				|

		52013PC0430

			Propunere de DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI privind cooperarea consolidată între serviciile publice de ocupare a forței de muncă (SPOFM) /* COM/2013/0430 final - 2013/0202 (COD) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           CONTEXTUL PROPUNERII

Prezenta propunere
juridică este o măsură de încurajare în temeiul
articolului 149 din TFUE și are ca scop consolidarea cooperării
dintre serviciile publice de ocupare a forței de muncă (SPOFM) din
statele membre. SPOFM sunt responsabile pentru punerea în aplicare a
politicilor active în domeniul pieței forței de muncă și
pentru furnizarea de servicii de interes public în materie de ocupare a
forței de muncă. SPOFM fac parte din ministerele de resort, organisme
publice sau societăți (non profit) care intră sub incidența
dreptului public. Serviciile oferite de SPOFM lucrătorilor și
angajatorilor includ informarea cu privire la piața muncii, sprijinul
pentru căutarea unui loc de muncă, consilierea, orientarea profesională,
plasarea, precum și sprijinirea mobilității profesionale și
geografice. De asemenea, SPOFM sunt în mod frecvent responsabile cu sistemele
de indemnizații de șomaj și alte prestații sociale. Eficiența
SPOFM reprezintă un factor esențial pentru succesul politicilor
privind ocuparea forței de muncă.
Consolidarea cooperării între diferitele
SPOFM din cadrul UE a fost recunoscută ca fiind un element crucial pentru
atingerea obiectivelor de ocupare a forței de muncă ale strategiei
Europa 2020[1].
Comisia a susținut în mod regulat modernizarea modului în care SPOFM
furnizează servicii, crearea unor parteneriate între SPOFM și alte
servicii de ocupare a forței de muncă, precum și transformarea
SPOFM în „agenții de gestionare a tranziției” care să ofere o nouă
combinație de politici „active” și „pasive” în materie de ocupare a
forței de muncă[2].
Consiliul a arătat recent necesitatea de a se înființa parteneriate
între serviciile publice și private de ocupare a forței de
muncă, angajatori, parteneri sociali și reprezentanți ai
tinerilor în contextul punerii în aplicare a sistemelor de garanții pentru
tineret[3].
SPOFM sunt, de asemenea, vizate în mod direct de actualele orientări
europene pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor
membre (denumite în continuare „Orientările privind ocuparea forței
de muncă”)[4].
Reducerea bugetelor publice și
necesitatea de a ameliora raportul cost-eficacitate al SPOFM au determinat mai
multe state membre să întreprindă reforme ale SPOFM sub forma unor
fuziuni cu furnizorii de indemnizații de șomaj, a externalizării
serviciilor către furnizori privați, a trecerii serviciilor de
ocupare a forței de muncă în subordinea regiunilor și a
municipiilor, precum și prin îmbunătățirea furnizării
de servicii cu ajutorul TIC și al instrumentelor cu utilizare
autonomă. În același timp, cheltuielile SPOFM (cu excepția
indemnizațiilor de șomaj) sunt în continuă schimbare: un sondaj
periodic efectuat în cadrul SPOFM[5]
a arătat că între 2007 și 2010 cheltuielile au crescut , în timp
ce în 2011, în mare, acestea au scăzut. Ultimele previziuni bugetare
indică faptul că majoritatea SPOFM anticipă în 2013 cheltuieli
mai mari decât în anul precedent.

Din cauza
diversității naționale în ceea ce privește modelele
economice ale SPOFM, instrumentele folosite, condițiile de pe piața
muncii și contextul juridic, SPOFM au niveluri diferite de eficacitate la
executarea programelor privind piața forței de muncă. Deși
statele membre rămân responsabile pentru organizarea, administrarea
resurselor umane și funcționarea SPOFM aferente, prezenta propunere
legislativă stabilește o rețea europeană de servicii
publice de ocupare a forței de muncă care oferă o platformă
pentru compararea eficacității lor la nivel european, pentru
identificarea bunelor practici și pentru promovarea
învățării reciproce în vederea îmbunătățirii
capacității de a furniza servicii și a eficienței. Din
experiența acumulată rezultă că statele membre nu se implică
suficient din proprie inițiativă în programul de învățare
reciprocă și în activități de evaluare comparativă.

Colaborarea SPOFM
la nivelul UE a demarat în 1997, când Comisia a înființat un grup
consultativ informal al SPOFM pentru a promova cooperarea, comunicarea și
învățarea reciprocă între organizațiile sale membre[6], precum și pentru a primi
observații din partea specialiștilor privind inițiativele
politice din domeniul ocupării forței de muncă. În ciuda
progreselor înregistrate de-a lungul anilor, actualul model de cooperare
prezintă limitări considerabile.

Participarea SPOFM
naționale la aceste activități rămâne voluntară,
îngreunând astfel perspectivele SPOFM de a identifica din timp
performanțele reduse și eventualele probleme structurale ale
pieței muncii care decurg din acestea. Se constată, de asemenea,
lipsa unui mecanism de raportare, ceea ce înseamnă că factorii de
decizie de la nivel național și de la nivelul UE nu sunt
informați în mod sistematic cu privire la rezultatele practicilor
existente de evaluare comparativă și învățare
reciprocă.

Până în
prezent, eforturile depuse pentru ca SPOFM să devină mai ușor de
comparat, prin gruparea acestora în funcție de modele economice, nu au
fost încununate de succes. Legăturile dintre activitățile de
evaluare comparativă și de învățare reciprocă sunt
deficitare și instabile, iar datele concrete care stau la baza
activităților actuale din cadrul programului de învățare
reciprocă nu sunt întemeiate din punct de vedere științific.
Participarea la învățarea reciprocă este limitată la un
grup restrâns de SPOFM și, prin urmare, efectele ei sunt reduse.
Este necesar ca SPOFM să își
adapteze modelele de organizare, precum și strategiile și procesele
economice, la un mediu în schimbare pentru a deveni „organizații care pun
învățarea pe primul plan” și pentru a contribui la lucrările
Comitetului pentru ocuparea forței de muncă. În documentul său
recent, „Contribuția SPOFM la Strategia UE 2020”[7], rețeaua SPOFM a
identificat cinci direcții cheie de schimbare necesare pentru atingerea
obiectivelor strategiei Europa 2020: i) axarea pe cererea de pe piața
forței de muncă; ii) însușirea unui rol de dirijare a
pieței muncii prin cooperare/parteneriate; iii) dezvoltarea de
operațiuni orientate spre competențe; iv) urmărirea unei
strategii de activare cu rezultate durabile; v) ameliorarea carierelor.
Prezenta propunere legislativă
vizează extinderea, ameliorarea și consolidarea inițiativelor în
curs, în beneficiul tuturor SPOFM. Propunerea privind cooperarea
consolidată între SPOFM reprezintă o acțiune concertată
care urmărește să le modernizeze și să le ofere
posibilitatea de a acționa la unison în contextul crizei economice
actuale.
O rețea europeană a SPOFM
înființată pe baza unui temei juridic solid ar permite să
crească numărul activităților coordonate corespunzător
între SPOFM, furnizând, în același timp, acestei rețele legitimitatea
de a acționa. Existența unei structuri oficiale este o condiție
prealabilă pentru creșterea potențialului rețelei de a
contribui la dezvoltarea de măsuri inovatoare, bazate pe date concrete,
pentru punerea în aplicare politicii în conformitate cu obiectivele Strategiei
Europa 2020. În acest mod se va facilita, de asemenea, punerea în aplicare a
proiectelor privind piața muncii finanțate din Fondul social european
(FSE). Inițiativa propusă ar putea contribui și la ameliorarea
eficienței din punctul de vedere al costurilor.
Rețeaua SPOFM creată în temeiul
prezentei decizii va lua inițiative sub formă de măsuri de
încurajare menite să îmbunătățească cooperarea între
statele membre în domeniul ocupării forței de muncă. Acestea se
adaugă la cooperarea dintre SPOFM în cadrul EURES în temeiul
articolelor 45 și 46 din tratat.
2.           REZULTATELE
CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII
IMPACTULUI

În conformitate cu accentul mai pronunțat
pus pe dezvoltarea unei politici bazate pe date concrete, prezenta propunere se
bazează pe o serie de studii de evaluare și de consultări cu
părțile interesate.
Au avut o relevanță specială:
studiile privind modelele economice ale SPOFM[8],
privind sistemele de măsurare a performanțelor din cadrul SPOFM
și mobilitatea geografică a forței de muncă[9], privind rolul SPOFM în
legătură cu „flexicuritatea”[10],
privind rolul SPOFM în legătură cu anticiparea nevoilor de calificare
a forței de muncă și pregătirea persoanelor pentru noile locuri
de muncă[11]. Au fost luate în considerare rezultatele
programului de învățare reciprocă pentru SPOFM[12] și rezultatele
chestionarului privind răspunsul SPOFM la situațiile de criză 2009-2013[13], precum și rezultatele
actualului proiect de evaluare comparativă a SPOFM[14], cofinanțat de Comisie.
Viitorul inițiativei de evaluare
comparativă a SPOFM a fost discutat de mai multe ori în 2012 și 2013
cu actualul Grup consultativ al SPOFM. Grupul a fost consultat cu privire la
elementele principale ale prezentei propuneri în martie și mai 2013,
membrii fiind invitați să își prezinte observațiile cu
privire la potențialele obiective, inițiative și opțiuni de
politică ale prezentei propuneri.
În ianuarie 2013, grupul a publicat un
document ca urmare a discuțiilor purtate: „Spre o inițiativă
integrată de învățare comparativă a serviciilor publice
europene de ocupare a forței de muncă”. Reuniunea informală a
miniștrilor muncii și afacerilor sociale („Consiliul informal EPSCO”)
și Comitetul pentru ocuparea forței de muncă (EMCO) au
dezbătut acest document privind SPOFM. Consiliul informal EPSCO a afirmat
că o cooperare mai intensă și mai bine definită între SPOFM
ar conduce la o ameliorare a schimbului de bune practici și a solicitat o
propunere detaliată privind inițiativa de „învățare
comparativă”[15].

Consultările și studiile
menționate mai sus confirmă că există un acord general
între părțile interesate cu privire la necesitatea de a consolida
cooperarea între SPOFM. Toate SPOFM ar trebui să devină participanți
activi în cadrul rețelei. De asemenea, a existat un sprijin larg pentru
extinderea domeniului de aplicare a mecanismului de evaluare comparativă
și pentru crearea unor legături mai strânse între
activitățile de evaluare comparativă și de
învățare reciprocă.
SPOFM au fost, de asemenea, implicate în timp
util și în mod transparent în perioada premergătoare anunțului
prezentei decizii în cadrul programului de lucru al Comisiei pentru perioada 2013-2014
și cu ocazia pregătirii mai aprofundate a acestui text. Punctele lor de
vedere au fost colectate atât în scris, cât și în cadrul unor reuniuni de
consultări deschise, ținându-se cont de ele în legătură cu
principalele aspecte care vizează în mod direct SPOFM, și anume:
inițiativele/activitățile rețelei, structura de
guvernanță a rețelei, rolul Comisiei, cooperarea
cu alți furnizori de servicii din sectorul ocupării forței de
muncă și cooperarea cu Consiliul, în special cu Comitetul pentru
ocuparea forței de muncă (EMCO).
Având în vedere faptul că propunerea
legislativă va avea, în principal, un impact indirect și că
principalele elemente tehnice ale inițiativei privind evaluarea
comparativă și învățarea reciprocă vor fi definite
într-un act delegat, o evaluare a impactului a fost considerată a nu fi
proporțională. În egală măsură, nu este de
așteptat un impact bugetar.

3.           ELEMENTELE JURIDICE ALE
PROPUNERII

Dreptul de a acționa derivă din
articolul 149 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene care
prevede că „Parlamentul European și Consiliului,......, pot adopta măsuri
de încurajare destinate să favorizeze cooperarea dintre statele membre
și să susțină acțiunea acestora în domeniul
ocupării forței de muncă prin inițiative care urmăresc
dezvoltarea schimburilor de informații și de bune practici, punând la
dispoziție analize comparative și îndrumări, precum și prin
promovarea abordărilor novatoare și prin evaluarea
experiențelor, în special prin recurgerea la proiectele pilot. ….”.
Acțiunea la nivelul Uniunii este, de
asemenea, justificată de faptul că propunerea legislativă
privind cooperarea consolidată între SPOFM va contribui la realizarea
obiectivelor tratatului, în special prin promovarea ocupării depline a
forței de muncă (articolul 3 din TUE).
În ansamblul său, propunerea privind
cooperarea consolidată între SPOFM este o măsură de încurajare
în sensul articolul 149. Având în vedere natura măsurii de încurajare
propuse, alegerea instrumentului juridic – o decizie a Parlamentului European
și a Consiliului – este cea mai potrivită.
Cooperarea sporită prin încurajarea SPOFM
să lucreze împreună la inițiative specifice respectă
principiul subsidiarității în măsura în care are ca scop
sprijinirea statelor membre să își modernizeze serviciile publice de
ocupare a forței de muncă în contextul actual de criză
economică și în vederea atingerii obiectivului de ocupare a
forței de muncă al Strategiei Europa 2020.
În general, în domeniul coordonării
SPOFM, intervențiile Uniunii prezintă o valoare adăugată,
comparativ cu acțiunea individuală a statelor membre. Serviciile
publice de ocupare a forței de muncă au un mandat pentru a
urmări interese și priorități naționale și nu
interacționează, în mod normal, într-un context european mai larg.
Evaluarea comparativă și activitățile de învățare
reciprocă de la nivelul UE reprezintă o valoare adăugată
pentru activitățile asemănătoare pe care le pot pune în
aplicare la scară mai mică câteva SPOFM voluntare pentru modelarea
cooperării la nivelul UE.
Propunerea respectă principiul
proporționalității întrucât este făcută sub forma unei
măsuri de încurajare pentru serviciile publice de ocupare a forței de
muncă, iar durata sa este limitată la cea a strategiei Europa 2020,
astfel cum a fost adoptată de către Consiliu.

4.           IMPLICAȚIILE BUGETARE
Propunerea Comisiei privind cadrul financiar
multianual include o propunere de alocare, în perioada 2014-2020, a 958,19 milioane EUR
unui program al Uniunii Europene pentru schimbări sociale și inovare
socială (PSCI). Finanțarea cooperării consolidate între SPOFM va
proveni din secțiunea PSCI/PROGRESS/Ocuparea forței de muncă.
Orientativ, o sumă anuală de 4 milioane EUR este
prevăzută pentru măsura de încurajare descrisă mai sus.
Aproximativ 3 milioane EUR sunt prevăzute pentru
activitățile de evaluare comparativă și de
învățare reciprocă; mai multe cereri de oferte ar putea fi
publicate. Este probabil să se utilizeze până la 1 milion EUR
pentru întrunirile rețelei și pentru studiile științifice
referitoare la aspecte legate de SPOFM.
Propunerea
legislativă este neutră din punct de vedere bugetar și nu implică
resurse suplimentare de personal. Personalul Comisiei (2 ½ echivalent
normă întreagă) care în prezent este responsabil în cadrul DG EMPL cu
aspecte referitoare la SPOFM va forma Secretariatul rețelei SPOFM.

5.           ACTE DELEGATE

Propunerea legislativă include o
dispoziție prin care se acordă Comisiei competența de a adopta
acte delegate. Aceasta se va referi, în principal, la un act delegat pentru
definirea cadrului general de punere în aplicare a inițiativelor de
evaluare comparativă și de învățare reciprocă.

Opțiunea de a folosi instrumentul juridic
al actelor delegate este justificată, deoarece aceasta va completa mai în
detaliu actul de bază cu elemente neesențiale, cum ar fi, în acest
caz, cadrul general de punere în aplicare a inițiativelor de evaluare
comparativă și de învățare reciprocă.

Cadrul general va include elementele tehnice
ale sistemelor de evaluare comparativă, cum ar fi metodologia, indicatorii
cantitativi și calitativi de bază pentru a evalua realizările,
rezultatele, impactul și costurile diferitelor modele economice ale SPOFM,
procesele, performanțele și instrumentele, precum și alte
criterii de identificare a celor mai bune practici. Cadrul va defini pentru
SPOFM cerințele privind comunicarea lunară și/sau anuală a
datelor, instrumentele de învățare ale programului integrat de
învățare reciprocă, cum ar fi ateliere, evaluări inter
pares, asistență tehnică, vizite de studiu, precum și
condițiile de participare la activitățile de evaluare
comparativă și de învățare reciprocă.

Este planificat să se externalizeze
colectarea și analiza datelor aferente evaluării comparative. SPOFM
vor fi asociate acestui proces, pentru a se asigura integrarea rezultatelor
evaluării comparative.

Sub rezerva unui
acord din partea SPOFM, se anticipează să poată fi utilizate, în
mare parte, actualele proiecte voluntare de evaluare comparativă ale
SPOFM. Există serii de timp disponibile pentru mai mulți indicatori
care măsoară tranzițiile pe piața forței de muncă
ale persoanelor care caută un loc de muncă, cum ar fi tranziția
de la șomaj la ocuparea unui loc de muncă, tranziția de la
șomajul de scurtă durată la ocuparea unui loc de muncă,
tranziția de la măsurile de formare la ocuparea unui loc de
muncă. De asemenea, mai mulți indicatori măsoară accesul la
locurile de muncă vacante și găsirea candidaților
corespunzători, precum și nivelul de satisfacție în rândul
persoanelor care caută un loc de muncă și al angajatorilor
față de serviciile furnizate.

Va trebui să
se definească indicatori suplimentari și variabile contextuale pentru
a evalua interdependența dintre modelele economice și procedurile
folosite în raport cu rezultatele obținute.

Cadrul general va defini majoritatea
elementelor referitoare la activitățile de evaluare comparativă
și de învățare reciprocă. Detaliile tehnice susceptibile
să se modifice de-a lungul timpului vor fi incluse în programul anual de
lucru al rețelei SPOFM.
2013/0202 (COD)
Propunere de
DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI
A CONSILIULUI
privind cooperarea consolidată între
serviciile publice de ocupare a forței de muncă (SPOFM)
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 149,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act
legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic
și Social European[16],

având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[17],
hotărând în conformitate cu procedura legislativă
ordinară,
întrucât:
(1)
La 17 iunie 2010, Consiliul European[18] a aprobat propunerea Comisiei
privind Strategia Europa 2020 pentru ocuparea forței de muncă și
pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă
incluziunii[19].
Consiliul European a propus mobilizarea generală a instrumentelor și
politicilor corespunzătoare ale UE pentru a sprijini realizarea
obiectivelor comune și a invitat statele membre să accelereze
acțiunile coordonate. Serviciile publice de ocupare a forței de
muncă (SPOFM) au un rol central în îndeplinirea obiectivului Strategiei
Europa 2020 privind atingerea, până în 2020, a unei rate de ocupare a
forței de muncă de 75 % pentru femeile și
bărbații cu vârsta cuprinsă între 20 și 64 de ani.
(2)
Articolul 45 din tratat garantează libera
circulație a lucrătorilor în cadrul Uniunii, în timp ce
articolul 46 stabilește măsuri menite să facă
această libertate posibilă, în special asigurând o strânsă
cooperare între SPOFM. Cu toate acestea, rețeaua SPOFM
înființată în temeiul prezentei decizii abordează, pe lângă
aspectele generale privind mobilitatea geografică, o gamă largă
de obiective și inițiative sub formă de măsuri de
încurajare menite să îmbunătățească cooperarea între
statele membre în domeniul ocupării forței de muncă. Prin
urmare, temeiul juridic adecvat pentru prezenta decizie este articolul 149
din tratat.
(3)
În conformitate cu articolul 148
alineatul (4) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
Consiliul a adoptat, la 21 octombrie 2010, orientări pentru
politicile de ocupare a forței de muncă. Aceste orientări
integrate servesc statelor membre la definirea programelor lor naționale
de reformă și la punerea în aplicare a reformelor. Orientările privind ocuparea forței de
muncă constituie baza recomandărilor specifice fiecărei
țări pe care Consiliul le adresează statelor membre în temeiul
articolului 148 alineatul (4) din TFUE. În
ultimii ani, acestea au inclus recomandări specifice privind
funcționarea și capacitatea SPOFM, precum și eficacitatea politicilor
active în domeniul pieței forței de muncă în statele membre.
(4)
Aceste recomandări ar putea profita de o
susținere mai solidă, pe bază de date concrete, de reacții
referitoare la succesul punerii în aplicare a politicii și de cooperarea
între SPOFM din statele membre. În acest scop, rețeaua SPOFM care
urmează a fi înființată prin intermediul prezentei decizii ar
trebui să ia inițiative precise, cum ar fi sistemele comune de
evaluare comparativă bazate pe date concrete, activitățile
corespunzătoare de învățare reciprocă, asistența
reciprocă între membrii rețelei și punerea în aplicare de
acțiuni strategice care își propun să modernizeze SPOFM. La
cererea Consiliului Ocuparea Forței de Muncă, Politică
Socială, Sănătate și Consumatori (EPSCO) și a Comitetul
pentru ocuparea forței de muncă (EMCO), expertiza specifică a
rețelei și a membrilor acesteia ar trebui să fie folosită,
de asemenea, pentru a furniza date concrete în legătură cu
dezvoltarea politicilor privind ocuparea forței de muncă.
(5)
Reuniunea informală a miniștrilor în
cadrul Consiliului EPSCO a afirmat că o cooperare mai intensă și
mai bine definită între SPOFM ar conduce la o ameliorare a schimbului de
bune practici și a solicitat o propunere detaliată privind
inițiativa de „învățare comparativă”[20].
(6)
Rețeaua SPOFM înființată prin
intermediul prezentei decizii ar trebui să acționeze în strânsă
cooperare cu EMCO în temeiul articolului 150 din TFUE și să
contribuie la activitatea sa în calitate de furnizor de date concrete și
de rapoarte privind punerea în aplicare a politicilor. EMCO transmite aceste
contribuții din partea rețelei SPOFM către Consiliu. În special,
îmbinarea cunoștințelor rețelei SPOFM referitoare la punerea în
aplicare a politicilor de ocupare a forței de muncă cu analiza
comparativă a SPOFM poate servi factorilor de decizie politică, atât
la nivel național, cât și de la nivelul Uniunii, la evaluarea și
la elaborarea politicilor privind ocuparea forței de muncă.
(7)
Rețeaua SPOFM ar trebui să contribuie la
punerea în aplicare a unor inițiative de politică în domeniul
ocupării forței de muncă, cum ar fi Recomandarea Consiliului
privind înființarea unei garanții pentru tineret[21]. Rețeaua poate
sprijini, de asemenea, inițiative care vizează facilitarea
tranziției de la educație și formare la locul de muncă,
inclusiv printr-o mai mare transparență a competențelor și
a calificărilor.
(8)
Rețeaua SPOFM ar trebui să consolideze
cooperarea între membrii săi, să dezvolte inițiativele comune
care vizează schimburile de informații și de bune practici în toate
domeniile care sunt de competența SPOFM, analizele comparative și
consilierea, precum și promovarea unor abordări inovatoare la
furnizarea de servicii în materie de ocupare a forței de muncă. Prin
înființarea acestei rețele, devine posibilă compararea
exhaustivă a tuturor SPOFM, pe bază de date concrete și punând
accentul pe performanțe, pentru a se identifica cele mai bune practici.
Pornind de la aceste rezultate, membrii rețelei ar trebui să
poată modela arhitectura și modalitățile de furnizare a serviciilor
de ocupare a forței de muncă în contextul
responsabilităților lor specifice. Inițiativele luate de
rețea ar trebui să îmbunătățească eficacitatea
SPOFM și să eficientizeze cheltuielile publice.
(9)
În vederea stabilirii unui cadru general pentru
punerea în aplicare a inițiativelor de evaluare comparativă și
de învățare reciprocă, Comisiei ar trebui să i se delege
competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din
Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în ceea ce privește
definirea elementelor tehnice ale sistemelor de evaluare comparativă
și ale activităților de învățare reciprocă. Aceasta
ar trebui să includă metodologia, indicatorii cantitativi și
calitativi de bază pentru a evalua performanțele SPOFM, instrumentele
de învățare folosite în cadrul programului integrat de
învățare reciprocă și condițiile de participare la
aceste inițiative. Este deosebit de important ca, în timpul
lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze consultări
adecvate, inclusiv la nivel de experți, mai ales cei proveniți din
rândul SPOFM. Atunci când pregătește și elaborează acte
delegate, Comisia ar trebui să asigure transmiterea simultană, la
timp și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul
European și către Consiliu.
(10)
Ca urmare a varietății modelelor,
sarcinilor și formelor de furnizare a serviciilor în diferitele SPOFM,
este la latitudinea fiecărui stat membru să desemneze în conducerea
superioară a serviciilor sale publice de ocupare a forței de muncă
un membru pentru consiliul de administrație al rețelei SPOFM.
După caz, membrii ar trebui să reprezinte în consiliul de
administrație și celelalte servicii publice de ocupare a forței
de muncă din respectivul stat membru. Membrii numiți ar trebui
să aibă capacitatea de a lua decizii în numele organizațiilor
din care provin. Pentru a asigura implicarea tuturor SPOFM în funcționarea
rețelei, activitățile ar trebui să fie deschise pentru
toate nivelurile de participare.
(11)
Rețeaua SPOFM ar trebui să se bazeze pe
experiența grupului consultativ informal existent, care reunește
SPOFM din UE/SEE și care este sprijinit de Comisie încă din anul 1997,
și să-l înlocuiască. Opiniile acestui grup au fost luate în
considerare la elaborarea prezentei decizii.
(12)
Principalele direcții cheie de acțiune
identificate de acest grup informal de experți în „Documentul final
privind strategia SPOFM 2020”[22]
ar trebui să constituie o orientare pentru punerea în practică a
conceptului preconizat pentru modernizarea și consolidarea SPOFM.
(13)
Rețeaua SPOFM ar trebui să ofere asistență
reciprocă în beneficiul membrilor săi și să contribuie la
sprijinul mutual pentru modernizarea structurilor organizaționale și
a furnizării de servicii, prin consolidarea cooperării, în special prin
intermediul transferului de cunoștințe, al vizitelor de studiu
și al schimburilor de personal.
(14)
Rețeaua SPOFM și inițiativele sale
ar trebui să fie finanțate prin intermediul secțiunii
PROGRESS/ocuparea forței de muncă din cadrul „Programului pentru
schimbare și inovare socială”, în limita creditelor stabilite de
autoritatea bugetară.
(15)
Pentru proiectele elaborate de rețea sau
identificate în cadrul activităților de învățare
reciprocă și apoi puse în aplicare la nivelul diferitelor SPOFM,
statele membre au acces la finanțarea furnizată de Fondul social european
(FSE), Fondul european de dezvoltare regională (FEDER) și Orizont 2020.
(16)
Comisia va lua măsurile administrative
necesare pentru constituirea rețelei.
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Înființare
La nivelul UE se înființează, pentru
perioada 1 ianuarie 2014 - 31 decembrie 2020, o rețea a serviciilor
publice de ocupare a forței de muncă (SPOFM), denumită în
continuare „rețeaua”. Rețeaua va lua inițiativele definite la
articolul 3.
Rețeaua
cuprinde:
(a)
serviciile publice de ocupare a forței de
muncă, desemnate de către statele membre și
(b)
Comisia.
Statele membre care au servicii publice de
ocupare a forței de muncă cu caracter regional și autonom
asigură reprezentarea adecvată a acestora în inițiativele
specifice ale rețelei.
Articolul 2
Obiective
Prezenta măsură de încurajare
contribuie, prin intermediul rețelei, la:
(a)
punerea în aplicare a Strategiei Europa 2020 pentru
ocuparea forței de muncă și pentru o creștere
inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii, precum
și a obiectivelor sale principale, în special a celor referitoare la
ocuparea forței de muncă;
(b)
o mai bună funcționare a piețelor
forței de muncă din UE;
(c)
o mai bună integrare a piețelor
forței de muncă;
(d)
creșterea mobilității geografice
și profesionale;
(e)
combaterea excluziunii sociale și integrarea
persoanelor excluse de pe piața forței de muncă.
Articolul 3
Inițiativele rețelei
1.           Rețeaua asigură
îndeplinirea, în special, a următoarelor sarcini:
(a)
elaborează și pune în aplicare, la nivel
european, sisteme de evaluare comparativă bazate pe date concrete în
rândul serviciilor publice de ocupare a forței de muncă, aceste
sisteme având la bază utilizarea de indicatori cantitativi și
calitativi pentru a evalua performanțele SPOFM și pentru a colecta
date concrete, în vederea creării unui instrument corespunzător de
învățare reciprocă. De asemenea, participă în mod activ la
punerea în aplicare a acestor activități prin schimbul de date,
cunoștințe și practici;
(b)
oferă asistență reciprocă, sub
formă de activități inter pares sau de grup, prin
cooperare, schimburi de informații, experiență și personal
între membrii săi, inclusiv sprijin pentru punerea în aplicare a
recomandărilor referitoare la SPOFM și specifice fiecărei
țări emise de Consiliu;
(c)
adoptă și pune în aplicare un concept
pentru modernizarea și consolidarea SPOFM în domenii cheie;
(d)
elaborează rapoarte în materie de ocupare a
forței de muncă, atât la cererea Consiliului sau a Comisiei, cât
și din proprie inițiativă;
(e)
contribuie la punerea în aplicare a unor
inițiative de politică în domeniul ocupării forței de
muncă;
(f)
Rețeaua adoptă și pune în aplicare
un program anual care precizează metodele sale de lucru, rezultatele
preconizate și detalii suplimentare cu privire la punerea în aplicare a
sistemelor de evaluare comparativă.
2.           Rețeaua stabilește
un mecanism de raportare referitor la inițiativele menționate la
articolul 3 alineatul (1) literele (a) și (b). Membrii
rețelei transmit anual un raport rețelei, în temeiul prezentului
alineat.
Articolul 4
Cooperare
Rețeaua cooperează cu
părțile interesate de pe piața forței de muncă,
inclusiv cu alți furnizori de servicii în materie de ocupare a forței
de muncă, prin implicarea acestora în activitățile relevante
și la reuniunile rețelei, precum și prin schimbul de
informații și de date.
Articolul 5
Funcționarea rețelei
1.           Rețeaua este
administrată de un consiliu de administrație în care fiecare stat
membru numește un membru și un membru supleant care fac parte din
conducerea superioară a serviciilor publice de ocupare a forței de
muncă. Comisia numește un membru și un membru supleant în
consiliul de administrație. Membrii supleanți înlocuiesc membrii ori
de câte ori este necesar.
2.           Un președinte și
doi vicepreședinți sunt numiți din rândul membrilor consiliului
de administrație care reprezintă SPOFM; președintele este
reprezentantul rețelei. Vicepreședinții
țin locul președintelui, ori de câte ori este necesar.
3.           Consiliul de
administrație adoptă, prin decizie unanimă, regulamentul
său de procedură care include, printre altele, modalitățile
de luare a hotărârilor de către consiliu, precum și
dispozițiile privind numirea și durata mandatului președintelui
și vicepreședinților rețelei. Consiliul de
administrație adoptă, prin decizia majorității, programul
său anual de lucru, care include înființarea de grupuri de lucru
și regimul lingvistic al reuniunilor rețelei, precum și raportul
anual al rețelei, care este făcut public.
4.           Consiliul de
administrație este asistat de un secretariat pus la dispoziție de
Comisie și bazat în cadrul acesteia. Secretariatul pregătește,
în cooperare cu președintele și vicepreședinții, reuniunile
consiliului de administrație, programul anual de lucru și raportul
anual.
Articolul 6
Sprijinul financiar acordat acestei măsuri de încurajare
Resursele globale pentru punerea în aplicare a
prezentei decizii sunt stabilite în cadrul programului pentru schimbare și
inovare socială, iar creditele anuale aferente sunt autorizate de
către autoritatea bugetară în limitele cadrului financiar.
Articolul 7
Adoptarea cadrului general
Comisia este împuternicită să adopte
acte delegate în conformitate cu articolul 8 privind cadrul general de
punere în aplicare a inițiativelor de evaluare comparativă și de
învățare reciprocă, astfel cum sunt definite la articolul 3
alineatul (1), inclusiv metodologia, indicatorii cantitativi și calitativi
de bază pentru a evalua performanțele SPOFM, instrumentele de
învățare folosite în cadrul programului integrat de
învățare reciprocă și condițiile de participare la aceste
inițiative.

Articolul 8
Exercitarea competențelor delegate
1.           Competența de a adopta
acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute la
prezentul articol.
2.           Delegarea competenței
menționate la articolul 7 se conferă Comisiei pe o perioadă
de șapte ani de la data intrării în vigoare a prezentei decizii.
3.           Delegarea competenței
menționate la articolul 7 poate fi revocată în orice moment de
către Parlamentul European sau de către Consiliu. O decizie de
revocare pune capăt delegării de competențe specificată în
decizia respectivă. Decizia de revocare produce efecte din ziua
următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
sau de la o dată ulterioară specificată în decizie. Decizia nu
aduce atingere validității actelor delegate care sunt deja în
vigoare.
4.           De îndată ce adoptă
un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European
și Consiliului.
5.           Un act delegat adoptat în
temeiul articolului 7 intră în vigoare numai în cazul în care nici
Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni în
termen de două luni de la notificarea acestuia către Parlamentul
European și Consiliu sau în cazul în care, înaintea expirării
termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat
Comisia că nu vor formula obiecțiuni. Perioada
menționată se prelungește cu două luni, la inițiativa
Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 9
Revizuire
La patru ani de la intrarea în vigoare,
Comisia prezintă Parlamentului European, Consiliului, Comitetului Economic
și Social European și Comitetului regiunilor un raport privind
aplicarea prezentei decizii. Raportul evaluează, în special, măsura
în care rețeaua a contribuit la realizarea obiectivelor prevăzute la
articolul 2 și dacă aceasta și-a îndeplinit sarcinile.

Articolul 10
Destinatari
Prezenta decizie
se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles,
Pentru Parlamentul European,                     Pentru
Consiliu
Președintele                                                  Președintele
[1]               Comunicarea Comisiei „Europa 2020 - O strategie
europeană pentru o creștere inteligentă, ecologică și
favorabilă incluziunii”, COM(2010) 2020 final.
[2]               Comunicarea Comisiei „O agendă pentru noi
competențe și locuri de muncă: o contribuție europeană
la ocuparea integrală a forței de muncă”, COM(2010) 682 final;
Comunicarea Comisiei „Către o redresare generatoare de locuri de muncă”,
COM(2012) 173 final.
[3]               Concluziile EPSCO din 28 februarie 2013.
[4]               Decizia 2010/707/UE a Consiliului din 21 octombrie 2010
privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de
muncă ale statelor membre.
[5]               Chestionarul privind răspunsul SPOFM la criză 2010-2013,
Laboratorul european pentru mobilitatea forței de muncă.
[6]               Grupul include SPOFM din statele membre ale UE,
Norvegia, Islanda și Liechtenstein (SEE).
[7]               Contribuția serviciilor publice de ocupare a
forței de muncă la strategia UE 2020, Documentul final privind
strategia SPOFM 2020, 2012.
[8]               Studiul privind modelele economice ale SPOFM,
Laboratorul european pentru mobilitatea forței de muncă 2012.
[9]               Sistemele de măsurare a performanțelor din
cadrul SPOFM și mobilitatea geografică a forței de muncă,
Ecorys 2012.
[10]             Rolul serviciilor publice de ocupare a forței de
muncă în legătură cu „flexicuritatea” în cadrul piețelor
europene ale forței de muncă, Institutul Tehnologic Danez, 2009.
[11]             Anticiparea nevoilor de calificare a forței de
muncă și pregătirea persoanelor pentru noile locuri de
muncă — care este rolul serviciilor publice de ocupare a forței de
muncă în identificarea timpurie a nevoilor de calificare și
dezvoltarea competențelor forței de muncă? Institutul Tehnologic
Danez, 2010.
[12]             „Dialog de la SPOFM la SPOFM” este programul Comisiei
Europene care sprijină învățarea reciprocă pentru
serviciile publice de ocupare a forței de muncă; mai multe
informații sunt disponibile la:
http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=964&langId=en.
[13]             Chestionarul privind răspunsul SPOFM la criză 2010-2013,
Laboratorul european pentru mobilitatea forței de muncă.
[14]             Proiectul de evaluare comparativă a SPOFM este un
proiect voluntar al SPOFM, cofinanțat prin programul PROGRESS, mai multe
informații sunt disponibile la adresa: http://www.pes-benchmarking.eu/english/about.asp?IdPageLv=1.
[15]             Reuniunea informală a miniștrilor EPSCO, Dublin,
7-8 februarie 2013.
[16]             JO C , , p. .
[17]             JO C , , p. .
[18]             Nr. EUCO 13/10 din data de 17/6/2010.
[19]             Comunicarea Comisiei „Europa 2020 - O strategie
europeană pentru o creștere inteligentă, durabilă și
favorabilă incluziunii”, COM(2010) 2020, 3 martie 2010.
[20]             Reuniunea informală a miniștrilor EPSCO, Dublin,
7-8 februarie 2013.
[21]             Recomandarea Consiliului privind înființarea unei
garanții pentru tineret (7123/13).
[22]             Contribuția serviciilor publice de ocupare a
forței de muncă la strategia UE 2020, Documentul final privind
strategia SPOFM 2020, 2012.