title: Propunere de decizie a Consiliului privind încheierea Acordului dintre Comunitatea Europeană şi Guvernul Japoniei privind cooperarea vamală şi asistenţa administrativă reciprocă în domeniul vamal

text:
                   COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE

                                                   Bruxelles, 11.4.2007
                                                   COM(2007) 177 final

                                                   2007/0067 (ACC)

                                       Propunere de

                               DECIZIE A CONSILIULUI

     privind încheierea Acordului dintre Comunitatea Europeană şi Guvernul Japoniei
     privind cooperarea vamală şi asistenţa administrativă reciprocă în domeniul vamal

                                  (prezentată de Comisie)

RO                                                                                RO
 ---pagebreak---                                       EXPUNERE DE MOTIVE

           1) CONTEXTUL PROPUNERII

             •
     110
                 Motivele şi obiectivele propunerii

             În cadrul politicii externe a UE, Comunitatea Europeană încearcă să coopereze în
             domeniul vamal la nivel internaţional cu principalii săi parteneri comerciali. Pe baza
             unei recomandări a Comisiei pentru o autorizare a Consiliului privind negocierea
             acordurilor de cooperare vamală, Consiliul a decis la 5 aprilie 1993 să autorizeze
             Comisia să înceapă negocierile cu principalii săi parteneri comerciali: Coreea, Canada,
             SUA, Hong Kong şi Japonia. Un acord de cooperare vamală între CE şi Japonia ar fi
             un instrument important de echilibrare a liberalizării schimburilor comerciale şi a
             simplificării procedurilor comerciale în ceea ce priveşte lupta împotriva fraudei şi a
             activităţilor ilegale.

             •
     120
                 Contextul general

             În conformitate cu politica internaţională de cooperare vamală a CE, acordurile privind
             cooperarea vamală şi asistenţa administrativă reciprocă permit părţilor să pună în
             aplicare instrumentele necesare în vederea cooperării vamale. Până acum, CE a
             încheiat acorduri de cooperare vamală cu Coreea, Hong Kong, Canada, SUA, India şi
             China. Japonia este singurul partener comercial important al CE care nu a încheiat încă
             un acord vamal cu CE.

             Acordul de cooperare vamală dintre CE şi Japonia, considerat o prioritate în planul de
             acţiune UE-Japonia, ar oferi un cadru ideal pentru discutarea tuturor aspectelor şi
             problemelor din domeniul vamal, precum facilitarea schimburilor comerciale, aplicarea
             legislaţiei privind drepturile de proprietate intelectuală (DPI) şi lupta împotriva
             falsificărilor, precum şi securitatea lanţului de aprovizionare logistic, care reprezintă
             domenii prioritare atât pentru UE, cât şi pentru Japonia.

             Contactele în vederea negocierii acordului dintre CE şi Japonia au început abia în 2004
             şi au fost urmate de un număr de runde de negocieri formale cu autorităţile din Japonia
             în 2005 şi 2006.

             În urma ultimei runde de negocieri din 2006 şi a reviziei juridice a proiectului de acord
             de către departamentul juridic al cabinetului din Japonia la sfârşitul anului trecut,
             ambele părţi au convenit asupra textului anexat. Pentru a permite semnarea cât mai
             curând posibil a acordului privind cooperarea vamală şi asistenţa administrativă
             reciprocă în domeniul vamal, Comisia propune aprobarea de către Consiliu a
             propunerii de decizie ataşate privind semnarea şi încheierea acordului.

             •
     130
                 Dispoziţiile în vigoare în domeniul de aplicare a propunerii

             Proiectul de acord de cooperare vamală dintre CE şi Japonia conţine dispoziţii standard
             privind cooperarea legislativă, asistenţa tehnică şi asistenţa administrativă reciprocă
             incluse în acordurile precedente privind cooperarea vamală şi asistenţa administrativă
             reciprocă.

RO                                                  2                                                    RO
 ---pagebreak---               •
     140
                  Concordanţa cu celelalte politici şi obiective ale Uniunii

              Propunerea este în deplină concordanţă cu politica vamală a CE faţă de ţările terţe
              privind cooperarea vamală. Acesta are ca scop simplificarea şi armonizarea
              procedurilor vamale şi oferă mijloacele de luptă împotriva fraudei vamale şi de schimb
              de informaţii în ceea ce priveşte aspectele de asistenţă administrativă reciprocă.

           2) CONSULTAREA PĂRŢILOR INTERESATE ŞI STUDIUL DE IMPACT

              •   Consultarea părţilor interesate
     211
              Metode de consultare, principalele sectoare vizate şi profilul general al respondenţilor

              Statele membre au fost consultate periodic pe parcursul negocierilor în cadrul grupului
              de lucru privind uniunea vamală al Consiliului.

              OLAF, DG RELEX, DG TRADE şi SJ au primit acordul de a depune contribuţii
              înainte de lansarea consultării interservicii.
     212
              Rezumatul răspunsurilor şi modul în care acestea au fost luate în considerare

              Propunerea conţine contribuţiile orale furnizate de statele membre, reprezentate în
              cadrul grupului de lucru privind uniunea vamală al Consiliului.

              De asemenea, aceasta reflectă contribuţia serviciilor competente ale Comisiei.

              Organismele consultate împărtăşesc punctul de vedere conform căruia acordul
              reprezintă documentul standard în conformitate cu acordurile precedente de cooperare
              vamală ale CE cu ţările terţe.

              •   Obţinerea şi utilizarea expertizei
     229
              Nu a fost necesară o expertiză externă.

              •
     230
                  Studiul de impact

              Nicio consultare publică nu a fost prevăzută în cadrul abordării strategice a relaţiilor
              vamale dintre UE şi Japonia. Cu toate acestea, în cadrul forumurilor şi al dialogurilor
              diverse dintre UE şi Japonia, părţile interesate, precum guvernele, societăţile private,
              consultanţii, asociaţiile profesionale şi federaţiile industriale, şi-au exprimat speranţa
              că acordul de cooperare vamală dintre UE şi Japonia va avea un rol considerabil în
              rezolvarea dificultăţilor actuale cu care se confruntă CE şi Japonia în domeniul vamal.

              Acordul va furniza un temei juridic pentru schimbul de informaţii şi asistenţa
              administrativă dintre părţile contractante pentru punerea corectă în aplicare a dreptului
              vamal şi prezintă câteva avantaje şi metode moderne de cooperare care implică o
              varietate de tehnici de aplicare.

              Propunerea va fi un instrument juridic necesar pentru asigurarea unei cooperări vamale
              corespunzătoare între CE şi Japonia şi va reflecta recunoaşterea gradului, a sferei de
              aplicare şi a sofisticării în creştere ale pirateriei internaţionale şi ale falsificărilor,

RO                                                      3                                                   RO
 ---pagebreak---               precum şi angajamentul părţilor de a îmbunătăţi protecţia proprietăţii intelectuale,
              pentru a asigura lanţul de aprovizionare internaţională, facilitând circulaţia bunurilor
              legitime comercializate în întreaga lume.

           3) ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII

              •
     305
                  Rezumatul acţiunii propuse

              În conformitate cu directivele Consiliului din 1993 şi având în vedere importanţa
              relaţiilor comerciale dintre Japonia (unul dintre principalii noştri parteneri comerciali)
              şi CE, există un angajament pentru asigurarea unei cooperări eficiente între autorităţile
              vamale ale părţilor.

              Propunerea ataşată vizează adoptarea de către Consiliu a unei decizii privind acordul
              dintre Comunitatea Europeană şi Japonia privind cooperarea şi asistenţa administrativă
              reciprocă în domeniul vamal. Adoptarea unui asemenea instrument va permite părţilor
              să dezvolte cooperarea vamală pentru a lupta împotriva infracţiunilor din domeniul
              vamal, prevenirea, investigarea şi combaterea oricărei încălcări a legislaţiei vamale,
              simplificarea şi armonizarea procedurilor vamale şi posibilitatea de a face schimb de
              informaţii privind activităţile care pot constitui infracţiuni pe teritoriul celeilalte părţi.

              •
     310
                  Temeiul juridic

              În conformitate cu articolul 133 din Tratatul de instituire a Comunităţii Europene, în
              cazul în care trebuie negociate acorduri cu unul sau mai multe state sau organizaţii
              internaţionale, Comisia prezintă recomandări Consiliului, care o autorizează să
              deschidă negocierile necesare. Comisiei şi Consiliului le revine responsabilitatea de a
              asigura compatibilitatea acordurilor negociate cu politicile şi regulile interne ale
              Comunităţii.

              Articolul 300 din Tratatul de instituire a Comunităţii Europene prevede că semnarea şi
              încheierea acordurilor sunt decise de către Consiliu, hotărând cu majoritate calificată la
              propunerea Comisiei.

              Decizia Consiliului din 5 aprilie 1993 care conţine directivele de conducere a
              negocierilor acordurilor de cooperare vamală cu principalii parteneri comerciali ai UE.

              •
     329
                  Principiul subsidiarităţii

              Propunerea ţine exclusiv de competenţa Comunităţii. Prin urmare, principiul
              subsidiarităţii nu se aplică.

              •   Principiul proporţionalităţii

              Propunerea respectă principiul proporţionalităţii din unul sau mai multe din
              următoarele motive.
     331
              Măsura propusă este necesară şi adecvată pentru punerea corectă în aplicare a
              cooperării vamale dintre CE şi Japonia.
     332
              Propunerea stabileşte un mecanism de coordonare, Comitetul mixt de cooperare

RO                                                     4                                                       RO
 ---pagebreak---               vamală, format din reprezentanţi ai administraţiilor vamale ale părţilor şi reprezentanţi
              ai Comisiei. Comitetul mixt de cooperare vamală va încerca să reducă greutăţile
              administrative ale acordului, fiind în acelaşi timp adecvat şi proporţional cu obiectivele
              urmărite de părţile contractante.

              •   Alegerea instrumentelor
     342
              În conformitate cu articolul 300 din Tratatul CE, semnarea şi încheierea acordurilor
              sunt decise de către Consiliu, hotărând cu majoritate calificată la propunerea Comisiei.
              Decizia Consiliului este instrumentul corespunzător (şi ca atare a fost menţionat de
              Consiliu în aprilie 1993 când acesta a autorizat Comisia să negocieze în numele său
              acorduri de cooperare vamală cu principalii parteneri comerciali ai CE).

           4) IMPLICAŢII BUGETARE
     409
              Propunerea nu are nicio implicaţie pentru bugetul comunitar.

           5) INFORMAŢII SUPLIMENTARE

              •   Clauza de reexaminare/revizuire/caducitate
     533
              Propunerea nu include o clauză de caducitate.

RO                                                    5                                                    RO
 ---pagebreak---                                                             2007/0067 (ACC)

                                             Propunere de

                                     DECIZIE A CONSILIULUI

       privind încheierea Acordului dintre Comunitatea Europeană şi Guvernul Japoniei
       privind cooperarea vamală şi asistenţa administrativă reciprocă în domeniul vamal

     CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

     având în vedere Tratatul de instituire a Comunităţii Europene, în special articolul 133
     coroborat cu articolul 300 alineatul (2) prima teză,

     având în vedere propunerea Comisiei,

     întrucât, la 5 aprilie 1993, Consiliul a autorizat Comisia să înceapă negocierea, în numele
     Comunităţii Europene, a acordurilor de cooperare vamală cu unii dintre principalii parteneri
     comerciali ai Comunităţii,

     întrucât Acordul dintre Comunitatea Europeană şi Guvernul Japoniei privind cooperarea
     vamală şi asistenţa administrativă reciprocă în domeniul vamal ar trebui aprobat,

     DECIDE:

                                              Articolul 1

     Acordul dintre Comunitatea Europeană şi Guvernul Japoniei privind cooperarea vamală şi
     asistenţa administrativă reciprocă în domeniul vamal se aprobă în numele Comunităţii
     Europene.

     Textul acordului se anexează la prezenta decizie.

                                              Articolul 2

     Comisia, asistată de reprezentanţi ai statelor membre, reprezintă Comunitatea în cadrul
     Comitetului mixt de cooperare vamală înfiinţat în conformitate cu articolul 21 din acord.

                                              Articolul 3

     Preşedintele Consiliului este autorizat să numească persoanele abilitate să semneze acordul în
     numele Comunităţii.

RO                                                 6                                                  RO
 ---pagebreak---                                                  Articolul 4

     Preşedintele Consiliului face notificarea prevăzută la articolul 22 din acord în numele
     Comunităţii.1

                                                 Articolul 5

     Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Comunităţilor Europene.

     Adoptat la Bruxelles,

                                                    Pentru Consiliu
                                                    Preşedintele

     1
            Data intrării în vigoare a acordului se publică în Jurnalul Oficial al Comunităţilor Europene de
            Secretariatul General al Consiliului.

RO                                                     7                                                       RO
 ---pagebreak---                                                 ANEXĂ

      ACORD ÎNTRE COMUNITATEA EUROPEANĂ ŞI GUVERNUL JAPONIEI PRIVIND
       COOPERAREA ŞI ASISTENŢA ADMINSITRATIVĂ RECIPROCĂ ÎN DOMENIUL
                                  VAMAL

     COMUNITATEA EUROPEANĂ şi GUVERNUL JAPONIEI (denumite în continuare
     „părţile contractante”),

     AVÂND ÎN VEDERE importanţa relaţiilor comerciale dintre Japonia şi Comunitatea
     Europeană (denumită în continuare în prezentul acord „Comunitatea”), care doresc să
     contribuie, în interesul reciproc al părţilor contractante, la dezvoltarea armonioasă a acestor
     relaţii,

     CONSIDERÂND necesar, pentru realizarea acestui obiectiv, să se angajeze să dezvolte
     cooperarea vamală,

     AVÂND ÎN VEDERE dezvoltarea cooperării vamale între părţile contractante în ceea ce
     priveşte procedurile vamale,

     CONSIDERÂND că operaţiunile care încalcă legislaţia vamală dăunează intereselor
     economice, fiscale şi comerciale ale părţilor contractante şi recunoscând importanţa asigurării
     unei evaluări exacte a drepturilor vamale şi a altor taxe,

     CONVINSE că relaţiile de cooperare dintre autorităţile vamale pot contribui la creşterea
     eficienţei luptei împotriva acestor operaţiuni,

     RECUNOSCÂND rolul semnificativ al autorităţilor vamale şi importanţa procedurilor vamale
     în vederea promovării facilitării schimburilor comerciale,

     AVÂND ÎN VEDERE nivelul ridicat al angajamentului părţilor contractante în acţiunile
     vamale şi cooperarea în lupta împotriva infracţiunilor din domeniul drepturilor de proprietate
     intelectuală,

     AVÂND ÎN VEDERE obligaţiile ce rezultă din convenţiile internaţionale la care părţile
     contractante au aderat deja sau pe care le-au aplicat, precum şi activităţile legate de vamă,
     desfăşurate de Organizaţia Mondială a Comerţului (denumită în continuare în prezentul acord
     „OMC”),

     AVÂND ÎN VEDERE recomandarea Consiliului de Cooperare Vamală (denumit în
     continuare în prezentul acord „CCV”) din 5 decembrie 1953 privind asistenţa administrativă
     reciprocă,

     ÎNTRUCÂT în 1991 declaraţia comună privind relaţiile dintre Comunitatea Europeană şi
     statele membre şi Japonia a prevăzut orientări generale ale relaţiilor şi a stabilit obiective
     procedurale pentru continuarea dezvoltării relaţiilor,

RO                                                 8                                                   RO
 ---pagebreak---      CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:

                                        TITLUL I
                                  DISPOZIŢII GENERALE

                                                Articolul 1

                                                 Definiţii

     În sensul prezentului acord, se înţelege prin:

     (a)      „legislaţie vamală”, orice acte cu putere de lege şi norme administrative, adoptate de
              Japonia sau de Comunitatea Europeană, care reglementează importul, exportul,
              tranzitul de mărfuri şi plasarea lor sub orice altă procedură vamală, inclusiv măsurile
              de interdicţie, restricţie şi control care sunt de competenţa autorităţilor vamale;

     (b)      „acte cu putere de lege şi norme administrative ale părţii contractante” şi „acte cu
              putere de lege şi norme administrative ale fiecărei părţi contractante”, actele cu
              putere de lege şi normele administrative adoptate de Japonia sau actele cu putere de
              lege şi normele administrative adoptate de Comunitate, în funcţie de context;

     (c)      „autoritate vamală”, în Japonia, Ministerul Finanţelor şi, în Comunitate, serviciile
              competente ale Comisiei Comunităţilor Europene responsabile de problemele vamale
              şi autorităţile vamale din statele membre ale Comunităţii;

     (d)      „autoritate solicitantă”, o autoritate vamală a unei părţi contractante care formulează
              o cerere de asistenţă pe baza prezentului acord;

     (e)      „autoritate solicitată”, o autoritate vamală a unei părţi contractante care primeşte o
              cerere de asistenţă pe baza prezentului acord;

     (f)      „date cu caracter personal”, toate informaţiile care se referă la o persoană fizică
              identificată sau care poate fi identificată;

     (g)      „operaţiune care încalcă legislaţia vamală”, orice încălcare sau tentativă de încălcare
              a legislaţiei vamale;

     (h)      „persoană”, orice persoană fizică sau juridică sau orice altă entitate fără personalitate
              juridică, constituită sau organizată în temeiul actelor cu putere de lege şi al normelor
              administrative ale fiecărei părţi contractante, care desfăşoară activităţi de import,
              export sau tranzit de mărfuri şi

     (i)      „informaţii”, datele, documentele, rapoartele şi alte comunicări, sub orice formă
              (inclusiv electronică).

RO                                                    9                                                   RO
 ---pagebreak---                                                  Articolul 2

                                            Aplicarea teritorială

     Prezentul acord se aplică, pe de o parte, teritoriului Japoniei în care este în vigoare legislaţia
     sa vamală şi, pe de altă parte, teritoriilor în care se aplică Tratatul de instituire a Comunităţii
     Europene şi în condiţiile prevăzute de tratatul respectiv.

                                                 Articolul 3

                                            Punerea în aplicare

     Prezentul acord este pus în aplicare de părţile contractante în conformitate cu actele cu putere
     de lege şi normele administrative ale fiecărei părţi contractante şi în limita resurselor
     disponibile ale autorităţilor vamale respective.

                                                 Articolul 4

                                    Domeniul de aplicare a cooperării

     (1)      În temeiul prezentului acord, cooperarea vamală cuprinde toate aspectele referitoare
              la aplicarea legislaţiei vamale.

     (2)      Părţile contractante, prin intermediul autorităţilor lor vamale, se angajează să
              dezvolte cooperarea vamală. În special, părţile contractante cooperează pentru:

              (a)   stabilirea şi menţinerea canalelor de comunicare dintre autorităţile lor vamale
                    pentru a facilita schimbul rapid şi sigur de informaţii;

              (b)   facilitarea coordonării eficiente între autorităţile lor vamale şi

              (c)   orice alte probleme administrative legate de prezentul acord care pot necesita
                    uneori acţiunea lor comună.

     (3)      Părţile contractante se angajează, de asemenea, să depună eforturi de cooperare prin
              intermediul autorităţilor lor vamale pentru a elabora acţiuni de facilitare a
              schimburilor comerciale în domeniul vamal, în conformitate cu standardele
              internaţionale.

                                                 Articolul 5

                                     Domeniul de aplicare a asistenţei

     (1)      Părţile contractante, prin intermediul autorităţilor lor vamale, îşi acordă reciproc
              asistenţă în domeniile care sunt de competenţa lor şi în limitele resurselor
              disponibile, în modalitatea şi în condiţiile prevăzute de prezentul acord, pentru a
              asigura punerea corectă în aplicare a legislaţiei vamale, în special prin prevenirea,
              investigarea şi combaterea operaţiunilor care încalcă legislaţia în cauză.

RO                                                   10                                                    RO
 ---pagebreak---      (2)     Asistenţa în domeniul vamal din temeiul prezentului acord se oferă între autorităţile
             vamale ale părţilor contractante competente pentru aplicarea prezentului acord.
             Aceasta nu aduce atingere drepturilor şi obligaţiilor fiecărei părţi contractante privind
             asistenţa reciprocă în materie penală în temeiul acordurilor internaţionale sau al
             actelor cu putere de lege şi al normelor administrative ale fiecărei părţi contractante.
             De asemenea, aceasta nu se aplică informaţiilor obţinute în temeiul atribuţiilor
             exercitate la cererea unei autorităţi judiciare.

     (3)     Asistenţa destinată recuperării drepturilor vamale şi a altor taxe sau penalizări nu este
             reglementată de prezentul acord.

                                               Articolul 6

                                 Legături cu alte acorduri internaţionale

     (1)     Dispoziţia prezentului acord nu afectează drepturile şi obligaţiile fiecărei părţi
             contractante în temeiul oricăror alte acorduri internaţionale.

     (2)     Fără a aduce atingere dispoziţiilor alineatului (1), dispoziţiile prezentului acord
             prevalează asupra dispoziţiilor oricărui acord bilateral privind cooperarea şi asistenţa
             administrativă reciprocă în domeniul vamal, care a fost sau ar putea fi încheiat între
             state membre individuale ale Comunităţii şi Japonia, în măsura în care dispoziţiile
             unui astfel de acord ar fi incompatibile cu cele ale prezentului acord.

     (3)     Dispoziţiile prezentului acord nu afectează dispoziţiile comunitare care
             reglementează comunicarea între serviciile competente ale Comisiei şi autorităţile
             vamale ale statelor membre ale Comunităţii a oricărei informaţii obţinute în temeiul
             prezentului acord, care ar putea prezenta interes pentru Comunitate.

                                     TITLUL II
                                COOPERAREA VAMALĂ

                                               Articolul 7

                           Cooperarea în ceea ce priveşte procedurile vamale

     În scopul facilitării circulaţiei legitime a mărfurilor, autorităţile vamale fac schimb de
     informaţii şi de competenţe referitoare la măsurile de îmbunătăţire a tehnicilor şi a
     procedurilor vamale şi la sistemele informatice, în conformitate cu dispoziţiile prezentului
     acord.

                                               Articolul 8

                                           Cooperarea tehnică

     Autorităţile vamale îşi pot furniza reciproc asistenţă tehnică şi pot realiza schimburi de
     personal şi de competenţe referitoare la măsurile de îmbunătăţire a tehnicilor şi a procedurilor

RO                                                 11                                                    RO
 ---pagebreak---      vamale şi la sistemele informatice, pentru realizarea acestor obiective în conformitate cu
     dispoziţiile prezentului acord.

                                                Articolul 9

                           Dezbateri în cadrul unor organizaţii internaţionale

     Autorităţile vamale urmăresc să dezvolte şi să consolideze cooperarea în probleme de interes
     comun, în vederea facilitării dezbaterilor despre probleme vamale în cadrul unor organizaţii
     internaţionale relevante, precum CCV şi OMC.

                                TITLUL III
                   ASISTENŢA ADMINISTRATIVĂ RECIPROCĂ

                                               Articolul 10

                                            Asistenţă la cerere

     (1)     La cererea autorităţii solicitante, autoritatea solicitată îi furnizează acesteia toate
             informaţiile relevante care o pot ajuta să asigure punerea corectă în aplicare a
             legislaţiei vamale a părţii contractante a autorităţii solicitante, inclusiv informaţii
             referitoare la activităţile depistate sau planificate care sunt sau ar putea fi operaţiuni
             care încalcă legislaţia vamală.

             În special, autoritatea solicitată furnizează, la cerere, autorităţii solicitante informaţii
             referitoare la activităţile care pot conduce la operaţiuni care încalcă legislaţia vamală
             a părţii contractante a autorităţii solicitante, de exemplu, prezentarea de declaraţii
             vamale incorecte sau de certificate de origine, facturi sau alte documente incorecte
             sau falsificate sau susceptibile să fie astfel.

     (2)     La cererea autorităţii solicitante, autoritatea solicitată o informează pe aceasta:

             (a)    dacă mărfurile exportate de pe teritoriul uneia dintre părţile contractante au fost
                    importate în mod corect de către cealaltă, specificând, dacă este cazul, regimul
                    vamal aplicat mărfurilor şi

             (b)    dacă mărfurile importate pe teritoriul uneia dintre părţile contractante au fost
                    exportate în mod corect de către cealaltă, specificând, dacă este cazul, regimul
                    vamal aplicat mărfurilor.

     (3)     La cererea autorităţii solicitante, autoritatea solicitată furnizează informaţii, în cadrul
             actelor cu putere de lege şi al normelor administrative ale părţii contractante a
             autorităţii solicitate, şi exercită o supraveghere specială asupra:

             (a)    persoanelor despre care există motive întemeiate să se considere că sunt ori au
                    fost implicate în operaţiuni care încalcă legislaţia vamală a părţii contractante a
                    autorităţii solicitante;

RO                                                  12                                                      RO
 ---pagebreak---               (b)   locurilor în care au fost sau pot fi depozitate sau adunate stocuri de mărfuri,
                    astfel încât să existe motive întemeiate să se considere că aceste mărfuri sunt
                    destinate utilizării în operaţiuni care încalcă legislaţia vamală a părţii
                    contractante a autorităţii solicitante;

              (c)   mărfurilor care sunt sau pot fi transportate astfel încât să existe motive
                    întemeiate să se considere că sunt destinate utilizării în operaţiuni care încalcă
                    legislaţia vamală a părţii contractante a autorităţii solicitante şi

              (d)   mijloacelor de transport care sunt sau pot fi folosite astfel încât să existe
                    motive întemeiate să se considere că sunt destinate utilizării în operaţiuni care
                    încalcă legislaţia vamală a părţii contractante a autorităţii solicitante.

                                                 Articolul 11

                                             Asistenţa spontană

     Părţile contractante îşi acordă reciproc asistenţă, din proprie iniţiativă şi în conformitate cu
     actele cu putere de lege şi normele administrative ale fiecărei părţi contractante, în cazul în
     care consideră că acest lucru este necesar pentru punerea corectă în aplicare a legislaţiei
     vamale, în special în situaţii care pot provoca pagube substanţiale economiei, sănătăţii
     publice, securităţii publice sau oricărui alt interes vital similar al celeilalte părţi contractante,
     în special prin furnizarea de informaţii obţinute cu privire la:

              (a)   activităţi care sunt sau care par să fie operaţiuni care încalcă legislaţia vamală
                    şi care pot prezenta interes pentru cealaltă parte contractantă;

              (b)   mijloace sau metode noi folosite pentru efectuarea de operaţiuni care încalcă
                    legislaţia vamală;

              (c)   mărfuri despre care se ştie că fac obiectul unor operaţiuni care încalcă legislaţia
                    vamală;

              (d)   persoane despre care există motive întemeiate să se considere că sunt sau au
                    fost implicate în operaţiuni care încalcă legislaţia vamală şi

              (e)   mijloace de transport despre care există motive întemeiate să se considere că au
                    fost, sunt sau pot fi utilizate în operaţiuni care încalcă legislaţia vamală.

                                                 Articolul 12

                                   Forma şi fondul cererilor de asistenţă

     (1)      Cererile formulate în temeiul prezentului acord sunt prezentate în scris. Ele sunt
              însoţite de documentele necesare pentru a asigura conformitatea cu cererea. În situaţii
              de urgenţă, se poate accepta o cerere verbală, dar aceasta trebuie confirmată de îndată
              în scris.

     (2)      Cererile în temeiul alineatului (1) includ următoarele informaţii:

RO                                                    13                                                     RO
 ---pagebreak---            (a)    autoritatea solicitantă;

           (b)    acţiunea solicitată;

           (c)    obiectul şi motivul cererii;

           (d)    indicaţii cât mai precise şi complete cu privire la persoanele care fac obiectul
                  investigaţiilor;

           (e)    un rezumat al faptelor relevante şi al anchetelor deja efectuate şi

           (f)    elementele juridice implicate.

     (3)    Cererile se prezintă într-o limbă acceptabilă atât pentru autoritatea solicitată, cât şi
            pentru autoritatea solicitantă. Această condiţie se aplică, în măsura în care este
            necesar, şi documentelor care însoţesc cererea în conformitate cu alineatul (1).

     (4)    În cazul în care cererea nu îndeplineşte condiţiile formale menţionate anterior, se
            poate cere corectarea sau completarea acesteia; între timp, pot fi adoptate măsuri
            preventive de către autoritatea solicitată.

                                                 Articolul 13

                                             Rezolvarea cererilor

     (1)    Pentru a da curs unei cereri de asistenţă, autoritatea solicitată adoptă toate măsurile
            rezonabile în limitele competenţelor sale şi ale resurselor disponibile, furnizând
            informaţiile pe care le deţine deja, efectuând anchetele necesare sau dispunând
            efectuarea acestora.

     (2)    Cererile de asistenţă sunt rezolvate în conformitate cu actele cu putere de lege şi
            normele administrative ale părţii contractante a autorităţii solicitate.

     (3)    Funcţionarii autorizaţi corespunzător ai autorităţii solicitante se pot prezenta, cu
            acordul autorităţii solicitate şi în condiţiile prevăzute de aceasta, la birourile
            autorităţii solicitate, pentru a obţine informaţii referitoare la activităţi care sunt sau
            pot fi operaţiuni care încalcă legislaţia vamală, informaţii necesare autorităţii
            solicitante în sensul prezentului acord.

     (4)    Funcţionarii autorizaţi corespunzător ai autorităţii solicitante pot participa, cu acordul
            autorităţii solicitate şi în condiţiile prevăzute de aceasta, la anchetele efectuate sub
            jurisdicţia acesteia din urmă, în cazuri specifice.

     (5)    În cazul în care nu se poate da curs cererii, autoritatea solicitantă este înştiinţată de
            îndată cu privire la acest fapt, printr-o declaraţie în care sunt specificate motivele.
            Această declaraţie poate fi însoţită de informaţiile relevante pe care autoritatea
            solicitată le consideră utile pentru autoritatea solicitantă.

     (6)    La cererea autorităţii solicitante şi atunci când consideră necesar, autoritatea
            solicitată indică autorităţii solicitante momentul şi locul măsurilor pe care le va

RO                                                   14                                                  RO
 ---pagebreak---            întreprinde ca răspuns la cererea de asistenţă astfel încât aceste măsuri să poată fi
           coordonate.

                                             Articolul 14

                              Forma în care se comunică informaţiile

     (1)   Autoritatea solicitată comunică în scris autorităţii solicitante rezultatele anchetelor,
           împreună cu documentele relevante sau alte elemente.

     (2)   Aceste informaţii pot fi prezentate în format electronic.

                                             Articolul 15

                            Excepţii de la obligaţia de a acorda asistenţă

     (1)   Asistenţa poate fi refuzată sau retrasă sau se poate acorda sub rezerva îndeplinirii
           anumitor condiţii sau cerinţe, în cazurile în care partea contractantă a autorităţii
           solicitate consideră că asistenţa acordată în conformitate cu prezentul acord ar
           prejudicia suveranitatea Japoniei sau a unui stat membru al Comunităţii sau
           securitatea, ordinea publică sau alte interese esenţiale, precum cele menţionate la
           articolul 16 alineatul (2).

           În special, fiecare parte contractantă poate restrânge informaţiile pe care le comunică
           celeilalte părţi contractante în cazul în care aceasta din urmă nu poate da asigurările
           solicitate de cea dintâi în ceea ce priveşte confidenţialitatea sau limitarea scopurilor
           pentru care vor fi utilizate informaţiile.

     (2)   Asistenţa poate fi retrasă de către autoritatea solicitată pe motiv că ar perturba o
           investigaţie în curs de desfăşurare, inclusiv o investigaţie a organelor competente de
           aplicare a legii, o urmărire în justiţie sau o acţiune judiciară şi administrativă în curs.
           Într-un astfel de caz, autoritatea solicitată se consultă cu autoritatea solicitantă pentru
           a stabili dacă asistenţa poate fi acordată sub rezerva unor clauze sau condiţii pe care
           le poate impune autoritatea solicitată.

     (3)   În cazul în care autoritatea solicitantă cere o asistenţă pe care ea însăşi nu ar fi în
           măsură să o acorde dacă i s-ar cere, aceasta atrage atenţia asupra acestui fapt în
           cererea sa. În consecinţă, autoritatea solicitată este cea care decide asupra modului în
           care răspunde unei asemenea cereri.

     (4)   În cazurile menţionate la alineatele (1) şi (2), decizia autorităţii solicitate şi motivele
           corespunzătoare trebuie comunicate fără întârziere autorităţii solicitante.

                                             Articolul 16

                            Schimbul de informaţii şi confidenţialitatea

     (1)   Orice informaţie comunicată sub orice formă în temeiul prezentului acord este tratată
           ca având caracter confidenţial, în funcţie de actele cu putere de lege şi normele

RO                                                15                                                     RO
 ---pagebreak---            administrative ale fiecărei părţi contractante şi beneficiază de protecţia acordată
           informaţiilor similare prin actele cu putere de lege şi normele administrative
           relevante ale părţii contractante a autorităţii vamale care le-a primit şi prin
           dispoziţiile corespunzătoare care se aplică autorităţilor comunitare, cu excepţia
           cazului în care partea contractantă care a furnizat informaţiile şi-a dat în prealabil
           acordul pentru divulgarea acestor informaţii.

     (2)   Datele cu caracter personal nu pot fi transmise decât în cazul în care partea
           contractantă care le poate primi se angajează să le protejeze într-un mod cel puţin
           echivalent cu cel aplicabil în speţă în partea contractantă care le poate furniza.
           Aceasta din urmă nu aplică nicio cerinţă care să fie mai strictă decât cele care sunt
           aplicabile acestui tip de date în jurisdicţia sa.

           Părţile contractante îşi comunică reciproc informaţii privind actele cu putere de lege
           şi normele administrative ale fiecărei părţi contractante, inclusiv, atunci când este
           cazul, cele ale statelor membre ale Comunităţii.

     (3)   Informaţiile obţinute se utilizează exclusiv în sensul prezentului acord. În cazul în
           care una dintre părţile contractante doreşte să utilizeze astfel de informaţii în alte
           scopuri, aceasta trebuie să obţină acordul scris prealabil al autorităţii vamale care le-a
           furnizat. În consecinţă, o astfel de utilizare face obiectul restricţiilor impuse de
           autoritatea în cauză.

     (4)   Alineatul (3) nu împiedică utilizarea informaţiilor obţinute în conformitate cu
           dispoziţiile prezentului acord ca dovezi în cadrul unor acţiuni administrative intentate
           ulterior cu privire la operaţiuni care încalcă legislaţia vamală. Prin urmare, părţile
           contractante pot utiliza drept dovezi, în procesele-verbale, rapoartele şi mărturiile lor,
           precum şi în acţiunile administrative, informaţiile obţinute în conformitate cu
           dispoziţiile prezentului acord. Autoritatea vamală care a furnizat aceste informaţii
           este înştiinţată cu privire la o astfel de utilizare.

     (5)   Fără a aduce atingere alineatului (3) al prezentului articol, în lipsa unei înştiinţări
           contrare din partea autorităţii vamale care furnizează informaţiile, autoritatea vamală
           care primeşte informaţiile poate furniza informaţiile primite în temeiul prezentului
           acord organelor competente de aplicare a legii ale părţii contractante. Aceste organe
           pot utiliza aceste informaţii exclusiv pentru punerea corectă în aplicare a legislaţiei
           vamale şi se supun condiţiilor prevăzute la articolele 16 şi 17 ale prezentului acord.

     (6)   Prezentul articol nu exclude utilizarea sau divulgarea de informaţii în măsura în care
           există o obligaţie în acest sens în temeiul actelor cu putere de lege şi al normelor
           administrative ale părţii contractante a autorităţii vamale care le-a primit. Această
           autoritate vamală transmite, dacă este posibil, autorităţii vamale care a furnizat
           informaţiile o notificare prealabilă cu privire la o astfel de divulgare.

           Cu excepţia cazului în care nu se convine altfel de către partea contractantă care a
           furnizat informaţiile, partea contractantă care primeşte informaţiile utilizează, după
           caz, toate măsurile disponibile în temeiul actelor cu putere de lege şi al normelor
           administrative aplicabile ale primei părţi contractante pentru a păstra
           confidenţialitatea informaţiilor şi pentru a proteja datele cu caracter personal în ceea
           ce priveşte cererile unui terţ sau ale altor autorităţi de a divulga informaţiile în cauză.

RO                                                16                                                     RO
 ---pagebreak---                                               Articolul 17

                                           Procedurile penale

     Informaţiile furnizate de autoritatea vamală a unei părţi contractante autorităţii vamale a
     celeilalte părţi contractante în temeiul prezentului acord nu sunt utilizate de aceasta din urmă
     în procedurile penale declanşate de o instanţă sau un judecător.

                                              Articolul 18

                                        Cheltuielile de asistenţă

     (1)     Cheltuielile rezultate din aplicarea prezentului acord sunt suportate de părţile
             contractante respective.

     (2)     În cazul în care, cu ocazia rezolvării unei cereri, se dovedeşte că aceasta va necesita
             cheltuieli foarte mari, autorităţile vamale se consultă pentru a stabili modalităţile şi
             condiţiile în care va fi rezolvată cererea.

                                        TITLUL IV
                                    DISPOZIŢII FINALE

                                              Articolul 19

                                               Denumirile

     Denumirile titlurilor şi articolelor prezentului acord sunt inserate numai pentru comoditatea
     referinţei şi nu afectează interpretarea prezentului acord.

                                              Articolul 20

                                        Procedura de consultare

     Toate problemele sau litigiile referitoare la interpretarea sau aplicarea prezentului acord se
     reglementează prin consultarea reciprocă a părţilor contractante.

                                              Articolul 21

                                  Comitetul mixt de cooperare vamală

     (1)     Se instituie un comitet mixt de cooperare vamală, format din funcţionari ai
             Ministerului Finanţelor şi ai Ministerului Afacerilor Externe din Japonia şi din
             funcţionari ai Comunităţii Europene responsabili de problemele vamale. Ad hoc pot
             fi incluşi alţi funcţionari ai ambelor părţi contractante care deţin cunoştinţele
             specializate necesare pentru aspectele de discutat. Locul, data şi ordinea de zi a
             întâlnirilor comitetului se fixează de comun acord.

RO                                                 17                                                   RO
 ---pagebreak---      (2)      Între altele, comitetul mixt de cooperare vamală:

              (a)   asigură buna funcţionare a acordului;

              (b)   ia măsurile necesare pentru cooperarea vamală în conformitate cu obiectivele
                    prezentului acord;

              (c)   face un schimb de opinii asupra tuturor problemelor de interes comun privind
                    cooperarea vamală, inclusiv măsurile viitoare şi resursele necesare pentru
                    acestea;

              (d)   recomandă măsurile care urmează să fie adoptate pentru realizarea obiectivelor
                    prezentului acord şi

              (e)   adoptă regulamentul său de procedură.

                                               Articolul 22

                                       Intrarea în vigoare şi durata

     (1)      Prezentul acord intră în vigoare în prima zi a lunii următoare datei la care părţile
              contractante şi-au notificat reciproc încheierea procedurilor necesare în acest sens
              printr-un schimb de note diplomatice.

     (2)      Prezentul acord poate fi modificat, de comun acord, de către părţile contractante
              printr-un schimb de note diplomatice. Modificările intră în vigoare în condiţii
              identice cu cele menţionate la alineatul (1), cu excepţia cazului în care nu se convine
              altfel de către părţile contractante.

     (3)      Fiecare parte contractantă poate denunţa prezentul acord prin înştiinţarea în scris a
              celeilalte părţi. Denunţarea intră în vigoare după trei luni de la data notificării către
              cealaltă parte contractantă. Cererile de asistenţă care au fost primite înainte de
              denunţarea acordului sunt rezolvate în conformitate cu dispoziţiile prezentului acord.

                                               Articolul 23

                                            Textele autentice

     Prezentul acord este redactat în două exemplare în limbile bulgară, cehă, daneză, neerlandeză,
     engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, maghiară, italiană, letonă, lituaniană,
     malteză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă, suedeză şi japoneză, fiecare
     text fiind în egală măsură autentic. În cazul unor divergenţe de interpretare, textele în limbile
     engleză şi japoneză prevalează asupra celorlalte versiuni.

RO                                                  18                                                    RO
 ---pagebreak---      Drept care, subsemnaţii, pe deplin autorizaţi în acest scop, semnează prezentul acord.

     Adoptat la Bruxelles,

     Pentru Comunitatea Europeană              Pentru Guvernul Japoniei

RO                                                 19                                         RO


Anunţ juridic important

|

52007PC0815

Propunere de decizie a Consiliului de autorizare a introducerii pe piaţă a produselor care conţin, sunt compuse sau fabricate din porumb modificat genetic MON863xMON810 (MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European şi al Consiliului (Numai textele în limbile franceză şi neerlandeză sunt autentice)  /* COM/2007/0815 final */

	[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |Bruxelles, 18.12.2007COM(2007) 815 finalPropunere deDECIZIE A CONSILIULUIde autorizare a introducerii pe piață a produselor care conțin, sunt compuse sau fabricate din porumb modificat genetic MON863xMON810 (MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European și al Consiliului(Numai textele în limbile franceză și neerlandeză sunt autentice)(prezentată de Comisie)EXPUNERE DE MOTIVEPropunerea anexată de decizie a Consiliului se referă la produsele alimentare și furajele care conțin, sunt compuse sau fabricate din porumb modificat genetic MON863xMON810, pentru care Monsanto Europe S.A a înaintat autorităților competente din Germania, la 24 iunie 2004, o cerere de introducere pe piață, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 privind produsele alimentare și furajele modificate genetic.Propunerea anexată se referă, de asemenea, la introducerea pe piață a altor produse care conțin sau sunt compuse din porumb MON863xMON810, având aceeași utilizare ca orice alt soi de porumb, cu excepția cultivării.La 31 martie 2006, Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (denumită în continuare EFSA) a emis un aviz favorabil în conformitate cu articolele 6 și 18 din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 și a concluzionat că este puțin probabil ca prin introducerea pe piață a produselor care conțin, sunt compuse sau fabricate din porumb MON863xMON810, astfel cum este descris în cerere, să se producă efecte negative asupra sănătății umane sau animale sau asupra mediului[1].În octombrie 2006, EFSA a publicat clarificări detaliate cu privire la modul în care a ținut cont, în procesul de elaborare a avizului, de observațiile autorităților competente din statele membre.La 13 aprilie 2007, EFSA a confirmat faptul că utilizarea genei nptII ca marcator de selecție în plantele modificate genetic nu reprezintă un risc pentru sănătatea umană, sănătatea animală sau pentru mediu.La 28 iunie 2007, în urma unei publicări științifice privind o nouă analiză a studiului efectuat pe șobolani timp de 90 de zile cu privire la porumbul MON 863 și investigând siguranța porumbului MON 863, EFSA a confirmat evaluarea sa anterioară favorabilă a siguranței porumbului MON 863.În acest context, la 10 octombrie 2007, a fost înaintat spre votare Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală un proiect de decizie a Comisiei de autorizare a introducerii pe piața comunitară a produselor care conțin, sunt compuse sau fabricate din porumb modificat genetic MON863xMON810. Comitetul nu a emis niciun aviz: douăsprezece state membre (149 de voturi) au votat în favoarea proiectului, unsprezece state membre (119 de voturi) au votat împotriva acestuia, iar patru state membre (77 de voturi) s-au abținut.Prin urmare, în temeiul articolului 35 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 și în conformitate cu articolul 5 din Decizia 1999/468/CE a Consiliului, modificată prin Decizia 2006/512/CE a Consiliului, Comisia trebuie să prezinte Consiliului o propunere cu privire la măsurile care urmează să fie adoptate, Consiliul având la dispoziție trei luni în care să hotărască cu majoritate calificată, și să informeze Parlamentul.Propunere deDECIZIE A CONSILIULUIde autorizare a introducerii pe piață a produselor care conțin, sunt compuse sau fabricate din porumb modificat genetic MON863xMON810 (MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European și al Consiliului(Numai textele în limbile franceză și neerlandeză sunt autentice) (Text cu relevanță pentru SEE)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 septembrie 2003 privind produsele alimentare și furajele modificate genetic[2], în special articolul 7 alineatul (3) și articolul 19 alineatul (3),întrucât:(1) La 24 iunie 2004, Monsanto Europe S.A. a prezentat autorităților competente din Germania o cerere, în conformitate cu articolele 5 și 17 din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003, pentru introducerea pe piață a produselor și ingredientelor alimentare și a furajelor care conțin, sunt compuse sau fabricate din porumb MON863xMON810 (denumită în continuare „cererea”).(2) Cererea se referă, de asemenea, la introducerea pe piață a altor produse care conțin sau sunt compuse din porumb MON863xMON810, având aceleași utilizări ca orice alt soi de porumb, cu excepția cultivării. Prin urmare, în conformitate cu dispozițiile articolelor 5 alineatul (5) și 17 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003, cererea include datele și informațiile prevăzute în anexele III și IV la Directiva 2001/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 martie 2001 privind diseminarea deliberată în mediu a organismelor modificate genetic și de abrogare a Directivei 90/220/CEE a Consiliului[3], precum și informații și concluzii cu privire la evaluarea riscului efectuată în conformitate cu principiile stabilite în anexa II la Directiva 2001/18/CE.(3) La 31 martie 2006, Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (EFSA) a emis un aviz favorabil în conformitate cu articolele 6 și 18 din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 și a concluzionat că este puțin probabil ca introducerea pe piață a produselor care conțin, sunt compuse sau fabricate din porumb MON863xMON810, astfel cum sunt descrise în cerere (denumite în continuare „produsele”), să aibă efecte negative asupra sănătății umane sau animale sau asupra mediului[4]. În avizul său, EFSA a ajuns la concluzia că datele cu privire la evenimente individuale pot fi folosite în sprijinul siguranței produselor și a luat în considerare toate întrebările specifice și problemele semnalate de statele membre în cadrul consultării autorităților naționale competente prevăzute la articolele 6 alineatul (4) și 18 alineatul (4) din regulamentul menționat anterior.(4) În octombrie 2006, la cererea Comisiei, EFSA a publicat clarificări detaliate cu privire la modul în care a ținut cont, în procesul de elaborare a avizului, de observațiile autorităților competente din statele membre și a publicat, de asemenea, informații suplimentare cu privire la diferite elemente luate în considerare de către Comitetul științific pentru organisme modificate genetic al EFSA.(5) În avizul său, EFSA a concluzionat, de asemenea, că planul de monitorizare a mediului, constând într-un plan general de supraveghere prezentat de solicitant, este în conformitate cu utilizarea prevăzută a produselor.(6) La 25 ianuarie 2007, în urma observațiilor publice și a unui raport publicat de către Organizația Mondială a Sănătății care clasifica canamicina și neomicina ca „agenți antibacterieni de importanță majoră pentru medicina umană și pentru strategiile de gestionare a riscurilor în cazul altor utilizări decât cele destinate omului”, Comisia a consultat Agenția Europeană pentru Medicamente (EMEA) cu privire la importanța terapeutică în medicina umană și cea veterinară a antibioticelor la care gena nptII creează rezistență. În urma răspunsului EMEA, Comisia a consultat EFSA cu privire la evaluarea siguranței genei nptII și a plantelor modificate genetic care conțin gena nptII . La 13 aprilie 2007, EFSA a confirmat evaluarea sa anterioară a siguranței plantelor modificate genetic care conțin gena nptII , concluzionând că prezența genei nptII în plantele modificate genetic destinate consumului uman și animal nu prezintă niciun risc pentru sănătatea umană, sănătatea animală sau pentru mediu.(7) La 15 martie 2007, în urma unei publicări științifice privind o nouă analiză a studiului efectuat pe șobolani timp de 90 de zile cu privire la porumbul MON 863 și investigând siguranța porumbului MON 863, Comisia a consultat EFSA cu privire la impactul pe care analiza respectivă l-ar putea avea asupra avizului său anterior referitor la porumbul MON 863. La 28 iunie 2007, EFSA a indicat că publicarea respectivă nu ridică noi probleme relevante din punct de vedere toxicologic și a confirmat evaluarea sa anterioară favorabilă cu privire la siguranța porumbului MON 863.(8) Având în vedere considerațiile de mai sus, autorizația pentru produsele în cauză ar trebui acordată.(9) Ar trebui alocat un identificator unic fiecărui OMG, în conformitate cu dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 65/2004 al Comisiei din 14 ianuarie 2004 de stabilire a unui sistem de elaborare și alocare a unor identificatori unici pentru organismele modificate genetic[5].(10) Pe baza avizului emis de către EFSA, pentru produsele și ingredientele alimentare și furajele care conțin, sunt compuse sau fabricate din porumb MON863xMON810, nu este nevoie de alte cerințe specifice de etichetare decât cele prevăzute la articolele 13 alineatul (1) și 25 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003. Cu toate acestea, pentru a asigura folosirea produselor în limitele autorizației prevăzute de prezenta decizie, etichetarea furajelor care conțin sau sunt compuse din OMG-uri și a altor produse decât cele alimentare sau furaje care conțin sau sunt compuse din OMG-uri necesitând autorizație, trebuie să fie completată cu o mențiune clară, conform căreia produsele în cauză nu se folosesc pentru cultivare.(11) În mod similar, avizul EFSA nu justifică impunerea unor condiții sau restricții specifice pentru introducerea pe piață și/sau a unor condiții sau restricții specifice pentru folosire și manipulare, inclusiv a unor cerințe de monitorizare după introducerea pe piață, sau a unor condiții specifice pentru protejarea anumitor ecosisteme/a mediului și/sau a anumitor zone geografice, astfel cum este prevăzut la articolele 6 alineatul (5) litera (e) și 18 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003. Toate informațiile relevante privind autorizarea produselor trebuie introduse în registrul comunitar al produselor alimentare și furajelor modificate genetic, în conformitate cu dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 1829/2003.(12) Articolul 4 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1830/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 septembrie 2003 privind trasabilitatea și etichetarea organismelor modificate genetic și trasabilitatea produselor destinate alimentației umane sau animale, produse din organisme modificate genetic, și de modificare a Directivei 2001/18/CE[6] stabilește cerințele de etichetare a produselor care conțin sau sunt compuse din OMG.(13) Prezenta decizie se notifică prin Centrul de informare pentru prevenirea riscurilor biotehnologice părților semnatare ale Protocolului de la Cartagena privind biosecuritatea la Convenția privind diversitatea biologică, în conformitate cu articolul 9 alineatul (1) și articolul 15 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 1946/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 iulie 2003 privind deplasările transfrontaliere de organisme modificate genetic[7].(14) Utilizările, altele decât cele alimentare și furajere, care au fost autorizate pentru aceleași OMG-uri prin Decizia 2006/47[8], precum și condițiile echivalente de introducere pe piață și de monitorizare sunt incluse în prezenta decizie și sunt, prin urmare, reglementate numai de prezenta decizie.(15) Comitetul permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală nu a emis un aviz în termenul limită stabilit de președintele acestuia și prin urmare, măsurile prevăzute de prezenta decizie trebuie adoptate de Consiliu,ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:Articolul 1 Organism modificat genetic și identificator unicSe alocă identificatorul unic MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6, în conformitate cu prevederile Regulamentului (CE) nr. 65/2004, porumbului modificat genetic ( Zea mays L.) MON863xMON810 produs prin încrucișări între soiuri de porumb care conțin evenimentele MON-ØØ863-5 și MON-ØØ81Ø-6, astfel cum este menționat la litera (b) din anexa la prezenta decizie.Articolul 2 Autorizația și introducerea pe piațăUrmătoarele produse sunt autorizate în sensul articolului 4 alineatul (2) și articolului 16 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003, în conformitate cu condițiile stabilite în prezenta decizie:(a) produse și ingrediente alimentare care conțin, sunt compuse sau fabricate din porumb MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6;(b) furaje care conțin, sunt compuse sau fabricate din porumb MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6;(c) produse, altele decât cele alimentare și furajele, care conțin sau sunt compuse din porumb MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6, având aceleași utilizări ca orice alt soi de porumb, cu excepția cultivării.Articolul 3 Etichetarea1. În sensul cerințelor de etichetare stabilite la articolele 13 alineatul (1) și 25 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 și la articolul 4 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1830/2003, „denumirea organismului” este „porumb”.2. Cuvintele „nu este destinat cultivării” apar pe eticheta și în documentele însoțitoare ale produselor care conțin sau sunt compuse din porumb MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6, menționate la articolul 2 literele (b) și (c).Articolul 4 Monitorizarea efectelor asupra mediului1. Titularul autorizației se asigură că planul de monitorizare a efectelor asupra mediului este instituit și pus în aplicare, astfel cum este stabilit la litera (h) din anexă.2. Titularul autorizației prezintă Comisiei rapoarte anuale cu privire la punerea în aplicare și rezultatele activităților stabilite în planul de monitorizare.Articolul 5 Registrul comunitarInformațiile din anexa la prezenta decizie se introduc în registrul comunitar al produselor alimentare și furajelor modificate genetic, în conformitate cu dispozițiile articolului 28 din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003.Articolul 6 Titularul autorizațieiTitularul autorizației este Monsanto Europe S.A., Belgia, reprezentând Monsanto Company, Statele Unite ale Americii.Articolul 7 ValabilitatePrezenta decizie se aplică pentru o perioadă de zece ani de la data notificării sale.Articolul 8 DestinatarPrezenta decizie se adresează Monsanto Europe S.A., Scheldelaan 460, Haven 627 – B 2040 Antwerp - Belgia.Adoptată la Bruxelles,Pentru Consiliu,PreședinteleANEXĂ(a) Solicitantul și titularul autorizației:Denumire: Monsanto Europe S.A.Adresă: Scheldelaan 460, Haven 627 – B 2040 Antwerp – BelgiaÎn numele Monsanto Company - 800 N. Lindbergh Boulevard – St. Louis, Missouri 63167 - Statele Unite ale Americii(b) Denumirea și specificarea produselor:(1) Produse și ingrediente alimentare care conțin, sunt compuse sau fabricate din porumb MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6;(2) Furaje care conțin, sunt compuse sau fabricate din porumb MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6;(3) Produse, altele decât cele alimentare și furajele, care conțin sau sunt compuse din porumb MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6, având aceleași utilizări ca orice alt soi de porumb, cu excepția cultivării.Porumbul modificat genetic MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6, astfel cum este prezentat în cerere, este produs prin încrucișări între porumb care conține evenimentele MON-ØØ863-5 și MON-ØØ81Ø-6 și exprimă proteina CryBb1 care conferă protecție împotriva anumitor insecte coleoptere ( Diabrotica spp.) și proteina Cry 1 Ab care conferă protecție împotriva anumitor insecte lepidoptere ( Ostrinia nubilalis, Sesammia spp.). Gena nptII , care conferă rezistență la canamicină, a fost utilizată ca marcator de selecție în procesul de modificare genetică.(c) Etichetare:(1) În sensul cerințelor de etichetare stabilite la articolele 13 alineatul (1) și 25 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 și la articolul 4 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1830/2003, „denumirea organismului” este „porumb”.(2) Cuvintele „nu este destinat cultivării” apar pe eticheta și în documentele însoțitoare ale produselor care conțin sau sunt compuse din porumb MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6, menționate la articolul 2 literele (b) și (c).(d) Metoda de detecție:-  Metode cantitative PCR în timp real în funcție de eveniment pentru porumbul modificat genetic MON-ØØ863-5 și MON-ØØ81Ø-6 validat pe baza porumbului MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6.-  Validată de laboratorul comunitar de referință, înființat în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1829/2003, publicată la adresa de internet http://gmo-crl.jrc.it/statusofdoss.htm-  Material de referință: ERM®-BF416 (pentru MON-ØØ863-5) și ERM®-BF413 (pentru MON-ØØ81Ø-6) disponibile pe site-ul Institutului pentru materiale și măsurători de referință (IRMM) din cadrul Centrului Comun de Cercetare (CCC) al Comisiei Europene, la adresa de internethttp://www.irmm.jrc.be/html/reference_materials_catalogue/index.htm(e) Identificator unic:MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6(f) Informații necesare în conformitate cu anexa II la Protocolul de la Cartagena privind biosecuritatea la Convenția privind diversitatea biologică:Centrul de informare pentru prevenirea riscurilor biotehnologice, înregistrare ID: a se vedea a se completa după notificare ](g) Condiții sau restricții privind introducerea pe piață, folosirea sau manipularea produselor:Nu sunt necesare.(h) Planul de monitorizare:Planul de monitorizare a efectelor asupra mediului în conformitate cu anexa VII la Directiva 2001/18/CE.[Link: plan publicat pe internet](i) Cerințe de monitorizare după introducerea pe piață a produselor alimentare destinate consumului uman:Nu sunt necesare.Notă: Linkurile către documentele aferente pot necesita modificări pe parcurs. Respectivele modificări vor fi făcute publice prin intermediul actualizării registrului comunitar al produselor alimentare și furajelor modificate genetic.[1] http://www.efsa.europa.eu/EFSA/efsa_locale-1178620753816_1178620784282.htm[2] JO L 268, 18.10.2003, p. 1. Regulament modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1981/2006 al Comisiei (JO L 368, 23.12.2006, p. 99).[3] JO L 106, 17.4.2001, p. 1. Directivă modificată ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1830/2003 (JO L 268, 18.10.2003, p. 24).[4] http://www.efsa.europa.eu/EFSA/efsa_locale-1178620753816_1178620784282.htm[5] JO L 10, 16.1.2004, p. 5.[6] JO L 268, 18.10.2003, p. 24.[7] JO L 287, 5.11.2003, p. 1.[8] JO L 26, 31.1.2006, p. 17.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 14.9.2015
            COM(2015) 434 final
            2015/0195(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind semnarea, în numele Uniunii Europene, și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului dintre Uniunea Europeană și Regatul Tonga privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului
                  1
                stabilește lista țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe ale statelor membre și lista țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație. Regulamentul (CE) nr. 539/2001 este aplicat de către toate statele membre, cu excepția Irlandei și a Regatului Unit.

               Regulamentul (UE) nr. 509/2014 al Parlamentului European și al Consiliului
                  2
                a modificat Regulamentul (CE) nr. 539/2001 prin transferarea a 19 țări în anexa II, care enumeră țările terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de obligația de a deține viză. Aceste 19 țări sunt: Columbia, Dominica, Emiratele Arabe Unite, Grenada, Insulele Marshall, Insulele Solomon, Kiribati, Micronezia, Nauru, Palau, Peru, Saint Lucia, Saint Vincent și Grenadine, Samoa, Timorul de Est, Tonga, Trinidad și Tobago, Tuvalu și Vanuatu. Mențiunile din anexa II referitoare la fiecare dintre statele respective sunt însoțite de câte o notă de subsol care precizează că „exceptarea de la obligativitatea vizelor se aplică de la data intrării în vigoare a unui acord privind exceptarea de la obligativitatea vizelor, care urmează să fie încheiat cu Uniunea Europeană”.

               Regulamentul (UE) nr. 509/2014 a fost adoptat la 20 mai 2014 și a intrat în vigoare la 9 iunie 2014. Comisia a prezentat, în iulie 2014, o recomandare către Consiliu de autorizare a Comisiei pentru a iniția negocieri cu fiecare dintre următoarele 17 țări referitor la acordurile privind exonerarea de obligația de a deține viză: Dominica, Emiratele Arabe Unite, Grenada, Insulele Marshall, Insulele Solomon, Kiribati, Micronezia, Nauru, Palau, Saint Lucia, Saint Vincent și Grenadine, Samoa, Timorul de Est, Tonga, Trinidad și Tobago, Tuvalu și Vanuatu
                  3
               . La 9 octombrie 2014, Consiliul a transmis Comisiei directivele de negociere.

               Prima serie de acorduri privind exonerarea de obligația de a deține viză a fost semnată la 6 mai 2015 (Emiratele Arabe Unite), 26 mai 2015 (Timorul de Est) și 28 mai 2015 (Dominica, Grenada, Saint Lucia, Saint Vincent și Grenadine, Samoa, Trinidad și Tobago și Vanuatu) și se aplică cu titlu provizoriu de la data semnării, sub rezerva intrării în vigoare a acestora.

               Negocierile cu Tonga referitoare la acordul privind exonerarea de obligația de a deține viză au fost deschise la 19 noiembrie 2014 la Bruxelles. În cursul reuniunii respective a putut fi trecut în revistă întregul proiect de text și s-a ajuns la un acord cu privire la toate aspectele sale. În urma câtorva schimburi informale ulterioare, acordul a fost parafat printr-un schimb de scrisori între negociatorii-șefi la data de 29 mai 2015 (Tonga) și 10 iunie 2015 (Uniunea). Statele membre au fost informate în cursul reuniunii din 15 iunie 2015 a Grupului de lucru pentru vize al Consiliului.

               2.TEMEIUL JURIDIC

               În ceea ce privește Uniunea, temeiul juridic al acordului este articolul 77 alineatul (2) litera (a) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), coroborat cu articolul 218.

               Propunerea anexată constituie instrumentul juridic pentru semnarea acordului. Consiliul va decide cu majoritate calificată.

               Având în vedere faptul că Tonga va fi în măsură să își finalizeze procedura internă de ratificare în scurt timp, precum și perioada îndelungată care a trecut de când Comisia a propus inițial exonerarea cetățenilor din Tonga de obligația de a deține viză (noiembrie 2012), propunerea de decizie privind semnătura prevede aplicarea provizorie a acordului din ziua următoare datei semnării sale, în conformitate cu articolul 218 alineatul (5) din TFUE. Având în vedere necesitatea aprobării de către Parlamentul European înaintea încheierii acordului, Comisia va informa Parlamentul European cu privire la aplicarea provizorie a acordului.

               3.REZULTATELE NEGOCIERILOR

               Comisia consideră că obiectivele stabilite de Consiliu în cadrul directivelor sale de negociere au fost îndeplinite și că proiectul de acord privind exonerarea de obligația de a deține viză este acceptabil pentru Uniune.

               Textul final al acestuia poate fi rezumat după cum urmează:

               Obiectivul

               Acordul stabilește posibilitatea de a călători fără viză pentru cetățenii Uniunii Europene și pentru cei din Tonga în cazul călătoriilor pe teritoriul celeilalte părți contractante, pentru o perioadă maximă de 90 de zile în decursul oricărei perioade de 180 de zile.

               Pentru a garanta egalitatea de tratament pentru toți cetățenii UE, în acord s-a inclus o dispoziție care prevede că Tonga poate suspenda sau denunța acordul numai cu privire la toate statele membre ale Uniunii Europene și, reciproc, Uniunea poate suspenda sau denunța acordul numai cu privire la toate statele sale membre.

               Situația specifică a Regatului Unit și a Irlandei este descrisă în preambul.

               Domeniul de aplicare

               Exonerarea de obligația de a deține viză se aplică tuturor categoriilor de persoane (titulari de pașaport simplu, diplomatic, de serviciu/oficial și special) care călătoresc din diverse motive, cu excepția celui de a presta o activitate remunerată. Pentru această ultimă categorie, fiecare stat membru, precum și Tonga au în continuare posibilitatea de a impune cetățenilor celeilalte părți obligativitatea de a deține viză, în conformitate cu dreptul aplicabil al Uniunii sau cu legislația națională aplicabilă. Pentru a putea asigura o punere în aplicare armonizată, la acord s-a anexat o declarație comună privind interpretarea categoriei de persoane care călătoresc cu scopul de a presta o activitate remunerată.

               Durata șederii

               Acordul stabilește posibilitatea de a călători fără viză pentru cetățenii Uniunii Europene și pentru cei din Tonga în cazul călătoriilor pe teritoriul celeilalte părți contractante, pentru o perioadă maximă de 90 de zile în decursul oricărei perioade de 180 de zile. La acord este anexată o declarație comună privind interpretarea acestui termen de 90 de zile în decursul oricărei perioade de 180 de zile.

               Acordul ia în considerare situația statelor membre care nu aplică încă acquis-ul Schengen în totalitate. Atâta timp cât aceste state nu fac parte din spațiul Schengen fără frontiere interne, exonerarea de obligația de a deține viză oferă cetățenilor din Tonga dreptul de a rămâne 90 de zile în decursul oricărei perioade de 180 de zile pe teritoriul fiecăruia dintre statele membre respective (în prezent Bulgaria, Cipru, Croația și România), independent de perioada calculată pentru întreg spațiul Schengen.

               Aplicarea teritorială

               Acest acord cuprinde dispoziții privind aplicarea teritorială: în cazul Franței și al Țărilor de Jos, exonerarea de obligația de a deține viză dă dreptul cetățenilor din Tonga să rămână numai pe teritoriile europene ale statelor membre respective.

               Declarații

               Pe lângă declarațiile comune menționate mai sus, la acord au fost anexate alte două declarații comune:

               –privind asocierea Norvegiei, a Islandei, a Elveției și a Principatului Liechtenstein la implementarea, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen;

               –privind difuzarea completă de informații cu privire la conținutul și consecințele acordului privind exonerarea de obligația de a deține viză și la alte aspecte conexe, cum ar fi condițiile de intrare.

               4.CONCLUZIE

               Având în vedere rezultatele menționate anterior, Comisia propune Consiliului:

               –să decidă semnarea acordului în numele Uniunii și să autorizeze președintele Consiliului să desemneze persoana (persoanele) împuternicită (împuternicite) corespunzător să semneze acordul în numele Uniunii;

               –să aprobe aplicarea cu titlu provizoriu a acordului, până la intrarea în vigoare a acestuia.

               2015/0195 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind semnarea, în numele Uniunii Europene, și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului dintre Uniunea Europeană și Regatul Tonga privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2) litera (a) coroborat cu articolul 218 alineatul (5),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Regulamentul (UE) nr. 509/2014 al Parlamentului European și al Consiliului
                  4
                a transferat mențiunea referitoare la Tonga din anexa I în anexa II la Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului
                  5
               .

               (2)Mențiunea referitoare la țara respectivă este însoțită de o notă de subsol care precizează că exceptarea de la obligativitatea vizelor se aplică de la data intrării în vigoare a unui acord privind exceptarea de la obligativitatea vizelor, care urmează să fie încheiat cu Uniunea Europeană.

               (3)Prin decizia din 9 octombrie 2014, Consiliul a autorizat Comisia să negocieze un acord între Uniunea Europeană și Tonga privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere. Negocierile privind acordul au fost deschise la 19 noiembrie 2014.

               (4)Acordul parafat prin schimbul de scrisori din 29 mai 2015 (Tonga) și 10 iunie 2015 (Uniunea) ar trebui semnat, iar declarațiile anexate ar trebui aprobate. Ar trebui ca acordul să fie aplicat cu titlu provizoriu, în așteptarea finalizării procedurilor de încheiere oficială a acestuia.

               (5)În conformitate cu Protocolul privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție și cu Protocolul privind acquis-ul Schengen integrat în cadrul Uniunii Europene, anexate la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, și confirmând că dispozițiile acordului nu se aplică Regatului Unit și Irlandei,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Se aprobă în numele Uniunii Europene semnarea Acordului dintre Uniunea Europeană și Regatul Tonga privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere (denumit în continuare „acordul”), sub rezerva încheierii acestuia.

               Textul acordului este anexat la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Declarațiile anexate la prezenta decizie se aprobă în numele Uniunii.

               Articolul 3

               Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana (persoanele) împuternicită (împuternicite) să semneze acordul în numele Uniunii, sub rezerva încheierii acestuia.

               Articolul 4

               Acordul este aplicat cu titlu provizoriu din ziua următoare datei semnării acestuia până la finalizarea procedurilor necesare pentru încheierea sa.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)
                  Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului din 15 martie 2001 de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație, JO L 81, 21.3.2001, p. 1.

                     (2)
                  Regulamentul (UE) nr. 509/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 mai 2014 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 539/2001 al Consiliului de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație, JO L 149, 20.5.2014, p. 67.

                     (3)
                  COM(2014) 467, 17.7.2014.

                     (4)
                  Regulamentul (UE) nr. 509/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 mai 2014 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 539/2001 al Consiliului de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație, JO L 149, 20.5.2014, p. 67.

                     (5)
                  Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului din 15 martie 2001 de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație, JO L 81, 21.3.2001, p. 1.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 14.9.2015
            COM(2015) 434 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea de decizie a Consiliului
            privind semnarea, în numele Uniunii Europene, și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului dintre Uniunea Europeană și Regatul Tonga privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere

               ANEXĂ

               la

               Propunerea de decizie a Consiliului

               privind semnarea, în numele Uniunii Europene, și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului dintre Uniunea Europeană și Regatul Tonga privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere

               ACORD

               între Uniunea Europeană și Regatul Tonga privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere

               UNIUNEA EUROPEANĂ, denumită în continuare „Uniunea” sau „UE”, și

               REGATUL TONGA, denumit în continuare „Tonga”,

               denumite în continuare împreună „părțile contractante”,

               ÎN VEDEREA dezvoltării în continuare a relațiilor de prietenie dintre părțile contractante și din dorința de a facilita călătoriile fără viză pentru cetățenii lor, în cazul intrării și șederii de scurtă durată,

               AVÂND ÎN VEDERE Regulamentul (UE) nr. 509/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 mai 2014 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 539/2001 al Consiliului de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație
                  1
                prin, inter alia, transferarea a 19 țări terțe, inclusiv Tonga, în lista de țări terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de obligația de a deține viză de scurtă ședere în statele membre,

               ȚINÂND SEAMA de faptul că articolul 1 din Regulamentul (UE) nr. 509/2014 prevede că, pentru aceste 19 țări, exceptarea de la obligativitatea vizelor se aplică de la data intrării în vigoare a unui acord privind exceptarea de la obligativitatea vizelor, care urmează să fie încheiat cu Uniunea Europeană,

               DORIND să salvgardeze principiul egalității de tratament pentru toți cetățenii UE,

               LUÂND ÎN CONSIDERARE faptul că persoanele care călătoresc în vederea desfășurării unei activități remunerate în timpul șederii lor de scurtă durată nu fac obiectul prezentului acord și, prin urmare, pentru respectiva categorie, continuă să se aplice dispozițiile relevante din dreptul Uniunii și din legislația națională a statelor membre, precum și legislația națională din Tonga cu privire la obligația de a deține viză sau la exonerarea de această obligație, precum și cu privire la accesul pe piața forței de muncă,

               ȚINÂND SEAMA de Protocolul privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție și de Protocolul privind acquis-ul Schengen integrat în cadrul Uniunii Europene, anexate la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, și confirmând că dispozițiile prezentului acord nu se aplică Regatului Unit și Irlandei,

               CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:

               ARTICOLUL 1

               Obiectivul

               Prezentul acord stabilește posibilitatea de a călători fără viză pentru cetățenii Uniunii și pentru cetățenii din Tonga în cazul călătoriilor pe teritoriul celeilalte părți contractante, pentru o perioadă maximă de 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile.

               ARTICOLUL 2

               Definiții

               În sensul prezentului acord:

               (a)
                     „stat membru” înseamnă orice stat membru al Uniunii, cu excepția Regatului Unit și a Irlandei;

               (b)
                     „cetățean al Uniunii” înseamnă un resortisant al unui stat membru, astfel cum este definit la litera (a);

               (c)
                     „cetățean din Tonga” înseamnă orice persoană care deține cetățenia statului Tonga;

               (d)
                     „spațiul Schengen” înseamnă spațiul lipsit de frontiere interne care cuprinde teritoriile statelor membre, astfel cum sunt definite la litera (a), care aplică în întregime acquis-ul Schengen.

               ARTICOLUL 3

               Domeniul de aplicare

               1.
                     Cetățenii Uniunii care dețin un pașaport valabil simplu, diplomatic, de serviciu, oficial sau special emis de un stat membru pot intra și rămâne fără viză pe teritoriul statului Tonga pentru perioada de ședere definită la articolul 4 alineatul (1).

               Cetățenii din Tonga care dețin un pașaport valabil simplu, diplomatic, de serviciu, oficial sau special emis de Tonga pot intra și rămâne fără viză pe teritoriul statelor membre pentru perioada de ședere definită la articolul 4 alineatul (2).

               2.
                     Alineatul (1) din prezentul articol nu se aplică persoanelor care călătoresc în vederea desfășurării unei activități remunerate.

               Pentru această categorie de persoane, fiecare stat membru poate decide individual impunerea obligației de a deține viză cetățenilor din Tonga sau retragerea acestei obligații, în conformitate cu articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului
                  2
               .

               Pentru această categorie de persoane, Tonga poate decide impunerea obligației de a deține viză sau exonerarea de această obligație, pentru cetățenii fiecărui stat membru în mod individual, în conformitate cu legislația sa națională.

               3.
                     Exonerarea de obligația de a deține viză prevăzută în prezentul acord se aplică fără a se aduce atingere legislației părților contractante privind condițiile de intrare și de scurtă ședere. Statele membre și Tonga își rezervă dreptul de a refuza intrarea și scurta ședere pe teritoriul lor dacă una sau mai multe dintre aceste condiții nu sunt respectate.

               4.
                     Exonerarea de obligația de a deține viză se aplică indiferent de modul de transport utilizat pentru a trece frontierele părților contractante.

               5.
                     Aspectele care nu sunt reglementate prin prezentul acord sunt reglementate de dreptul Uniunii, de legislația națională a statelor membre și de legislația națională a statului Tonga.

               ARTICOLUL 4

               Durata șederii

               1.
                     Cetățenii Uniunii pot rămâne pe teritoriul statului Tonga pentru o perioadă maximă de 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile.

               2.
                     Cetățenii din Tonga pot rămâne pe teritoriul statelor membre care aplică integral acquis-ul Schengen pentru o perioadă maximă de 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile. Perioada respectivă se calculează independent de orice ședere într-un stat membru care nu aplică încă integral acquis-ul Schengen.

               Cetățenii din Tonga pot rămâne pentru o perioadă maximă de 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile pe teritoriul fiecărui stat membru care nu aplică încă integral acquis-ul Schengen, independent de perioada de ședere calculată pentru teritoriul statelor membre care aplică integral acquis-ul Schengen.

               3.
                     Prezentul acord nu aduce atingere posibilității ca statele membre și Tonga să prelungească perioada de ședere peste cele 90 de zile, în conformitate cu legislația lor națională și cu dreptul Uniunii.

               ARTICOLUL 5

               Aplicarea teritorială

               1.
                     În ceea ce privește Republica Franceză, prezentul acord se aplică numai pe teritoriul european al Republicii Franceze.

               2.
                     În ceea privește Regatul Țărilor de Jos, prezentul acord se aplică numai pe teritoriul european al Regatului Țărilor de Jos.

               ARTICOLUL 6

               Comitetul mixt de gestionare a acordului

               1.
                     Părțile contractante instituie un Comitet mixt de experți (denumit în continuare „Comitetul”), alcătuit din reprezentanți ai Uniunii și din reprezentanți ai statului Tonga. Uniunea este reprezentată de Comisia Europeană.

               2.
                     Comitetului îi revin, printre altele, următoarele atribuții:

               (a)
                     monitorizarea punerii în aplicare a prezentului acord;

               (b)
                     propunerea de modificări sau completări la prezentul acord;

               (c)
                     soluționarea diferendelor legate de interpretarea sau aplicarea prezentului acord.

               3.
                     Comitetul se reunește, ori de câte ori este necesar, la cererea uneia dintre părțile contractante.

               4.
                     Comitetul își stabilește regulamentul de procedură.

               ARTICOLUL 7

               Relația dintre prezentul acord și acordurile bilaterale existente
                  între statele membre și Tonga privind exonerarea de obligația de a deține viză

               Prezentul acord prevalează asupra oricăror acorduri sau înțelegeri bilaterale încheiate între fiecare stat membru și Tonga, în măsura în care acestea vizează aspecte care intră în domeniul de aplicare al prezentului acord.

               ARTICOLUL 8

               Dispoziții finale

               1.
                     Prezentul acord se ratifică sau se aprobă de către părțile contractante în conformitate cu procedurile interne ale acestora și intră în vigoare în prima zi a celei de a doua luni care urmează datei ultimei notificări prin care părțile contractante își notifică reciproc faptul că procedurile respective au fost finalizate.

               Prezentul acord se aplică, cu titlu provizoriu, din ziua următoare datei semnării sale.

               2.
                     Prezentul acord se încheie pe o durată nedeterminată, cu excepția cazului în care este denunțat în conformitate cu alineatul (5).

               3.
                     Prezentul acord poate fi modificat prin acordul scris al părților contractante. Modificările intră în vigoare după ce părțile contractante și-au notificat reciproc finalizarea procedurilor interne necesare în acest sens.

               4.
                     Oricare parte contractantă poate suspenda integral sau parțial prezentul acord, în special din motive de ordine publică, de protecție a securității naționale sau de protecție a sănătății publice, ca urmare a imigrației ilegale sau a reintroducerii obligației de a deține viză de către una dintre părțile contractante. Decizia de suspendare este notificată celeilalte părți contractante cu cel puțin două luni înainte de preconizata sa intrare în vigoare. Partea contractantă care a suspendat aplicarea prezentului acord informează de îndată cealaltă parte contractantă, în momentul în care motivele suspendării nu mai există, și revocă suspendarea.

               5.
                     Fiecare parte contractantă poate denunța prezentul acord, prin notificarea scrisă a celeilalte părți. Prezentul acord își încetează valabilitatea după 90 de zile de la data unei astfel de notificări.

               6.
                     Tonga poate suspenda sau denunța prezentul acord numai cu privire la toate statele membre.

               7.
                     Uniunea poate suspenda sau denunța prezentul acord numai cu privire la toate statele sale membre.

               Încheiat în dublu exemplar în limbile bulgară, spaniolă, cehă, daneză, germană, estonă, greacă, engleză, franceză, croată, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, neerlandeză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, finlandeză și suedeză, fiecare text fiind autentic în egală măsură.

               DECLARAȚIE COMUNĂ CU PRIVIRE LA ISLANDA, NORVEGIA, ELVEȚIA

                  ȘI LIECHTENSTEIN

               Părțile contractante iau cunoștință de relațiile strânse existente între Uniunea Europeană și Norvegia, Islanda, Elveția și Liechtenstein, în special în temeiul acordurilor din 18 mai 1999 și 26 octombrie 2004 privind asocierea acestor țări la implementarea, aplicarea și dezvoltarea acquisului Schengen.

               În astfel de circumstanțe, este de dorit ca autoritățile Norvegiei, Islandei, Elveției și statului Liechtenstein, pe de o parte, și ale statului Tonga, pe de altă parte, să încheie, fără întârziere, acorduri bilaterale privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere în condiții similare cu cele prevăzute în prezentul acord.

               DECLARAȚIE COMUNĂ PRIVIND INTERPRETAREA CATEGORIEI DE PERSOANE CARE CĂLĂTORESC ÎN VEDEREA DESFĂȘURĂRII UNEI ACTIVITĂȚI REMUNERATE,
                  ASTFEL CUM SE PREVEDE LA ARTICOLUL 3 ALINEATUL (2) DIN PREZENTUL ACORD

               Din dorința de a asigura o interpretare comună, părțile contractante convin ca, în sensul prezentului acord, categoria de persoane care desfășoară activități remunerate să includă persoanele care intră, cu scopul de a desfășura activități profesionale sau remunerate, pe teritoriul celeilalte părți contractante ca angajat sau prestator de servicii.

               Această categorie nu ar trebui să includă:

               —
                     oamenii de afaceri, cu alte cuvinte persoanele care călătoresc în scopuri de afaceri (fără să fie angajați în țara celeilalte părți contractante);

               —
                     sportivii sau artiștii care desfășoară activități pe bază ad-hoc;

               —
                     jurnaliștii trimiși de media din țara lor de reședință și

               —
                     stagiarii detașați în cadrul aceleiași întreprinderi.

               Punerea în aplicare a prezentei declarații este monitorizată de Comitetul mixt, în limita responsabilităților care îi revin în temeiul articolului 6 din prezentul acord, care poate propune modificări atunci când, pe baza experienței părților contractante, le consideră necesare.

               DECLARAȚIE COMUNĂ PRIVIND INTERPRETAREA PERIOADEI DE 90 DE ZILE
                  ÎN CURSUL ORICĂREI PERIOADE DE 180 DE ZILE, ASTFEL CUM ESTE PREVĂZUTĂ LA ARTICOLUL 4 DIN PREZENTUL ACORD

               Părțile contractante înțeleg că perioada maximă de 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile, astfel cum este prevăzută la articolul 4 din prezentul acord, înseamnă fie o vizită continuă, fie mai multe vizite consecutive a căror durată totală nu depășește 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile.

               Termenul „oricare” presupune aplicarea unei perioade de referință mobile de 180 de zile; aceasta înseamnă că trebuie calculată fiecare zi de ședere din ultima perioadă de 180 de zile, pentru a verifica dacă cerința privind durata de ședere de 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile continuă să fie îndeplinită. Printre altele, aceasta înseamnă că o absență pe o perioadă neîntreruptă de 90 zile permite o nouă ședere de până la 90 de zile.

               DECLARAȚIE COMUNĂ PRIVIND INFORMAREA CETĂȚENILOR
                  ASUPRA ACORDULUI DE EXONERARE DE OBLIGAȚIA DE A DEȚINE VIZĂ

               Recunoscând importanța transparenței pentru cetățenii Uniunii Europene și pentru cetățenii din Tonga, părțile contractante convin să asigure difuzarea completă a informațiilor cu privire la conținutul și consecințele acordului privind exonerarea de obligația de a deține viză, de exemplu informațiile privind condițiile de intrare.

               _________________

                     (1)
                  JOUE L 149, 20.5.2014, p. 67.

                     (2)
                  Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului din 15 martie 2001 de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație (JOUE L 81, 21.3.2001, p. 1).