				|

		52012PC0270

			Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene /* COM/2012/0270 final - 2012/0145 (COD) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           CONTEXTUL PROPUNERII
La 2 februarie
2012, Curtea Europeană de Justiție în cauza C-249/10[1] P - Brosmann și
alții/ Consiliul (denumită în continuare „Brosmann”) a
anulat Regulamentul (CE) nr. 1472/2006 al Consiliului din 5 octombrie 2006 de
instituire a unui drept antidumping definitiv și de percepere
definitivă a dreptului provizoriu instituit asupra importurilor de anumite
tipuri de încălțăminte cu fețe din piele originare din
Republica Populară Chineză și din Vietnam în măsura în care
se referă la solicitanți. În hotărârea sa, Curtea de
Justiție a hotărât că tehnica de eșantionare
enunțată la articolul 17 din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al
Consiliului, nu se poate aplica în scopul stabilirii cererilor de acordare a
tratamentului individual de societate care funcționează în
condițiile unei economii de piață efectuate în conformitate cu
articolul 2 alineatul (7) litera (c). În hotărârea sa, Curtea a constatat
că, în conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (c),
producătorii care au cooperat, care nu fac parte din eșantion, au
dreptul la cererea lor de acordare a tratament de societate care
funcționează în condițiile unei economii de piață,
indiferent dacă o marjă de dumping individuală urma să fie
calculată sau nu pentru societățile care nu sunt incluse în
eșantion. Curtea Europeană de Justiție a subliniat, de asemenea,
faptul că stabilirea menționată la articolul 2 alineatul (7)
litera (c) trebuie să fie făcută în termen de trei luni de la
deschiderea anchetei.
Hotărârea Curții Europene de
Justiție privind aplicarea Regulamentului (CE) nr. 1225/2009, presupune
examinarea din partea Comisiei a tuturor cererilor de tratament de societate
care funcționează în condițiile unei economii de piață
prezentate de producătorii care au cooperat care nu fac parte din
eșantion, indiferent de numărul de producători. Cu toate
acestea, o astfel de practică ar impune o sarcină administrativă
disproporționată pentru autoritățile însărcinate cu
ancheta ale Uniunii. Prin urmare, este necesar să se modifice Regulamentul
(CE) nr. 1225/2009, în special cu privire la termenul limită de trei luni
pentru adoptarea de către Comisie a deciziei privind cererile de tratament
de societate care funcționează în condițiile unei economii de
piață.
Ar trebui remarcat, de asemenea, că
utilizarea tehnicii de eșantionare prevăzută la articolul 17 din
Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului pentru determinarea cererilor de
tratament de societate care funcționează în condițiile unei
economii de piață în conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera
(c) din regulamentul respectiv nu încalcă obligațiile Uniunii, în
conformitate cu normele Organizației Mondiale a Comerțului. De
exemplu, grupul special al Organului de soluționare a litigiilor din
cadrul Organizației Mondiale a Comerțului în litigiul DS405 (Uniunea
Europeană – Măsuri antidumping privind anumite tipuri de
încălțăminte din China, raport adoptat la 22 februarie 2012)
a constatat că China nu a stabilit că Uniunea Europeană a
acționat de o manieră incompatibilă cu articolul 2.4 și
6.10.2 din acordul antidumping, alineatul 15 litera (a) punctul (ii) din
Protocolul de aderare a Chinei și punctul 151 literele (e) și (f) din
raportul grupului de lucru pentru aderarea Chinei, omițând să
examineze cererile de tratament de societate care funcționează în
condițiile unei economii de piață ale
producătorilor-exportatori chinezi care au cooperat și care nu fac
parte din eșantionul pentru ancheta inițială limitată.
Prin urmare, ținând seama de acest
context și din motive de securitate juridică, este necesar să se
introducă o dispoziție care să clarifice că decizia de a
limita ancheta la un număr rezonabil de producători utilizând
eșantioane în temeiul articolului 17 din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009
al Consiliului, se aplică, de asemenea, pentru părțile supuse
examinării pentru acordarea tratamentului de societate care
funcționează în condițiile unei economii de piață, în
conformitate cu articolul 2 alineatul (7) literele (b) și (c). În
consecință, este, de asemenea, necesar să se clarifice faptul
că o determinare în conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (c)
nu trebuie să fie efectuată pentru producători care nu fac parte
din eșantion, cu excepția cazului în care astfel de producători
solicită și obțin o examinare individuală, în conformitate
cu articolul 17 alineatul (3).
Mai mult, este necesar să se clarifice
că taxa antidumping care se aplică importurilor provenind de la
producătorii care s-au făcut cunoscuți în conformitate cu
articolul 17, dar care nu au fost incluși în anchetă, nu trebuie
să depășească marja de dumping medie ponderată
stabilită pentru părțile care constituie eșantionul,
indiferent dacă valoarea normală stabilită pentru aceste
părți a fost determinată în conformitate cu articolul 2 alineatele
(1) - (6) sau articolul 2 alineatul (7) litera (a).
În sfârșit,
termenul limită de trei luni în care ar trebui să se efectueze
determinarea, în conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (c) s-a
dovedit a fi impracticabil în multe proceduri antidumping, în special în cazul
în care se aplică eșantionarea în conformitate cu articolul 17. În
propunerea sa de modificare a anumitor regulamente în vederea asigurării
coerenței cu dispozițiile introduse prin Tratatul de la Lisabona
(„comerțul omnibus I”)[2], Comisia a inclus un amendament pentru a prelungi termenul stabilit la
articolul 2 alineatul (7) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al
Consiliului cu șase luni (punctul 1 de la poziția 24 din anexa la
„comerțul omnibus I”). Cu toate acestea, având în vedere hotărârea
Brosmann privind acest termen limită (care a intervenit la un an după
propunerea omnibus I), se consideră că o prelungire a termenului
limită la șase luni nu mai este adecvată din motive de
securitate juridică. În schimb, se consideră mai adecvat să se
elimine acest termen din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului. Prin
urmare, Comisia ar trebui să întrerupă eforturile sale de a modifica
termenul limită din articolul 2 alineatul (7) litera (c) în contextul
propunerii „comerțul omnibus I”, și să informeze Consiliul
și Parlamentul European, în legătură cu intențiile sale.
În interesul securității juridice
și al principiului bunei administrări, este necesar să se
asigure că aceste modificări se aplică cât mai curând tuturor anchetelor
noi și în curs.
2.           REZULTATELE
CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR
IMPACTULUI
Nu se aplică.
3.           ELEMENTELE JURIDICE ALE
PROPUNERII
·
Temei juridic
Temeiul juridic al prezentei propuneri este
articolul 207 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii
Europene, conform căruia Parlamentul European și Consiliul,
hotărând prin regulamente în conformitate cu procedura legislativă
ordinară, adoptă măsurile care definesc cadrul de punere în
aplicare a politicii comerciale comune.
Prezenta propunere modifică Regulamentul
(CE) nr. 1225/2009 al Comisiei, care s-a bazat pe o dispoziție
echivalentă din Tratatul de instituire a Comunității Europene,
și anume articolul 133.
·
Principiul subsidiarității
În conformitate cu articolul 3 alineatul (1)
litera (e) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, propunerea
intră în sfera de competență exclusivă a Uniunii. În
consecință, principiul subsidiarității nu se aplică.
·
Principiul proporționalității
Propunerea respectă principiul proporționalității.
·
Alegerea instrumentelor
Instrument propus: regulament al Parlamentului
European și al Consiliului.
Alte instrumente nu ar fi adecvate din
următorul motiv: un regulament trebuie modificat printr-un alt regulament.
4.           IMPLICAȚIILE BUGETARE
Nu se aplică.
5.           ELEMENTE OPȚIONALE
Nu se aplică.
2012/0145 (COD)
Propunere de
REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN
ŞI AL CONSILIULUI
de modificare a Regulamentului (CE) nr.
1225/2009 al Consiliului privind protecția împotriva importurilor care fac
obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale
Comunității Europene
PARLAMENTUL EUROPEAN ŞI
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act
legislativ către parlamentele naționale,
hotărând în conformitate cu procedura
legislativă ordinară,
întrucât:
(1)       În cauza C-249/10 P[3], Curtea Europeană de
Justiție a hotărât că tehnica de eșantionare în conformitate
cu articolul 17 din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30
noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul
unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale
Comunității Europene[4]
nu pot fi aplicate pentru determinarea cererilor de tratament de societate care
funcționează în condițiile unei economii de piață în
conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (c) din respectivul
regulament.
(2)       Hotărârea Curții
Europene de Justiție presupune examinarea din partea Comisiei a tuturor
cererilor de tratament de societate care funcționează în
condițiile unei economii de piață prezentate de
producătorii care au cooperat și care nu fac parte din eșantion,
indiferent dacă numărul de producători care au cooperat este
mare. Cu toate acestea, o astfel de practică ar impune o sarcină
administrativă disproporționată pentru autoritățile
însărcinate cu ancheta ale Uniunii. Prin urmare, este necesară
modificarea Regulamentului (CE) nr. 1225/2009.
(3)       În plus, utilizarea tehnicii
de eșantionare prevăzută la articolul 17 din Regulamentul (CE)
nr. 1225/2009 al Consiliului pentru determinarea cererilor de tratament de
societate care funcționează în condițiile unei economii de
piață în conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (c) din
regulamentul respectiv este permisă, în conformitate cu normele
Organizației Mondiale a Comerțului. De exemplu, grupul special al
Organului de soluționare a litigiilor din cadrul Organizației
Mondiale a Comerțului în litigiul DS405 (Uniunea Europeană –
Măsuri antidumping privind anumite tipuri de încălțăminte
din China, raport adoptat la 22 februarie 2012) a constatat că China
nu a stabilit că Uniunea Europeană a acționat de o manieră
incompatibilă cu articolele 2.4 și 6.10.2 din acordul antidumping,
punctul 15 litera (a) punctul (ii) din Protocolul de aderare a Chinei și
punctul 151 literele (e) și (f) din raportul grupului de lucru pentru
aderarea Chinei, omițând să examineze cererile de tratament de
societate care funcționează în condițiile unei economii de
piață ale producătorilor-exportatori chinezi care au cooperat
și care nu fac parte din eșantionul pentru ancheta inițială
limitată.
(4)       Prin urmare, ținând
seama de acest context și din motive de securitate juridică, este
necesar să se introducă o dispoziție care să clarifice
că decizia de a limita ancheta la un număr rezonabil de
părți utilizând eșantioane în temeiul articolului 17 din
Regulamentul (CE) nr. 1225/2009, se aplică, de asemenea,
părților care fac obiectul unei examinării, în conformitate cu
articolul 2 alineatul (7) literele (b) și (c). În consecință,
este, de asemenea, necesar să se clarifice faptul că o examinare în
conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (c) nu trebuie să fie efectuată
de producătorii-exportatori care nu fac parte din eșantion, cu
excepția cazului în care astfel de producători solicită și
obțin o examinare individuală, în conformitate cu articolul 17
alineatul (3).
(5)       Mai mult, este necesar
să se clarifice că taxa antidumping care se aplică importurilor
provenind de la exportatorii sau producătorii care s-au făcut
cunoscuți în conformitate cu articolul 17, dar care nu au fost
incluși în anchetă, nu trebuie să depășească
marja de dumping medie ponderată stabilită pentru părțile
care constituie eșantionul, indiferent dacă valoarea normală
stabilită pentru aceste părți a fost determinată în
conformitate cu articolul 2 alineatele (1) - (6) sau articolul 2 alineatul (7)
litera (a).
(6)       În sfârșit, termenul
limită de trei luni în care ar trebui să se efectueze determinarea,
în conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (c) s-a dovedit a fi
impracticabil, în special în procedurile în care se aplică
eșantionarea în conformitate cu articolul 17. Prin urmare, se
consideră adecvat să se elimine acest termen limită.
(7)       În interesul
securității juridice și al principiului bunei administrări,
este necesar să se asigure că aceste modificări se aplică
cât mai curând tuturor anchetelor noi și în curs.
(8)       Prin urmare, Regulamentul
(CE) nr. 1225/2009 al Consiliului trebuie modificat în
consecință,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 se
modifică după cum urmează:
(1) La articolul 2 alineatul (7) se modifică
după cum urmează:
(a) Penultima teză de la litera (c) se
modifică după cum urmează:
Termenii „în termen de trei luni de la
iniţierea procedurii” se elimină.
(b) Se adaugă următorul paragraf (d):
„(d) în cazul în care Comisia și-a limitat
examinarea în conformitate cu articolul 17, o determinare în conformitate cu
literele (b) și (c) se limitează la părțile incluse în
examinare și la orice producător care beneficiază de un
tratament individual în conformitate cu articolul 17 alineatul (3)”.
(2) La articolul 9 alineatul (6), prima teză
se înlocuiește cu următorul text:
„În cazul în care examinarea este limitată de
către Comisie în conformitate cu articolul 17, orice taxă antidumping
care se aplică importurilor provenind de la exportatorii sau
producătorii care s-au făcut cunoscuți în conformitate cu
articolul 17, dar care nu au fost incluși în examinare, nu trebuie să
depășească marja de dumping medie ponderată stabilită
pentru părțile care constituie eșantionul, indiferent dacă
valoarea normală stabilită pentru aceste părți a fost
determinată în conformitate cu articolul 2 alineatele (1) - (6) sau
articolul 2 alineatul (7) litera (a).”
Articolul 2
Prezentul regulament se aplică tuturor
anchetelor noi și în curs la data intrării în vigoare a prezentului
regulament.
Articolul 3
Prezentul regulament intră în vigoare în
ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii
Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate
elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles,
Pentru Parlamentul European,                     Pentru
Consiliu,
Președintele                                                  Președintele
[1]               Cauza C-249/10 – P – Brosmann Footwear (HK) și
alții /Consiliul, Hotărârea din 2 februarie 2012 (nepublicată
încă în Culegere).
[2]               Propunere de regulament al Parlamentului European
și al Consiliului de modificare a anumitor regulamente privind politica
comercială comună în legătură cu procedurile de adoptare a
anumitor măsuri (COM(2011) 82 final).
[3]               Cauza C-249/10 p - Brosmann Footwear (HK) și
alții/Consiliul, Hotărârea din 2 februarie 2012.
[4]               JO L 343, 22.12.2009, p. 51.