridice şi procedurale stabilit într-un stat membru
în vederea raportării politicilor şi măsurilor, precum şi
pentru pregătirea şi raportarea estimărilor de emisii antropice
de la surse şi a eliminării de către absorbanţi a tuturor
gazelor cu efect de seră, astfel cum prevede articolul 13 din prezentul
regulament;
(14)
„evaluare ex-ante a politicilor şi
măsurilor” înseamnă o evaluare a efectelor preconizate pentru o
politică sau măsură;
(15)
„evaluare ex-post a politicilor şi
măsurilor” înseamnă o evaluare a efectelor ulterioare ale unei
politici sau măsuri;
(16)
„previziuni fără măsuri”
înseamnă previziuni ale emisiilor antropice de la surse şi ale eliminării
de către absorbanţi a gazelor cu efect de seră, care exclud
efectele tuturor politicilor şi măsurilor planificate, adoptate sau
puse în aplicare după anul ales drept începutul previzionării
respective;
(17)
„previziuni cu măsuri” înseamnă previziuni
ale emisiilor antropice de gaze cu efect de seră de la surse şi ale eliminării
de către absorbanţi, care cuprind efectele, în ceea ce priveşte
emisiile de gaze cu efect de seră, ale politicilor şi măsurilor
adoptate şi puse în aplicare;
(18)
„previziuni cu măsuri suplimentare”
înseamnă previziuni ale emisiilor antropice de la surse şi ale eliminării
de către absorbanţi a gazelor cu efect de seră, care cuprind
efectele, în ceea ce priveşte emisiile de gaze cu efect de seră, ale
politicilor şi măsurilor adoptate şi puse în aplicare pentru
atenuarea schimbărilor climatice, precum şi ale politicilor şi
măsurilor planificate;
(19)
„analiză de sensibilitate” înseamnă
analiza unui algoritm model sau a unei ipoteze pentru a cuantifica
sensibilitatea sau stabilitatea datelor de realizare model faţă de
variaţiile datelor de intrare sau ale ipotezelor aferente. Această
analiză se efectuează prin modificarea valorilor de intrare sau a
ecuaţiilor model şi observarea modului în care modelul de realizare
variază în mod corespunzător;
(20)
„sprijin pentru atenuarea schimbărilor
climatice” înseamnă sprijinul acordat pentru activităţile din
ţările în curs de dezvoltare care contribuie la obiectivul de
stabilizare a concentraţiilor de gaze cu efect de seră din atmosferă
la un nivel care să împiedice orice interferenţe antropice
periculoase cu sistemul climatic;
(21)
„sprijin pentru adaptarea la schimbările
climatice” înseamnă sprijinul acordat pentru activităţile din
ţările în curs de dezvoltare care vizează reducerea vulnerabilităţii
oamenilor sau a sistemelor naturale faţă de impactul
schimbărilor climatice şi al altor riscuri legate de mediu, prin
menţinerea sau sporirea capacităţii de adaptare şi a
rezistenţei ţărilor în curs de dezvoltare;
(22)
„rectificări tehnice” înseamnă
ajustările făcute estimărilor inventarului naţional de gaze
cu efect de seră, efectuate în contextul reexaminării în temeiul
articolului 20 din prezentul regulament, atunci când datele de inventar
prezentate sunt incomplete sau nu sunt elaborate în conformitate cu normele sau
orientările internaţionale sau UE şi care sunt destinate a
înlocui estimările prezentate iniţial;
(23)
„recalculări”, în conformitate cu
orientările CCONUSC privind raportarea inventarelor anuale, înseamnă
o procedură de recalculare a emisiilor antropice de la surse şi a eliminării
de către absorbanţi a gazelor cu efect de seră raportate în
inventarele depuse anterior, ca urmare a modificării metodologiilor, a
modului în care sunt obţinute şi folosite informaţiile privind
factorii şi activitatea de emisie, sau a includerii de noi categorii de
surse de absorbanţi.
Capitolul 2
Strategii de dezvoltare cu emisii reduse de
carbon
Articolul 4
Strategii de dezvoltare cu emisii reduse de
carbon
1.
Statele membre şi Comisia în numele Uniunii
elaborează şi pun în aplicare o strategie de dezvoltare cu emisii
reduse de carbon pentru a contribui la:
(a)
monitorizarea transparentă şi
precisă a progreselor reale şi preconizate înregistrate de către
statele membre, inclusiv contribuţia măsurilor propuse de Uniune la
îndeplinirea angajamentelor Uniunii şi ale statelor sale membre, în
temeiul CCONUSC, de a limita sau reduce emisiile antropice de gaze cu efect de
seră;
(b)
îndeplinirea angajamentelor statelor membre privind
reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră în temeiul Deciziei nr. 406/2009/CE
şi reducerea pe termen lung a emisiilor şi sporirea eliminării
de către absorbanţi în toate sectoarele în conformitate cu obiectivul
Uniunii de a reduce emisiile cu până la 80-95% până în 2050
faţă de nivelurile din 1990, în contextul reducerilor necesare,
potrivit IPCC, în ţările dezvoltate considerate ca grup.
2.
Statele membre transmit Comisiei strategia de
dezvoltare cu emisii reduse de carbon la un an de la intrarea în vigoare a
prezentului regulament sau în conformitate cu orice calendar stabilit la nivel
internaţional în contextul procesului CCONUSC.
3.
Comisia şi statele membre pun de îndată
la dispoziţia publicului strategiile de dezvoltare cu emisii reduse de
carbon şi orice actualizări ale acestora.
Capitolul 3
Raportarea cu privire la emisiile şi la
eliminările istorice de gaze cu efect de seră
Articolul 5
Sisteme naţionale de inventariere
1.
Statele membre stabilesc, pun în funcţiune
şi urmăresc să îmbunătăţească permanent
sistemele naţionale de inventariere pentru a estima emisiile antropice de
la surse şi eliminările de către absorbanţi a gazelor cu
efect de seră incluse în anexa I la prezentul regulament şi pentru a
asigura termenele, transparenţa, precizia, coerenţa, comparabilitatea
şi caracterul integral al inventarelor lor de gaze cu efect de seră.
2.
Statele membre garantează că
autorităţile lor competente în materie de inventare au acces la,
şi că sistemul lor naţional de inventariere prevede că
autorităţile lor competente au acces la:
(a)
datele şi metodele raportate pentru
activităţile şi instalaţiile în temeiul Directivei 2003/87/CE
cu scopul de a pregăti inventarele naţionale de gaze cu efect de
seră pentru a asigura coerenţa emisiilor de gaze cu efect de
seră raportate în temeiul sistemului comunitar de comercializare a
emisiilor şi în inventarele naţionale de gaze cu efect de seră;
(b)
datele colectate prin intermediul sistemelor de
raportare cu privire la gazele fluorurate din diverse sectoare, stabilite în
temeiul articolului 6 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 842/2006, cu
scopul de a pregăti inventarele naţionale de gaze cu efect de
seră;
(c)
emisiile, datele aferente acestora şi
metodologiile raportate prin intermediul facilităţilor în temeiul
Regulamentului (CE) nr. 166/2006 cu scopul de a pregăti inventarele
naţionale de gaze cu efect de seră;
(d)
datele raportate în temeiul Regulamentului (CE) nr.
1099/2008.
3.
Statele membre asigură faptul că
autorităţile lor competente în ceea ce priveşte inventarierea,
precum şi faptul că sistemul lor naţional de inventariere
prevede că autorităţile respective:
(a)
folosesc sistemele de raportare stabilite în
temeiul articolului 6 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 842/2006 pentru
îmbunătăţirea estimării gazelor fluorinate în inventarele
de gaze cu efect de seră;
(b)
sunt capabile să realizeze verificările
anuale privind coerenţa menţionate la articolul 7 alineatul (1)
literele (l) – (m) din prezentul regulament;
Articolul 6
Sistem de inventariere la nivelul Uniunii
Prezentul regulament stabileşte un sistem
de inventariere la nivelul Uniunii în vederea asigurării
actualităţii, transparenţei, preciziei, coerenţei,
comparabilităţii şi caracterului integral al inventarelor
naţionale cu privire la inventarul de gaze cu efect de seră la
nivelul Uniunii. Comisia administrează, menţine şi
urmăreşte să îmbunătăţească permanent acest
sistem, care include:
(a)
un program de asigurare şi de control al
calităţii, care va include stabilirea obiectivelor de calitate
şi conceperea unui plan de asigurare şi de control al
calităţii în materie de inventariere. Comisia asistă statele
membre la punerea în aplicare a programelor de asigurare a calităţii
şi de control al calităţii;
(b)
o procedură pentru a estima, în consultare cu
statele membre în cauză, orice informaţii care lipsesc din inventarul
lor naţional;
(c)
o revizuire anuală expertă a inventarelor
de gaze cu efect de seră din statele membre.
Articolul 7
Inventare de gaze cu efect de seră
1.
Statele membre stabilesc şi raportează
Comisiei, până la data de 15 ianuarie a fiecărui an („anul X”):
(a)
emisiile antropice de gaze cu efect de seră
incluse în anexa I la prezentul regulament şi emisiile antropice de gaze
cu efect de seră menţionate la articolul 2 alineatul (1) din Decizia
nr. 406/2009/CE pentru anul X-2. Fără a aduce atingere
raportării gazelor cu efect de seră incluse în anexa I din prezentul
regulament, emisiile de dioxid de carbon (CO2) de la categoria de
sursă IPCC „1.A.3.A aviaţie civilă” se consideră egale cu
zero în sensul articolului 3 şi al articolului 7 alineatul 1 din Decizia
nr. 406/2009/CE;
(b)
datele cu privire la emisiile antropice de monoxid
de carbon (CO), dioxid de sulf (SO2), oxizi de azot (NOx) şi
compuşi organici volatili (COV), astfel cum se raportează, de
asemenea, în temeiul articolului 7 din Directiva 2001/81/CE, pentru anul X-2;
(c)
emisiile antropice de gaze cu efect de seră de
la surse şi eliminările de către absorbanţi a dioxidului de
carbon rezultat din LULUCF, pentru anul X-2;
(d)
emisiile lor antropice de gaze cu efect de
seră de la surse şi eliminările de către absorbanţi a
dioxidului de carbon rezultat din activităţile LULUCF în temeiul
Protocolului de la Kyoto şi informaţii privind contabilizarea acestor
emisii de gaze cu efect de seră şi a absorbţiilor datorate
exploatării terenurilor, schimbării intervenite în exploatarea
terenurilor şi exploatării pădurilor, în conformitate cu
articolul 3 alineatul (3) şi, în cazul în care statele membre decid
să îl utilizeze, în conformitate cu articolul 3 alineatul (4) din
Protocolul de la Kyoto, precum şi cu deciziile adoptate în temeiul acestor
dispoziţii, pentru anii dintre 2008 şi anul X-2. Statele membre care
optează pentru administrarea terenurilor agricole, gestionarea
păşunilor sau refacerea stratului de vegetaţie, în conformitate
cu articolul 3 alineatul (4) din Protocolul de la Kyoto, raportează, de
asemenea, emisiile antropice de gaze cu efect de seră la surse şi
absorbţiile pentru fiecare astfel de activitate pentru anul 1990;
(e)
orice modificări ale informaţiilor
prevăzute la literele (a) - (d) referitoare la anii dintre 1990 şi
anul X-3, indicând motivele modificărilor respective;
(f)
informaţii privind indicatorii, pentru anul X-2;
(g)
informaţii provenind din registrul lor
naţional cu privire la emiterea, achiziţia, deţinerea,
transferul, anularea, retragerea şi reportarea unităţilor de
cantitate atribuită, a unităţilor de absorbţie, a
unităţilor de reducere a emisiilor şi a reducerilor de emisii
certificate pentru anul X-1;
(h)
informații sintetizate privind transferurile
încheiate în temeiul articolului 3 alineatele (4) şi (5) din Decizia nr. 406/2009/CE,
pentru anul X-1;
(i)
informaţii cu privire la folosirea
mecanismului de implementare în comun, a mecanismului de dezvoltare
nepoluantă şi a schimbului internaţional de drepturi de emisie,
în temeiul articolelor 6, 12 şi 17 din Protocolul de la Kyoto, sau a altor
mecanisme flexibile prevăzute în alte instrumente adoptate de către
Conferinţa părţilor la CCONUSC sau de către Conferinţa
părţilor la CCONUSC care serveşte drept reuniune a
părţilor la Protocolul de la Kyoto pentru a-şi îndeplini
angajamentele cuantificate de limitare sau reducere a emisiilor în conformitate
cu articolul 2 din Decizia 2002/358/CE[21]
sau cu Protocolul de la Kyoto sau cu alte angajamente viitoare în temeiul
CCONUSC sau al Protocolului de la Kyoto, pentru anul X-2;
(j)
informaţii cu privire la măsurile luate
în vederea îmbunătăţirii estimărilor inventarelor, în
special în domenii ale inventarului care au făcut obiectul
modificărilor sau recomandărilor în urma expertizelor;
(k)
alocarea reală sau estimată a emisiilor
verificate raportate de instalaţii şi operatori în temeiul Directivei
2003/87/CE către categoriile de surse din inventarele naţionale de
gaze cu efect de seră şi raportul dintre emisiile verificate şi
totalul emisiilor de gaze cu efect de seră raportate din respectivele
categorii de surse, pentru anul X-2;
(l)
rezultatele verificărilor efectuate în ceea ce
priveşte coerenţa emisiilor raportate în inventarele de gaze cu efect
de seră, pentru anul X-2, cu:
(i)      emisiile
verificate raportate în temeiul Directivei 2003/87/CE;
(ii)      emisiile la
nivel de instalaţie raportate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 166/2006;
(m)
rezultatele verificărilor efectuate în ceea ce
priveşte coerenţa activităţii, informaţiile
contextuale şi ipotezele folosite pentru estimarea emisiilor în
pregătirea inventarelor de gaze cu efect de seră, pentru anul X-2,
cu:
(i)      datele
şi ipotezele folosite pentru pregătirea inventarelor de poluanţi
atmosferici în temeiul Directivei 2001/81/CE;
(ii)      datele
raportate în temeiul articolului 6 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 842/2006;
(iii)     datele
privind energia raportate în temeiul articolului 4 din Regulamentul (CE) nr. 1099/2008şi
al anexei B la acesta;
(n)
o descriere a tuturor modificărilor aduse
sistemului lor naţional de inventariere;
(o)
o descriere a tuturor modificărilor aduse
registrului naţional;
(p)
elementele raportului privind inventarul
naţional de gaze cu efect de seră necesare pentru pregătirea
raportului privind inventarul gazelor cu efect de seră la nivelul Uniunii,
cum ar fi informaţii cu privire la planul statelor membre de asigurare
şi control al calităţii, o estimare generală a gradului de
incertitudine, o evaluare generală a gradului de realizare.
În primul an de
raportare în temeiul prezentului regulament, statele membre informează
Comisia cu privire la intenţia de a recurge la dispoziţiile
articolului 3 alineatele (4) şi (5) din Decizia nr. 406/2009/CE.
2.
Statele membre comunică Comisiei, până la
data de 15 martie a fiecărui an, un raport naţional privind
inventarierea, complet şi actualizat. Raportul va conţine toate
informaţiile prevăzute la alineatul (1) din prezentul articol, precum
şi orice actualizări ulterioare ale informaţiilor respective.
3.
Statele membre prezintă secretariatului
CCONUSC, în fiecare an până la data de 15 aprilie, inventarele
naţionale conţinând informaţii identice cu cele prezentate
Comisiei în conformitate cu alineatul (2) din prezentul articol.
4.
În cooperare cu statele membre, Comisia
compilează anual un inventar de gaze cu efect de seră la nivelul
Uniunii şi un raport privind inventarierea gazelor cu efect de seră
la nivelul Uniunii şi le prezintă secretariatului CCONUSC în fiecare
an până la data de 15 aprilie.
5.
Comisia dispune de competenţa de a adopta acte
delegate în conformitate cu articolul 29 din prezentul regulament pentru a:
(a)
adăuga sau elimina substanţe în/ din
lista de gaze cu efect de seră incluse în anexa I la prezentul regulament;
(b)
stabili cerinţe de monitorizare şi de
raportare cu privire la LULUCF, în conformitate cu orice nou acord
internaţional încheiat sau act legislativ adoptat în conformitate cu
articolul 9 din Decizia nr. 406/2009/CE.
Articolul 8
Inventare aproximative de gaze cu efect de
seră
Până la data de 31 iulie a fiecărui
an („anul X”), statele membre prezintă Comisiei inventarele aproximative
de gaze cu efect de seră pentru anul X-1. Pe baza inventarelor
aproximative de gaze cu efect de seră prezentate de către statele
membre, sau, dacă este cazul, pe baza propriilor estimări, Comisia
compilează anual un inventar aproximativ de gaze cu efect de seră la
nivelul Uniunii. Comisia pune aceste informaţii la dispoziţia
publicului în fiecare an până la data de 30 septembrie.
Articolul 9
Proceduri de completare a estimărilor
emisiilor
1.
Comisia efectuează o verificare
iniţială a datelor transmise de statele membre în temeiul articolului
7 alineatul (1) din prezentul regulament, în ceea ce priveşte caracterul
integral şi problemele potenţiale. Comisia trimite statelor membre
rezultatele verificărilor efectuate în termen de 6 săptămâni de
la data transmiterii informaţiilor. Statele membre răspund tuturor
întrebărilor ridicate de verificarea iniţială până la data
de 15 martie, odată cu transmiterea inventarului final pentru anul X-2.
2.
În cazul în care statele membre nu răspund la
întrebările Comisiei sau nu transmit estimările complete din inventar
necesare pentru compilarea, până la 15 martie, a inventarului la nivelul
Uniunii, Comisia pregăteşte estimări care vor fi folosite în
locul estimărilor relevante din inventarul statelor membre. Comisia foloseşte,
în acest scop, metode coerente cu orientările aplicabile întocmirii
inventarelor naţionale de gaze cu efect de seră.
Articolul 10
Raportarea emisiilor de dioxid de carbon generate
de activităţile de transport maritim
1.
Comisia dispune de competenţa de a adopta acte
delegate în conformitate cu articolul 29 din prezentul regulament pentru a
specifica cerinţele pentru monitorizarea şi raportarea emisiilor de
CO2 generate de ambarcaţiunile care ancorează în porturile
din statele membre. Cerinţele de monitorizare şi de raportare
adoptate sunt coerente cu cerinţele convenite în cadrul CCONUSC şi,
în măsura în care este posibil, cu cerinţele aplicabile
ambarcaţiunilor în contextul OMI sau prin intermediul legislaţiei UE
care abordează emisiile de GES generate de activităţile de
transport maritim. În măsura în care este posibil, cerinţele de
monitorizare şi de raportare reduc volumul de lucru al statelor membre,
inclusiv prin folosirea colectării şi păstrării de date
centralizate.
2.
În cazul în care un act a fost adoptat în temeiul
alineatului (1), statele membre stabilesc şi raportează Comisiei
până la data de 15 ianuarie a fiecărui an („anul X”), pentru anul X-2,
emisiile de dioxid de carbon generate de activităţile de transport
maritim în temeiul actului respectiv.
Capitolul 4
Registre
Articolul 11
Înfiinţarea şi gestionarea
registrelor
1.
Uniunea şi statele membre
înfiinţează şi păstrează registre pentru a contabiliza
în mod precis emiterea, deţinerea, transferul, achiziţionarea,
anularea şi retragerea de AAU, RMU, URE şi RECRMU şi reportarea
de AAU, RMU, URE şi REC. De asemenea, statele membre pot folosi registrele
pentru a contabiliza în mod precis unităţile menţionate la
articolul 11a alineatul (5) din Directiva 2003/87/CE.
2.
Uniunea şi statele membre îşi pot păstra
registrele într-un sistem consolidat, împreună cu unul sau mai multe state
membre.
3.
Informaţiile menţionate la alineatul (1)
din prezentul articol sunt puse la dispoziţia administratorului central
desemnat în temeiul articolului 20 din Directiva 2003/87/CE.
4.
Comisia dispune de competenţa de a adopta un
act delegat în conformitate cu articolul 29 din prezentul regulament pentru a
înfiinţa registrul la nivelul Uniunii prevăzut la alineatul (1) din
prezentul articol.
Articolul 12
Retragerea unităţilor în temeiul
Protocolului de la Kyoto
1.
La finalizarea examinării inventarelor lor
naţionale în temeiul Protocolului de la Kyoto pentru fiecare an al primei
perioade de angajament în temeiul Protocolului de la Kyoto, inclusiv
soluționarea tuturor problemelor privind punerea în aplicare, statele
membre retrag din registre unităţile AAU, RMU, URE şi REC
echivalente cu emisiile nete ale acestora în cursul anului respectiv.
2.
În ceea ce priveşte ultimul an al perioadei de
angajament în temeiul Protocolului de la Kyoto, statele membre retrag
unităţi din registre înainte de sfârşitul perioadei suplimentare
pentru îndeplinirea angajamentelor stabilită în Decizia 11/CMP.1 a
Conferinţei părţilor la CCONUSC care serveşte drept
reuniune a părţilor la Protocolul de la Kyoto.
Capitolul 5
Raportare privind politicile și
măsurile, precum şi previziunile referitoare la emisiile antropice de
la surse şi la eliminarea de către absorbanți a gazelor cu efect
de seră
Articolul 13
Sisteme naţionale de politici,
măsuri şi previziuni
1.
Statele membre şi Comisia
înfiinţează, în termen de un an de la intrarea în vigoare a
prezentului regulament, pun în funcţiune şi urmăresc să
îmbunătăţească permanent sistemele naţionale pentru
raportarea privind politicile şi măsurile, precum şi
pregătirea şi raportarea previziunilor referitoare la emisiile
antropice de la surse şi la eliminarea de către absorbanți a
gazelor cu efect de seră. Sistemele naţionale includ toate dispoziţiile
instituţionale, juridice şi procedurale stabilite în cadrul unui stat
membru sau al Uniunii pentru evaluarea politicii şi pentru previziunile
referitoare la emisiile antropice de la surse şi la eliminarea de
către absorbanți a gazelor cu efect de seră.
2.
Acestea vizează garantarea
actualităţii, transparenţei, preciziei, coerenţei,
comparabilităţii şi caracterului integral al informaţiilor
raportate privind politicile şi măsurile, precum şi previziunile
referitoare la emisiile antropice de la surse şi la eliminarea de
către absorbanți a gazelor cu efect de seră, menţionate la
articolele 14 şi 15 din prezentul regulament, inclusiv folosirea şi
aplicarea datelor, metodelor şi modelelor, precum şi punerea în
aplicare a activităţilor de asigurare a calității şi
control al calităţii şi analiza de sensibilitate.
Articolul 14
Raportarea politicilor şi a măsurilor
1.
Statele membre prezintă Comisiei în fiecare an
până la 15 martie („anul X”):
(a)
o descriere a sistemului lor naţional de
raportare privind politicile şi măsurile, precum şi de
pregătire şi raportare a previziunilor referitoare la emisiile
antropice de la surse şi la eliminarea de către absorbanți a
gazelor cu efect de seră în temeiul articolului 13 alineatul (1) din
prezentul regulament, sau informaţii cu privire la modificările
efectuate la sistemul respectiv în cazul în care o astfel de descriere a fost
deja prezentată;
(b)
orice informaţii suplimentare sau
actualizări relevante pentru strategiile lor de dezvoltare cu emisii
reduse de carbon menţionate la articolul 4 din prezentul regulament
şi progresul înregistrat în punerea în aplicare a strategiilor respective;
(c)
informaţii cu privire la politicile şi
măsurile naţionale, precum şi cu privire la punerea în aplicare
de politici şi măsuri la nivelul Uniunii care limitează sau
reduc emisiile antropice de la surse şi sporesc eliminarea de către
absorbanți a gazelor cu efect de seră, prezentate sectorial pentru
fiecare gaz cu efect de seră menţionat în anexa I la prezentul
regulament. Informaţiile cuprind referinţe încrucişate la
politicile naţionale şi UE aplicabile, în special cele privind
calitatea aerului, şi includ:
(i)      obiectivul
politicii sau al măsurii şi o scurtă descriere a acesteia;
(ii)      tipul de
instrument de acţiune;
(iii)     stadiul
implementării;
(iv)     indicatori
pentru monitorizarea şi evaluarea progresului în timp;
(v)     estimări
cantitative privind efectele asupra emisiilor de la surse şi a eliminării
de către absorbanți a gazelor cu efect de seră, defalcate în:
–
rezultatele evaluării ex-ante a efectelor
fiecărei politici şi măsuri. Estimările sunt furnizate
pentru o succesiune de patru ani care se termină cu 0 sau 5, imediat
după anul X, cu o distincție între emisiile de gaze cu efect de
seră incluse în Directiva 2003/87/CE şi cele incluse în Decizia nr. 406/2009/CE;
–
rezultatele evaluării ex-post a efectelor
fiecărei politici şi măsuri asupra atenuării
schimbărilor climatice, acolo unde este posibil, cu o distincţie
între emisiile de gaze cu efect de seră incluse în Directiva 2003/87/CE
şi cele incluse în Decizia nr. 406/2009/CE.
(vi)     estimări
ale costurilor preconizate pentru politici şi măsuri, precum şi
calculări, după caz, ale costurilor reale pentru politici şi
măsuri;
(vii)    toate
trimiterile la evaluare şi la rapoartele tehnice aferente prevăzute
la alineatul (2) din prezentul articol;
(d)
informaţii privind politicile şi
măsurile aplicate sau planificate, destinate punerii în aplicare a
legislaţiei UE şi informaţii privind procedurile naţionale
de conformitate şi de aplicare;
(e)
informaţiile prevăzute la articolul 6
alineatul (1) litera (d) din Decizia nr. 406/2009/CE;
(f)
informaţii privind măsura în care
acţiunea statului membru constituie un element semnificativ al eforturilor
întreprinse la nivel naţional, precum şi măsura în care
folosirea preconizată a procedurii de punere în aplicare comune, a mecanismului
de dezvoltare curată şi a comercializării emisiilor este
complementară acţiunii interne în conformitate cu dispoziţiile
relevante ale Protocolului de la Kyoto şi cu deciziile adoptate în temeiul
acestuia.
2.
Statele membre pun la dispoziţia publicului,
în format electronic, orice evaluare a costurilor şi efectelor politicilor
şi măsurilor naţionale, precum şi orice informaţie cu
privire la punerea în aplicare a politicilor şi măsurilor Uniunii
care limitează sau reduc emisiile antropice de la surse şi sporesc
eliminarea de către absorbanți a gazelor cu efect de seră,
împreună cu rapoartele tehnice care susțin evaluările
respective. Acestea trebuie să includă descrieri ale modelelor
şi abordărilor metodologice folosite, definiţii şi ipoteze
aferente.
Articolul 15
Raportarea previziunilor
1.
Statele membre raportează Comisiei până
la data de 15 martie a fiecărui an („anul X”) previziunile naţionale
referitoare la emisiile antropice de la surse şi la eliminarea de
către absorbanți a gazelor cu efect de seră, per gaz şi per
sector de activitate. Aceste previziuni includ estimările cantitative
pentru următorii 4 ani care se termină cu 0 sau 5, imediat după
anul X. Previziunile naţionale iau în considerare orice politici şi
măsuri adoptate la nivelul Uniunii şi includ:
(a)
previziunile fără măsuri, previziunile
cu măsuri şi previziunile cu măsuri suplimentare;
(b)
previziunile totale privind gazele cu efect de
seră şi estimările separate pentru emisiile de gaze cu efect de
seră previzionate pentru sursele de emisie incluse în Directiva 2003/87/CE
şi în Decizia 406/2009/CE;
(c)
o identificare clară a politicilor şi
măsurilor naţionale, regionale şi la nivelul Uniunii incluse în previziunile
referitoare la emisiile antropice de la surse şi la eliminarea de
către absorbanți a gazelor cu efect de seră. În cazul în care
astfel de politici şi măsuri nu sunt incluse, acest fapt trebuie
menţionat şi explicat în mod clar;
(d)
rezultatele analizei de sensibilitate realizate
pentru previziuni;
(e)
toate trimiterile relevante la evaluare şi la
rapoartele tehnice care stau la baza evaluărilor respective
menţionate la alineatul (3) din prezentul articol.
2.
În cazul în care un stat membru nu prezintă previziunile
estimate complete până la data de 15 martie a fiecărui an, Comisia
poate pregăti estimările necesare pentru compilarea previziunilor la
nivelul Uniunii.
3.
Statele membre pun la dispoziţia publicului,
în format electronic, previziunile lor naţionale referitoare la emisiile
antropice de la surse şi la eliminarea de către absorbanți a
gazelor cu efect de seră, împreună cu rapoartele tehnice care stau la
baza acestor previziuni. Acestea trebuie să includă descrieri ale
modelelor şi abordărilor metodologice folosite, definiţii
şi ipoteze aferente.
Capitolul 6
Raportarea altor informaţii relevante
pentru schimbările climatice
Articolul 16
Raportarea măsurilor de adaptare
naţională
Statele membre raportează Comisiei,
până la data de 15 martie a fiecărui an, informaţii privind
acţiunile puse în aplicare sau planificate în vederea adaptării la
schimbările climatice, în special cu privire la strategiile naţionale
sau regionale de adaptare şi la măsurile de adaptare.
Informaţiile includ alocarea bugetului în funcţie de sector de
acţiune şi, pentru fiecare măsură de adaptare, obiectivul principal,
tipul de instrument, stadiul implementării şi categoria de impact a
schimbării climatice (precum inundaţiile, creşterea nivelului
mărilor, temperaturile extreme, secetele şi fenomenele meteorologice
extreme).
Articolul 17
Raportarea sprijinului financiar
şi tehnologic acordat ţărilor în curs de dezvoltare
Pe baza celor mai bune informaţii
disponibile, statele membre raportează Comisiei, până la data de 15
martie a fiecărui an („anul X”):
(a)
informaţii privind sprijinul financiar angajat
şi plătit ţărilor în curs de dezvoltare în temeiul CCONUSC
pentru anul X-1, sprijinul financiar angajat pentru anul X şi planificarea
acordării sprijinului. Informaţiile raportate includ:
(i)      detalii
privind situaţia în care resursele financiare pe care statele membre le
furnizează ţărilor în curs de dezvoltare sunt noi sau
suplimentare în contextul CCONUSC şi modul în care sunt calculate acestea;
(ii)      informaţii
privind orice resurse financiare alocate de către statele membre cu
privire la implementarea CCONUSC în funcţie de canalul de transmisie,
tipul bilateral, regional sau alte canale multilaterale;
(iii)     informaţii
cantitative cu privire la fluxurile financiare bazate pe aşa-numitele
„repere Rio pentru ajutorul privind atenuarea schimbărilor climatice
şi ajutorul privind adaptarea la schimbările climatice” („reperele
Rio”) introduse de către Grupul de sprijin pentru dezvoltare OCDE şi
informaţii metodologice referitoare la punerea în aplicare a metodologiei
privind reperele Rio cu privire la schimbările climatice;
(iv)     informaţii
detaliate cu privire la sprijinul acordat atât de către sectorul public,
cât şi de cel privat, după caz, ţărilor în curs de
dezvoltare care sunt în special vulnerabile la efectele schimbărilor
climatice în vederea adaptării la efectele acestora;
(v)     informaţii
detaliate cu privire la sprijinul acordat atât de către sectorul public,
cât şi de cel privat, după caz, ţărilor în curs de
dezvoltare în vederea atenuării emisiilor de gaze cu efect de seră;
(b)
informaţii referitoare la
activităţile statelor membre cu privire la transferul de tehnologie
către ţările în curs de dezvoltare în temeiul CCONUSC şi cu
privire la tehnologiile transferate pentru anul X-1, informaţii
referitoare la activităţile planificate privind transferul de
tehnologie către ţările în curs de dezvoltare în temeiul CCONUSC
şi cu privire la tehnologiile care urmează să fie transferate
pentru anul X şi anii următori. Informaţiile trebuie să
precizeze dacă tehnologia transferată a fost folosită pentru
atenuarea sau adaptarea la efectele schimbărilor climatice, ţara de
destinaţie, valoarea sprijinului acordat, precum şi tipul de
tehnologie transferat.
Articolul 18
Raportarea utilizării veniturilor din
licitaţii şi a creditelor din proiecte
1.
Statele membre prezintă Comisiei, până la
data de 15 martie a fiecărui an („anul X”), pentru anul X-1:
(a)
o justificare detaliată prevăzută la
articolul 6 alineatul (2) din Decizia nr. 406/2009/CE;
(b)
informaţii cu privire la folosirea, în
decursul anului X-1, a veniturilor generate de către statele membre prin
licitarea certificatelor în temeiul articolului 10 alineatul (1) din Directiva 2003/87/CE.
Informaţiile trebuie să cuprindă, de asemenea, informaţii
specifice şi detaliate cu privire la folosirea a 50% din venituri şi
la acţiunile rezultante întreprinse, specificând categoria acţiunilor
întreprinse în temeiul articolului 10 alineatul (3) din Directiva 2003/87/CE
şi indicând ţara sau regiunea beneficiară relevantă;
(c)
informaţii cu privire la folosirea tuturor
veniturilor generate de către statele membre prin licitarea certificatelor
din aviaţie în temeiul articolului 3d alineatele (1) şi (2) din
Directiva 2003/87/CE;
(d)
informaţiile menţionate la articolul 6
alineatul (1) litera (b) din Decizia nr. 406/2009/CE şi informaţii
referitoare la modul în care politica de achiziţionare a acestora conduce
la o mai bună respectare a acordului internaţional privind
schimbările climatice.
2.
Pentru statele membre care optează să
folosească o sumă echivalentă cu veniturile generate de licitare
în scopurile menţionate la articolul 3d alineatul (4) şi la articolul
10 alineatul (3) din Directiva 2003/87/CE, cerinţele de la alineatul (1)
literele (b) şi (c) din prezentul articol se aplică sumei respective.
3.
Veniturile generate din licitaţii şi
neplătite la momentul în care un stat membru prezintă Comisiei un
raport în temeiul prezentului articol sunt cuantificate şi raportate în
rapoartele pentru anii următori.
4.
Statele membre pun la dispoziţia publicului
rapoartele înaintate Comisiei în temeiul prezentului articol.
Articolul 19
Rapoarte bianuale şi
comunicări naţionale
1.
Uniunea şi statele membre prezintă
secretariatului CCONUSC rapoarte bianuale în conformitate cu Decizia 1/CP.16
şi comunicări naţionale în conformitate cu articolul 12 din
CCONUSC.
2.
Statele membre prezintă, de asemenea, Comisiei
comunicări naţionale şi rapoarte bianuale.
Capitolul 7
Expertize UE ale emisiilor de gaze cu efect
de seră
Articolul 20
Expertize ale inventarelor
1.
Comisia efectuează o expertiză
iniţială a datelor inventarelor naţionale prezentate de statele
membre în temeiul articolului 7 alineatul (2) din prezentul regulament, pentru
a stabili alocarea emisiilor anuale prevăzută la articolul 3
alineatul (2) al patrulea paragraf din Decizia nr. 406/2009/CE.
2.
Începând cu datele declarate pentru anul 2013,
Comisia efectuează o expertiză anuală a datelor inventarelor
naţionale prezentate de către statele membre în temeiul articolului 7
alineatul (2) din prezentul regulament în vederea monitorizării
îndeplinirii de către statele membre a obiectivului de reducere sau de
limitare a emisiilor de gaze cu efect de seră în temeiul articolului 3 din
Decizia nr. 406/2009/CE, şi a oricăror alte obiective privind
reducerile sau limitările de emisii de gaze cu efect de seră
stabilite în legislaţia UE.
3.
Expertizele iniţiale şi anuale includ:
(a)
controale pentru a verifica transparenţa,
corectitudinea, coerenţa, comparabilitatea şi caracterul integral al
informaţiilor prezentate;
(b)
controale pentru a identifica situaţiile în
care datele de inventar nu sunt pregătite în conformitate cu
orientările CCONUSC sau cu normele Uniunii; şi
(c)
după caz, calcularea corecţiilor tehnice
necesare rezultante.
4.
Comisia deţine competenţa de a adopta
acte delegate în conformitate cu articolul 29 din prezentul regulament în
vederea stabilirii normelor pentru efectuarea expertizelor prevăzute la alineatele
(1) şi (2) din prezentul articol, inclusiv sarcinile stabilite în
alineatul (3) din prezentul articol.
5.
La încheierea examinării anuale relevante, Comisia
adoptă un act de punere în aplicare pentru a determina suma totală a
emisiilor pentru anul relevant, care rezultă din datele privind
inventarierea corectate pentru fiecare stat membru.
6.
Datele pentru fiecare stat membru, astfel cum sunt
înregistrate în registrele înfiinţate în temeiul articolului 11 din
Decizia nr. 406/2009/CE şi al articolului 19 din Directiva 2003/87/CE, la
o lună de la data publicării unui act de punere în aplicare adoptat
în temeiul alineatului (5) din prezentul articol, inclusiv modificările
acestor date, ca urmare a folosirii de către statul membru a
flexibilităţii de care dispune în temeiul articolelor 3 şi 5 din
Decizia nr. 406/2009/CE, sunt relevante pentru aplicarea articolului 7
alineatul (1) din Decizia nr. 406/2009/CE.
Articolul 21
Abordarea efectelor
recalculărilor
1.
La finalizarea unei expertize anuale a datelor privind
inventarierea pentru anul 2020 în temeiul articolului 20 din prezentul
regulament, Comisia calculează, în conformitate cu formula
prevăzută în anexa II la prezentul regulament, suma recalculată
a emisiilor de gaze cu efect de seră per stat membru.
2.
Fără a aduce atingere articolului 31
alineatul (2) din prezentul regulament, Comisia foloseşte, între altele,
suma recalculată menţionată la alineatul (1) din prezentul
articol pentru a propune obiective de reducere sau de limitare a emisiilor
pentru fiecare stat membru în perioada post-2020 în temeiul articolului 14 din
Decizia nr. 406/2009/CE.
3.
Comisia publică imediat rezultatele calculelor
efectuate în temeiul alineatului (1) din prezentul articol.
Capitolul 8
Evaluarea progresului în îndeplinirea
angajamentelor UE şi internaţionale
Articolul 22
Evaluarea progresului
1.
Comisia evaluează anual, pe baza
informaţiilor raportate la articolele 7, 8, 11 şi 15 – 18 din
prezentul regulament şi în urma consultării cu statele membre, cu
scopul de a stabili dacă progresele înregistrate sunt
satisfăcătoare, progresul înregistrat de către Uniune şi de
către statele sale membre în îndeplinirea:
(a)
angajamentelor asumate în temeiul articolului 4 din
CCONUSC şi al articolului 3 din Protocolul de la Kyoto, astfel cum au fost
stabilite ulterior în deciziile adoptate de către Conferinţa
părţilor la CCONUSC sau de către Conferinţa
părţilor la CCONUSC care serveşte drept reuniune a
părţilor la Protocolul de la Kyoto;
(b)
obligaţiile stabilite în articolul 3 din
Decizia nr. 406/2009/CE.
2.
Comisia evaluează bianual impactul general al
activităţilor de aviaţie asupra climei globale, inclusiv prin
intermediul emisiilor altele decât cele de CO2, cum ar fi emisiile
de oxizi de azot, sau al altor efecte precum mărirea stratului de nori
cirrus, pe baza datelor privind emisiile furnizate de către statele membre
în temeiul articolului 7 din prezentul regulament şi
îmbunătăţeşte această cuantificare pe baza datelor
referitoare la progresele ştiinţifice şi la traficul aerian,
după caz.
3.
Comisia prezintă Parlamentului European
şi Consiliului, până la data de 31 octombrie a fiecărui an, un
raport de sinteză privind concluziile evaluărilor prevăzute la
alineatele (1) şi (2) din prezentul articol.
Articolul 23
Raport privind prelungirea perioadei
pentru îndeplinirea angajamentelor în temeiul Protocolului de la Kyoto
Uniunea şi fiecare stat membru
prezintă secretariatului CCONUSC un raport privind prelungirea perioadei
pentru îndeplinirea angajamentelor prevăzute la alineatul (3) din Decizia 13/CMP.1,
la expirarea perioadei respective.
Capitolul 9
Cooperare şi sprijin
Articolul 24
Cooperarea între statele membre şi
Uniune
Statele membre şi Uniunea cooperează
şi îşi coordonează în întregime activităţile cu
privire la obligaţiile care rezultă în temeiul prezentului regulament
referitor la:
(a)
prelucrarea inventarului de gaze cu efect de
seră la nivelul Uniunii şi a raportului Uniunii privind inventarul de
gaze cu efect de seră, în temeiul articolului 7 alineatul (4) din
prezentul regulament;
(b)
pregătirea comunicării naţionale a
Uniunii în temeiul articolului 12 din CCONUSC şi a raportului bianual în
temeiul Deciziei 1/CP.16;
(c)
procedurile de revizuire şi de conformitate în
temeiul CCONUSC şi al Protocolului de la Kyoto, precum şi procedura
Uniunii de revizuire a inventarelor de gaze cu efect de seră ale statelor
membre prevăzută la articolul 20 din prezentul regulament;
(d)
noi modificări în temeiul articolului 5
alineatul (2) din Protocolul de la Kyoto sau în urma procesului de revizuire
menţionat la articolul 20 din prezentul regulament, sau orice alte
modificări ale inventarelor sau ale rapoartelor privind inventarele
prezentate sau care urmează să fie prezentate secretariatului
CCONUSC;
(e)
prelucrarea inventarului aproximativ de gaze cu
efect de seră la nivelul Uniunii în temeiul articolului 8 din prezentul
regulament;
(f)
raportarea cu privire la retragerea
unităţilor AAU, REC, URE, RMU după prelungirea perioadei
prevăzute la alineatul (14) din Decizia 13/CMP.1, în vederea îndeplinirii
angajamentelor în temeiul articolului 3 alineatul (1) din Protocolul de la
Kyoto.
Articolul 25
Rolul Agenţiei Europene de Mediu
Agenţia Europeană de Mediu
asistă Comisia în vederea respectării articolelor 6 – 10, 13 – 20, 22
şi 23 din prezentul regulament, în conformitate cu programul său
anual de lucru. Asistenţa se referă la:
(a)
prelucrarea inventarului de gaze cu efect de
seră la nivelul Uniunii şi pregătirea raportului Uniunii privind
inventarul de gaze cu efect de seră;
(b)
efectuarea procedurilor de asigurare a
calității şi control al calităţii în vederea
pregătirii raportului Uniunii privind inventarul de gaze cu efect de
seră;
(c)
pregătirea estimărilor datelor care nu
sunt raportate în inventarele naţionale de gaze cu efect de seră;
(d)
realizarea expertizelor anuale;
(e)
prelucrarea inventarului aproximativ de gaze cu
efect de seră la nivelul Uniunii;
(f)
prelucrarea informaţiilor prezentate de
statele membre cu privire la estimări, precum şi la politici şi
măsuri;
(g)
efectuarea procedurilor de asigurare a
calității şi control al calităţii cu privire la
informaţiile prezentate de către statele membre cu privire la
estimări, precum şi la politici şi măsuri;
(h)
pregătirea estimărilor pentru datele
privind previziunile care nu sunt raportate de către statele membre;
(i)
prelucrarea datelor prevăzute pentru raportul
anual prezentat de către Comisie Parlamentului European şi
Consiliului;
(j)
difuzarea informaţiilor colectate în temeiul
prezentului regulament, inclusiv păstrarea şi actualizarea unei baze
de date cu privire la politicile şi măsurile de atenuare ale statelor
membre şi un centru de schimb privind efectele,
vulnerabilităţile şi adaptarea la schimbările climatice.
Capitolul 10
Competenţe delegate
Articolul 26
Cerinţe privind raportarea
detaliată
Comisia deţine competenţa de a adopta acte delegate în
conformitate cu articolul 29 din prezentul regulament în vederea stabilirii
normelor de raportare detaliată, inclusiv normele privind conţinutul,
structura, formatul şi procesele de prezentare pentru raportarea
informaţiilor de către statele membre în temeiul articolelor 4, 5, 7,
8 şi 13 – 19 din prezentul regulament.
Articolul 27
Cerinţe privind sistemele
naţionale
Comisia deţine competenţa de a
adopta actele delegate în conformitate cu articolul 29 din prezentul regulament
în vederea stabilirii de cerinţe privind crearea, punerea în
funcţiune şi funcţionarea sistemelor naţionale ale statelor
membre în temeiul articolelor 5-13 din prezentul regulament.
Articolul 28
Abrogare sau modificarea obligaţiilor
Comisia deţine competenţa de a
adopta acte delegate în conformitate cu articolul 29 din prezentul regulament
pentru a abroga articolele 4-7, 10-12, 14, 15, 17 şi 19 din prezentul
regulament sau orice parte din acesta, sau pentru a modifica aceleaşi
articole, în cazul în care consideră că evoluţiile
internaţionale sau de altă natură conduc la situaţii în
care obligaţiile ce decurg din articolele respective nu mai sunt necesare,
nu mai sunt proporţionale avantajelor corespunzătoare sau nu sunt
coerente cu cerinţele de raportare în temeiul CCONUSC şi nu mai răspund
acestora. Orice act adoptat în temeiul prezentului articol nu face
obligaţiile de raportare la nivel UE sau internaţional mai
costisitoare pentru statele membre.
Articolul 29
Exercitarea competenţelor delegate
1.
Comisia este abilitată să adopte acte
delegate, cu respectarea condiţiilor stabilite în prezentul articol.
2.
Comisia este abilitată să adopte actele
delegate menţionate la articolele 7, 10, 11, 20 şi 26 – 28 din
prezentul regulament pe o perioadă nedeterminată de la data
intrării în vigoare a prezentului regulament.
3.
Delegarea de competenţe menţionată
la articolele 7, 10, 11, 20 şi 26 – 28 din prezentul regulament poate fi
revocată în orice moment de Parlamentul European sau de Consiliu. Decizia
de revocare pune capăt delegării competenţelor specificate în
respectiva decizie. Aceasta intră în vigoare în ziua următoare
publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o
dată ulterioară specificată în decizie şi nu aduce atingere
validităţii actelor delegate deja în vigoare.
4.
Imediat ce adoptă un act delegat, Comisia
înștiinţează simultan Parlamentul European şi Consiliul cu
privire la adoptarea acestuia.
5.
Un act delegat adoptat în temeiul articolelor 7, 10,
11, 20 sau 26 – 28 din prezentul regulament intră în vigoare doar
dacă Parlamentul European sau Consiliul nu au formulat nicio obiecţie
în termen de două luni de la comunicarea actului către Parlamentul
European şi Consiliu, sau dacă, înainte de expirarea acestui termen,
atât Parlamentul European, cât şi Consiliul au informat Comisia că nu
au obiecţii. Termenul se prelungeşte cu două luni la
iniţiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
Capitolul 11
Dispoziții finale
Articolul 30
Procedura comitetului
Comisia
este asistată de Comitetul privind schimbările climatice. Acesta este
un comitet în sensul Regulamentului (UE) nr. 182/2011[22].
Articolul 31
Revizuire
1.
Comisia revizuieşte periodic conformitatea
dispozițiilor de monitorizare şi de raportare în temeiul prezentului
regulament cu deciziile ulterioare referitoare la CCONUSC, Protocolul de la
Kyoto sau alte decizii în temeiul legislaţiei UE.
2.
Dacă, pe durata angajamentului în temeiul
Deciziei nr. 406/2009/CE, intervine o modificare în normele internaţionale
de estimare a emisiilor de gaze cu efect de seră în vederea
pregătirii inventarelor de gaze cu efect de seră, Comisia
evaluează în ce măsură noile norme se aplică obiectivelor
care decurg din Decizia nr. 406/2009/CE.
Articolul 32
Abrogare
Decizia nr. 280/2004/CE se abrogă.
Trimiterile făcute la decizia
abrogată se înţeleg ca fiind trimiteri la prezentul regulament
şi se citesc conform tabelului de corespondenţă din anexa III.
Articolul 33
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în
a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al
Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu
în toate elementele sale şi se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles,
Pentru Parlamentul European                      Pentru
Consiliu
Preşedintele                                                   Preşedintele
ANEXA I
Gaze cu efect de seră
Dioxid de carbon
(CO2)
Metan (CH4)
Protoxid de azot
(N2O)
Hexafluorură
de sulf (SF6 )
Trifluorură
de azot(NF3)
Hidrofluorocarburi
(HFCs):
HFC-23         CHF3
HFC-32         CH2F2
HFC-41         CH3F
HFC-125       CHF2CF3
HFC-134       CHF2CHF2
HFC-134a     CH2FCF3
HFC-143       CH2FCHF2
HFC-143a     CH3CF3
HFC-152       CH2FCH2F
HFC-152a     CH3CHF2
HFC-161       CH3CH2F
HFC-227ea   CF3CHFCF3
HFC-236cb   CF3CF2CH2F
HFC-236ea   CF3CHFCHF2
HFC-236fa    CF3CH2CF3
HFC-245fa    CHF2CH2CF3
HFC-245ca   CH2FCF2CHF2
HFC-365mfc CH3CF2CH2CF3
HFC-43-10mee CF3CHFCHFCF2CF3
or (C5H2F10)
Perfluorocarburi (PFCs):
PFC-14, Perfluorometan, CF4
PFC-116, Perfluoroetan, C2F6
PFC-218, Perfluoropropan, C3F8
PFC-318, Perfluorociclobutan, c-C4F8
Perfluorociclopropan c-C3F6
PFC-3-1-10, Perfluorobutan, C4F10
PFC-4-1-12, Perfluoropentan, C5F12
PFC-5-1-14, Perfluorohexan, C6F14
PFC-9-1-18, C10F18
ANEXA II
Suma recalculată a emisiilor de
gaze cu efect de seră per stat membru, prevăzută la articolul 21
alineatul (1)
Suma recalculată a
emisiilor de gaze cu efect de seră în funcţie de stat membru se
calculează conform formulei:
unde:
–
ti,2012 reprezintă cota anuală
de emisie a statului membru stabilită în temeiul articolului 3 alineatul (2)
al patrulea paragraf şi al articolului 10 din Decizia nr. 406/2009/CE;
–
ti,2022 reprezintă cota anuală
de emisie a statului membru pentru anul i în temeiul articolului 3 alineatul (2)
al patrulea paragraf şi al articolului 10 din Decizia nr. 406/2009/CE,
astfel cum ar fi fost calculată dacă ar fi fost folosite datele de
inventariere revizuite prezentate în 2022;
–
ei,j reprezintă emisiile de gaze cu
efect de seră ale statului membru pentru anul i, stabilite în conformitate
cu actele adoptate de către Comisie în temeiul articolului 20 alineatul (5)
în urma expertizei inventarelor efectuate în anul j.
ANEXA III
Tabel de
corespondenţă
 Decizia nr. 280/2004/CE || Prezentul regulament
 Articolul 1 || Articolul 1
 Articolul 2 alineatul (1) || Articolul 4 alineatul (1)
 Articolul 2 alineatul (2) || -
 Articolul 2 alineatul (3) || Articolul 4 alineatul (3)
 Articolul 3 alineatul (1) || Articolul 7 alineatul (1) şi articolul 7 alineatul (2)
 Articolul 3 alineatul (2) || Articolul 14 alineatul (1) şi articolul 15 alineatul (1)
 Articolul 3 alineatul (3) || Articolul 26, articolul 27, articolul 28, articolul 29
 Articolul 4 alineatul (1) || Articolul 6
 Articolul 4 alineatul (2) || Articolul 6
 Articolul 4 alineatul (3) || Articolul 25
 Articolul 4 alineatul (4) || Articolul 5 alineatul (1)
 Articolul 5 alineatul (1) || Articolul 22 alineatul (1)
 Articolul 5 alineatul (2) || Articolul 22 alineatul (3)
 Articolul 5 alineatul (3) || -
 Articolul 5 alineatul (4) || -
 Articolul 5 alineatul (5) || Articolul 23
 Articolul 5 alineatul (6) || -
 Articolul 5 alineatul (7) || Articolul 25
 Articolul 6 alineatul (1) || Articolul 11 alineatul (1)
 Articolul 6 alineatul (2) || Articolul 11 alineatul (3)
 Articolul 7 alineatul (1) || -
 Articolul 7 alineatul (2) || Articolul 12 alineatul (1) şi articolul 12 alineatul (2)
 Articolul 7 alineatul (3) || -
 Articolul 8 alineatul (1) || Articolul 24
 Articolul 8 alineatul (2) || Articolul 7 alineatul (3)
 Articolul 8 alineatul (3) || -
 Articolul 9 alineatul (1) || Articolul 30
 Articolul 9 alineatul (2) || -
 Articolul 9 alineatul (3) || -
 Articolul 10 ||
 Articolul 11 || Articolul 32
 Articolul 12 || Articolul 33
FIŞĂ
FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ PENTRU PROPUNERI
1.           CADRUL PROPUNERII
/INIŢIATIVEI
1.1.        Titlul
propunerii/iniţiativei
Regulament
al Parlamentului European şi al Consiliului privind un mecanism de
monitorizare și de raportare a emisiilor de gaze cu efect de seră,
precum şi de raportare, la nivel naţional şi al Uniunii, a altor
informaţii relevante pentru schimbările climatice
1.2.        Domeniu (domenii) politic(e)
vizat(e) în structura ABM/ABB [23]
ACŢIUNE
PENTRU MEDIU ŞI CLIMĂ [07]
1.3.        Natura
propunerii/iniţiativei
¨ Propunerea/iniţiativa
se referă la o acţiune nouă
¨ Propunerea/iniţiativa
se referă la o acţiune nouă ca urmare a unui proiect-pilot/a
unei acţiuni pregătitoare[24]
¨ Propunerea/iniţiativa
se referă la prelungirea unei acţiuni existente
x Propunerea/iniţiativa
se referă la o acţiune reorientată spre o acţiune
nouă.
1.4.        Obiective
1.4.1.     Obiectiv sau obiective
strategice multianuale ale Comisiei vizate de propunere/iniţiativă
Prezenta
propunere îşi are originea în Strategia Europa 2020 pentru o creştere
inteligentă, durabilă şi favorabilă incluziunii. Aceasta
contribuie în mod direct la atingerea unuia dintre cele cinci obiective
principale ale strategiei, și anume îndeplinirea obiectivului de 20% în
materie de eficienţă energetică în 2020.
1.4.2.     Obiectiv(e) specific(e)
şi activitatea (activităţile) ABM/ABB în cauză
Obiective specifice:
Implementarea
politicii şi legislaţiei UE privind acţiunea de combatere a schimbărilor
climatice (cod ABB 07 12)
Activităţi ABM/ABB în cauză:
07
12 01 (Implementarea politicii şi legislaţiei UE privind
acţiunea de combatere a schimbărilor climatice)
1.4.3.     Rezultatul (rezultatele)
şi impactul preconizate
A se preciza efectele
pe care propunerea/iniţiativa ar trebui să le aibă asupra
beneficiarilor vizaţi/grupurilor vizate.
Mecanismul
de monitorizare existent trebuie modificat în vederea punerii în aplicare a
anumitor politici privind schimbările climatice şi în vederea
oferirii de avantaje tuturor cetăţenilor şi sectoarelor de
activitate, în special cu privire la îmbunătăţirea
calităţii aerului, asigurarea furnizării de energie, promovarea
unei creşteri economice ecologice şi inovarea. Prezenta propunere
contribuie, de asemenea, la ameliorarea credibilităţii UE pe plan
internaţional prin furnizarea de informaţii de calitate cu privire la
acţiunile întreprinse pentru combaterea schimbărilor climatice. Prin
colectarea acestor informaţii, prezenta propunere garantează, de
asemenea, că UE este mai bine pregătită pentru a face
faţă oricăror provocări privind schimbările climatice.

1.4.4.     Indicatori de rezultat şi
de impact
A se preciza
indicatorii care permit monitorizarea punerii în aplicare a
propunerii/iniţiativei.
Următorii
indicatori corespund obiectivelor generale, specifice şi operaţionale
ale propunerii:
-
numărul cazurilor de nerespectare identificate la nivelul Uniunii sau în
temeiul CCONUSC;
-
numărul de rapoarte prezentate la timp Comisiei şi/sau CCONUSC;
-
coerenţa rapoartelor la nivelul Uniunii cu cele prezentate de către
statele membre astfel cum reiese din revizuirile UE şi CCONUSC;
-
coerenţa datelor privind emisiile raportate de către statele membre
în temeiul Deciziei privind mecanismul de monitorizare şi alte instrumente
de raportare astfel cum reiese din revizuirile UE şi CCONUSC;
-
caracterul integral al rapoartelor statelor membre prezentate Comisiei şi
în temeiul CCONUSC comparativ cu cerinţele existente;
-
folosirea de către statele membre a metodologiilor şi formatelor
comune de raportare în raportarea sprijinului financiar şi tehnologic;
-
folosirea de către statele membre a orientărilor metodologice şi
de raportare interne şi internaţionale;
-
caracterul integral al rapoartelor statelor membre prezentate Comisiei şi
CCONUSC comparativ cu cerinţele existente;
-
folosirea de către statele membre a practicilor şi formatelor comune
de raportare pentru estimările, politicile, măsurile şi emisiile
reale;
-
disponibilitatea datelor şi informaţiilor şi crearea de noi
fluxuri de informaţii în domeniile vizate de propunere.
1.5.        Motivele
propunerii/iniţiativei
1.5.1.     Cerinţe de îndeplinit pe
termen scurt sau lung
Obiectivul
pe termen scurt al prezentei propuneri constă în contribuţia
semnificativă la obiectivul UE de reducere a emisiilor pentru 2020 şi
îndeplinirea Strategiei UE 2020. Propunerea are, de asemenea, un obiectiv pe
termen lung, şi anume reducerea emisiilor pe teritoriul UE după 2020.
Pe
termen scurt, Comisia trebuie să lanseze proceduri de achiziţii
publice pentru a obţine sprijinul tehnic necesar pentru implementarea
propunerii, în special pentru expertiza inventarelor prevăzută la
articolul 20 din propunere.
1.5.2.     Valoarea adăugată a
implicării UE
Unele
dispoziții incluse în prezenta propunere trebuie puse în aplicare la
nivelul Uniunii, aceasta condiţie decurgând din legislaţia UE,
şi anume din Decizia nr. 406/2009/CE şi din Directiva 2003/87/CE
revizuită.
Având
în vedere că cele mai importante angajamente în domeniul climei sunt
asumate la nivelul UE, pentru o mai mare eficienţă, instrumentele de
raportare solicitate trebuie elaborate la nivelul Uniunii. De asemenea,
soluționarea problemelor identificate, cum ar fi coerenţa şi
actualitatea raportărilor Uniunii şi ale statelor membre către
Convenţia-cadru a Naţiunilor Unite asupra schimbărilor
climatice, impune coordonarea datelor şi metodelor pe teritoriul
tuturor celor 27 de state membre, ceea ce se poate realiza în mod mai eficient
la nivelul Uniunii.
1.5.3.     Învăţăminte
desprinse din experienţele anterioare similare
Propunerea
ia în considerare învăţămintele desprinse din punerea în
aplicare a Deciziei nr. 280/2004/CE şi din reacţiile
părţilor interesate. Propunerea vizează rezolvarea
deficienţelor şi a problemelor identificate şi simplificarea
cerinţelor de raportare, după caz. În special, experienţa
acumulată în punerea în aplicare a Deciziei privind mecanismul de
monitorizare a arătat că anumite cerinţe de raportare nu au dat
rezultatele preconizate (de exemplu, indicatorii solicitaţi) sau
informaţiile nu au fost folosite astfel cum s-a preconizat. Aceste
cerinţe sunt, prin urmare, modificate pentru a garanta că raportarea
este pertinentă şi urmăreşte un scop precis. Noile
cerinţe corespund fluxurilor de raportare şi necesităţilor
de informare existente.
1.5.4.     Coerenţa şi posibila
sinergie cu alte instrumente relevante
Propunerea
are legătură directă cu strategia şi iniţitativa
emblematică Europa 2020 pentru o Europă eficientă din punct de
vedere al utilizării resurselor. Aceasta este compatibilă cu
politicile climatice, energetice şi sociale ale UE, completându-le.
1.6.        Durata acţiunii şi
a impactului financiar al acesteia
¨ Propunere/iniţiativă cu durată
limitată
–
¨  Propunere/iniţiativă în vigoare de la [ZZ/LL]AAAA până
la [ZZ/LL]AAAA
–
¨  Impact financiar din AAAA până în AAAA
x Propunere/iniţiativă cu durată nelimitată
–
Punerea în aplicare va începe probabil în 2013, în
funcţie de evoluţia procesului legislativ
1.7.        Tipul (tipurile) de gestiune
preconizat(e) [25]

x Gestiune centralizată directă de către Comisie
¨ Gestiune centralizată indirectă, prin delegarea sarcinilor de execuţie:
–
¨  agenţiilor executive
–
¨  organismelor instituite de Comunităţi [26]
–
¨  organismelor publice naţionale/organismelor cu misiune de
serviciu public
–
¨  persoanelor cărora li se încredinţează executarea unor
acţiuni specifice în temeiul titlului V din Tratatul privind Uniunea
Europeană, identificate în actul de bază relevant în sensul
articolului 49 din Regulamentul financiar
¨ Gestiune partajată cu state membre
¨ Gestiune descentralizată împreună cu ţări terţe
¨ Gestiune în comun cu
organizaţii internaţionale (de precizat)
Dacă se
indică mai multe tipuri de gestiune, se furnizează detalii
suplimentare în secţiunea „Observaţii”.
Observaţii
Statele membre
sunt responsabile pentru punerea în aplicarea în mare parte a prezentei
propuneri. Comisia oferă statelor membre orientări şi
evaluează rapoartele prezentate de către acestea. De asemenea,
aceasta verifică, revizuieşte şi prelucrează parte din
informaţiile incluse în rapoarte.
2.           MĂSURI DE GESTIONARE
2.1.        Dispoziţii în materie de
monitorizare şi raportare
A se preciza
frecvenţa şi condiţiile.
Conformitatea
rapoartelor solicitate în temeiul propunerii cu cerinţele interne şi
internaţionale demonstrază măsura în care propunerea îşi
îndeplineşte obiectivele.
Rapoartele
elaborate în temeiul propunerii continuă să fie evaluate la nivelul
UE şi/sau la nivel internaţional, anual, o dată la doi ani
şi/sau o dată la patru ani. Evaluarea emisiilor reale continuă
să fie detaliată, fiind realizată de către experţi
atât la nivelul Uniunii, cât şi la nivel internaţional. Obiectivul
evaluării este de a îmbunătăţi raportarea şi de a
evalua conformitatea cu obiectivele şi angajamentele. Se propune în
prezent ca evaluarea celorlalte date şi informaţii privind clima să
fie, de asemenea, realizată anual la nivel UE, axându-se pe caracterul
integral şi pe conformitatea cu orientările, în timp ce la nivel
internaţional, evaluarea se va efectua odată la doi şi/sau la
patru ani. Și în acest caz, evaluarea este realizată de către
experţi, iar obiectivul este de a evalua conformitatea şi de a
identifica domeniile care pot fi îmbunătăţite în continuare.
2.2.        Sistemul de gestiune şi
control
2.2.1.     Riscul (riscurile)
identificat(e)
Având
în vedere că propunerea este un regulament, aceasta nu implică
transpunere naţională. Riscurile privind punerea în aplicare a
prezentului regulament sunt limitate, deoarece mecanismul propus
reprezintă continuarea şi îmbunătăţirea mecanismului
existent.
2.2.2.     Metoda (metodele) de control
preconizată(e)
Măsurile
adoptate pentru abordarea acestor riscuri vor fi aceleaşi ca şi în
prezent: consolidarea dialogului şi a cooperării cu statele membre,
în special prin intermediul Comitetului privind schimbările climatice
şi al grupurilor de lucru ale acestuia, folosirea procedurii de
comitologie şi a asistenţei tehnice din partea Agenţiei Europene
de Mediu.
2.3.        Măsuri de prevenire a
fraudelor şi a neregulilor
A se preciza
măsurile de prevenire şi de protecţie existente sau preconizate.
Având
în vedere sumele implicate şi tipul procedurii de achiziţii publice,
prezenta iniţiativă nu prezintă riscuri deosebite de
fraudă. Comisia va gestiona şi va controla lucrările folosind
toate instrumentele obişnuite precum Planul anual de gestionare al DG
CLIMA.
Standardele
interne de control nr. 2, 7, 8, 9, 11, 12, 13, 15 şi 16 prezintă o
importanţă deosebită. De asemenea, principiile stabilite în
Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/202 al Consiliului („Regulamentul
financiar”) şi dispoziţiile de punere în aplicare a acestuia vor fi
aplicate în totalitate.
Procedurile
privind achiziţiile publice vor face obiectul circuitului financiar al DG
CLIMA: un circuit parţial descentralizat care prevede independenţa
ierarhică a persoanelor care execută iniţierea şi
verificarea financiară faţă de ordonatorii de credite
delegaţi.
Un
comitet intern de control (ENVAC) examinează, de asemenea, procesul de
selecţie a furnizorilor şi verifică coerenţa procedurilor
adoptate de către ordonatorii de credite cu dispoziţiile
Regulamentului financiar şi cu dispoziţiile de punere în aplicare a
acestuia pentru o serie de contracte de achiziţii publice alease aleatoriu
şi o serie de contracte alese în funcţie de riscurile la care sunt
expuse.
Pe
lângă aceste măsuri, actele delegate prevăd, de asemenea,
orientările tehnice care reglementează expertizele prevăzute la
articolul 20. Orientările garantează că persoanele care
efectuează expertizele sunt independente şi calificate în mod
corespunzător.
3.           IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT
AL PROPUNERII/INIŢIATIVEI
3.1.        Rubrica (rubricile) din
cadrul financiar multianual şi linia bugetară (liniile bugetare)
afectată (afectate)
·      Linii bugetare de cheltuieli existente
În ordinea rubricilor
din cadrul financiar multianual şi a liniilor bugetare.
 Rubrica din cadrul financiar multianual || Linia bugetară || Natura cheltuielilor || Contribuţie
 Număr [Descriere…………………...……….] || CD/CND ([27]) || Țări AELS[28] || Țări candidate[29] || ţări terţe || În sensul articolului 18 alineatul (1) litera (aa) din Regulamentul financiar
 2 || 07.12.01 [Punere în aplicare a politicii şi legislaţiei Uniunii privind acţiunile în domeniul combaterii schimbărilor climatice ] || CD || NU || NU || NU || NU
 5 || 07.01.02.11 [Alte cheltuieli de gestionare] || CND || NU || NU || NU || NU
·      Noi linii bugetare solicitate — NU
În ordinea rubricilor din cadrul financiar multianual
şi a liniilor bugetare.
 Rubrica din cadrul financiar multianual || Linia bugetară || Natura cheltuielilor || Contribuţie
 Număr [Rubrică……………………………………..] || CD/CND || Țări AELS || Țări candidate || ţări terţe || În sensul articolului 18 alineatul (1) litera (aa) din Regulamentul financiar
   || [XX.YY.YY.YY]   ||   || DA/NU || DA/NU || DA/NU || DA/NU
3.2.        Impactul estimat asupra
cheltuielilor
3.2.1.     Sinteza impactului estimat
asupra cheltuielilor
PROPUNEREA VA FI PUSĂ ÎN APLICARE PE BAZA
BUGETULUI EXISTENT ŞI NU ARE IMPLICAŢII BUGETARE ASUPRA CADRULUI
FINANCIAR MULTIANUAL.
milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Rubrica din cadrul financiar multianual: || Număr || [Rubrica 2]
 DG: <CLIMA> ||   ||   || An N[30] || An N+1 || An N+2 || An N+3 || … a se introduce numărul de ani necesar pentru a reflecta durata impactului (cf. punctul 1.6) || TOTAL
  Credite operaţionale ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Numărul liniei bugetare 07.12.01 || Angajamente || (1) || 0,2540 || 1,6310 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 10,04
 Plăţi || (2) || 0,2540 || 1,256 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 9,665
 Credite cu caracter administrativ finanţate din bugetul anumitor programe [31] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Numărul liniei bugetare ||   || (3) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL credite pentru DG <CLIMA> || Angajamente || =1+1a +3 || 0,2540 || 1,6310 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 10,04
 Plăţi || =2+2a +3 || 0,2540 || 1,256 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 9,665
  TOTAL credite operaţionale || Angajamente || (4) || 0 ,2540 || 1,6310 || 1,631 || 1,631 || 1,31 || 1,631 || 1,631 || 10,04
 Plăţi || (5) || 0,2540 || 1,256 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 9,665
  TOTAL credite cu caracter administrativ finanţate din bugetul anumitor programe || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL credite în cadrul RUBRICII <2> din cadrul financiar multianual || Angajamente || =4+ 6 || 0,2540 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 10,04
 Plăţi || =5+ 6 || 0,2540 || 1,256 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 9,665
În cazul în care propunerea/iniţiativa
afectează mai multe rubrici:
  TOTAL credite operaţionale || Angajamente || (4) || 0,2540 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 10,04
 Plăţi || (5) || 0,2540 || 1,256 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 9,665
  TOTAL credite cu caracter administrativ finanţate din bugetul anumitor programe || (6) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 TOTAL credite în cadrul RUBRICILOR 1 – 4 din cadrul financiar multianual (valoarea de referinţă) || Angajamente || =4+ 6 || 0,2540 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 10,04
 Plăţi || =5+ 6 || 0,2540 || 1,256 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 1,631 || 9,665
  Rubrica din cadrul financiar multianual: || 5 ||  Cheltuieli administrative ‘
milioane EUR (cu 3 zecimale)
   ||   ||   || Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || … a se introduce numărul de ani necesar pentru a reflecta durata impactului (cf. punctul 1.6) || TOTAL
 DG: <CLIMA> ||
  Resurse umane || 0,254 || 0,508 || 0,508 || 0,508 || 0,508 || 0,508 || 0,508 || 3,302
  Alte cheltuieli administrative || 0,275 || 0,275 || 0,275 || 0,275 || 0,275 || 0,275 || 0,275 || 1,925
 TOTAL DG <CLIMA> || Credite || 0,529 || 0,783 || 0,783 || 0,783 || 0,783 || 0,783 || 0,783 || 5,227
 TOTAL credite în cadrul RUBRICII 5 din cadrul financiar multianual || (Total angajamente = Total plăţi) || 0,529 || 0,783 || 0,783 || 0,783 || 0,783 || 0,783 || 0,783 || 5,227
milioane EUR (cu 3 zecimale)
   ||   ||   || Anul N[32] || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || … a se introduce numărul de ani necesar pentru a reflecta durata impactului (cf. punctul 1.6) || TOTAL
 TOTAL credite în cadrul RUBRICILOR 1 – 5 din cadrul financiar multianual || Angajamente || 0,783 || 2,414 || 2,414 || 2,414 || 2,414 || 2,414 || 2,414 || 15,267
 Plăţi || 0,783 || 2,039 || 2,414 || 2,414 || 2,414 || 2,414 || 2,414 || 14,892
3.2.2.     Impactul estimat asupra
creditelor operaţionale
–
¨  Propunerea/iniţiativa nu implică utilizarea de credite
operaţionale (iniţiativa face parte din cadrul financiar actual).
–
x Propunerea/iniţiativa implică utilizarea de credite
operaţionale, conform explicaţiilor de mai jos::
Credite de angajament în milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Precizaţi obiectivele şi realizările   ò ||   ||   || Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || … a se introduce numărul de ani necesar pentru a reflecta durata impactului (cf. punctul 1.6) || TOTAL
 REALIZĂRI
 Tipul realizării [33] || Costul mediu || Nr. de realizări || Cost || Nr. de realizări || Cost || Nr. de realizări || Cost || Nr. de realizări || Cost || Numărul de realizări || Cost || Nr. de realizări || Cost || Nr. de realizări || Cost || Nr. total de realizări || Cost total
 OBIECTIV SPECIFIC Implementarea politicii şi legislaţiei UE cu privire la acţiunea împotriva schimbărilor climatice (code ABB 07 12)
 - Realizare || Asistenţă tehnică || 0,717 || 2 || 0,254 || 2 || 1,631 || 2 || 1,631 || 2 || 1,631 || 2 || 1,631 || 2 || 1,631 || 2 || 1,631 || 14 || 10,04
 Subtotal obiectiv specific || 1 || 0,254 || 1 || 1,631 || 1 || 1,631 || 1 || 1,631 || 1 || 1,631 || 1 || 1,631 || 1 || 1,631 || 7 || 10,04
 COST TOTAL || 1 || 0,254 || 1 || 1,631 || 1 || 1,631 || 1 || 1,631 || 1 || 1,631 || 1 || 1,631 || 1 || 1,631 || 7 || 10,04
3.2.3.     Impactul estimat asupra
creditelor cu caracter administrativ
3.2.3.1.  Sinteză
–
¨  Propunerea/iniţiativa nu implică utilizarea de credite
administrative
–
x Propunerea/iniţiativa implică utilizarea de credite
administrative, conform explicaţiilor de mai jos:
Necesităţile în alocări
administrative se acoperă în cadrul alocaţiei deja acordate pentru
gestionarea acestei acţiuni şi/sau redistribuite în cadrul DG, suplimentată,
după caz, cu orice alocaţie suplimentară care ar putea fi
acordată DG pentru gestionare în cadrul procedurii de alocare anuală,
având în vedere restricţiile bugetare.
milioane EUR (cu 3 zecimale)
   || Anul N [34] || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || … a se introduce numărul de ani necesar pentru a reflecta durata impactului (cf. punctul 1.6) || TOTAL
 RUBRICA 5 din cadrul financiar multianual ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Resurse umane || 0,254[35] || 0,508 || 0,508 || 0,508 || 0,508 || 0,508 || 0,508 || 3,302
 Alte cheltuieli administrative || 0,275[36] || 0,275 || 0,275 || 0,275 || 0,275 || 0,275 || 0,275 || 1, 925
 Subtotalul RUBRICII 5 din cadrul financiar multianual || 0, 529 || 0 ,783 || 0 ,783 || 0 ,783 || 0, 783 || 0 ,783 || 0 ,783 || 5, 227
 În afara RUBRICII 5[37] din cadrul financiar multianual ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Resurse umane || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Alte cheltuieli de natură administrativă || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Subtotalul în afara RUBRICII 5 din cadrul financiar multianual || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 TOTAL || 0,529 || 0,783 || 0,783 || 0,783 || 0,783 || 0,783 || 0,783 || 5,227
3.2.3.2.  Necesarul de resurse umane
estimat
–
¨  Propunerea/iniţiativa nu implică utilizarea de resurse
umane
–
x Propunerea/iniţiativa implică utilizarea de resurse umane,
conform explicaţiilor de mai jos:
Estimarea trebuie exprimată în valoare
întreagă (sau cel mult cu o zecimală)
   || Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || … a se introduce numărul de ani necesar pentru a reflecta durata impactului (cf. punctul 1.6)
  Posturi din schema de personal (funcţionari şi agenţi temporari) ||
 07 01 01 01 (La sediu şi în birourile de reprezentare ale Comisiei) || 254000[38] || 508000 || 508000 || 508000 || 508000 || 508000 || 508000
 XX 01 01 02 (în delegaţii) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (Cercetare indirectă) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (Cercetare directă) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Personal extern (în echivalent normă întreagă)[39] ||
 XX 01 02 01 (AC, INT, END din „pachetul global”) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 02 (AC, AL, END, INT şi JED în delegaţii) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy [40] || - la sedii[41] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - în delegaţii ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (AC, END, INT, în cadrul cercetării directe) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (CA, INT, SNE — Cercetare directă) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Alte linii bugetare (a se preciza) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL || 254000 || 508000 || 508000 || 508000 || 508000 || 508000 || 508000
XX este domeniul
de politică sau titlul vizat din buget.
Necesarul de resurse
umane va fi acoperit de efectivele de personal ale DG-ului în cauză
alocate deja gestionării acţiunii şi/sau redistribuite intern în
cadrul DG-ului, completate, după caz, prin resurse suplimentare, care ar
putea fi alocate DG-ului care gestionează acţiunea în cadrul
procedurii de alocare anuală şi ţinând cont de constrângerile
bugetare.
Descrierea sarcinilor
care trebuie efectuate:
 Funcţionari şi agenţi temporari || Întreprinderea de acţiuni în vederea punerii în aplicare a cerinţelor Comisiei (de exemplu, revizuirea rapoartelor statelor membre, efectuarea de analize, monitorizarea implementării).
 Personal extern ||
3.2.4.     Compatibilitatea cu cadrul
financiar multianual existent
–
x Propunerea/iniţiativa este compatibilă cu cadrul financiar
multianual existent.
–
¨  Propunerea/iniţiativa necesită o reprogramare a rubricii
corespunzătoare din cadrul financiar multianual.
A se explica reprogramarea necesară, precizând
liniile bugetare în cauză şi sumele aferente.
….
–
¨  Propunerea/iniţiativa necesită recurgerea la instrumentul
de flexibilitate sau la revizuirea cadrului financiar multianual [42].
A se explica de ce anume este nevoie, precizând rubricile
şi liniile bugetare în cauză, precum şi sumele aferente.
……..
3.2.5.     Participarea terţilor la
finanţare
–
x Propunerea/iniţiativa nu prevede cofinanţare din partea
terţilor
–
Propunerea/iniţiativa prevede
cofinanţare, estimată în cele ce urmează:
Credite în milioane EUR (cu 3 zecimale)
   || Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || … a se introduce numărul de ani necesar pentru a reflecta durata impactului (cf. punctul 1.6) || Total
 A se preciza organismul cofinanţator ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL credite cofinanţate ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.3.        Impactul estimat asupra
veniturilor
–
x Propunerea/iniţiativa nu are impact financiar asupra veniturilor
–
¨  Propunerea/iniţiativa are următorul impact financiar:
¨         asupra resurselor proprii
¨         asupra diverselor venituri
milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Linia bugetară pentru venituri: || Credite disponibile pentru exerciţiul bugetar în curs || Impactul propunerii/iniţiativei[43]
 Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || … a se insera numărul de coloane necesar pentru a reflecta durata impactului (a se vedea punctul 1.6)
 Articolul …………. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Pentru diversele venituri
alocate, a se preciza linia bugetară (liniile bugetare) de cheltuieli
afectată (afectate).
….
A se preciza metoda de
calcul al impactului asupra veniturilor
….
[1]               JO L 49, 19.2.2004, p.1.
[2]               JO L 33, 7.2.1994, p.11.
[3]               JO L 130, 15.5.2002, p.1.
[4]               JO L 55, 1.3.2005, p.57.
[5]               http://ec.europa.eu/clima/consultations/0008/index_en.htm
[6]               JO C,, p. .
[7]               JO C,, p. .
[8]               JO L 49, 19.2.2004, p.1.
[9]               JO L 33, 7.2.1994, p.13.
[10]             JO L 130, 15.5.2002, p.4.
[11]             JO L 140, 5.6.2009, p.136.
[12]             JO L 140, 5.6.2009, p .63.
[13]             JO L 297, 31.10.1988, p.21.
[14]             JO L 275, 25.10.2003, p. 32.
[15]             JO L 33, 4.2.2006, p. 1.
[16]             JO L 309, 27.11.2001, p. 22.
[17]             JO L 161, 14.6.2006, p. 1.
[18]             JO L 304, 4.11.2008, p. 1.
[19]             COM(2009) 147 final.
[20]             JO L 8, 13.1.2009, p. 3.
[21]             JO L
130, 15.5.2002, p. 1.
[22]             JO L 55, 28.2.2011, p.13.
[23]             ABM: Gestionare pe activităţi (Activity-Based
Management), ABB: întocmirea bugetului pe activităţi (Activity-Based Budgeting).
[24]             Astfel cum sunt menţionate la articolul 49 alineatul (6)
litera (a) sau (b) din Regulamentul financiar.
[25]             Explicaţiile privind tipurile de gestiune, precum
şi trimiterile la Regulamentul financiar sunt disponibile pe site-ul
BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
[26]             Astfel cum sunt menţionate la articolul 185 din
Regulamentul financiar.
[27]             CD= credite diferenţiate / CND = credite
nediferenţiate
[28]             AELS: Asociaţia Europeană a Liberului Schimb.
[29]             Ţările candidate şi, după caz,
ţările potenţial candidate din Balcanii de Vest.
[30]             Anul N este anul în care începe aplicarea
propunerii/iniţiativei. Cea mai bună estimare pentru N în prezent
este 2013.
[31]             Asistenţă tehnică şi/sau
administrativă şi cheltuieli de sprijin pentru punerea în aplicare a
programelor şi/sau a acţiunilor UE (fostele linii „BA”), cercetare
indirectă şi cercetare directă
[32]             Anul N este anul în care începe aplicarea
propunerii/iniţiativei.
[33]             Realizările sunt produsele şi serviciile care
vor fi furnizate (de exemplu: numărul de schimburi de studenţi
finanţate, numărul de km de străzi construiţi etc.).
[34]             Anul N este anul în care începe aplicarea
propunerii/iniţiativei.
[35]             Fiecare sumă
anuală din această linie include 0,127MEUR corespunzător
membrilor personalului care lucrează la punerea în aplicare a Deciziei nr.
280/2004/CE (abrogată în temeiul prezentei Propuneri).
[36]             Sumele anuale din această linie corespund costurilor
existente privind punerea în aplicare a Deciziei nr. 280/2004/CE (abrogată
în temeiul prezentei Propuneri).
[37]             Asistenţă tehnică şi/sau
administrativă şi cheltuieli de sprijin pentru punerea în aplicare a
programelor şi/sau a acţiunilor UE (fostele linii „BA”), cercetare
indirectă şi cercetare directă.
[38]             Fiecare sumă anuală din această linie
include 0,127MEUR corespunzător membrilor personalului care lucrează
la punerea în aplicare a Deciziei nr. 280/2004/CE (abrogată în temeiul
prezentei propuneri).
[39]             AC = agent contractual; AL = agent local; END = expert
naţional detaşat; INT= interimar; JED = Jeune Expert en
Délégation (expert tânăr în delegaţii);
[40]             Sub plafonul pentru personal extern din credite
operaţionale (fostele linii „BA”).
[41]             În special pentru Fonduri structurale, Fondul european
agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) şi Fondul european pentru
pescuit (FEP).
[42]             A se vedea punctele 19 şi 24 din Acordul
interinstituţional.
[43]             În ceea ce priveşte resursele proprii
tradiţionale (taxele vamale, cotizaţiile pentru zahăr), sumele
indicate trebuie să fie sume nete, şi anume sumele brute după
deducerea a 25% pentru costuri de colectare.