				|

		52011PC0315

			Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI privind standardizarea europeană și de modificare a Directivelor 89/686/CEE și 93/15/CEE ale Consiliului și Directivelor 94/9/CE, 94/25/CE, 95/16/CE, 97/23/CE, 98/34/CE, 2004/22/CE, 2007/23/CE, 2009/105/CE și 2009/23/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului /* COM/2011/0315 final - 2011/0150 (COD) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1. Contextul propunerii
·      Motivele și obiectivele propunerii
Standardizarea europeană este rezultatul
cooperării voluntare între industrie, autoritățile publice și
alte părți interesate care colaborează în cadrul unui sistem
bazat pe deschidere, transparență și consens. Pentru industria
europeană, standardele rezumă bunele practici dintr-un anumit
domeniu, deoarece cuprind expertiza colectivă a actorilor participanți.

În viitor, standardizarea europeană va
avea, mai mult decât astăzi, un rol deosebit de important într-o gamă
largă de domenii, variind de la sprijinirea competitivității
europene, protecția consumatorilor, îmbunătățirea accesibilității
persoanelor cu dezabilități și a celor în vârstă, până
la combaterea schimbărilor climatice. Pentru a răspunde rapid la
nevoile din ce în ce mai mari în toate domeniile, va fi necesar un sistem
cuprinzător, incluziv și actualizat din punct de vedere tehnic. Acest
sistem va valorifica punctele tari ale sistemului existent, însă va trebui
să fie, de asemenea, flexibil și să reacționeze rapid
pentru a putea aborda provocările viitoare pe măsură ce acestea
apar.
În strategia sa EUROPA 2020 pentru creștere
inteligentă, sustenabilă și favorabilă incluziunii [COM(2010)2020],
Comisia a subliniat necesitatea îmbunătățirii metodelor de
stabilire a standardelor și de utilizare a acestora în Europa pentru a
putea echilibra standardele europene și internaționale în vederea competitivității
pe termen lung a industriei europene și pentru atingerea obiectivelor
importante în materie de politică, precum e-guvernarea,
e-sănătatea sau e-accesibilitatea.
La 21 octombrie 2010, Parlamentul European a
adoptat un raport privind viitorul standardizării europene [A7-0276/2010],
care a indicat că analiza standardizării europene ar trebui să își
păstreze numeroasele sale elemente de succes, să își remedieze deficiențele
și să ajungă la un echilibru corect între dimensiunea
europeană, cea națională și cea internațională.
În plus, în raport se recunoaște că interoperabilitatea este esențială
pentru inovare și competitivitate, în special în sectorul TIC.
În comunicarea sa din 13 aprilie 2001
referitoare la „Actul privind piața unică: douăsprezece mijloace
de a încuraja creșterea economică și încrederea”, Comisia a
inclus printre cele douăsprezece acțiuni prioritare esențiale ce
trebuie adoptate de instituțiile UE înainte de sfârșitul anului 2012,
extinderea la servicii a sistemului european de standardizare.
·      Context general
Standardele și standardizarea
reprezintă instrumente de politică deosebit de eficace pentru UE. Deși
standardele și standardizarea au beneficii mult mai mari pentru economia
europeană, acestea sunt utilizate ca instrumente de politică pentru a
asigura, inter alia, funcționarea pieței interne, interoperabilitatea
rețelelor și sistemelor, în special în domeniul TIC, un nivel ridicat
de protecție a consumatorilor și a mediului, o mai mare inovare și
incluziune socială.
Standardele sunt indispensabile în societatea
digitală, pentru a asigura interoperabilitatea rețelelor și
sistemelor, în special în domeniul TIC. Într-o societate digitală, soluțiile
TIC sunt utilizate atât în orice sector economic, cât și în viața de
zi cu zi. Soluțiile, aplicațiile și serviciile TIC trebuie
să poată comunica reciproc și trebuie să fie interoperabile.
Interoperabilitatea necesită standarde.
Standardele europene joacă un rol foarte
important în funcționarea pieței interne a produselor industriale. Standardele
europene înlocuiesc standardele naționale, deseori contradictorii, care,
ca atare, pot crea impedimente tehnice pentru o piață națională.

În scopul prezentului regulament, există
două tipuri de standarde: standarde europene elaborate la cererea
Comisiei, pe baza unui așa-numit mandat în care organismelor europene de
standardizare li se cere să elaboreze standarde, și alte standarde
europene elaborate la inițiativa altor actori (întreprinderi, organisme naționale
de standardizare, părți interesate etc.).
Prezenta propunere abordează trei
probleme importante:
1. Într-o lume și o societate care se
schimbă cu rapiditate, în special în sectoarele caracterizate de cicluri
de viață și de dezvoltare foarte scurte ale produselor,
standardele trebuie să mențină ritmul evoluțiilor
tehnologice rapide. Unele părți interesate susțin că
întregul proces de creare a standardelor europene dezvoltat la cererea Comisiei
este prea lent. Principala consecință negativă a unui proces
lent de stabilire a standardelor este că standardele naționale
contradictorii continuă să se aplice, ceea ce poate crea obstacole
tehnice în cadrul lanțului de aprovizionare în cazul în care un standard național
este utilizat ca instrument protecționist. O altă consecință
este aceea că, în absența standardelor armonizate, întreprinderile nu
pot utiliza standardul relevant pentru a conferi o prezumție de
conformitate și trebuie să demonstreze conformitatea cu cerințele
esențiale astfel cum prevede modulul de evaluare a conformității
din legislația UE aplicabilă. În ambele cazuri, întreprinderile sunt
împiedicate să realizeze economii în ceea ce privește costurile
suportate din cauza fragmentării pieței interne sau a procedurilor de
evaluare a conformității. Standardele naționale contradictorii
sau absența standardelor armonizate conduc la costuri de tranzacționare
și la prețuri unitare mai ridicate, cauzate de necesitatea de a
produce loturi diferite. Industria reacționează la această situație
prin crearea unor canale de standardizare pentru dezvoltarea rapidă a unor
specificații tehnice pentru asigurarea interoperabilității care
capătă răspândire internațională.
2. IMM-urile se confruntă cu o serie de probleme
în ceea ce privește standardele și standardizarea. Una dintre cele
mai importante probleme, potrivit unui număr mare de părți
interesate, este aceea că IMM-urile sunt, în general, subreprezentate în activitățile
de standardizare, în special la nivel european. În plus, standardele au de
multe ori legătură cu siguranța și bunăstarea cetățenilor,
eficacitatea rețelelor, mediul și alte domenii ale politicilor
publice. Deși standardele au un rol important în societate, opinia părților
interesate relevante din cadrul societății nu este suficient de
integrată în procesul de standardizare din UE. Pentru a aborda problema
reprezentării insuficiente a IMM-urilor și a părților
interesate în activitățile de standardizare, organizațiilor care
reprezintă IMM-urile și părțile interesate din cadrul societății
li se plătesc contribuții. Criteriile de eligibilitate pentru aceste subvenții,
condițiile pentru utilizarea lor și tipul de contribuții
financiare disponibile variază foarte mult. Unele organizații primesc
subvenții pentru acțiuni, în timp ce altele primesc subvenții de
funcționare. Cea mai negativă consecință a problemei
reprezentate de insuficienta participare a IMM-urilor și a părților
interesate din cadrul societății este lipsa de influență a
acestora asupra procesului.
3. În domeniul TIC, numeroase standarde care
asigură interoperabilitatea nu sunt elaborate de OSE, ci de alte
organizații care elaborează standarde (denumite în continuare „foruri
și consorții globale”). Un exemplu concret sunt standardele legate de
internet și World Wide Web. În mare parte din cauza lipsei expertizei de
specialitate, organizațiile tradiționale de standardizare nu
acoperă domeniul TIC și, astfel, în prezent, o mare parte a activității
globale de standardizare în domeniul TIC se realizează în afara sistemului
oficial european sau internațional de standardizare. În momentul de față,
trimiterea la „standarde elaborate de foruri și consorții” în
domeniul achizițiilor publice care fac obiectul Directivei 2004/18/CE este
posibilă doar în circumstanțe excepționale. Deoarece aceste
standarde, ca atare, nu se încadrează în niciuna dintre categoriile de
standarde la care autoritățile publice să poată face
referire în invitațiile de participare la licitații, autoritățile
publice prudente vor evita să facă referire la acestea. Consecința
este că echipamentele TIC pe care le achiziționează este posibil
să nu fie interoperabile cu echipamentele TIC achiziționate de alte autorități.
Această dificultate împiedică de multe ori autoritățile
publice să își definească strategiile și arhitecturile TIC,
inclusiv interoperabilitatea transfrontalieră între organizații.
·      Dispoziții în vigoare în domeniul propunerii
Prezenta propunere înlocuiește o parte
din Directiva 98/34/CE și abrogă Deciziile. nr. 1673/2006/CE și 87/95/CEE.

·      Coerența cu alte politici și obiective ale Uniunii
Această inițiativă pune în
aplicare inițiativele emblematice ale Strategiei Europa 2020 privind o
Uniune a inovării [COM(2010)546], politica industrială [COM(2010)614],
o agendă digitală pentru Europa [COM(2010)245] și o Europă
eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor [COM
(2011)21]. De asemenea, inițiativa pune în aplicare Actul privind piața
internă [COM(2010)608], precum și strategia privind persoanele cu dezabilități
2010-2020 [COM(2010)636]. Face parte dintr-o inițiativă
strategică a Programului de lucru al Comisiei pentru 2011.
2. Consultarea părţilor interesate şi
evaluarea impactului
·      Consultarea părților interesate
Metodele de consultare, principalele
sectoare vizate și profilul general al respondenților
Două consultări publice generale au
avut loc în 2009 și 2010, în timp ce o consultare mai specifică a autorităților
naționale, organizațiilor europene de standardizare, organismelor naționale
de standardizare și a forurilor și consorțiilor a fost
organizată în 2010. În 2009 a fost adoptată Cartea albă privind
„Modernizarea standardizării în domeniul tehnologiei informației
și a comunicațiilor (TIC) în UE : direcții de înaintare”.
De asemenea, această reglementare se
bazează pe lucrările unui grup independent de experți, Grupul de
experți pentru revizuirea sistemului de standardizare europeană (EXPRESS),
format din 30 de experți din cadrul organizațiilor naționale și
internaționale de standardizare, din industrie, IMM-uri, ONG-uri,
sindicate, mediul academic, foruri și consorții și autorități
publice din statele membre UE. EXPRESS a prezentat Comisiei Europene raportul său
„Standardizarea pentru o Europă competitivă și inovatoare: o
viziune pentru 2020” în februarie 2010.
Sinteza răspunsurilor și modul
în care acestea au fost luate în considerare
Răspunsurile primite în urma
consultării, Cartea albă privind „Modernizarea standardizării în
domeniul tehnologiei informației și a comunicațiilor (TIC) în UE
: direcții de înaintare”, raportul EXPRESS „Standardizarea pentru o
Europă competitivă și inovatoare: o viziune pentru 2020” și
raportul Parlamentului European constituie baza pentru opțiunile de
politică selectate în cele din urmă.
O consultare deschisă a fost
organizată prin internet în perioada 30 martie 2010 – 21 mai 2010. Comisia
a primit 483 de răspunsuri. Rezultatele sunt disponibile la http://ec.europa.eu/enterprise/policies/european-standards/public-consultation/index_en.htm.
·      Obținerea și utilizarea expertizei
Nu a fost necesar să se recurgă la
expertiză externă.0
·      Evaluarea impactului
Evaluarea impactului și sinteza acesteia
trec în revistă diferitele opțiuni.
Doar combinația dintre opțiunile de
politică 1.A (termenele-limită pentru realizarea standardelor
europene) și 1.C (proceduri transparente și simplificate pentru
standarde armonizate și alte standarde europene cerute de Comisie) și
opțiunile de politică 2.C (consolidarea poziției organizațiilor
care reprezintă IMM-urile și părțile interesate din cadrul societății
în OES prin oferirea posibilității unei subvenții de funcționare)
și 3.B (trimiterea la „standarde elaborate de foruri și consorții”
în procedurile de achiziții publice) îndeplinesc criteriile de
eficacitate, eficiență și consecvență. Prin urmare,
aceste 4 opțiuni constituie baza prezentei propuneri.
Comisia a efectuat o evaluare a impactului menționată
în Programul de lucru, al cărei raport este disponibil la http://ec.europa.eu/enterprise/policies/european-standards/index_en.htm.
3. Elementele juridice ale propunerii
·      Rezumatul acțiunii propuse
1. Cooperarea între organismele naționale
de standardizare va deveni mai transparentă;
2. Utilizarea standardelor elaborate de alte organizații
în domeniul tehnologiei informației și comunicațiilor va fi
posibilă în cadrul procedurilor de achiziții publice cu condiția
ca aceste standarde să respecte un set de criterii bazate pe principiile
OMC referitoare la procesele de standardizare în domenii în care nu există
standarde europene, unde standardele europene nu au fost încă acceptate pe
piață sau unde aceste standarde au devenit inutilizabile.
3. Planificarea va fi îmbunătățită:
Comisia va elabora un program de lucru anual, în care vor fi identificate prioritățile
pentru standardizarea europeană și mandatele necesare.
4. IMM-urile și părțile interesate
din cadrul societății trebuie să fie mai bine reprezentate în
ceea ce privește standardizarea europeană, iar asistența
financiară oferită organizațiilor care reprezintă IMM-urile
și părțile interesate din cadrul societății va fi asigurată.
5. O reducere a sarcinilor administrative ale Comisiei
și ale OES, de exemplu prin posibilitatea unei simplificări majore a
sumelor forfetare, fără legătură cu orice verificare a
costurilor reale de punere în aplicare. Această propunere constituie
încă o modalitate de trecere la un sistem bazat pe performanță,
pornind de la definiția indicatorilor și obiectivelor convenite
(produse și rezultate). Viteza și eficiența procesului de
standardizare ar putea constitui un astfel de obiectiv.
6. Deși standardele europene sunt deja
utilizate la scară largă pentru transport și logistică,
servicii poștale și rețele și servicii de comunicare
electronică, standardele europene voluntare au avut un rol mai puțin
important în sprijinirea finalizării pieței interne a serviciilor. Prin
urmare, prezenta propunere include în domeniul său de aplicare standarde
referitoare la servicii, pentru a permite Comisiei să emită mandate
care solicită elaborarea de standarde europene referitoare la servicii și
să finanțeze o parte din costurile acestui proces.
·      Temeiul juridic
Articolul 114 din Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene.
·      Principiul subsidiarității
Principiul subsidiarității se
aplică în măsura în care propunerea nu intră în sfera competenței
exclusive a UE.
Obiectivele propunerii nu pot fi atinse într-o
măsură suficientă de către statele membre din
următorul (următoarele) motiv(e).
Standardizarea europeană vine în sprijinul
legislației europene de stabilire a pieței unice și contribuie
la creșterea competitivității industriei europene. Armonizarea
standardelor pentru produse la nivel european elimină barierele tehnice în
calea comerțului care ar putea fi determinate de standarde naționale
contradictorii. Prin urmare, problemele legate de standardizarea la nivel
european necesită o soluție la nivel european.
Prin acțiunea la nivelul UE, obiectivele
propunerii vor fi mai bine îndeplinite din următorul (următoarele)
motiv(e).
Obiectivul de a asigura funcționarea pieței
interne prin reducerea obstacolelor în calea comerțului intra-UE care derivă
din diferitele standarde naționale pentru produse nu poate fi atins în
măsură suficientă de către statele membre. Prin urmare, în conformitate
cu principiul subsidiarității, din cauza amplorii și implicațiilor
acestei probleme, s-a considerat adecvată realizarea obiectivului printr-o
intervenție la nivelul UE.
Standardele europene au un rol foarte
important în funcționarea pieței interne a produselor industriale.
Standardele europene înlocuiesc standardele naționale uneori
contradictorii a căror aplicare ar putea crea impedimente de ordin tehnic
la intrarea pe o piață națională. Prin standarde armonizate
se asigură respectarea de către produse a cerințelor esențiale
prevăzute în legislația UE. Conformitatea cu un standard european
„armonizat” garantează nivelul necesar de siguranță a produselor.
Totuși, utilizarea standardelor armonizate este încă voluntară,
iar un producător poate utiliza orice altă soluție tehnică
prin care poate demonstra că produsul său îndeplinește cerințele
esențiale.
În timpul procesului de evaluare a riscurilor,
numeroase opțiuni nelegislative au fost respinse din motive legate de
subsidiaritate, astfel cum se descrie în detaliu în evaluarea impactului.
Prin urmare, propunerea respectă
principiul subsidiarității.
·      Principiul proporționalității
Propunerea respectă principiul proporționalității
din următorul (următoarele) motiv(e).
Propunerea are legătură exclusiv cu funcționarea
standardizării la nivel european și cu cooperarea între organismele naționale
de standardizare în vederea evitării elaborării de standarde naționale
contradictorii.
Prezenta propunere nu determină nici
sarcină administrativă suplimentară pentru operatorii economici,
guvernele naționale, autoritățile regionale și locale și
pentru cetățeni.
·      Alegerea instrumentelor
Instrumente propuse: regulament.
Alte instrumente nu ar fi adecvate din motivul
(motivele) expus(e) mai jos.
Opțiunile propuse, precum și
elementele de simplificare nu necesită o modificare a legislației
statelor membre. Acest instrument vizează exclusiv organizațiile de
standardizare, cooperarea dintre organismele naționale de standardizare,
implicarea în standardizare a organizațiilor care reprezintă IMM-uri și
părți interesate din cadrul societății și Comisia. Prin
urmare, o directivă nu ar fi un instrument adecvat în acest caz.
Instrumentul juridic ar trebui să
aibă o aplicare generală, în special în privința utilizării
standardelor elaborate de foruri și consorții în cadrul procedurilor
de achiziții publice care ar trebui să se aplice direct în toate
statele membre. În plus, instrumentul legislativ ar conține o serie de obligații
care ar fi direct aplicabile organizațiilor europene de standardizare,
organismelor naționale de standardizare, organizațiilor care
reprezintă IMM-uri și părți interesate din cadrul societății
în procesul de standardizare și Comisiei. Prin urmare, cel mai adecvat
instrument legislativ este un regulament. Opțiunile alternative nu ar fi
fost suficiente pentru atingerea obiectivelor propuse.
4. Implicațiile bugetare
Implicațiile bugetare sunt prezentate în declarația
financiară.
5. Informații suplimentare
·      Simplificare
Propunerea prevede o simplificare a legislației.
Standardizarea va fi extinsă la domeniul
serviciilor. Gestionarea financiară va fi simplificată. Pentru mai
multe detalii, a se vedea mai jos.
Propunerea este inclusă în programul
permanent al Comisiei de actualizare și simplificare a acquis-ului comunitar,
precum și în programul de lucru și legislativ al Comisiei cu
numărul de referință 2010/ENTR/0021.
·      Abrogarea legislației în vigoare
Adoptarea propunerii va duce la abrogarea
legislației existente.
•           Clauza de reexaminare /
revizuire / caducitate
Propunerea include o clauză de
reexaminare.
·      Spațiul Economic European
Actul propus se referă la un subiect de
interes pentru Spațiul Economic European și trebuie, prin urmare,
extins la acesta.
·      Explicarea detaliată a propunerii
Prezenta propunere vizează să
revizuiască și să combine:
1. Decizia Consiliului 87/95/CEE privind
standardizarea în domeniul tehnologiei informației și
telecomunicațiilor, prin abrogarea aproape integrală a dispozițiilor
(depășite) acesteia și introducerea unui nou sistem care să
permită utilizarea, în domeniul achizițiilor publice, a standardelor
TIC elaborate de alte organizații decât organismele europene de
standardizare;
2. Directiva 98/34/CE de stabilire a unei
proceduri pentru furnizarea de informații în domeniul standardelor și
reglementărilor tehnice, precum și al regulilor serviciilor societății
informaționale (în conformitate cu care toate articolele referitoare la
notificarea reglementărilor tehnice se situează în afara sferei propunerii
și rămân nemodificate), prin următoarele măsuri: cooperarea
europeană privind standardizarea va fi extinsă la domeniul
serviciilor, cooperarea între organismele naționale de standardizare va
deveni mai transparentă, IMM-urile și părțile interesate
din cadrul societății vor fi mai bine reprezentate în standardizarea
europeană, iar sprijinul financiar pentru organizațiile care
reprezintă IMM-urile și părțile interesate din cadrul societății
va fi asigurat.
3. Decizia 1673/2006/CE privind
finanțarea standardizării europene. Principiile de bază ale
acestei decizii vor rămâne nemodificate, însă vor fi introduse
următoarele noutăți în sensul noului regulament financiar propus:
o reducere a sarcinii administrative impuse asupra serviciilor operaționale
și organismelor europene de standardizare, de exemplu posibilitatea unei
simplificări majore a sumelor forfetare care nu au nici legătură
cu verificarea de orice natură a costurilor reale de punere în aplicare. Această
propunere constituie încă o modalitate de trecere la un sistem bazat pe performanță,
pornind de la definiția indicatorilor și obiectivelor convenite
(produse și rezultate). Viteza și eficiența procesului de
standardizare ar putea constitui un astfel de obiectiv.
2011/0150 (COD)
Propunere de
REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN
ŞI AL CONSILIULUI
privind standardizarea europeană și
de modificare a Directivelor 89/686/CEE și 93/15/CEE ale Consiliului
și Directivelor 94/9/CE, 94/25/CE, 95/16/CE, 97/23/CE, 98/34/CE,
2004/22/CE, 2007/23/CE, 2009/105/CE și 2009/23/CE ale Parlamentului
European și ale Consiliului
(Text cu relevanță SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 114,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act
legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic
și Social European[1],
hotărând în conformitate cu procedura
legislativă ordinară,
întrucât:
(1)
Obiectivul principal al standardizării este
definirea unor specificații voluntare de ordin tehnic sau calitativ care
să poată fi respectate de produsele, procesele de producție sau
serviciile actuale sau viitoare. Standardizarea poate viza diferite aspecte,
precum standardizarea diferitelor clase sau mărimi ale unui anumit produs
sau specificațiile tehnice de pe piețele de produse sau servicii
pentru care compatibilitatea și interoperabilitatea cu alte produse sau
sisteme sunt esențiale.
(2)
Standardizarea europeană contribuie, de
asemenea, la sporirea competitivității întreprinderilor, facilitând
în special libera circulație a bunurilor și serviciilor,
interoperabilitatea rețelelor, mijloacele de comunicare, progresul
tehnologic și inovarea. Standardele au efecte economice pozitive
semnificative, de exemplu prin promovarea întrepătrunderii economice la
nivelul pieței interne și încurajarea dezvoltării de produse sau
piețe noi și îmbunătățite și condiții de
aprovizionare îmbunătățite. Astfel, standardele pot genera, în
mod normal, o creștere a concurenței și o scădere a
costurilor de producție și vânzare, ceea ce reprezintă un
beneficiu pentru economie în ansamblu. Standardele pot menține și
spori calitatea, pot oferi informații și asigură interoperabilitatea
și compatibilitatea, sporind astfel valoarea pentru consumatori.
(3)
Standardele europene ar trebui să fie în
continuare adoptate de organismele europene de standardizare, respectiv
Comitetul European pentru Standardizare (CEN), Comitetul european pentru
standardizare electrotehnică (CENELEC) și Institutul European de
Standardizare în Telecomunicații (ETSI).
(4)
Standardele europene au un rol deosebit de
important în cadrul pieței interne, în special datorită prezumției
de conformitate a produselor care urmează a fi introduse pe piață
cu cerințele esențiale referitoare la acele produse prevăzute în
legislația de armonizare a Uniunii.
(5)
Standardizarea europeană este
reglementată de un cadru juridic specific, constând în trei acte juridice
diferite, și anume Directiva 98/34/CE a Parlamentului European și a
Consiliului din 22 iunie 1998 de stabilire a unei proceduri pentru furnizarea
de informații în domeniul standardelor și reglementărilor
tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale[2], Decizia 1673/2006/CE a
Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 2006 privind finanțarea
standardizării europene[3]
și Decizia Consiliului 87/95/CEE din 22 decembrie 1986 privind
standardizarea în domeniul tehnologiei informației și
telecomunicațiilor[4].
Totuși, cadrul actual de reglementare nu mai este actualizat în funcție
de evoluțiile standardizării europene din ultimele decenii. Prin
urmare, cadrul de reglementare ar trebui să fie simplificat și
adaptat pentru a cuprinde noi aspecte legate de standardizare care să
reflecte cele mai recente evoluții și viitoarele provocări ale
standardizării europene. Acest aspect are legătură, în principal,
cu dezvoltarea din ce în ce mai mare a standardelor privind serviciile și evoluția
produselor de standardizare, altele decât standardele oficiale.
(6)
Pentru a asigura eficacitatea standardelor și
standardizării ca instrumente de politică ale Uniunii, este
necesară existența unui sistem eficace și eficient de
standardizare care să ofere o platformă flexibilă și
transparentă pentru ajungerea la un consens între toți participanții
și care să fie în același timp viabil din punct de vedere
financiar.
(7)
Directiva 2006/123/CE a Parlamentului European și
a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind serviciile în cadrul pieței
interne[5]
stabilește dispozițiile generale care facilitează exercitarea
libertății de stabilire pentru furnizorii de servicii și libera
circulație a serviciilor, menținând, totodată, o înaltă
calitate a serviciilor. Aceasta obligă statele membre ca, în cooperare cu
Comisia, să încurajeze elaborarea de standarde europene voluntare, în
scopul de a facilita compatibilitatea serviciilor furnizate în state membre
diferite, a informațiilor transmise beneficiarilor și a calității
furnizării de servicii. Totuși, Directiva 98/34/CE se aplică
numai standardelor pentru produse, în timp ce standardele pentru servicii nu
sunt acoperite în mod expres de aceasta. Cu toate acestea, delimitarea între
servicii și produse devine tot mai puțin relevantă în
condițiile reale ale pieței interne. În practică, nu este
întotdeauna posibil să se facă distincția clară între
standarde pentru produse și standarde pentru servicii. Multe standarde
pentru produse includ o componentă de serviciu în timp ce standardele
pentru servicii se referă, de asemenea, în mod frecvent, la produse. Astfel,
este necesară adaptarea cadrului juridic la aceste circumstanțe noi,
prin extinderea domeniului de aplicare al acestuia la standardele referitoare
la servicii.
(8)
Elaborarea de standarde voluntare privind
serviciile ar trebui să fie dictată de către piață în
timp ce necesitățile operatorilor economici și ale
părților interesate afectate în mod direct sau indirect de către
standard sunt prioritare și ar trebui să ia în considerare interesul
public și să se bazeze pe consens. Aceste standarde ar trebui să
vizeze în primul rând serviciile care au legătură cu produsele și
procesele.
(9)
Organismele europene de standardizare fac obiectul
dreptului concurenței, în măsura în care pot fi considerate a fi
întreprinderi sau asociații de întreprinderi în sensul articolelor 101 și
102 din Tratat.
(10)
În cadrul Uniunii, standardele naționale sunt
adoptate de organisme naționale de standardizare, ceea ce ar putea conduce
la existența unor standarde contradictorii și la impedimente în
cadrul pieței interne. Prin urmare, este necesar pentru piața
internă și pentru eficacitatea standardizării în cadrul Uniunii
să se confirme schimbul regulat de informații între organismele naționale
de standardizare, organismele europene de standardizare și Comisie cu
privire la lucrările actuale și viitoare în materie de standardizare.
Acest schimb de informații ar trebui să fie conform cu anexa 3 la
Acordul privind barierele tehnice în calea comerțului aprobat prin Decizia
Consiliului 80/271/CEE din 10 decembrie 1979 privind încheierea
acordurilor multilaterale în urma negocierilor comerciale din perioada 1973-1979[6].
(11)
Schimbul regulat de informații între
organismele naționale de standardizare, organismele europene de
standardizare și Comisie nu ar trebui să împiedice organismele de
standardizare să respecte alte obligații și angajamente, în
special anexa 3 la Acordul privind barierele tehnice în calea comerțului.
(12)
Standardele pot contribui la susținerea
politicii europene în confruntarea cu provocările societale majore precum
schimbările climatice, utilizarea durabilă a resurselor,
îmbătrânirea și inovarea în general. Prin plasarea dezvoltării
standardelor europene sau internaționale pentru
produse și tehnologii pe aceste piețe în expansiune, Europa ar putea
crea un avantaj competitiv pentru întreprinderile sale și ar putea facilita
comerțul.
(13)
Standardele sunt instrumente importante pentru
întreprinderi, în special întreprinderi mici și mijlocii (denumite în
continuare IMM-uri) care nu sunt totuși implicate în mod adecvat în
sistemul de standardizare, existând, prin urmare, riscul ca standardele să
nu ia în considerare nevoile și preocupările acestora. Astfel, este esențială
îmbunătățirea reprezentării acestora și participarea
lor la procesul de standardizare, în special în cadrul comitetelor tehnice.
(14)
Standardele europene prezintă un interes vital
pentru competitivitatea IMM-urilor care, sunt oricum, în general,
subreprezentate în cadrul activităților de standardizare, îndeosebi
la nivel european. Prin urmare, prezentul regulament ar trebui să asigure
o reprezentare corespunzătoare a IMM-urilor în procesul de standardizare
europeană, printr-o entitate cu calificare corespunzătoare.
(15)
Standardele pot avea un impact semnificativ asupra societății,
în special asupra siguranței și bunăstării cetățenilor,
a eficienței rețelelor, a mediului, a accesibilității și
a altor domenii ale politicilor publice. Prin urmare, este necesar să se
asigure consolidarea rolului părților interesate din cadrul societății
în elaborarea standardelor, prin sprijinirea organizațiilor care
reprezintă interesele consumatorilor, ale mediului și ale părților
interesate din cadrul societății.
(16)
Standardele ar trebui, pe cât posibil, să ia
în considerare impactul asupra mediului de-a lungul ciclului de viață
al produselor și serviciilor.
Centrul Comun de Cercetare al Comisiei a elaborat instrumente importante
și public disponibile pentru evaluarea acestui impact de-a lungul ciclului
de viață.
(17)
Viabilitatea cooperării între Comisie și
sistemul de standardizare europeană depinde de planificarea atentă a
viitoarelor cereri privind elaborarea de standarde. Această planificare ar
putea fi îmbunătățită prin contribuția părților
interesate. Având în vedere că Directiva 98/34/CE prevede deja posibilitatea de a solicita organismelor europene de
standardizare să elaboreze standarde europene, este adecvată o
planificare îmbunătățită și mai transparentă, în
cadrul unui program de lucru anual, care să conțină o imagine de
ansamblu a tuturor solicitărilor de standarde pe care Comisia intenționează
să le prezinte organismelor europene de standardizare.
(18)
Mai multe directive de armonizare a condițiilor
de comercializare a produselor specifică faptul că Comisia poate
solicita adoptarea de către organismele europene de standardizare a unor
standarde europene armonizate pe baza cărora să se prezume conformitatea
cu cerințele esențiale aplicabile. Cu toate acestea, multe dintre
aceste acte legislative conțin o mare varietate de dispoziții
referitoare la contestarea acestor standarde atunci când nu vizează sau nu
vizează în întregime toate cerințele aplicabile. Dispoziții
contradictorii, care conduc la lipsa de certitudine a operatorilor economici și
a organismelor europene de standardizare sunt în special conținute în Directiva
89/686/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind apropierea
legislațiilor statelor membre referitoare la echipamentul individual de
protecție[7],
Directiva 93/15/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993
privind armonizarea dispozițiilor referitoare la introducerea pe
piață și controlul explozivilor de uz civil[8], Directiva 94/9/CE a
Parlamentului European și a Consiliului din 23 martie 1994 de apropiere a
legislațiilor statelor membre referitoare la echipamentele și
sistemele de protecție destinate utilizării în atmosfere
potențial explozive[9],
Directiva 94/25/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 iunie 1994
de apropiere a actelor cu putere de lege și actelor administrative ale
statelor membre referitoare la ambarcațiunile de agrement[10], Directiva 95/16/CE a
Parlamentului European și a Consiliului din 29 iunie 1995 de apropiere a
legislațiilor statelor membre referitoare la ascensoare[11], Directiva 97/23/CE a
Parlamentului European și a Consiliului din 29 mai 1997 de apropiere a
legislațiilor statelor membre referitoare la echipamentele sub presiune[12], Directiva 2004/22/CE a Parlamentului
European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind mijloacele de
măsurare[13],
Directiva 2007/23/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 mai
2007 privind introducerea pe piață a articolelor pirotehnice[14], Directiva 2009/105/CE a Parlamentului
European și a Consiliului din 16 septembrie 2009 referitoare la
recipientele simple sub presiune[15]
și Directiva 2009/23/CE a Parlamentului European și a Consiliului din
23 aprilie 2009 privind instrumentele de cântărire neautomate[16]. Prin
urmare, este necesar ca în prezentul regulament să se includă
procedura uniformă prevăzută în Decizia 768/2008/CE a
Parlamentului European și a Consiliului din 9 iulie 2008 privind un cadru
comun pentru comercializarea produselor și de abrogare a Deciziei 93/465/CEE
a Consiliului[17]
și să se elimine dispozițiile relevante din aceste directive.
(19)
Autoritățile publice ar trebui să
valorifice întreaga gamă de standarde relevante în momentul
achiziționării de hardware, software și servicii legate de
tehnologia informației, de exemplu prin selectarea
unor standarde care pot fi puse în aplicare de toți furnizorii interesați, ceea ce ar permite o concurență
mai mare și riscuri reduse de blocare. Directiva 2004/17/CE a
Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 de coordonare a
procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții în sectoarele apei,
energiei, transporturilor și serviciilor poștale[18] și Directiva 2004/18/CE a
Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind
coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice
de lucrări, de bunuri și de servicii[19]
prevăd că specificațiile tehnice din cadrul procedurilor de achiziții
publice ar trebui să fie formulate prin referire la standarde naționale
care transpun standarde europene, aprobări tehnice europene, specificații
tehnice comune, standarde internaționale, alte sisteme tehnice de referință
stabilite de organismele europene de standardizare sau – în
lipsa acestora – standarde naționale, aprobări naționale sau specificații
tehnice naționale referitoare la proiectarea, calcularea și
executarea lucrărilor și utilizarea produselor sau echivalentul
acestora. Standardele din domeniul tehnologiei informației și comunicațiilor
sunt însă de multe ori dezvoltate de alte organizații care
elaborează standarde și nu se încadrează în niciuna dintre
categoriile de standarde și aprobări prevăzute în Directivele 2004/17/CE
și 2004/18/CE. Prin urmare, este necesar să se prevadă
posibilitatea ca specificațiile tehnice pentru procedurile de achiziții
publice să poată face referire la standarde din domeniul tehnologiei informației
și comunicațiilor, pentru a răspunde la progresul rapid din
domeniul tehnologiei informației și a comunicațiilor, a facilita
furnizarea de servicii transfrontaliere, a încuraja competiția și a
promova interoperabilitatea și inovarea.
(20)
Unele standarde din domeniul tehnologiei informației
și comunicațiilor nu sunt elaborate în conformitate cu criteriile
prevăzute în anexa 3 la Acordul privind barierele tehnice în calea comerțului. Astfel, prezentul regulament ar trebui să prevadă o
procedură pentru selectarea standardelor din domeniul tehnologiei informației
și comunicațiilor care să poată fi utilizate în cadrul achizițiilor
publice și care să implice o amplă consultare a unui spectru
larg de părți interesate, inclusiv organisme europene de
standardizare, întreprinderi și autorități publice. Prezentul
regulament ar trebui, de asemenea, să prevadă cerințe, sub forma
unei liste de caracteristici, pentru astfel de standarde și procesele
asociate de standardizare. Aceste caracteristici ar trebui
să asigure respectarea obiectivelor politice și ale societății
și ar trebui să se bazeze pe criteriile dezvoltate în cadrul Organizației
Mondiale a Comerțului pentru organizațiile internaționale de
standardizare.
(21)
În vederea favorizării inovării și a
concurenței între soluțiile standardizate, recunoașterea unei
anumite specificații tehnice nu ar trebui să împiedice
recunoașterea unei specificații tehnice concurente în conformitate cu
dispozițiile prezentului regulament. Orice recunoaștere ar trebui
să depindă de îndeplinirea cerințelor cu privire la
caracteristici și de condiția ca specificația tehnică
să fi atins un nivel minim de acceptare pe piață. Acceptarea pe
piață nu ar trebui să fie interpretată ca o aplicare la
scară largă pe piață.
(22)
Standardele selectate în domeniul tehnologiei informației
și comunicațiilor ar putea contribui la punerea în aplicare a Deciziei 922/2009/CE a
Parlamentului European și a Consiliului din 16 septembrie 2009 privind
soluțiile de interoperabilitate pentru administrațiile publice
europene (ISA)[20]
care stabilește, pentru perioada 2010-2015, un program privind soluțiile
de interoperabilitate pentru administrațiile publice europene și instituțiile
și organismele Uniunii care să ofere soluții comune și
partajate pentru facilitarea interoperabilității.
(23)
În domeniul tehnologiilor informației și a
comunicațiilor pot să apară situații în care este indicat
să se încurajeze utilizarea sau să se solicite respectarea anumitor
standarde la nivelul Uniunii pentru a asigura interoperabilitatea pe piața
internă și a ameliora libertatea de alegere a utilizatorilor. În alte
circumstanțe, se poate, de asemenea, întâmpla ca anumite standarde
europene să nu mai răspundă la nevoile consumatorilor sau
să frâneze dezvoltarea tehnologică. Din aceste motive, Directiva
2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002
privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile
de comunicații electronice[21],
permite Comisiei, atunci când este necesar, să ceară organismelor
europene de standardizare să elaboreze standarde, să stabilească
o listă de standarde și/sau specificații publicate în Jurnalul
Oficial al Uniunii Europene cu scopul de a încuraja utilizarea acestora sau de
a impune punerea lor în aplicare, sau de a retrage standarde și/sau
specificații din respectiva listă.
(24)
Prezentul regulament ar trebui să nu împiedice
organismele europene de standardizare să continue să elaboreze
standarde în domeniul tehnologiei informației și comunicațiilor și
să își intensifice cooperarea cu alte organisme care elaborează
standarde, în vederea asigurării coerenței și evitării
fragmentării sau duplicării în timpul punerii în aplicare a
standardelor și specificațiilor.
(25)
Decizia 1673/2006/CE stabilește normele
referitoare la contribuția Uniunii la finanțarea standardizării
europene, pentru a se asigura dezvoltarea și revizuirea standardelor
europene și a altor produse ale standardizării europene în așa
fel încât să vină în sprijinul obiectivelor, legislației și
politicilor Uniunii. În scopul simplificării administrative și
bugetare, este adecvată încorporarea dispozițiilor acestei directive
în prezentul regulament, în sensul noului regulament financiar propus.
(26)
Având în vedere sfera foarte amplă a
implicării standardizării europene în sprijinul politicilor și legislației
Uniunii și diferitele tipuri de activități de standardizare, este
necesar să se prevadă diferite posibilități de finanțare.
Aceasta vizează în special subvențiile în absența cererilor de
propuneri acordate organismelor europene și naționale de
standardizare în conformitate cu al doilea paragraf al articolului 110
alineatul (1) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25
iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al
Comunităților Europene[22]
și cu articolul 168 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul (CE,
Euratom) nr. 2342/2002 al Comisiei din 23 decembrie 2002 de stabilire a
normelor de aplicare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al
Consiliului privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al
Comunităților Europene[23].
De asemenea, aceleași dispoziții ar trebui
să se aplice acelor organisme cărora, deși nu sunt recunoscute
ca organisme europene de standardizare în prezentul regulament, li s-a acordat
un mandat într-un act de bază și li s-a încredințat efectuarea activităților
preliminare în sprijinul standardizării europene, în cooperare cu
organismele europene de standardizare.
(27)
În măsura în care organismele europene de standardizare oferă sprijin permanent activităților
la nivelul Uniunii, acestea ar trebui să dispună de secretariate
centrale eficace și eficiente. Prin urmare, Comisiei ar trebui să i
se permită să acorde subvenții acelor organisme care
urmăresc un obiectiv de interes european general, fără să
aplice, în cadrul subvențiilor de funcționare, principiul reducerii
anuale menționat în articolul 113 alineatul (2) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002.
(28)
Decizia 1639/2006/CE a Parlamentului European și
a Consiliului din 24 octombrie 2006 de instituire a unui program-cadru pentru
inovație și competitivitate (2007-2013)[24], Decizia 1926/2006/CE a
Parlamentului European și a Consiliului din 18 decembrie 2006 de stabilire
a unui program de acțiune comunitară în domeniul politicii de
protecție a consumatorilor (2007-2013)[25]
și Regulamentul (CE) nr. 614/2007 al Parlamentului European și al
Consiliului din 23 mai 2007 privind Instrumentul financiar pentru mediu (LIFE+)[26] prevăd deja posibilitatea
acordării unui sprijin financiar organizațiilor europene care
reprezintă IMM-urile, consumatorii și protecția mediului în
cadrul standardizării, în timp ce organizațiilor europene care
reprezintă interesele sociale în standardizare li se plătesc subvenții
specifice. Finanțarea în temeiul Deciziei 1639/2006/CE, Deciziei 1926/2006/CE și Regulamentului (EC)
nr. 614/2007 se va încheia la 31 decembrie 2013. Este esențial pentru
dezvoltarea standardizării europene să se continue promovarea și
încurajarea participării active a organizațiilor europene care
reprezintă IMM-uri, consumatori și interese sociale și de mediu. Aceste organizații urmăresc un scop re interes general
european și constituie, în virtutea mandatului specific care le-a fost
acordat de către organismele naționale nonprofit, o rețea
europeană care reprezintă organismele nonprofit active din statele
membre și promovează principii și politici coerente cu
obiectivele tratatelor. Din cauza contextului în care funcționează
și a obiectivelor lor statutare, organizațiile europene care
reprezintă IMM-urile, consumatorii precum și interesele sociale
și de mediu în cadrul standardizării europene joacă un rol
permanent care este esențial pentru activitățile și
politicile UE. Prin urmare, Comisia ar trebui să fie în măsură
să continue să ofere subvenții organismelor menționate
fără a aplica, în cazul subvențiilor de funcționare,
principiul reducerii anuale menționat la articolul 113 alineatul (2) din
Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002.
(29)
Finanțarea activităților de
standardizare ar trebui, de asemenea, să poată cuprinde activitățile
preliminare sau auxiliare în legătură cu elaborarea standardelor sau
a altor produse de standardizare. Această finanțare este
necesară în special pentru activitățile care implică
cercetarea, pregătirea documentelor preliminare pentru legislație,
testele inter-laboratoare și validarea sau evaluarea standardelor. Promovarea
standardizării la nivel internațional ar trebui, de asemenea, să
continue prin programe legate de asistența tehnică și cooperarea
cu țări terțe. În vederea îmbunătățirii accesului
pe piață și promovării competitivității
întreprinderilor în Uniune, ar trebui să fie posibilă acordarea de subvenții
altor organisme prin cereri de propuneri sau, după caz, prin atribuirea de
contracte.
(30)
Finanțarea de la bugetul Uniunii ar trebui
să aibă ca scop introducerea de standarde sau alte produse de
standardizare, facilitarea utilizării acestora de către întreprinderi
prin traducerea acestora în diferitele limbi oficiale ale Uniunii, consolidarea
coeziunii sistemului de standardizare european și asigurarea accesului
echitabil și transparent la standardele europene pentru toți actorii
de pe piață pe întreg teritoriul Uniunii. Acest aspect este deosebit
de important în cazurile în care utilizarea standardelor permite conformitatea
cu actele legislative ale Uniunii.
(31)
Pentru a asigura aplicarea cu eficacitate a
prezentului regulament ar trebui să existe posibilitatea de a utiliza expertiza
necesară, în special în ceea ce privește auditarea și gestiunea
financiară, precum și a resurselor de asistență
administrativă care fac posibilă facilitarea punerii în aplicare și
posibilitatea de a evalua, în mod regulat, relevanța activităților
care beneficiază de finanțare de la bugetul Uniunii, pentru a se
asigura utilitatea și impactul acestora.
(32)
De asemenea, ar trebui luate măsuri adecvate
în vederea evitării fraudei și neregulilor și în vederea
recuperării fondurilor plătite nejustificat în conformitate cu
Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind
protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene[27] și (Euratom, CE) nr. 2185/96
din 11 noiembrie 1996 privind controalele și inspecțiile la fața
locului efectuate de Comisie în scopul protejării intereselor financiare
ale Comunităților Europene împotriva fraudei și a altor abateri[28] și Regulamentul (CE) nr. 1073/1999
al Parlamentului European și al Consiliului din 25 mai 1999 privind
investigațiile efectuate de Oficiul European de Lupta Antifraudă
(OLAF)[29].
(33)
Pentru actualizarea listelor de organisme de
standardizare europene și naționale, adaptarea criteriilor pentru recunoașterea
standardelor din domeniul tehnologiei informațiilor și comunicațiilor la evoluțiile tehnologice
și pentru adaptarea criteriilor pentru organizațiile care
reprezintă IMM-uri și părți interesate din cadrul societății
la evoluțiile ulterioare în ceea ce privește natura non-profit și
reprezentativitatea acestora, competența de a adopta acte în conformitate
cu articolul 290 din Tratat în ceea ce privește modificarea anexelor la
prezentul regulament ar trebui să fie acordată Comisiei. Este
deosebit de important ca în timpul lucrărilor sale pregătitoare
Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți.
(34)
În momentul pregătirii și elaborării
actelor delegate, Comisia ar trebui să asigure transmiterea
simultană, oportună și
adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și
către Consiliu.
(35)
Pentru a asigura condiții uniforme de punere
în aplicare a prezentului regulament, Comisiei ar trebui să-I fie acordate
competențe de executare. Aceste competențe ar trebui să fie exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE)
nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie
2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele
de control de către statele membre al exercitării competențelor
de executare de către Comisie[30].
(36)
Este indicat să se aplice procedura
consultativă pentru deciziile de executare referitoare la obiecțiile
la adresa standardelor armonizate pe care Comisia le consideră drept
justificate atunci când referințele la standardul armonizat în cauză
nu au fost încă publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene,
dat fiind că standardul relevant nu a condus încă la prezumția
de conformitate cu cerințele esențiale stabilite în legislația
de armonizare a Uniunii aplicabile.
(37)
Este indicat să se aplice procedura de
examinare pentru deciziile de executare referitoare la obiecțiile la
adresa standardelor armonizate pe care Comisia le consideră drept
justificate arunci când referințele la standardul armonizat în cauză
au fost deja publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, dat
fiind că aceste decizii ar putea avea consecințe asupra
prezumției de conformitate cu cerințele esențiale aplicabile.
(38)
Deoarece standardizarea la nivel european nu poate
fi realizată de statele membre în suficientă măsură și,
prin urmare, având în vedere amploarea și efectele sale, poate fi
realizată mai bine la nivelul Uniunii, aceasta din urmă poate adopta
măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum
se prevede la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În
conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este
enunțat la articolul respectiv, prezentul regulament nu
depășește ceea ce este necesar pentru atingerea respectivului
obiectiv.
(39)
Prin urmare, Directivele 98/34/CE, 89/686/CE,
93/15/CE, 94/9/CE, 94/25/CE, 95/16/CE, 97/23/CE, 98/34/CE, 2004/22/CE,
2007/23/CE, 2009/105/CE și 2009/23/CE trebuie modificate în
consecință.
(40)
Decizia nr.1673/2006/CE și Decizia nr.87/95/CEE
ar trebui, prin urmare, să fie abrogate,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Capitolul I
Dispoziții generale
Articolul 1
 Obiect
Prezentul regulament stabilește norme în
ceea ce privește cooperarea dintre organismele europene de standardizare,
organismele naționale de standardizare și Comisie, elaborarea
standardelor europene și a produselor standardizării europene pentru
produse și pentru servicii, în sprijinul politicilor și legislației
Uniunii, recunoașterea specificațiilor tehnice în domeniul
tehnologiei informației și comunicațiilor (denumit în continuare
„TIC”) și finanțarea standardizării europene.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament, se
aplică următoarele definiții:
(1)
„standard” înseamnă o specificație
tehnică pentru aplicare repetată sau continuă a cărei
respectare nu este obligatorie și este unul dintre următoarele:
(a)
„standard internațional” înseamnă un
standard adoptat de un organism internațional de standardizare;
(b)
„standard european” înseamnă un standard
adoptat de unul dintre organismele europene de standardizare;
(c)
„standard armonizat” înseamnă un standard
european adoptat pe baza unei solicitări din partea Comisiei pentru
aplicarea legislației de armonizare a Uniunii;
(d)
„standard național” înseamnă un standard
adoptat de un organism național de standardizare;
(e)
„standard TIC” înseamnă un standard din
domeniul tehnologiei informației și comunicațiilor.
(2)
„produs al standardizării europene”
înseamnă orice altă specificație tehnică în afara unui
standard european, adoptată de un organism european de standardizare
pentru aplicare repetată sau continuă și a cărei respectare
nu este obligatorie;
(3)
„proiect de standard” înseamnă un document conținând
textul specificațiilor tehnice referitoare la un subiect dat, care este
avut în vedere pentru adoptare în conformitate cu procedura standard
relevantă, în forma pe care documentul o are în urma lucrărilor
pregătitoare și în urma distribuirii sale în vederea observațiilor
sau examinării publice;
(4)
„specificație tehnică” înseamnă o specificație
conținută într-un document care stabilește un aspect dintre
următoarele:
(a)
caracteristicile necesare ale unui produs, inclusiv
nivelurile de calitate, performanță, interoperabilitate, siguranță
sau dimensiuni, precum și cerințele aplicabile produsului în ceea ce privește
denumirea sub care este vândut, terminologia, simbolurile, încercările și
metodele de încercare, ambalarea, marcarea sau etichetarea și procedurile
de evaluare a conformității;
(b)
metodele și procesele de producție
utilizate în ceea ce privește produsele agricole astfel cum se prevede la
articolul 38 alineatul (1) din Tratat, produsele destinate consumului uman și
animal și produsele medicamentoase, precum și metodele și
procesele de producție aferente altor produse, în cazul în care au un
efect asupra caracteristicilor acestora;
(c)
caracteristicile necesare ale unui serviciu,
inclusiv nivelurile de calitate, performanță, interoperabilitate, siguranță,
precum și cerințele aplicabile furnizorului în ceea ce privește informațiile
care trebuie puse la dispoziția beneficiarului astfel cum se menționează
la articolul 22 alineatele (1)-(3) din Directiva 2006/123/CE;
(d)
metodele și criteriile de evaluare a performanței
produselor de construcție, astfel cum sunt definite la articolul 2
alineatul (1) din Regulamentul (EU) nr. 305/2011 al Parlamentului European și
al Consiliului din 9 martie 2011 de stabilire a unor condiții armonizate
pentru comercializarea produselor pentru construcții și de abrogare a
Directivei 89/106/CEE a Consiliului[31],
în legătură cu caracteristicile esențiale ale acestora.
(5)
„produs” înseamnă orice produs fabricat
industrial și orice produs agricol, inclusiv produsele de pescărie;
(6)
„serviciu” înseamnă orice activitate
economică independentă, prestată în mod obișnuit în
schimbul unei remunerații, astfel cum se menționează la
articolul 57 din Tratat;
(7)
„organism european de standardizare” înseamnă
un organism menționat la anexa I.
(8)
„organism internațional de standardizare”
înseamnă Organizația Internațională. pentru Standardizare
(ISO), Comisia Electrotehnică Internațională (IEC) și
Uniunea Internațională a Telecomunicațiilor (ITU).
Capitolul II
Transparență și implicarea părților interesate
Articolul 3
 Transparența programelor de lucru ale organismelor de standardizare
1.
Cel puțin o dată pe an, fiecare organism
european și național de standardizare își stabilește
programul de lucru. Acest program de lucru conține informații privind
standardele și produsele de standardizare europeană pe care intenționează
să le elaboreze sau să le modifice, pe care este în curs de a le
elabora sau modifica și pe care le-a adoptat în perioada anterioară,
în afara cazului în care acestea sunt transpuneri identice sau echivalente ale
standardelor internaționale sau europene.
2.
Pentru fiecare standard și produs al
standardizării europene, programul de lucru indică:
(a)     obiectul;
(b)     stadiul procesului de elaborare a
standardelor și a produselor de standardizare europeană;
(c)     referințele oricăror standarde internaționale
utilizate drept fundament.
3.
Fiecare organism european și național de
standardizare își pune la dispoziție programul de lucru pe site-ul
său de internet sau pe orice alt site public de internet și
publică un anunț privind existența programului de lucru într-o publicație
națională sau, dacă este cazul, europeană pe tema
lucrărilor de standardizare.
4.
Cel târziu la data publicării programului
său de lucru, orice organism european sau național de standardizare
notifică celelalte organisme europene și naționale de
standardizare și Comisia cu privire la existența respectivului
program.
5.
Organismele naționale de standardizare nu pot
contesta includerea unui subiect de standardizare în programul de lucru al unui
organism european de standardizare.
Articolul 4
Transparența standardelor
1.
Fiecare organism european și național de
standardizare trimite orice proiect de standard național, standard
european și produs al standardizării europene celorlalte organisme
europene și naționale de standardizare și Comisiei, la cererea
acestora din urmă.
2.
Fiecare organism european și național de
standardizare răspunde cu promptitudine și ia cunoștință
în mod corespunzător de orice observații primite din partea
oricărui organism european sau național de standardizare și din
partea Comisiei cu privire la orice astfel de proiect.
3.
Organisme naționale de standardizare
asigură următoarele:
(a)     publicarea proiectelor de standarde în așa
fel încât părțile stabilite în alte state membre să aibă
posibilitatea de a prezenta observații;
(b)     posibilitatea altor organisme naționale
de standardizare de a se implica pasiv sau activ în activitățile
planificate, prin trimiterea unui observator.
Articolul 5
 Participarea părților interesate la standardizarea europeană
1.
Organismele europene de standardizare asigură
reprezentarea corespunzătoare a întreprinderilor mici și mijlocii
(denumite în continuare IMM-uri), a organizațiilor de protecție a
consumatorilor și a părților interesate din domeniul protecției
mediului și din cadrul societății, în special prin organizațiile
menționate în anexa III, la nivelul elaborării politicilor și
cel puțin în următoarele stadii ale elaborării standardelor
europene sau ale produselor standardizării europene:
(a)
propunerea și acceptarea noilor elemente de
lucru;
(b)
discuțiile de ordin tehnic pe marginea
propunerilor;
(c)
prezentarea observațiilor privind proiectele;
(d)
revizuirea standardelor europene sau a produselor
standardizării europene existente;
(e)
difuzarea și consolidarea conștientizării
cu privire la standardele sau produsele standardizării europene adoptate.
2.
Organismele europene de standardizare asigură
reprezentarea corespunzătoare, la nivel tehnic, a întreprinderilor,
centrelor de cercetare și universităților, precum și a
altor persoane juridice, în cadrul activităților de standardizare cu
privire la un domeniu emergent cu implicații semnificative din punct de
vedere al politicilor sau al inovării tehnologice, dacă persoanele
juridice în cauză au participat la un proiect care are legătură
cu domeniul respectiv și care este finanțat de Uniune în cadrul unui
program-cadru multianual pentru activități din domeniul
cercetării și dezvoltării tehnologice.
Capitolul III
Standardele europene și produsele standardizării europene în
sprijinul politicilor și legislației Uniunii
Articolul 6
Programul de lucru al Comisiei în legătură cu activitatea de
standardizare europeană
1.
Comisia adoptă un program de lucru anual
referitor la activitatea de standardizare europeană, care va indica
standardele europene și produsele de standardizare europeană a
căror elaborare intenționează să o solicite organismelor
europene de standardizare în conformitate cu articolul 7.
2.
Programul de lucru privind standardizarea
europeană menționat la alineatul (1) precizează obiectivele specifice
și politicile pentru standardele europene și celelalte produse de
standardizare europeană a căror elaborare Comisia intenționează
să o solicite organismelor europene de standardizare. În cazuri urgente
Comisia poate emite solicitări fără indicații prealabile.
Articolul 7
Solicitările privind standardizarea adresate organismelor europene de
standardizare
1.
Comisia poate solicita unuia sau mai multor
organisme europene de standardizare elaborarea unui proiect de standard
european sau produs al standardizării europene în cadrul unui
termen-limită stabilit. Acestea sunt determinate de piață, iau
în considerare interesul public și sunt bazate pe consens.
2.
Organismul european de standardizare relevant
indică, în termen de o lună de la primire, dacă acceptă cererea
menționată la alineatul (1).
3.
Comisia informează organismul european de
standardizare relevant, în termen de trei luni de la primirea acceptului menționat
la alineatul (2), cu privire la acordarea unei subvenții pentru elaborarea
unui standard european sau a unui produs de standardizare europeană.
4.
Organismele europene de standardizare
informează Comisia cu privire la activitățile desfășurate
pentru elaborarea documentelor menționate la alineatul (1).
Articolul 8
 Contestarea standardelor armonizate
1.           Atunci când un stat membru
consideră că un standard armonizat nu satisface în întregime
cerințele pe care le vizează și care sunt stabilite în
legislația Uniunii, acesta va informa Comisia în mod în acest sens.
2.           Dacă Comisia
consideră că obiecțiile menționate la paragraful 1 sunt
justificate, aceasta decide:
(a)
să nu publice sau să publice parțial
referințele la standardul armonizat respectiv în Jurnalul Oficial al
Uniunii Europene;
(b)
să mențină parțial
referințele la standardul armonizat respectiv în Jurnalul Oficial al
Uniunii Europene sau să le retragă din acesta.
3.           Comisia informă
organismul european de standardizare în cauză cu privire la decizia
vizată la paragraful 2 și, după caz, solicită revizuirea
standardelor armonizate respective.
4.           Decizia vizată la
paragraful 2 litera (a) se adoptă în conformitate cu procedura
consultativă vizată la articolul 18 alineatul (2).
5.           Decizia vizată la
paragraful 2 litera (b) se adoptă în conformitate cu procedura de
examinare vizată la articolul 18 alineatul (3)..
Capitolul IV
Standardele din domeniul TIC
Articolul 9
Recunoașterea specificațiilor tehnice în domeniul TIC
Fie la propunerea unei autorități
publice menționate în Directiva 2004/18/CE, fie din proprie inițiativă,
Comisia poate decide să recunoască specificațiile tehnice care
nu sunt standarde naționale, europene sau internaționale și
îndeplinesc cerințele prevăzute la anexa II, ca standarde TIC.
Articolul 10
Utilizarea standardelor TIC în domeniul achizițiilor publice
Standardele TIC vizate la articolul 9 constituie
specificații tehnice comune menționate în Directivele 2004/17/CE și
2004/18/CE și în Regulamentul (CE) nr. 2342/2002.
Capitolul V
Finanțarea standardizării europene
Articolul 11
Finanțarea de către Uniune a organismelor de standardizare
1            Finanțarea de la bugetul
Uniunii poate fi acordată organismelor europene de standardizare pentru
următoarele activități de standardizare:
(a)
elaborarea și revizuirea standardelor europene
și a produselor standardizării europene care sunt necesare și
adecvate pentru a veni în sprijinul politicilor și legislației
Uniunii;
(b)
verificarea calității și conformității
standardelor europene sau a produselor standardizării europene cu
politicile și legislația corespunzătoare ale Uniunii;
(c)
efectuarea lucrărilor preliminare sau
auxiliare în legătură cu standardizarea europeană, inclusiv
studiile, activitățile de cooperare, seminarele, evaluările,
analizele comparative, activitățile de cercetare, lucrările de
laborator, testele inter-laboratoare, activitatea de evaluare a conformității
și măsurile luate pentru a asigura diminuarea perioadelor necesare
pentru elaborarea și revizuirea standardelor europene sau a produselor
standardizării europene;
(d)
activitățile secretariatelor centrale ale
organismelor europene de standardizare, inclusiv elaborarea politicilor, coordonarea
activităților de standardizare, prelucrarea activităților
tehnice și furnizarea de informații părților interesate;
(e)
traducerea, dacă este necesară, a
standardelor europene sau a produselor standardizării europene utilizate
în sprijinul politicilor și legislației Uniunii în limbile oficiale
ale Uniunii altele decât limbile de lucru ale organismelor europene de
standardizare sau, în cazurile justificate în mod corespunzător, în alte
limbi decât limbile oficiale ale Uniunii;
(f)
elaborarea de documente informative pentru a
explica, interpreta și simplifica standardele europene sau produsele
standardizării europene, inclusiv elaborarea de ghiduri pentru
utilizatori, informații privind bunele practici și acțiuni
pentru creșterea gradului de conștientizare;
(g)
activitățile care au ca scop derularea de
programe de asistență tehnică și cooperare cu țări
terțe, precum și promovarea și consolidarea sistemului de
standardizare europeană și a standardelor europene și produselor
standardizării europene în rândul părților interesate din Uniune
și de la nivel internațional.
2.           Finanțarea de la bugetul
Uniunii poate fi, de asemenea, acordată:
(a)
organismelor naționale de standardizare pentru
activitățile de standardizare vizate la alineatul 1, pe care le
întreprind în comun cu organismele europene de standardizare;
(b)
altor organisme cărora li s-a încredințat
efectuarea sarcinilor menționate la literele (a), (c) și (g) din
alineatul 1, în cooperare cu organismele europene de standardizare.
Articolul 12
Finanțarea altor organizații europene de către Uniune
Finanțarea de la bugetul Uniunii poate fi
acordată organizațiilor menționate în anexa III pentru
următoarele activități:
(a)
funcționarea acestor organizații și a
activităților pe care le desfășoară, legate e
standardizarea europeană și internațională, inclusiv prelucrarea
lucrărilor tehnice și furnizarea de informații membrilor și
altor părți interesate;
(b)
expertiza juridică și tehnică,
inclusiv studiile, în legătură cu evaluarea necesității și
elaborarea standardelor europene și a produselor standardizării
europene;
(c)
participarea la lucrările tehnice în ceea ce privește
elaborarea și revizuirea standardelor europene și a produselor
standardizării europene, care este necesară și adecvată în
sprijinul politicilor și legislației Uniunii;
(d)
verificarea calității și
conformitatea standardelor europene și a produselor standardizării
europene cu politicile și legislația corespunzătoare ale Uniunii;

(e)
promovarea standardelor europene și a
produselor standardizării europene, precum și a informațiilor
referitoare la standarde și utilizarea acestora în rândul
părților interesate și IMM-urilor.
Articolul 13
Modalități de finanțare
1.
Finanțarea de la bugetul Uniunii se
acordă sub formă de:
(a)
subvenții fără cerere de propuneri
sau contracte în urma procedurilor de achiziții publice, următoarelor
entități:
(i)      organismele europene și
naționale de standardizare, pentru desfășurarea activităților
menționate la articolul 11 alineatul (1);
(ii)      organismele identificate printr-un act
de bază, în sensul articolului 49 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002
pentru a desfășura, în colaborare cu organismele europene de
standardizare activitățile menționate la articolul 11 alineatul
(1) litera (c) din prezentul regulament;
(b)
subvenții în urma unei cereri de propuneri sau
contracte în urma procedurilor de achiziții publice, acordate altor
organisme menționate la articolul 11 alineatul (2) litera (b) pentru desfășurarea,
în colaborare cu organismele europene de standardizare, a următoarelor activități:
(i)      elaborarea și revizuirea
standardelor europene și a produselor standardizării europene menționate
la articolul 11 alineatul (1) litera (a);
(ii)      activitățile preliminare sau
auxiliare menționate la articolul 11 alineatul (1) litera (c);
(iii)     activitățile menționate
la articolul 11 alineatul (1) litera (g).
(c)
subvenții în urma unei cereri de propuneri
acordate organizațiilor menționate la articolul 12 pentru desfășurarea
activităților menționate în anexa III.
2.
Activitățile organismelor menționate
la alineatul (1) pot fi finanțate prin:
(a)
subvenții pentru acțiuni;
(b)
subvenții de funcționare pentru
organismele de standardizare și organizațiile menționate în
anexa III, în conformitate cu dispozițiile stabilite în Regulamentul(CE),
Euratom) nr. 1605/2002. În cazul reînnoirii, subvențiile nu sunt diminuate
în mod automat.
3.
Comisia decide asupra modalităților de finanțare
menționate la alineatele (1) și (2), a sumelor subvenționate și,
după caz, a procentului maxim al finanțării, pe tip de activitate.

4.
Cu excepția unor cazuri justificate în mod
corespunzător, subvențiile acordate pentru activitățile de
standardizare menționate la articolul 11 alineatul (1) literele (a) și
(b) iau forma unor sume forfetare plătibile în condițiile în care:
(a)
standardele europene sau produsele
standardizării europene solicitate de Comisie în conformitate cu articolul
7 sunt adoptate sau revizuite în cursul unei perioade care nu depășește
perioada specificată în solicitarea menționată la articolul 7;
(b)
IMM-urile, organizațiile pentru protecția
consumatorilor și părțile interesate din domeniul protecției
mediului și din cadrul societății sunt reprezentate în mod corespunzător
în cadrul lucrărilor de standardizare europeană, astfel cum se menționează
la articolul 5 alineatul (1).
5.
Obiectivele comune de cooperare și condițiile
administrative și financiare care au legătură cu subvențiile
acordate organismelor europene de standardizare și organizațiilor menționate
la anexa III sunt definite în acordurile-cadru de parteneriat semnate de
Comisie și organismele și organizațiile respective, în
conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 și Regulamentul (CE,
Euratom) nr. 2342/2002. Comisia informează Parlamentul European și
Consiliul cu privire la concluziile acestor acorduri.
Articolul 14
 Gestionare
Creditele stabilite de autoritatea
bugetară pentru finanțarea activităților de standardizare
pot cuprinde, de asemenea, cheltuielile administrative legate de
pregătire, monitorizare, inspecție, auditare și evaluare, care
sunt direct necesare în scopul punerii în aplicare a articolelor 11, 12 și
13, inclusiv studii, reuniuni, informări și activități de
publicare, cheltuieli legate de rețele informatice pentru schimbul de informații
și orice alte cheltuieli în legătură cu asistența
administrativă și tehnică pe care Comisia le poate utiliza
pentru activitățile de standardizare.
Articolul 15
 Protejarea intereselor financiare ale Uniunii
1.
Comisia se asigură că, atunci când activitățile
finanțate în temeiul prezentului regulament sunt puse în aplicare,
interesele financiare ale Uniunii sunt protejate prin aplicarea de măsuri
preventive antifraudă, anticorupție și împotriva oricăror
alte activități ilegale, prin controale eficace și prin
recuperarea sumelor plătite în mod necuvenit și, în cazul în care se
constată nereguli, prin sancțiuni eficace, proporționale și
cu efect disuasiv, în conformitate cu Regulamentele (CE, Euratom) nr. 2988/95,
(Euratom, CE) nr. 2185/96 și (CE) nr. 1073/1999.
2.
Pentru activitățile desfășurate
la nivelul Uniunii finanțate în temeiul prezentului regulament, noțiunea
de neregulă menționată la articolul 1 alineatul (2) din
regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 înseamnă orice încălcare
a oricărei obligații contractuale rezultată în urma unei acțiuni
sau a unei omisiuni din partea unui operator economic care are sau ar avea ca
efect prejudicierea bugetului general al Uniunii sau a bugetelor gestionate de
Uniune din cauza unei cheltuieli nejustificate.
3.
Orice acorduri sau contracte încheiate în temeiul
prezentului regulament prevăd monitorizarea și controlul exercitat de
către Comisie sau orice reprezentant autorizat de aceasta, precum și
audituri ale Curții de Conturi care, dacă este cazul, pot fi
efectuate la fața locului.
Capitolul VI
Actele delegate, comitetul și raportarea
Articolul 16
 Actele delegate
Comisia este autorizată să adopte
acte delegate în conformitate cu articolul 17 cu privire la modificarea
anexelor în scopul:
(a)
actualizării listei organismelor europene de
standardizare stabilite în anexa I;
(b)
adaptării criteriilor pentru recunoașterea
standardelor în domeniul TIC stabilite în anexa II la dezvoltarea tehnică;
(c)
adaptării criteriilor pentru organizațiile
care reprezintă IMM-urile și părțile interesate din cadrul societății,
stabilite în anexa III, la evoluțiile ulterioare în ceea ce privește
natura non-profit și reprezentativitatea acestora.
Articolul 17
Exercitarea delegării de competențe
1.
Competența de a adopta acte delegate îi este
conferită Comisiei sub rezerva condițiilor prevăzute în
prezentul articol.
2.
Delegarea de competențe menționată
la articolul 16 este conferită Comisiei pe o perioadă
nedeterminată de timp, de la 1 ianuarie 2013.
3.
Delegarea de competențe menționată
la articolul 16 poate fi revocată în orice moment de Parlamentul European
sau de Consiliu. O decizie de revocare încetează delegarea de competențe
specificată în decizia respectivă. Decizia intră în vigoare în
ziua următoare publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
sau la o dată ulterioară specificată în textul deciziei. Decizia
nu aduce atingere valabilității actelor delegate deja în vigoare.
4.
Imediat ce adoptă un act delegat, Comisia îl
notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
5.
Un act delegat adoptat în temeiul articolului 16 intră
în vigoare doar dacă nu a fost exprimată nici obiecție de
către Parlamentul European sau de către Consiliu în termen de
două luni de la notificarea actului respectiv Parlamentului European sau
Consiliului sau dacă, înainte de expirarea acestui termen, Parlamentul
European și Consiliul au informat Comisia că nu vor prezenta obiecții.
Perioada menționată se prelungește cu două luni la inițiativa
Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 18
 Procedura de comitet
1.
Comisia este asistată de un comitet. Este
vorba de un comitet în sensul Regulamentului (UE) nr. 182/ 2011.
2.
Atunci când se face trimitere la prezentul alineat,
se aplică articolul 4 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
3.
Atunci când se face trimitere la prezentul alineat,
se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
4.
În cazul în care avizul comitetului trebuie să
fie obținut prin procedură scrisă, aceasta se încheie
fără rezultat dacă, în termenul-limită pentru prezentarea
avizului, președintele comitetului ia o decizie în acest sens sau acest
lucru este cerut de majoritatea simplă în cadrul comitetului.
Articolul 19
Rapoarte
1.
Organismele europene de standardizare transmit
Comisiei un raport anual privind punerea în aplicare a prezentului regulament. Acest
raport conține informații detaliate cu privire la următoarele:
(a)
aplicarea a articolelor 4, 5, 6, 11 și 13;
(b)
reprezentarea IMM-urilor, a organizațiilor de protecție
a consumatorilor și a părților interesate din domeniul protecției
mediului și din cadrul societății în cadrul organismelor naționale
de standardizare.
2.
Organizațiile menționate în anexa III care
beneficiază de finanțare în conformitate cu prezentul regulament
transmit Comisiei un raport anual privind activitățile pe care le desfășoară.
Acest raport conține în special informații detaliate privind componența
acestor organizații și activitățile menționate la
articolul 12.
3.
Până la 31 decembrie 2015 și, ulterior,
la fiecare cinci ani, Comisia prezintă un raport Parlamentului European și
Consiliului privind punerea în aplicare a prezentului regulament. Acest raport conține
o evaluare a relevanței activităților de standardizare care
beneficiază de finanțare din partea Uniunii, din perspectiva cerințelor
politicilor și legislației Uniunii.
Capitolul VII
Dispoziții finale
Articolul 20
Modificări
4.
1.       Următoarele dispoziții se
elimină:
(a)
articolul 6 alineatul (1) din Directiva 89/686/CEE;
(b)
articolul 5 din Directiva 93/15/CEE;
(c)
articolul 6 alineatul (1) din Directiva 94/9/CE;
(d)
articolul 6 alineatul (1) din Directiva 94/25/CE;
(e)
articolul 6 alineatul (1) din Directiva 95/16/CE;
(f)
articolul 6 din Directiva 97/23/CE;
(g)
articolul 14 din Directiva 2004/22/CE;
(h)
articolul 8 alineatul (4) din Directiva 2007/23/CE;
(i)
articolul 6 din Directiva 2009/105/CE;
(j)
articolul 7 din Directiva 2009/23/CE.
5.
Directiva 98/34/CE se modifică după cum
urmează:
(a)
alineatele (6)-(10) ale articolului 1 și
articolele 2, 3 și 4 se elimină;
(b)
în articolul 6 alineatul (1), cuvintele „cu
reprezentanții instituțiilor de standardizare prevăzute de
anexele I și II” se elimină;
(c)
în articolul 6 alineatul (3), prima liniuță
se elimină;
(d)
în articolul 6 alineatul (4) literele (a), (b) și
(e) se elimină;
(e)
în articolul 11, a doua teză se înlocuiește
cu următoarea teză: „Comisia publică statisticile anuale privind
notificările primite în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.”
(f)
anexele I și II se elimină.
Articolul 21
Organisme naționale de standardizare
Statele membre informează Comisia cu
privire la organismele lor de standardizare.
Comisia publică o listă a
organismelor naționale de standardizare și toate actualizările
listei respective în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 22
Dispoziții tranzitorii
În actele Uniunii care prevăd prezumția
de conformitate cu cerințele esențiale prin aplicarea standardelor
armonizate adoptate în conformitate cu Directiva 98/34/CE, trimiterile la Directiva
98/34/CE sunt interpretate ca trimiteri la prezentul regulament, cu
excepția trimiterilor la comitet stabilite la articolul 5 din Directiva
98/34/CE.
Atunci când alt act al Uniunii prevede o
procedură de contestare a standardelor armonizate, articolul 8 din
prezentul regulament nu se aplică actului respectiv.
Articolul 23
Abrogare
Decizia 1673/2006/CE și Decizia 87/95/CEE
se abrogă.
Trimiterile la deciziile abrogate se
interpretează ca trimiteri la prezentul regulament.
Articolul 24
 Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în
a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al
Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 ianuarie 2013.
Prezentul regulament este obligatoriu
în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles,
Pentru Parlamentul European                      Pentru
Consiliu
Președintele                                                  Președintele

ANEXA I
ORGANISMELE
EUROPENE DE STANDARDIZARE:
1.         CEN – Comitetul European pentru
Standardizare
2.         CENELEC – Comitetul european pentru
standardizare electrotehnică
3.         ETSI – Institutul European de standardizare
în telecomunicații
ANEXA II
CERINŢE
PENTRU RECUNOAŞTEREA SPECIFICAŢIILOR TEHNICE ÎN DOMENIUL TEHNOLOGIEI
INFORMAŢIEI ŞI COMUNICAŢIILOR
1.           Specificațiile tehnice
sunt acceptate pe piață și aplicarea lor nu împiedică
interoperabilitatea cu implementările standardelor europene sau
internaționale existente. Acceptarea pe piață poate fi
demonstrată prin exemple operaționale de punere în aplicare
conformă de către diferiți furnizori.
2.           Specificațiile tehnice
au fost elaborate de un organism nonprofit care este o asociație
profesională, industrială sau comercială sau orice altă
organizație asociativă care, în domeniul său de competențe
, elaborează standarde în domeniul tehnologiilor și care nu este un
organism de standardizare european, național sau internațional, prin
procedee care îndeplinesc următoarele criterii:
(a)     deschidere:
specificațiile tehnice au fost elaborate pe
baza adoptării unei decizii deschise, accesibile tuturor operatorilor
interesați de pe piața sau piețele vizate de standardul
respectiv;
(b)     consens:
procedura de standardizare se bazează pe
colaborare și consens și nu a favorizat în mod particular niciuna
dintre părțile interesate. Prin „consens” se înțelege un acord
general, caracterizat prin absența de opoziție durabilă privind
aspecte importante din partea unui segment important de interese prezente
și printr-o procedură care implică luarea în considerare a
opiniilor tuturor părților interesate și aplanarea
divergențelor. Consensul nu implică unanimitatea.
(c)     transparență:
(i)      toate informațiile privind
discuțiile tehnice și adoptarea deciziilor au fost arhivate și
identificate:
(ii)      informațiile privind (noile)
activități de standardizare au fost difuzate pe larg prin mijloace
adecvate și accesibile;
(iii)     s-a urmărit participarea tuturor
categoriilor interesate de părți interesate pentru a se ajunge la un
echilibru;
(iv)     observațiile părților
interesate au fost luate în considerare și au făcut obiectul unui
răspuns.
3.           Specificațiile tehnice reflectă
următoarele cerințe:
(a)     menținere: sprijinul
permanent și menținerea specificațiilor publicate sunt garantate
pe o perioadă lungă de timp;
(b)     disponibilitate: specificațiile
sunt disponibile public spre a fi puse în aplicare și utilizate în condiții
rezonabile (inclusiv în schimbul unei taxe rezonabile sau cu titlu gratuit);
(c)     drepturile de proprietate
intelectuală esențiale pentru punerea în aplicare a specificațiilor
sunt acordate solicitanților prin licență în mod rezonabil și
nediscriminatoriu [(fair) reasonable and non-discriminatory, (F)RAND],
inclusiv, la latitudinea deținătorului dreptului de proprietate
intelectuală, acordarea unei licențe pentru proprietatea
intelectuală esențială, cu titlu gratuit;
(d)     relevanță:
(i)      specificațiile sunt eficace și
relevante;
(ii)      specificațiile trebuie să
răspundă nevoilor pieței și cerințelor de
reglementare;
(e)     neutralitate și stabilitate:
(i)      specificațiile sunt, ori de câte
ori este posibil, orientate către performanță mai degrabă
decât bazate pe proiectare sau caracteristici descriptive;
(ii)      specificațiile nu denaturează
piața și nu limitează posibilitățile responsabililor
cu punerea în aplicare de a dezvolta concurența și inovarea pe baza
acestora;
(iii)     specificațiile se bazează pe
progrese științifice și tehnologice deosebite;
(f)      calitate:
(i)      calitatea și nivelul de detaliu
sunt suficiente pentru a permite dezvoltarea unei varietăți de modalități
concurente de punere în aplicare a produselor și serviciilor
interoperabile;
(ii)      interfețele standardizate nu sunt
ascunse sau controlate de nicio altă persoană în afara organizațiilor
care au adoptat specificațiile tehnice.
ANEXA III
ORGANIZAŢIILE
EUROPENE DE PĂRȚI INTERESATE
(a)
O organizație europeană care
reprezintă IMM-urile în activitățile de standardizare europene,
care:
(i)      este o organizație
neguvernamentală și non-profit,
(ii)      are ca obiective și activități
statutare reprezentarea intereselor IMM-urilor în procesul de standardizare la
nivel european;
(iii)     este autorizată de organizații
nonprofit care reprezintă IMM-uri în cel puțin două treimi din
statele membre pentru a reprezenta interesele IMM-urilor în procesul de
standardizare la nivel european.
(b)
O organizație europeană care
reprezintă consumatorii în activitățile de standardizare
europene, care:
(i)      este neguvernamentală, nonprofit și
independentă de interese industriale, comerciale și economice sau
alte interese conflictuale;
(ii)      are ca obiective și activități
statutare reprezentarea intereselor consumatorilor în procesul de standardizare
la nivel european;
(iii)     este autorizată de organizațiile
nonprofit naționale de protecție a consumatorilor din cel puțin
două treimi din statele membre pentru a reprezenta interesele
consumatorilor în procesul de standardizare la nivel european.
(c)
O organizație europeană care
reprezintă interesele protecției mediului în activitățile
de standardizare europene, care:
(i)      este o organizație
neguvernamentală, nonprofit și independentă de interese
industriale, comerciale și economice sau alte interese conflictuale;
(ii)      are ca obiective și activități
statutare reprezentarea intereselor în ceea ce privește protecția
mediului în procesul de standardizare la nivel european;
(iii)     este autorizată de organizațiile
nonprofit naționale de protecție a mediului din cel puțin
două treimi din statele membre pentru a reprezenta interesele în ceea ce privește
protecția mediului în procesul de standardizare la nivel european.
(d)
O organizație europeană care
reprezintă interesele sociale în activitățile de standardizare
europene, care:
(i)      este o organizație
neguvernamentală, nonprofit și independentă de interese
industriale, comerciale și economice sau alte interese conflictuale;
(ii)      are ca obiective și
activități statutare reprezentarea intereselor sociale în procesul de
standardizare la nivel european;
(iii)     este autorizată de organizațiile
sociale nonprofit naționale din cel puțin două treimi din
statele membre pentru a reprezenta interesele sociale în procesul de
standardizare la nivel european.
FIȘĂ
FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ
1.           CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI
              1.1.    Titlul propunerii/inițiativei
              1.2.    Domeniul
(domeniile) de politică în cauză în structura ABM/ABB
              1.3.    Natura
propunerii/inițiativei
              1.4.    Obiectiv(e)
              1.5.    Motivele
propunerii/inițiativei
              1.6.    Durata
și impactul financiar
              1.7.    Tipul
(tipurile) de gestionare preconizat(e)
2.           MĂSURI DE GESTIONARE
              2.1.    Norme
de monitorizare și raportare
              2.2.    Sistemul
de gestionare și control
              2.3.    Măsuri
de prevenire a fraudei și neregulilor
3.           IMPLICAȚIA FINANCIARĂ ESTIMATĂ
A PROPUNERII/INIȚIATIVEI
              3.1.    Rubrica
(rubricile) din cadrul financiar multianual și linia (liniile)
bugetară (bugetare) de cheltuieli afectată (afectate)
              3.2.    Impactul
estimat asupra cheltuielilor
              3.2.1. Sinteza impactului
estimat asupra cheltuielilor
              3.2.2. Impactul estimat
asupra creditelor operaționale
              3.2.3. Impactul estimat
asupra creditelor cu caracter administrativ
              3.2.4. Compatibilitatea cu
cadrul financiar multianual actual
              3.2.5. Participarea
terților la finanțare
              3.3.    Impactul estimat asupra
veniturilor
FIȘĂ
FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ

1.
CADRUL PROPUNERII
1.1.
Titlul propunerii

Propunere de regulament al Parlamentului European și
al Consiliului privind standardizarea europeană și de modificare a
Directivelor 89/686/CEE și 93/15/CEE ale Consiliului și Directivelor 94/9/CE,
94/25/CE, 95/16/CE, 97/23/CE, 98/34/CE, 2004/22/CE, 2007/23/CE, 2009/105/CE și
2009/23/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului.

1.2.
Domeniul (domeniile) de
politică în cauză în structura ABM/ABB[32]

Titlul 2 – Întreprinderi – Capitolul 02 03: Piața
internă a bunurilor și politicile sectoriale

1.3.
Natura propunerii

Propunerea are
legătură cu extinderea unei acțiuni existente.
Este indicat să se noteze
că sumele sare figurează în prezenta fișă financiară
legislativă nu prejudiciază viitoarea propunere a Comisiei privind
cadrul financiar multianual pentru perioada ulterioară anului 2013. Creditele
bugetare alocate acestei acțiuni vor fi propuse de Comisie în cadrul
procedurii bugetare anuale. În consecință, prezenta fișă
financiară se limitează la un an (2013).

1.4.
Obiective
1.4.1.
Obiectiv(e) strategic(e)
multianual(e) al(e) Comisiei vizat(e) de propunere/inițiativă

1a. Competitivitate pentru creștere
economică și ocuparea forței de muncă

1.4.2.
Obiectiv(e) specific(e) și
activități ABM/ABB implicate

Obiectivul specific nr. 1:
Revizuirea continuă a acquis-ului existent
privind piața internă și propunerea de noi acțiuni
legislative sau de altă natură ori de câte ori este cazul.

1.4.3.
Rezultat(e) preconizate și impact

Propunerea stabilește cadrul general pentru
standardizarea europeană. Aceasta conține o serie de elemente
fără implicații bugetare (de exemplu, cooperarea între
organismele europene de standardizare, organismele naționale de
standardizare și Comisie), precum și temeiul juridic pentru finanțarea
unei părți a activităților de standardizare desfășurate
de organismele europene de standardizare CEN, CENELEC și ETSI (denumite în
continuare „OES”) și temeiul juridic pentru asistența financiară
acordată organizațiilor europene care reprezintă IMM-uri,
consumatori și interese legate de protecția mediului și sociale.
Finanțarea unei părți din sistemul
de standardizare europeană prin OES este esențială pentru piața
internă și ar trebui să fie continuată. Totuși,
sistemul ar trebui să devină mai eficient. Pe de altă parte, se
iau măsuri în vederea accelerării elaborării de standarde la
cererea Comisiei. Vor fi utilizate instrumente financiare pentru ca OES să
fie încurajate să încerce mai activ să ajungă la un consens în
ceea ce privește teme conflictuale și să își
revizuiască unele dintre procesele interne. Pe de altă parte,
prezenta propunere conține o trecere la o măsură mult mai
simplă, mai rapidă și mai stabilă pentru creșterea eficienței
sprijinului financiar acordat de UE. Un set mult mai simplu și mai puțin
birocratic de măsuri reduce sarcina administrativă impusă
serviciilor operaționale și beneficiarilor. Această sarcină
împiedică serviciile să își utilizeze resursele cu privire la
obiectivele de politică și livrarea oportună, în timp ce creează
un volum de muncă administrativă excesiv pentru OES. Prezenta
propunere reformează finanțarea OES prin includerea posibilității
de a o transfera treptat către un sistem bazat pe performanță,
pe baza definirii unor indicatori și obiective (produse și rezultate)
convenite și pe baza simplificării sumelor forfetare, în mod clar
separate de orice verificare a costurilor reale de punere în aplicare.
Asistența financiară acordată organizațiilor
europene care reprezintă IMM-uri, consumatori, interese legate de protecția
mediului și sociale ar trebui, de asemenea, să fie continuată. Până
în prezent, acestea au fost finanțate prin diferite programe, majoritatea
acestora expirând la 31 decembrie 2013. În consecință, este adecvat
ca aceste scheme de ajutor să fie eficientizate și să se
încadreze la același temei juridic. Criteriile de eligibilitate pentru
aceste subvenții, condițiile pentru utilizarea lor și tipul de contribuții
financiare sunt aliniate și adaptate la nevoile specifice ale grupului
corespunzător de părți interesate, astfel încât, de exemplu, subvenții
de funcționare pot fi oferite unei organizații europene per domeniu
de interese economice sau societale.
Principiul diminuării treptate a subvențiilor
de funcționare care nu sunt subvenții cu rată fixă în
temeiul articolului 113 din regulamentul financiar nu se aplică OES, în
conformitate cu Decizia 1673/2006/CE a Parlamentului European și a
Consiliului din 24 octombrie 2006 privind finanțarea standardizării
europene. Această excepție ar trebui menținută pentru
viitor.
În plus, filosofia de bază a subvențiilor
de funcționare este aceea că trebuie să ofere sprijin temporar
unei organizații, pentru a-i permite să obțină independența
financiară pe termen lung. Totuși, această diminuare ar
contrazice politica UE în conformitate cu care poziția IMM-urilor și
a părților interesate din cadrul societății ar trebui
să fie consolidată pentru a asigura incluziunea sistemului de
standardizare europeană. În cazul probabil în care în viitor vor fi
elaborate mai multe standarde europene, volumul de muncă al organizațiilor
care reprezintă IMM-uri și părți interesate din cadrul societății
va crește. Aceste organizații au un rol permanent care este esențial
pentru activitățile și politicile UE din cauza contextului în
care funcționează și a obiectivelor lor statutare. Este
esențial, pentru dezvoltarea standardizării europene, să se
continue promovarea și încurajarea participării active a
organizațiilor europene care reprezintă IMM-urile, consumatorii
precum și interesele protecției mediului și cele sociale. Aceste
organizații urmăresc un obiectiv de interes general european și
constituie, în virtutea mandatului specific care le-a fost încredințat de
către organismele nonprofit naționale sau a faptului că
reprezintă în mod exclusiv interesele IMM-urilor și ale actorilor
societali, o rețea europeană care reprezintă organismele
nonprofit active din statele membre și promovează principiile și
politicile conforme obiectivelor tratatelor. Din cauza contextului în care
acestea operează și a obiectivelor lor statutare, organizațiile
europene care reprezintă IMM-urile, consumatorii, precum și
interesele de mediu și sociale în cadrul standardizării europene
joacă un rol permanent esențial pentru activitățile și
politicile UE. În plus, elaborarea unui standard necesită de la 1 la 3
ani, ceea ce implică un angajament pe termen lung în procesul tehnic.
Participarea continuă și activă la un comitet tehnic sau la un
grup de lucru cere o investiție de timp considerabilă pe o
perioadă de timp îndelungată. Prin urmare, este necesară
extinderea excepției de la principiul diminuării la organizațiile
europene selectate care reprezintă IMM-uri, consumatori, interese legate
de protecția mediului și sociale.

1.4.4.
Indicatori ai rezultatelor și impact

(1)
Numărul de standarde europene adoptate de OES
în urma unei cereri a Comisiei;
(2)
Intervalul dintre acceptarea de către OES a
cererii de elaborare a unui proiect de standard european și adoptarea
oficială a standardului;
(3)
Rata reală de participare a organizațiilor
europene care reprezintă IMM-uri, consumatori, interese legate de protecția
mediului și sociale în procesul de standardizare;
(4)
Modificările reale ale structurilor și guvernanței
standardizării și impactul acestora asupra numărului de
standarde adoptate, viteza de elaborare a standardelor și impactul
acestora asupra numărului de standarde adoptate și participarea organizațiilor
europene care reprezintă IMM-uri, consumatori, interese legate de protecția
mediului și sociale în cadrul procesului de standardizare.

1.5.
Bazele propunerii
1.5.1.
Cerința (cerințele) care trebuie
îndeplinit(e) pe termen scurt sau lung

Cerințele care trebuie îndeplinite de
propunere pot fi rezumate după cum urmează;
(1)
Standardizarea europeană este un instrument
important și eficace pentru sprijinirea politicii europene și a legislației.
Aceasta are și va avea un impact semnificativ în susținerea pieței
unice a bunurilor și serviciilor și prevenirea creării de
bariere în calea comerțului în interiorul UE. Prin urmare, adoptarea de
standarde europene de către OES ar trebui să continue și ar
trebui să fie cofinanțată de UE. În plus, temeiul juridic nu ar
trebui doar să acopere standarde privind produsele, ci și standarde
referitoare la servicii.
(2)
Standardizarea în interiorul UE are o contribuție
semnificativă la economia europeană. Utilizarea standardelor este un
instrument strategic puternic pe care întreprinderile îl au la dispoziție
pentru a-și spori competitivitatea. Prin urmare, este important ca
standardele să mențină același ritm cu ciclurile din ce în
ce mai rapide de dezvoltare a produselor și ca viteza elaborării de
standarde la nivel european să se îmbunătățească.
(3)
Standardele vor afecta din ce în ce mai multe
grupuri în societatea europeană, inclusiv întreprinderi de toate tipurile și
numeroși cetățeni individuali. Un standard este rezultatul unui
consens la care ajung cei care participă la elaborarea acestuia. O
gamă suficient de largă de participanți este esențială
pentru ca un standard să fie acceptat atât de întreprinderi, cât și
de consumatori. Propunerea ar trebui să asigure că sistemul de
standardizare europeană devine cât mai inclusiv, toți partenerii
fiind dedicați unui sistem care își are originea în valori
fundamentale, precum deschiderea, transparența și rigurozitatea științifică
și printr-un proces de îmbunătățire continuă a
structurilor de standardizare și guvernanței.
(4)
Standardele trebuie să fie disponibile pentru
asigurarea interoperabilității între servicii și aplicații
în domeniul tehnologiei informației și comunicațiilor, astfel
încât Europa să poată profita de toate avantajele TIC. Cele mai
relevante standarde TIC elaborate de foruri și consorții ar trebui să
aibă un rol mai important în domenii în care OES nu sunt active, unde
standardele OES nu au fost acceptate pe piață sau unde aceste
standarde sunt depășite. În consecință, aceste standarde ar
trebui să fie recunoscute oficial, astfel încât să poată fi
utilizate de autoritățile publice în cadrul procedurilor de achiziții
publice.

1.5.2.
Valoarea adăugată a implicării UE

Standardele europene au un rol foarte important în
funcționarea pieței interne pentru produse industriale. Standardele
europene înlocuiesc standardele naționale și, de multe ori,
contradictorii care, ca atare, pot crea impedimente de ordin tehnic pentru o piață
națională. Standardele europene pot fi împărțite în
două categorii:
a) Standardele europene elaborate la cererea
Comisiei, pe baza unui așa-numit „mandat” în care se solicită OES
să elaboreze specificații tehnice cu caracter normativ care
îndeplinesc cerințele prevăzute în mandat. Aceste standarde pot fi împărțite
în două subcategorii:
- Standarde europene armonizate care asigură
faptul că produsele îndeplinesc cerințele esențiale
prevăzute în legislația UE. Conformitatea cu un standard european
„armonizat” garantează nivelul impus de siguranță a produselor. Totuși,
utilizarea standardelor armonizate este încă facultativă, iar un
producător poate utiliza orice altă soluție de ordin tehnic care
demonstrează că produsul său îndeplinește cerințele esențiale.
Procentul de standarde europene armonizate a crescut în ultimele decenii de la 3,55%
la 20% în 2009.
- Alte standarde europene care vin în sprijinul
politicilor europene.
b) Celelalte standarde europene sunt adoptate în
afara legislației UE la inițiativa întreprinderilor, organismelor naționale
de standardizare sau altor părți interesate sau la cererea Comisiei.
Standardele europene și, în special,
standardele armonizate, reprezintă pietre de temelie ale funcționării
pieței interne a bunurilor. Totuși, elaborarea de standarde
reprezintă o activitate care necesită un volum mare de muncă și
timp alocate de experții naționali. Prin urmare, Decizia nr.
1673/2006/CE stabilește temeiul juridic pentru sprijinul financiar acordat
secretariatelor centrale ale organismelor europene de standardizare, în scopul îmbunătățirii
calității standardelor armonizate și promovării
standardizării europene la nivel internațional. Comisia
Europeană și AELS încheie acorduri-cadru de parteneriat (ACP) cu
fiecare OES, în temeiul cărora Comisiei îi pot fi adresate propuneri de finanțare.
ACP stabilesc normele administrative și financiare privind finanțarea
activităților de standardizare și stabilesc contextul general și
condițiile în baza cărora poate fi alocată asistența
financiară. Prezenta propunere înlocuiește Decizia 1673/2006/CE.

1.5.3.
1.5.3. Lecții învățate din
experiențe anterioare similare

Prezenta propunere ia în considerare
evaluările realizate în contextul Deciziei 1673/2006/CE și la care se
referă evaluarea impactului.

1.5.4.
Coerența și posibila sinergie cu alte
instrumente relevante

Prezenta propunere este pe deplin coerentă cu
celelalte instrumente relevante, respectiv toate actele legislative
prevăzute în anexa 4 la evaluarea impactului care însoțește
prezentul text.

1.6.
Durata și impactul financiar

Propunere pe durată nelimitată

1.7.
Tipul (tipurile) de gestionare preconizat(e)[33]

Gestionare directă centralizată de către Comisie

2.
MĂSURI DE GESTIONARE
2.1.
Norme de monitorizare și raportare

Obiectivele comune de cooperare și condițiile
administrative și financiare aferente subvențiilor acordate
organismelor europene de standardizare și celorlalte organizații menționate
în propunere vor fi definite în acordurile-cadru de parteneriat care vor fi
semnate de Comisie și de aceste organisme și organizații în
conformitate cu regulamentul financiar și Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002.
Aceste acorduri, precum și acordurile de subvenționare vor specifica
normele de monitorizare și raportare.
În plus, propunerea obligă organismele
europene de standardizare și celelalte organizații menționate în
propunere să prezinte rapoarte anuale Comisiei privind punerea în aplicare
a obligațiilor lor.

2.2.
Sistemul de control și gestionare
2.2.1.
Riscul (riscurile) identificat(e)

Organismele europene de standardizare au o
bază de finanțare solidă. Cererile de propuneri pentru alte organizații
menționate în propunere vor conține criterii de selecție
financiară, pentru prevenirea oricăror riscuri financiare. În consecință,
nu au putut fi identificate riscuri financiare.

2.2.2.
2.2.2. Metoda (metodele) de control
preconizată(e)

Metodele de control preconizate sunt
prevăzute în regulamentul financiar și în Regulamentul (CE, Euratom) nr.
2342/2002. Acestea vor fi specificate în mai mare detaliu în acordurile-cadru
de parteneriat și în acordurile de subvenționare care vor fi semnate
de Comisie și organismele europene de standardizare și celelalte organizații
menționate în propunere. Propunerea specifică, de asemenea, în mod
expres, că orice acorduri și contracte încheiate în temeiul
regulamentului trebuie să prevadă monitorizarea și controlul
exercitat de Comisie sau orice reprezentat autorizat de Comisie, precum și
audituri efectuate de Curtea de Conturi care, dacă este cazul, pot fi
realizate la fața locului.

2.3.
Măsuri de prevenire a fraudei și neregulilor

Prezenta propunere conține o dispoziție
conform căreia Comisia trebuie să asigure protejarea intereselor
financiare ale Uniunii prin aplicarea de măsuri preventive împotriva
fraudei, corupției și altor activități ilegale, prin
verificări eficace și prin recuperarea sumelor plătite în mod
necuvenit și, dacă se constată nereguli, prin penalități
eficace, proporționale și cu efect de descurajare, în conformitate cu
Regulamentele (CE, Euratom) nr. 2988/95, (Euratom, CE) nr. 2185/96 și (CE)
nr. 1073/1999.

3.
IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT AL PROPUNERII/INIȚIATIVEI
3.1.
Rubrica (rubricile) din cadrul financiar multianual
și linia (liniile) bugetară (bugetare) de cheltuieli afectată
(afectate)

·      Linii bugetare de cheltuieli existente
 Rubrica din cadrul financiar multianual || Linia bugetară || Natura cheltuielilor || Contribuția
 CD/CND ([34]) || din partea țărilor AELS[35] || din partea țărilor candidate[36] || din partea țărilor terțe || în sensul articolului 18 alineatul (1) litera (aa) din Regulamentul financiar
 1a. Competitivitate pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă || Articolul 02 03 04 — Standardizare și apropierea legislației || CD || DA || NU || NU || NU
·      Noi linii bugetare solicitate: articolul 02 03 04 ar trebui să fie
împărțit în două articole separate:
–
Articolul 02 03 04 01 ar trebui să
înlocuiască fostul articol 02 03 04 și ar trebui să conțină
creditele care îi sunt alocate acestuia, acoperind asistența
financiară pentru activitățile de standardizare ale CEN, CENELEC
și ETSI;
–
Articolul 02 03 04 02 va consta din următoarele
credite care au fost anterior angajate și plătite în conformitate cu
articolele 02.02.01, 17.02.02.00 și 07.03.07 pentru activități
legate de standardizare: 2,1 milioane de EUR de la linia bugetară
02.02.01, 1,4 milioane de EUR de la linia bugetară 17.02.02.00 și 0,2
milioane de EUR de la linia bugetară 07.03.07 vor fi transferate la noua
linie bugetară 02 03 04 02.
–
Articolele 02.02.01, 17.02.02.00 și 07.03.07
vor fi diminuate în programarea financiară cu sumele de mai sus care
corespund activităților de standardizare. Articolele din urmă
vor fi diminuate cu sumele corespunzătoare activităților de
standardizare.
–
Creditele pentru subvenții acordate altor organizații
care reprezintă părți interesate din cadrul societății
în domeniul standardizării sunt incluse la alte articole bugetare (de
exemplu, 04.03.03.02).
 Rubrica din cadrul financiar multianual || Linia bugetară || Natura cheltuielilor || Contribuția
 CD/CND. || din partea țărilor AELS || din partea țărilor candidate || din partea țărilor terțe || în sensul articolului 18 alineatul (1) litera (aa) din regulamentul financiar
 1a. Competitivitatea pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă || Articolul 02 03 04 01 — Sprijin pentru activitățile de standardizare efectuate de CEN, CENELEC și ETSI || CD || DA || NU || NU || NU
 1a. Competitivitate pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă || Articolul 02 03 04 02 — Sprijin pentru organizațiile care reprezintă IMM-uri și părți sociale interesate din cadrul societății în activități de standardizare || CD || DA || NU || NU || NU

3.2.
Impactul estimat asupra cheltuielilor [37]
3.2.1.
Sinteza impactului estimat asupra cheltuielilor

milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Rubrica din cadrul financiar multianual: || Numărul || 1a. Competitivitate pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă
   ||   ||   || Anul N[38] || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || Anii N+4-6 || TOTAL
  Credite operaționale ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Articolul 02 03 04 01 — Sprijin pentru activitățile de standardizare efectuate de CEN, CENELEC și ETSI || Angajamente || (1) || 23,5 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Plăți || (2) || 9 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Articolul 02 03 04 02 — Sprijin pentru organizațiile care reprezintă IMM-uri și părți interesate din cadrul societății în activitățile de standardizare || Angajamente || (1a) || 3,7 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Plăți || (2a) || 3,7 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Credite de natură administrativă finanțate din bugetul anumitor programe[39] ||   ||   ||   || -- || -- || -- || -- || --
 Articolul 02 01 04 02 - ||   || (3) || 0,42 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Cu titlu strict informativ, liniile următoare vor fi diminuate (aceste sume nu sunt luate în considerare la total) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Articolul 02 02 01 (rubrica 1a) || Angajamente ||   || -2,1 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți ||   || -2,1 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Articolul 17.02.02.00 (rubrica 3b) || Angajamente ||   || -1,4 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți ||   || -1,4 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Articolul 07.03.07 (rubrica 2) || Angajamente ||   || -0,2 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți ||   || -0,2 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL credite la RUBRICA 1.a din cadrul financiar multianual || Angajamente || =1+1a+3 || 27,4 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți || =2+2a +3 || 12,9 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Rubrica din cadrul financiar multianual: || 5 || „Cheltuieli administrative”
milioane EUR (cu 3 zecimale)
   ||   ||   || Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || Anii N+4-6 || TOTAL
 DG: ENTR, SANCO, MARKT, MOVE, ENV și INFSO ||
  Resurse umane || 3,5 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
  Alte cheltuieli administrative || 0,3 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 TOTAL || Credite || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 TOTAL credite la RUBRICA 5 din cadrul financiar multianual || (Total angajamente = Total plăți) || 3,8 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
milioane EUR (cu 3 zecimale)
   ||   ||   || 2013 || 2014 || 2015 || 2016 || 2017-2020 || TOTAL
 TOTAL credite la RUBRICILE 1-5 din cadrul financiar multianual || Angajamente || 3,8 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Plăți || 3,8 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --

3.2.2.
Impactul estimat asupra creditelor
operaționale

Propunerea/inițiativa implică utilizarea
de credite operaționale, conform explicațiilor de mai jos:
Credite de angajament în milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Indicați obiectivele și realizările   ò ||   || Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || Anii N+4-6 || TOTAL
 REALIZĂRI
 Tipul realizării[40] || Costul mediu al realizării || Numărul de realizări || Cost || Numărul de realizări || Cost || Numărul de realizări || Cost || Numărul de realizări || Cost || Numărul de realizări || Cost || Numărul de realizări || Cost || Numărul de realizări || Cost || Numărul total de realizări || Cost total
 OBIECTIVUL SPECIFIC NR. 1: Revizuirea continuă a acquis-ului existent privind piața internă și propunerea de noi acțiuni legislative și nelegislative ori de câte ori este necesar. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Secretariatul central al OES   || (A) || 3,35 || 3 || 10 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Traducerea standardelor || (B) || 0,55 || 2 || 1,1 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Activitatea de standardizare (inclusiv TIC) || (C) || 0,4 || 25 || 11 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Promovarea standardelor europene || (D) || 0,1 || 1 || 0,1 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Audituri, evaluări și proiecte specifice || (E) || 0,8 || 1 || 0,8 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Studii și asistență tehnică || (D) (E) || 1,2 || 0 || 0 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Promovarea și elaborarea de Eurocoduri || (D) (E) || 0,5 || 1 || 0,5 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Sprijin pentru organizațiile care reprezintă IMM-uri || (A) -(E) || 2,0 || 1 || 2,0 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Sprijin pentru organizațiile care reprezintă părți interesate din cadrul societății || (A) - (E) || 0,75 || 2 || 1,5 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Subtotal pentru obiectivul specific nr. 1 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 COST TOTAL || 36 || 27 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --

3.2.3.
3.2.3. Impactul estimat asupra creditelor cu
caracter administrativ
3.2.3.1.
Rezumat

Propunerea/inițiativa implică utilizarea
de credite administrative, conform explicațiilor de mai jos:
milioane EUR (cu 3 zecimale)
   || Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || Anii N+4 - 6 || TOTAL
 RUBRICA 5 din cadrul financiar multianual ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Resurse umane || 3,5 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Alte cheltuieli administrative || 0,3 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Subtotal RUBRICA 5 din cadrul financiar multianual || 3,8 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 În afara RUBRICII 5[41] din cadrul financiar multianual ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Resurse umane || 0 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Alte cheltuieli de natură administrativă || 0,2 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Subtotal în afara RUBRICII 5 din cadrul financiar multianual || 0,2 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 TOTAL || 4 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --

3.2.3.2.
 Necesarul de resurse umane estimat

Propunerea/inițiativa implică utilizarea
de resurse umane, conform explicațiilor de mai jos:
Estimarea trebuie exprimată în valoare
întreagă (sau cel mult cu o zecimală)
   || Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || Anii N+4-6
  Posturi din schema de personal (funcționari și agenți temporari) ||
 XX 01 01 01 (la sediu și în birourile de reprezentare ale Comisiei) || 2,9 || -- || -- || -- || -- || -- || --
 XX 01 01 02 (delegații) || 0 || -- || -- || -- || -- || -- || --
 XX 01 05 01 (cercetare indirectă) || 0 || -- || -- || -- || -- || -- || --
 10 01 05 01 (cercetare directă) || 0 || -- || -- || -- || -- || -- || --
   Personal extern (în echivalent normă întreagă: ENI)[42] ||
 XX 01 02 01 (AC, INT, END din „bugetul global”) || 0,6 || -- || -- || -- || -- || -- || --
 XX 01 02 02 (AC, INT, JED, LA şi END în delegații) || 0 || -- || -- || -- || -- || -- || --
 XX 01 05 02 (AC, INT, END – cercetare indirectă) || 0 || -- || -- || -- || -- || -- || --
 10 01 05 02 (AC, INT, END – cercetare directă) || 0 || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Alte linii bugetare (a se preciza) || 0 || -- || -- || -- || -- || -- || --
 TOTAL || 7 || -- || -- || -- || -- || -- || --
XX este domeniul de
politică sau titlul din buget în cauză.
Necesarul de resurse umane va fi acoperit de
personalul direcției generale care este deja alocat gestionării acțiunii
și/sau redistribuit la nivel intern în direcția generală,
dacă este necesar, împreună cu orice resurse suplimentare care ar
putea fi alocate direcției generale care gestionează acțiunea în
cadrul procedurii anuale de alocare și ținând seama de constrângerile
bugetare.
Descrierea sarcinilor
care trebuie efectuate:
 Funcționari și agenți temporari || Punerea în aplicare a regulamentului (respectiv gestionarea activităților de standardizare și finanțarea acestora, inclusiv cu privire la TIC și gestionarea subvențiilor acordate organizațiilor care reprezintă IMM-uri și părți interesate din cadrul societății)
 Personal extern || Experții naționali detașați vor contribui la urmărirea activităților de standardizare, inclusiv cu privire la TIC. Agenții contractuali au în principal funcții de execuție.

3.2.4.
Compatibilitatea cu cadrul financiar multianual
actual

Prezenta propunere este compatibilă cu
actualul cadru financiar multianual. Anumite credite ar putea fi transferate de
la alte titluri bugetare la titlul 2 (întreprinderi), astfel cum se prevede în secțiunea
3.1.

3.2.5.
Participarea terților la finanțare

Propunerea/inițiativa prevede
cofinanțare, estimată în cele ce urmează:
Credite în milioane EUR (cu 3 zecimale)
   || Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || Anii N+4-6 || Total
 Precizați organismul care cofinanțează || AELS || AELS || AELS || AELS || AELS || AELS || AELS ||
 TOTAL credite cofinanțate || 0,7 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --

3.3.
Impactul estimat asupra veniturilor

Propunerea nu
are implicații financiare asupra veniturilor
[1]               JO C […], […], p. […].
[2]               JO L 24, 21.7.1998, p. 37.
[3]               JO L 315, 15.11.2006, p. 9.
[4]               JO L 36, 7.2.1987, p. 31.
[5]               JO L376, 27.12.2006.
[6]               JO L 71, 17.3.1980, p. 1.
[7]               JO L399, 30.12.1989, p.18.
[8]               JO L 121, 15.5.1993,
p. 20.
[9]               JO L100, 19.4.1994, p. 1.
[10]             JO L164, 30.6.1994, p.15.
[11]             JO L213, 7.9.1995, p. 1.
[12]             JO L181, 9.7.1997, p. 1.
[13]             JO L135, 30.4.2004, p. 1.
[14]             JO L154, 14.6.2007, p. 1.
[15]             JO L264, 8.10.2009, p. 12.
[16]             JO L122, 16.5.2009, p. 6.
[17]             OJ L218, 13.8.2008, p. 82.
[18]             OJ L134, 30.4.2004, p. 1.
[19]             OJ L134, 30.4.2004, p. 114.
[20]             JO L 260, 3.10.2009, p. 20.
[21]             JO L 108, 24.4.2002. p. 33.
[22]             JO L 248, 16.9.2002, p. 1.
[23]             JO L 357, 31.12.2002, p. 1.
[24]             JO L310, 9.11.2006, p. 15.
[25]             JO L404, 30.12.2006, p. 39.
[26]             JO L149, 9.6.2007, p. 1.
[27]             JO L312, 23.12.1995, p.1.
[28]             JO L292, 15.11.1996, p. 2.
[29]             JO L136, 31.5.1999, p. 1.
[30]             JO L55, 28.2.2011, p. 13.
[31]             JO L88, 4.4.2011, p. 5.
[32]             ABM: Gestionare bazată pe activităţi – ABB:
Buget bazat pe activităţi.
[33]             Detaliile tipurilor de gestionare şi referirile la
regulamentul financiar pot fi găsite pe site-ul BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[34]             CD= credite diferenţiate / CND= credite
nediferenţiate
[35]             AELS: Asociaţia Europeană a Liberului Schimb.
[36]             Ţări candidate şi, după caz,
ţări potenţial candidate din Balcanii de Vest.
[37]             Sumele prezentate în tabele la secţiunea 3.2 trebuie
să fie adaptate la inflaţie şi eventual ajustate în
consecinţă.
[38]             Anul N este anul în care se preconizează începerea
punerii în aplicare a propunerii, şi anume 2013.
[39]             Asistenţă tehnică şi/sau
administrativă şi cheltuieli în sprijinul punerii în aplicare a
programelor şi/sau acţiunilor UE (fostele linii „BA”), cercetare
indirectă, cercetare directă.
[40]             Realizările sunt produse şi servicii care
urmează să fie furnizate (de exemplu.: numărul de schimburi de
studenţi finanţate, numărul de km de drumuri construite etc.).
(A)= sprijin administrativ, (B)= servicii de traducere, (C)=
activităţi efective de standardizare, (D)= promovare şi
publicitate, inclusiv conferinţe şi (E)= alte servicii intelectuale
[41]             Asistenţa tehnică şi/sau
administrativă şi cheltuielile în sprijinul punerii în aplicare a
programelor UE şi/sau acţiunilor UE (fostele linii „BA”), cercetare
indirectă, cercetare directă.
[42]             CA = agent contractual; INT = personal interimar („Intérimaire”);
JED= „Jeune Expert en Délégation” (expert tânăr în delegaţii);
AL= agent local; END = expert naţional detaşat;