				|

		52013PC0267

			Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI privind măsurile de protecție împotriva organismelor dăunătoare plantelor /* COM/2013/0267 final - 2013/0141 (COD) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           CONTEXTUL PROPUNERII
Sănătatea plantelor reprezintă un
factor esențial pentru agricultura, horticultura și silvicultura
durabile și competitive. Pentru a obține culturi profitabile și
pentru a asigura locuri de muncă, inovare în domeniul plantelor și
securitate alimentară, este nevoie de semințe și material de
reproducere a plantelor sănătoase. În cazul arborilor și
arbuștilor, protejarea sănătății plantelor este esențială
pentru conservarea pădurilor, a peisajului și a spațiilor verzi
publice și private ale Uniunii. Sănătatea plantelor este, de
asemenea, importantă pentru protecția biodiversității
și a serviciilor ecosistemice.
Organismele dăunătoare de pe alte
continente sunt deosebit de periculoase. Plantele și arborii din Europa nu
au în general o rezistență genetică adecvată împotriva
organismelor dăunătoare alogene, care, de cele mai multe ori, nu au
inamici naturali pe acest continent. Dacă sunt introduse în Europa,
organismele dăunătoare alogene cauzează daune economice grave.
Ele pot trece la specii gazdă care au fost până atunci indemne de
respectivele organisme, se pot răspândi cu rapiditate de la o
țară la alta și pot provoca scăderi ale randamentului pe
termen lung și costuri permanent ridicate de producție și
control. Pierderile economice, adesea grave, subminează rentabilitatea
și competitivitatea agriculturii și silviculturii. Stabilirea unor
noi organisme dăunătoare ar putea duce la interdicții de
comercializare din partea unor țări terțe, ceea ce ar dăuna
exporturilor UE. Nu toate organismele dăunătoare pot fi controlate cu
pesticide și, chiar dacă acestea sunt disponibile, utilizarea lor
poate fi indezirabilă.
Cadrul de reglementare
Cadrul actual de reglementare al UE privind
sănătatea plantelor are ca scop protejarea agriculturii și a
silviculturii europene prin împiedicarea intrării și a
răspândirii organismelor dăunătoare alogene. Principalul
instrument în acest sens este Directiva 2000/29/CE a Consiliului[1], care reflectă, de
asemenea, acordurile comerciale internaționale în acest domeniu. Regimul
fitosanitar al UE (sănătatea plantelor) este unic, în sensul că
este un regim deschis: introducerea și circulația plantelor și a
produselor vegetale în interiorul Uniunii sunt permise cu condiția
respectării unor anumite restricții și cerințe (de exemplu,
proveniența dintr-o zonă indemnă de organisme
dăunătoare sau tratamentul adecvat). Cu toate acestea, volumul
ridicat de importuri de pe alte continente crește probabilitatea apariției
unor focare de organisme dăunătoare alogene.
Regimul este indispensabil pentru protejarea
sănătății, economiei și a competitivității
sectorului de producție vegetală al UE, precum și pentru
menținerea deschiderii politicii comerciale a UE. Cu toate acestea, cadrul
de reglementare existent este criticat pentru că nu poate să
împiedice afluxul ridicat de organisme dăunătoare noi periculoase
cauzat de globalizarea comerțului. În plus, schimbările climatice le
permit organismelor dăunătoare care nu puteau să
supraviețuiască în Europa în trecut să se stabilească aici
și fac culturile și ecosistemele mai vulnerabile la organisme
dăunătoare noi. În ultimul deceniu s-au semnalat focare majore de
organisme dăunătoare periculoase provenite din importuri care au
afectat silvicultura și au sensibilizat actorii politici și sociali
cu privire la costurile și impacturile unei protecții inadecvate.
Analiza problemei
O evaluare a regimului (2010)[2]
a arătat că trebuie modificată legislația de bază
pentru a putea aborda pe deplin aceste riscuri ridicate. Principalele probleme
identificate se referă la faptul că nu se pune suficient accentul pe
prevenire în ceea ce privește importurile crescute de produse cu risc
ridicat, la necesitatea de prioritiza organismele dăunătoare la
nivelul UE în toate cele 27 de state membre, la faptul că este nevoie de
instrumente mai bune pentru a controla prezența și răspândirea
naturală a organismelor dăunătoare în cazul în care acestea
ajung pe teritoriul Uniunii, la necesitatea modernizării și
actualizării instrumentelor privind circulația în interiorul UE
(pașapoarte fitosanitare și zone protejate) și la necesitatea
prevederii unor resurse suplimentare.
A mai apărut și nevoia de „ecologizare”
a regimului, iar obiectivele legate de mediul natural au câștigat în
importanță. Acest lucru necesită modificări ale
raționamentului de intervenție a regimului și din punct de
vedere al finanțării, deoarece se trece de la un regim privat pentru
agricultură la un regim mixt public/privat pentru agricultură,
silvicultură, mediul natural și peisaj.
Baza științifică a regimului
(cercetarea, laboratoarele) trebuie consolidată. S-a înregistrat o
degradare constantă a patologiei clasice a plantelor și a taxonomiei
organismelor dăunătoare în universități, ceea ce
periclitează sprijinul oferit de știință în evaluarea
riscurilor pe care le presupun noile organisme dăunătoare și în
diagnosticarea corectă a acestora în laborator. În acest sens,
Organizația Europeană și Mediteraneană pentru
Protecția Plantelor a emis o declarație de stare de
urgență.
În cele din urmă, trebuie să se
ajungă la un nou echilibru în ceea ce privește costurile și
partajarea responsabilității (dezvoltarea parteneriatului) și
este nevoie să se sporească eficacitatea și să se
reducă costurile și sarcina administrativă inutile. Necesitatea
de modernizare a regimului există și la nivelul stimulentelor privind
punerea în conformitate.
Obiectivul propunerii
Prezenta revizuire urmărește să
corecteze aceste deficiențe și să instituie un cadru de
reglementare robust, transparent și durabil, care să fie „adecvat
scopului”. Regulamentul propus înlocuiește și abrogă Directiva
2000/29/CE.
Relația cu celelalte propuneri din pachet
Propunerea face parte dintr-un pachet de revizuiri
referitoare la sănătatea plantelor, calitatea materialului de reproducere
a plantelor, sănătatea animalelor, controalele oficiale privind
plantele, animalele, alimentele și furajele, precum și cheltuielile
Uniunii pentru aceste politici.
Propunerea consolidează sinergiile cu regimul
materialului de reproducere a plantelor, eliminând, în același timp,
suprapunerile care pot fi evitate și sarcina inutilă care
rezultă din respectivele suprapuneri. Acest lucru se realizează prin
reintroducerea organismelor dăunătoare care sunt în prezent reglementate
în așa-numitele directivele privind comercializarea de semințe
și materialul de reproducere a plantelor în regulamentul propus privind
sănătatea plantelor. Această reintroducere va aduce
flexibilitate în ceea ce privește modificarea statutului organismelor
dăunătoare de carantină larg răspândite în organisme
dăunătoare afectând calitatea, astfel cum s-a solicitat de către
operatorii profesioniști și statele membre, pentru ca resursele
aflate la dispoziția autorităților fitosanitare să fie
utilizate pentru adevăratele priorități ale Uniunii. În
același timp, propunerea garantează faptul că aranjamentele
practice existente în statele membre privind certificarea materialului de
reproducere a plantelor pentru organismele dăunătoare afectând
calitatea pot fi păstrate. Per ansamblu, reorganizarea regimului
fitosanitar al UE și a regimului materialului de reproducere a plantelor
ar trebui să sporească coerența între cele două regimuri
(prin utilizarea în comun a sistemelor de certificare, a etichetelor și a
registrelor) și, prin urmare, să reducă sarcina operatorilor
profesioniști. Cu toate acestea, noile aranjamente propuse vor necesita o
mai bună coordonare între autoritățile competente din statele
membre responsabile de sănătatea plantelor și materialul de
reproducere a plantelor.
Spre deosebire de Directiva 2000/29/CE, propunerea
nu conține dispoziții privind controalele oficiale de către
autoritățile competente ale respectării de către operatorii
profesioniști a legislației fitosanitare a Uniunii. Aceste controale
se află în prezent doar în propunerea privind controalele oficiale [care
înlocuiește Regulamentul (CE) nr. 882/2004][3].
Acest lucru va permite, de asemenea, o mai bună coerență cu noul
Cod Vamal și proceduri simplificate de import.
Propunerea nu conține dispoziții privind
cheltuielile eligibile pentru o contribuție financiară din partea
Uniunii, astfel cum există în Directiva 2000/29/CE. Dispozițiile în
cauză, redactate în conformitate cu opțiunea preferată în
analiza de impact, sunt incluse în propunerea juridică de regulament însoțitoare
privind cheltuielile legate de alimente și furaje, care se referă la
gestionarea de către Uniune a cheltuielilor legate de lanțul
alimentar, sănătatea și bunăstarea animalelor, precum
și a celor legate de sănătatea plantelor și de materialul
de reproducere a plantelor.
Propunerea va veni în completarea propunerii
privind speciile alogene invazive prevăzute în cadrul strategiei UE în
materie de biodiversitate.
2.           REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU
PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI
Procesul de consultare
La 21 noiembrie 2008, Consiliul a invitat Comisia
să efectueze o evaluare regimului fitosanitar al UE și să
aibă în vedere posibile modificări ale cadrului juridic existent
și impactul unor astfel de modificări[4].
Comisia a inițiat o evaluare cuprinzătoare a regimului de la
introducerea pieței interne (1993)[5]
și a contractat un consultat extern pentru realizarea studiului necesar[6]. Experții statelor membre
au participat la grupul de coordonare între servicii pentru evaluare. La 23
și 24 februarie 2010 a avut loc o conferință pentru a informa părțile
interesate și statele membre cu privire la progresele evaluării
și pentru a le consulta cu privire la opțiunile provizorii pentru
viitor elaborate de către consultant. Contribuțiile primite au încadrat
opțiunile și recomandările finale. Raportul de evaluare[7] a fost prezentat în cadrul unei
a doua conferințe la 28 septembrie 2010, care a reunit părțile
interesate, publicul larg și reprezentanți ai statelor membre și
ai țărilor terțe. Această conferință a fost
legată de o consultare publică cu privire la recomandările din
evaluare și la domeniul de aplicare al evaluării ulterioare a
impactului.
În pregătirea evaluării impactului,
opțiunile recomandate de consultantul extern au fost discutate cu statele membre
în cadrul Consiliului cu șefii serviciilor fitosanitare în multe runde de
reuniuni și, în ceea ce privește coerența cu regimul
materialului de reproducere a plantelor (PRM - Plant Reproductive Material),
cu șefii de servicii responsabili de respectivul regim și cu grupul
de lucru relevant. Cinci grupuri de lucru cu experți din statele membre
și din Comisie s-au reunit pentru a discuta în detaliu principalele
domenii de modificare.
Părțile interesate (reprezentanți
ai asociației de profil și ai ONG-urilor) au fost consultate de la
începutul procesului de revizuire, înainte de inițierea evaluării, în
cursul studiului de evaluare și din nou în timpul pregătirii
evaluării impactului. Un grup de lucru ad hoc pentru chestiuni fitosanitare
a fost înființat în cadrul grupului consultativ pentru lanțul
alimentar, sănătatea animalelor și sănătatea
plantelor. Progresul a fost prezentat și discutat în mai multe reuniuni
ale grupului consultativ menționat anterior, în alte grupuri consultative[8] și cu ocazia invitației
la reuniunile COPA-COGECA, EUROPATAT, ESA și UNION FLEURS. Consultarea
părților interesate a fost un element cheie al studiului de evaluare
și al studiului economic suplimentar realizat de către un consultant
extern. Consultarea a privit modificările regimului fitosanitar al
UE, precum și elemente ale regimului care urmează să fie
transferate la sau din regimul materialului de reproducere a plantelor și
regimul UE al controalelor oficiale privind alimentele și furajele,
sănătatea și bunăstarea animalelor, sănătatea
plantelor și materialul de reproducere a plantelor.
Conferințele organizate în timpul procesului
de revizuire au asigurat contribuția și opiniile părților
interesate cu privire la recomandările și domeniul de aplicare al
evaluării impactului, atât oral la conferințe cât și prin
consultarea publică aferentă. O consultare privind propunerile de
modificări tehnice a fost legată de reuniunea grupului de lucru
pentru chestiuni fitosanitare la 18 februarie 2011 și a vizat calea
preferată de urmat pentru modificările cu impact major.
Consultările au fost de asemenea publicate pe pagina web a DG SANCO[9]. O ultimă consultare
privind opțiunile politice a fost lansată la 13 mai 2011.
Colectarea datelor
Colectarea de date a început cu evaluarea
completă a regimului de către consultantul extern din 2009 până
în 2010. Evaluarea a inclus o analiză ex post a regimului pentru
perioada 1993-2008, colectarea datelor economice privind costurile și
sarcina administrativă pentru autoritățile competente și
părțile interesate care decurg din regim, precum și elaborarea ex
ante de opțiuni și recomandări pentru viitor. Raportul de
evaluare a fost prezentat în mai 2010.
Procesul intern de dezvoltare a evaluării
impactului a fost sprijinit și de un al doilea contract cu consultantul.
Acest contract a avut ca obiect un studiu privind cuantificarea costurilor
și a avantajelor modificărilor aduse regimului, în plus
față de datele care au fost colectate în timpul evaluării.
Studiul a constat în module care abordează evaluarea ex ante a
impactului economic al opțiunilor tehnice specifice pentru revizuirea
legislației. Domeniul de aplicare al aspectelor care trebuie abordate au
fost supuse consultării părților interesate. Modulele au fost
organizate astfel încât au putut fi integrate în eventuale opțiuni
politice generale. În iulie 2011, consultantul a emis raportul final al
studiului. Unde a fost necesar, au fost colectate informații suplimentare
din literatura de specialitate, rapoarte ale studiilor și căutări
pentru a evalua efectele principale pe care le-ar avea schimbările de la
nivelul politicii. În continuare, impacturile sociale și de mediu ale
opțiunilor de politică au fost evaluate de serviciile Comisiei.
Evaluarea impactului
Au fost elaborate patru opțiuni pentru a
îmbunătăți regimul:
Opțiunea 1: Îmbunătățirea
doar a formei juridice și a clarității regimului. Legislația ar fi transformată din directivă în
regulament, simplificată și clarificată. S-ar menține
situația actuală în ceea ce privește conținutul.
Opțiunea 2: Prioritizarea,
modernizarea și îmbunătățirea prevenirii. În plus față de
opțiunea 1, prioritizarea ar fi îmbunătățită prin
transformarea actualelor anexe I și II, care repertoriază organismele
dăunătoare reglementate în funcție de caracteristicile tehnice,
oricare ar fi prioritatea pe care o reprezintă pentru UE, în liste bazate
pe raționamentul de intervenție și prioritate. Sistemul pașaportului fitosanitar și al
zonelor protejate ar fi modernizat (partajarea responsabilității cu
operatori profesioniști) și îmbunătățit (formatul
și domeniul de aplicare al pașaportului fitosanitar, taxele
obligatorii pentru a acoperi costurile legate de pașaportul fitosanitar
așa cum există deja pentru importuri, normele de supraveghere și
de eradicare a focarului în zone protejate). Coerența
între regimul fitosanitar și regimul materialului de reproducere a
plantelor ar fi îmbunătățită pentru a spori eficacitatea
și pentru a reduce costurile pentru operatorii profesioniști. Prevenirea ar fi consolidată prin introducerea
unei noi dispoziții privind materialele de reproducere a plantelor cu risc
ridicat (plante destinate plantării) care nu sunt autorizate în vederea
introducerii în Uniune sau care fac obiectul unor controale fizice mai
amănunțite până la finalizarea unei analize a riscurilor, precum
și prin eliminarea scutirilor pentru bagajele pasagerilor (care
urmează să fie supuse controalelor de joasă frecvență
pentru a reduce la minimum efectele asupra costurilor).

Opțiunea 3: Prioritizarea, modernizarea,
intensificarea prevenirii și consolidarea acțiunilor împotriva
focarelor. În plus față de opțiunea 2,
s-ar introduce obligații privind supravegherea și planificarea pentru
situații de urgență. În
analogie cu dispozițiile regimului sănătății
animalelor, ar fi disponibilă cofinanțare din partea UE pentru
supraveghere, precum și, în anumite cazuri, pentru compensarea
financiară a pierderilor directe suferite de operatorii
profesioniști. Instrumentele juridice pentru eradicare și izolare ar
fi dezvoltate în continuare. Excluderea măsurilor legate de
răspândirea naturală ar urma să fie eliminată.
Opțiunea 4: Prioritizarea, modernizarea,
intensificarea prevenirii, consolidarea acțiunilor împotriva focarelor
și extinderea domeniului de aplicare pentru a include plantele invazive. În plus față de opțiunea 3, regimul ar acoperi,
totodată, și plantele invazive, în sensul dispozițiilor legale
pentru măsuri și cofinanțare din partea UE. Plantele invazive
(altele decât plantele parazite) nu ar fi acoperite de opțiunile 1, 2
și 3.
Evaluarea impactului celor patru opțiuni a
arătat că opțiunea 3 oferă cea mai bună modalitate de
a realiza obiectivele cu cel mai bun nivel de rentabilitate și un
echilibru optim al contribuțiilor din partea statelor membre, a
operatorilor profesioniști și a Uniunii. Opțiunea 3 ar trebui
să aibă un impact pozitiv semnificativ asupra
rentabilității și creșterii economice din sectoarele
implicate; aceasta a fost, de asemenea, cea mai apropiată reflecție a
rezultatului consultării dintre părțile interesate și
statele membre.
Bugetul UE necesar pentru a pune în aplicare
opțiunea 3 a fost garantat în propunerea Comisiei privind cadrul financiar
multianual (CFM) pentru perioada 2014-2020. Dispozițiile juridice
corespunzătoare sunt incluse în propunerea legislativă de regulament
care stabilește dispoziții privind gestionarea cheltuielilor legate
de lanțul alimentar, sănătatea și bunăstarea
animalelor și a celor legate de sănătatea plantelor și de
materialul de reproducere a plantelor.
Întreprinderile mici și mijlocii și microîntreprinderile
Natura regimului fitosanitar prevede că întreprinderile mici
și mijlocii (IMM) nu sunt scutite de obligațiile care decurg din
prezentul regulament. Majoritatea întreprinderilor afectate de regim sunt
IMM-uri și exceptarea acestora a priori ar periclita în mod
fundamental obiectivele regimului. Cu toate acestea, propunerea exclude
întreprinderile care vând plante și produse vegetale exclusiv pe
piața locală de la obligația de a emite pașapoarte
fitosanitare, care oricum nu vor mai fi cerute pentru vânzările către
persoanele fizice care sunt consumatori finali. Pentru microîntreprinderi, noul
regulament privind controalele oficiale va conține acorduri speciale
privind eventuale rambursări ale taxelor pentru controale fitosanitare, în
cadrul normelor privind ajutoarele de stat.
Drepturi fundamentale
Prezentul regulament respectă drepturile
fundamentale și principiile recunoscute în special de Carta drepturilor
fundamentale a Uniunii Europene. Acesta ar trebui aplicat de către statele
membre în conformitate cu aceste drepturi și principii, puse în aplicare
în conformitate cu legislația lor națională. Cu toate acestea,
anumite dispoziții ale prezentului regulament limitează anumite
drepturi care derivă din Cartă, însă numai în măsura strict
necesară pentru protejarea interesului general al Uniunii vizat de
prezentul regulament și pentru conservarea esenței drepturilor aflate
în joc.
Eradicarea focarelor de organisme
dăunătoare alogene poate fi realizată cu succes numai în cazul
în care toate sursele de infestare sunt eliminate. În afară de focarele de
organisme dăunătoare de carantină de la sediul operatorilor
profesioniști, mai pot apărea focare și în spațiile verzi
publice sau private. În aceste cazuri, pentru a fi eficiente, măsurile de
eradicare trebuie să includă plantele infestate și plantele
potențial infestate din spațiile verzi publice și private (orice
plante infestate care nu sunt eradicate vor acționa ca o sursă de noi
infestări în altă parte). Aceasta implică faptul că, în
anumite situații, autorităților competente din statele membre
trebuie să li se acorde accesul pe proprietăți private pentru
controale oficiale, urmate eventual de impunerea unor măsuri de tratament
sau de eradicare sau a unor restricții sau interdicții cu privire la
utilizarea plantelor. Aceasta reprezintă o limitare a articolelor 7
și 17 din Carta drepturilor fundamentale privind respectarea vieții
private și de familie și dreptul la proprietate. Această
limitare este necesară în vederea atingerii unui obiectiv de interes
general, și anume protecția sănătății plantelor
în Uniune. Limitarea este proporțională, deoarece obiectivul de
interes general nu poate fi realizat fără a se asigura că
măsurile fitosanitare sunt respectate în mod egal de către toți
(abținerea de la distrugerea plantelor infestate în grădinile private
ar anula avantajele măsurilor de eradicare impuse operatorilor
profesioniști și efectuate în spațiile verzi publice). Va fi
responsabilitatea statelor membre să ofere cetățenilor
afectați în timp util o compensație echitabilă pentru pierderea
suferită. Esența dreptului la proprietate este astfel
păstrată.
Orice persoană care este conștientă
de prezența unui organism dăunător de carantină este
obligată să anunțe prezența acestui organism
dăunător de carantină autorităților competente,
împreună cu informații privitoare la originea și natura
materialului în cauză. Tot astfel se va proceda și în cazul
laboratoarelor și organizațiilor de cercetare care se confruntă
cu organisme dăunătoare în probele care le-au fost furnizate. Acest
lucru poate, în unele cazuri, constitui o limitare a articolului 8 din
Cartă, în ceea ce privește dreptul la protecția datelor cu
caracter personal. Această limitare este necesară pentru atingerea
obiectivului de interes public al sănătății plantelor în
cadrul Uniunii, deoarece constatările privind organismele
dăunătoare de carantină trebuie aduse la cunoștința
autorităților competente pentru a asigura eradicarea imediată a
focarelor. Limitarea este proporțională, deoarece datele cu caracter
personal sunt supuse dispoziției numai în măsura în care ele sunt
indispensabile autorităților competente pentru localizarea focarelor
și luarea măsurilor necesare. Esența dreptului la protecția
datelor cu caracter personal este astfel păstrată.
3.           ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII
Capitolul I: Obiect, domeniu de aplicare
și definiții
Domeniul de aplicare teritorială al regimului
nu include regiunile ultraperiferice din afara Europei ale statelor membre,
deoarece regiunile respective țin de alte regiuni biogeografice ale lumii
în care trăiesc tocmai acele organisme dăunătoare împotriva
cărora statele membre vor să își protejeze teritoriile europene.
Domeniul de aplicare teritorială al regimului include o parte a
arhipelagului Macaronezia (insula Madeira și insulele Azore), care
formează o regiune biogeografică care se suprapune cu regiunea
mediteraneană, în special Peninsula Iberică, în ceea ce privește
vegetația naturală. Prin urmare, este necesar să se includă
acest arhipelag în domeniul de aplicare al acestui regim. Anexa I enumeră
teritoriile statelor membre care sunt reglementate de Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, dar care, în sensul prezentului regulament,
sunt considerate țări terțe.
Plantele invazive altele decât plantele parazite
(care se hrănesc fizic din plantele gazdă) sunt excluse din domeniul
de aplicare, în conformitate cu rezultatul evaluării impactului.
Definițiile sunt prevăzute după
caz.
Capitolul II: Organismele dăunătoare de carantină
În Directiva 2000/29/CE, organismele
dăunătoare sunt enumerate în anexe specifice. În schimb, prezenta
propunere stabilește natura conceptuală a organismelor
dăunătoare de carantină și, ulterior, le enumeră în
acte de punere în aplicare, fie ca organisme dăunătoare de
carantină pentru UE, fie ca organisme dăunătoare de
carantină pentru zone protejate. Organismele dăunătoare de
carantină pentru UE necesită măsuri de eradicare pe întreg
teritoriul Uniunii, în timp ce pentru organisme dăunătoare de
carantină pentru zone protejate acest lucru este valabil numai în anumite
zone protejate în cazul în care anumite organisme dăunătoare sunt
absente, chiar dacă se știe că apar în alte zone din teritoriul
Uniunii. Propunerea împuternicește Comisia să menționeze anumite
organisme dăunătoare de carantină ca organisme
dăunătoare prioritare pentru Uniune până la o limită de cel
mult 10 % din organismele de carantină pentru UE enumerate.
Organismele dăunătoare respective vor face obiectul unui nivel ridicat
de obligații privind gradul de pregătire și de eradicare,
completat de ajutorul financiar sporit din partea Uniunii pentru acțiunile
necesare. În anexa II la regulament sunt prevăzute criterii pentru a
decide dacă un organism dăunător se califică drept organism
de carantină, organism de carantină pentru UE sau pentru zone
protejate sau organism dăunător prioritar. Se prevede un transfer al
organismelor dăunătoare enumerate în prezent în anexele I și II
la Directiva 2000/29/CE pe listele corespunzătoare ale viitoarelor acte de
punere în aplicare. Nu se va mai face nicio distincție între organismele
dăunătoare aflate în prezent pe lista din anexa I și cele de pe
lista din anexa II la Directiva 2000/29/CE.
Prezentul capitol stabilește în plus norme
detaliate privind notificarea prezenței organismelor dăunătoare
de carantină, măsurile care trebuie luate pentru eradicarea acestor
organisme inclusiv restricționarea accesului la zonele care fac obiectul
măsurilor de eradicare, anchetele care trebuie efectuate pentru a depista
prezența organismelor dăunătoare și stabilirea planurilor
de urgență și a planurilor privind eradicarea focarelor de
organisme dăunătoare prioritare.
Dispozițiile prezentului capitol
împuternicește Comisia să adopte acte de punere în aplicare privind
măsuri permanente pentru a gestiona organismele dăunătoare de
carantină care s-au stabilit pe teritoriul Uniunii. Aceste acte pot fi, de
asemenea, adoptate cu titlu temporar pentru organismele dăunătoare de
carantină care nu se regăsesc pe liste, dacă este necesar, prin
utilizarea procedurii de urgență stabilite în temeiul Tratatului de
la Lisabona. Instrumentele dezvoltate în prezentul capitol există în
Directiva 2000/29/CE, însă propunerea dezvoltă aceste instrumente în
mod explicit. Se include o dispoziție care să permită statelor
membre să adopte măsuri mai stricte împotriva organismelor
dăunătoare decât cele prevăzute în legislația Uniunii, cu
condiția ca aceste măsuri să nu limiteze în niciun fel libera
circulație pe piața internă a plantelor, a produselor vegetale
și a altor obiecte reglementate.
Prezentul capitol acoperă, de asemenea,
dispozițiile privind zonele protejate, menținând sistemul existent,
însă consolidându-l în mod explicit pentru a garanta faptul că zonele
protejate sunt justificate din punct de vedere tehnic și că orice focare
de organisme dăunătoare de carantină pentru zone protejate sunt
eradicate în mod corespunzător și la timp. În caz contrar, zona
protejată se va revoca. Cu aceste modificări, sistemul de zone
protejate al Uniunii se aliniază sistemului de zone indemne de organisme
dăunătoare din cadrul Convenției Internaționale pentru
protecția plantelor (CIPP), astfel cum a fost solicitat de către
părțile interesate ale regimului și de către
țările terțe.
Capitolul III: Organisme dăunătoare
afectând calitatea
Organismele dăunătoare care
afectează utilizarea prevăzută a plantelor destinate
plantării, dar nu impun eradicare, sunt reglementate în prezent în temeiul
directivelor privind comercializarea semințelor și a materialului de reproducere
a plantelor și, parțial, în anexa II la Directiva 2000/29/CE.
Propunerea le clasifică pe toate ca organisme dăunătoare
afectând calitatea pentru UE. Aceasta prevede natura conceptuală a acestor
organisme dăunătoare și le enumeră ulterior în acte de
punere în aplicare. Criteriile conform cărora se stabilește dacă
un organism dăunător poate fi considerat un organism
dăunător afectând calitatea pentru UE se găsesc în Anexa II.
Organismele dăunătoare afectând calitatea nu vor face obiectul
propunerii legislative privind materialul de reproducere a plantelor, însă
vor fi incluse, după caz, în scheme de certificare.
Reprezentare schematică a diferitelor
tipuri de organisme dăunătoare vizate de propunere, a procesului
decizional care reglementează clasificarea acestora și a
măsurilor necesare pentru a le combate.

Capitolul IV: Măsuri privind plantele,
produsele vegetale și alte obiecte
În anexele la Directiva 2000/29/CE se găsesc
interdicțiile privind anumite plante, produse vegetale și alte
obiecte (anexa III), precum și cerințele specifice pentru
introducerea și circulația în interiorul Uniunii (anexa IV).
Propunerea împuternicește Comisia să adopte astfel de liste prin acte
de punere în aplicare. Dispozițiile capitolului IV se referă la norme
pentru recunoașterea măsurilor luate de țările terțe
ca fiind echivalente cu măsurile Uniunii, precum și derogările
de la interdicții. Se abordează de asemenea și normele privind
circulația plantelor, a produselor vegetale și a altor obiecte înspre
și în interiorul zonelor protejate.
O noutate în regimul fitosanitar al Uniunii este
un articol care împuternicește Comisia să adopte acte de punere în
aplicare pentru a aborda riscurile emergente legate de anumite plante destinate
plantării provenite din anumite țări terțe, care
necesită măsuri de precauție. Materialele vegetale enumerate vor
necesita examinări vizuale și testări intense sau vor fi supuse
unei perioade de carantină, sau vor fi supuse unei interdicții
temporare de introducere în Uniune. Aceste măsuri se aplică pe o
perioadă de doi ani, care se poate prelungi o singură dată. În
cursul acelei perioade se efectuează o evaluare completă a
riscurilor, urmată de o decizie de a reglementa materialul vizat în mod
permanent, sau de a se renunța la măsurile temporare.
Tot ca o noutate vine și un articol care
stabilește regulile de bază pentru stațiile de carantină,
atunci când utilizarea acestor stații este prevăzută de
regulament sau prin acte secundare în temeiul regulamentului.
Introducerea de către pasageri în Uniune a
plantelor reglementate în bagaje nu va mai face obiectul excepției de la
cerințele și interdicțiile respective. Acest lucru este necesar
deoarece plantele din bagajele pasagerilor au prezentat un risc în
creștere pentru statutul fitosanitar al Uniunii și pun în pericol
reușita sistemului.
În fine, o altă noutate este un articol care
impune ca exporturile de plante, produse vegetale și alte obiecte
către țări terțe să fie efectuate fie în conformitate
cu normele Uniunii, fie în conformitate cu condițiile din țara
terță respectivă, dacă normele țării terțe
permit acest lucru sau dacă țara terță își
exprimă acordul în mod explicit în acest sens prin intermediul acordurilor
bilaterale sau altfel.
Capitolul V: Înregistrarea operatorilor
profesioniști și trasabilitatea
Propunerea impune operatorilor profesioniști
relevanți să fie înregistrați într-un registru care va
conține și operatorii profesioniști care sunt obligați
să se înregistreze în temeiul regulamentului propus privind materialul de reproducere
a plantelor. Aceasta ar trebui să reducă sarcina operatorilor
profesioniști. Operatorii înregistrați trebuie să
îndeplinească anumite cerințe pentru trasabilitatea materialului
vegetal aflat sub controlul lor.
Capitolul VI: Certificarea plantelor, a
produselor vegetale și a altor obiecte
Directiva 2000/29/CE are o anexă (V) care
enumeră cerințe privind certificarea plantelor, a produselor vegetale
și a altor obiecte introduse sau puse în circulație în interiorul
Uniunii. Propunerea împuternicește Comisia să adopte astfel de liste
prin acte delegate. Se abordează de asemenea și normele privind
certificarea plantelor, a produselor vegetale și a altor obiecte introduse
și puse în circulație în interiorul zonelor protejate.
Propunerea prevede că toate plantele
destinate plantării, altele decât anumite semințe, necesită un
certificat fitosanitar pentru introducerea în Uniune și un pașaport
fitosanitar pentru circulația în interiorul Uniunii. Pașapoartele
fitosanitare sunt necesare pentru toate deplasările între operatori
profesioniști, dar nu și pentru vânzările către persoanele
fizice care sunt consumatori finali. Pașaportul fitosanitar va fi
simplificat și armonizat. În locul unui număr de lot, pașaportul
fitosanitar poate utiliza un cip, un cod de bare sau o hologramă care se
conectează la sistemele interne de trasabilitate ale operatorilor
profesioniști.
Examinarea plantelor, a produselor vegetale
și a altor obiecte care necesită un pașaport fitosanitar poate
necesita utilizarea sistemelor de certificare cu privire la anumite organisme
dăunătoare de carantină și/sau organisme
dăunătoare afectând calitatea, dacă examinările pe teren în
timpul perioadei de vegetație sunt indispensabile. Această
posibilitate ar putea fi creată datorită includerii organismelor
dăunătoare afectând calitatea în regulamentul privind
sănătatea plantelor. Atunci când sistemele de certificare sunt
solicitate în temeiul regulamentului privind sănătatea plantelor, se
prevede că trebuie utilizate sistemele de certificare create în temeiul
regulamentului propus privind materialul de reproducere a plantelor. Acest
lucru evită crearea a două dispozitive similare care ar dubla
costurile suportate de operatorii profesioniști.
Pașapoartele fitosanitare se eliberează
de către operatorii înregistrați care sunt autorizați în acest
sens de autoritățile competente, sau, la cererea acestora, de
către autoritățile competente. Dacă materialul vegetal
necesită un pașaport fitosanitar în temeiul regulamentului privind
sănătatea plantelor și o etichetă de certificare în temeiul
regulamentului propus privind materialul de reproducere a plantelor,
pașaportul fitosanitar și eticheta de certificare trebuie combinate
într-un singur document. Acest lucru evită dublarea costurilor pentru
operatorii profesioniști, dacă autoritățile competente sunt
cele care eliberează respectivele documente.
Sunt prevăzute norme privind autorizarea
și supravegherea operatorilor profesioniști care eliberează
pașapoarte fitosanitare și privind examinarea materialului vegetal în
cauză, pentru a se asigura că acest material este conform cu toate
dispozițiile regulamentului.
Sunt prevăzute, de asemenea, norme privind
autorizarea și supravegherea producătorilor de materiale de ambalaj
din lemn care aplică o anumită marcă respectivului material,
după tratarea acestuia, în conformitate cu Standardul internațional
pentru măsuri fitosanitare nr. 15 privind reglementarea materialelor de
ambalaj din lemn în comerțul internațional.
În ceea ce privește exporturile, propunerea
prevede introducerea unui certificat de preexport, pentru cazurile în care
materialul vegetal este exportat dintr-un stat membru care nu este statul
membru de origine. Certificatul de preexport va înlocui documentul orientativ
neoficial utilizat în prezent, convenit de către statele membre.
Capitolul VII: Măsuri de sprijin pentru
punerea în aplicare a regulamentului
Propunerea prevede înființarea unui sistem de
notificare electronică pentru notificare și raportare.
Capitolul VIII: Dispoziții finale
Propunerea prevede că un nou comitet permanent va asista Comisia,
iar acesta va include comitetele existente care se ocupă de lanțul
alimentar, sănătatea animalelor și sănătatea plantelor
și materialul de reproducere a plantelor (în locul actualului Comitet
permanent pentru sănătatea plantelor).
Propunerea prevede modificări la regulamentul
de stabilire a unor dispoziții pentru gestionarea cheltuielilor legate de
lanțul alimentar, sănătatea și bunăstarea animalelor,
precum și a celor legate de sănătatea plantelor și
materialul de reproducere a plantelor, care este prevăzut să fie
adoptat înainte de actuala propunere legislativă. Modificările
respective includ posibilitatea ca Uniunea să cofinanțeze măsuri
privind organismele dăunătoare prioritare (o categorie de organisme
dăunătoare creată în propunerea actuală) și
compensări pentru operatori pentru valoarea pierderilor materialului
vegetal distrus în urma măsurilor de eradicare privind organismele
dăunătoare prioritare.
Propunerea abrogă șase așa-numite
directive de control privind gestionarea anumitor organisme
dăunătoare de carantină (râia neagră la cartofi, nematozii
cu chiști, putregaiul brun al cartofului, putregaiul inelar al
tuberculilor de cartofi, tortricidele frunzelor de garoafă și
păduchele verde de San José) care sunt cunoscute ca fiind prezente în
Uniune. Astfel de acte vor fi adoptate în viitor cu titlu secundar, în temeiul
propunerii de regulament, și nu ca acte adoptate prin codecizie.
Directivele privind organismele dăunătoare la cartofi vor fi
înlocuite de acte secundare în temeiul regulamentului propus, fără a
le schimba substanța. Directivele privind tortricidele frunzelor de
garoafă și păduchele verde de San José nu vor fi înlocuite.
4.           IMPLICAȚII BUGETARE
Dispozițiile financiare și creditele
bugetare pentru punerea în aplicare a regulamentului până la data de 31
decembrie 2020 vor fi prezentate în cadrul viitoarei propuneri legislative
pentru un regulament privind gestionarea cheltuielilor legate de lanțul
alimentar, sănătatea și bunăstarea animalelor, precum
și a celor legate de sănătatea plantelor și materialul de reproducere
a plantelor. Prezenta propunere nu implică cheltuieli care nu vor face
parte din fișa financiară a propunerii legislative pentru
regulamentul respectiv și nu necesită resurse umane suplimentare.
2013/0141 (COD)
Propunere de
REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN
ŞI AL CONSILIULUI
privind măsurile de protecție
împotriva organismelor dăunătoare plantelor
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act
legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic
și Social European[10],

având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[11],
hotărând în conformitate cu procedura
legislativă ordinară,
întrucât:
(1)       Directiva 2000/29/CE a
Consiliului din 8 mai 2000 privind măsurile de protecție împotriva
introducerii în Comunitate a unor organisme dăunătoare plantelor sau
produselor vegetale și împotriva răspândirii lor în Comunitate[12] stabilește un regim
fitosanitar.
(2)       La 21 noiembrie 2008,
Consiliul a invitat Comisia să efectueze o evaluare a respectivului regim
fitosanitar[13].
(3)       Având în vedere rezultatele
evaluării respective și experiența dobândită în urma
punerii în aplicare a Directivei 2000/29/CE, directiva respectivă ar
trebui înlocuită. Pentru a asigura uniformitatea în punerea în aplicare a
noilor norme, actul care înlocuiește Directiva ar trebui să ia forma
unui regulament.
(4)       Sănătatea plantelor
este foarte importantă pentru producția vegetală, spațiile
verzi publice și private, ecosistemele naturale, serviciile ecosistemice
și biodiversitatea din Uniune. Sănătatea plantelor este
amenințată de specii dăunătoare plantelor și
produselor vegetale, denumite în continuare „organisme dăunătoare”.
Pentru a combate amenințarea respectivă, este necesar să se
adopte măsuri privind determinarea riscurilor fitosanitare prezentate de
către acele organisme dăunătoare și reducerea acestor
riscuri la un nivel acceptabil.
(5)       Necesitatea unor astfel de
măsuri a fost recunoscută de mult timp. Aceste măsuri au
făcut obiectul unor acorduri internaționale și convenții
internaționale, inclusiv Convenția internațională pentru protecția
plantelor (CIPP) din 6 decembrie 1951 încheiată în cadrul
Organizației Națiunilor Unite pentru Alimentație și
Agricultură (FAO) și noul său text revizuit aprobat de
Conferința Organizației Națiunilor Unite pentru Alimentație
și Agricultură din noiembrie 1997 cu ocazia celei de-a 29-a sesiuni.
Uniunea este parte la CIPP.
(6)       S-a constatat că pentru
determinarea domeniului de aplicare al prezentului regulament, este necesar
să se ia în considerare factorii biogeografici pentru a evita ca
organismele dăunătoare care nu sunt prezente pe teritoriul european
al Uniunii să se răspândească pe teritoriul respectiv. În
consecință, teritoriile din afara Europei (regiunile ultraperiferice)
din statele membre menționate la articolul 355 alineatul (1) din TFUE ar
trebui să fie excluse din domeniul de aplicare teritorială al
prezentului regulament. Aceste teritorii ar trebui enumerate. În cazul în care
statutul unui asemenea teritoriu sau al unui teritoriu menționat la
articolul 355 alineatul (2) din TFUE este modificat în conformitate cu articolul
355 alineatul (6) din TFUE, respectiva listă ar trebui modificată
pentru a se asigura că domeniul de aplicare teritorială al
prezentului regulament continuă să fie limitat la partea
europeană a teritoriului Uniunii Europene. Trimiterile la țări
terțe ar trebui să fie interpretate ca trimiteri și la
teritoriile incluse în lista respectivă.
(7)       Directiva 2000/29/CE
stabilește norme privind controalele oficiale care trebuie efectuate de
către autoritățile competente în ceea ce privește
măsurile de protecție împotriva introducerii în Comunitate a unor
organisme dăunătoare plantelor sau produselor vegetale și
împotriva răspândirii lor în Comunitate. Astfel de norme sunt în prezent
stabilite prin Regulamentul (UE) nr..../.... privind controalele oficiale
și alte activități oficiale efectuate pentru a asigura punerea
în aplicare a legislației privind produsele alimentare și hrana
pentru animale, a normelor privind sănătatea și bunăstarea
animalelor, sănătatea plantelor, materialul vegetal de reproducere
și produsele de protecție a plantelor și de modificare a Regulamentelor
(CE) nr. 999/2001, 1829/2003, 1831/2003, 1/2005, 396/2005, 834/2007, 1099/2009,
1069/2009, 1107/2009, a Regulamentelor (UE) nr. 1151/2012, [….]/2013 [Oficiul
pentru Publicații, vă rugăm să introduceți numărul
Regulamentului de stabilire a unor dispoziții pentru gestionarea
cheltuielilor privind lanțul alimentar, sănătatea și
bunăstarea animalelor, sănătatea plantelor și materialul de
reproducere a plantelor] și a Directivelor 98/58/CE, 1999/74/CE,
2007/43/CE, 2008/119/CE, 2008/120/CE și 2009/128/CE (Regulamentul privind
controalele oficiale)[14]
[Oficiul pentru Publicații, vă rugăm să introduceți
numărul Regulamentului privind controalele oficiale și, în nota de
subsol, trimiterea la Jurnalul Oficial] și, prin urmare, nu ar trebui
să fie incluse în prezentul regulament.
(8)       Este necesară stabilirea
de criterii pentru a permite identificarea organismelor dăunătoare
pentru care este necesar să se adopte măsuri de control pentru
întregul teritoriu al Uniunii. Astfel de organisme dăunătoare sunt
denumite „organisme dăunătoare de carantină pentru UE”. Ar
trebui de asemenea prevăzute criterii pentru identificarea organismelor
dăunătoare pentru care este necesar să se adopte măsuri de
control într-una sau mai multe părți ale acestui teritoriu. Astfel de
organisme dăunătoare sunt denumite „organisme dăunătoare de
carantină pentru zone protejate”.
(9)       Pentru a permite eforturilor
de control al organismelor dăunătoare de carantină pentru UE
să se concentreze asupra organismelor de carantină al căror
impact economic, de mediu sau social este foarte grav pentru teritoriul Uniunii
în ansamblu, trebuie stabilită o listă restrânsă a acestor
organisme dăunătoare, denumite în continuare „organisme
dăunătoare prioritare”.
(10)     Este necesar să se
prevadă derogări de la interzicerea introducerii și
circulației pe teritoriul UE a organismelor de carantină pentru UE în
scopuri științifice, pentru teste, selecții de soiuri de plante,
reproduceri și expoziții.
(11)     Pentru a asigura acțiuni
eficiente și rapide în cazul prezenței unui organism
dăunător de carantină pentru UE, obligațiile de notificare
ar trebui să se aplice publicului, operatorilor profesioniști, precum
și statelor membre.
(12)     În cazul în care aceste
obligații de notificare implică faptul că datele cu caracter
personal ale persoanelor fizice sau juridice trebuie să fie comunicate
autorităților competente, aceasta ar putea constitui o limitare a
articolului 8 (protecția datelor cu caracter personal) din Carta
drepturilor fundamentale. Totuși, această limitare este necesară
și proporțională pentru atingerea obiectivului de interes
general al prezentului regulament.
(13)     Un operator profesionist care
ia cunoștință de prezența unui organism dăunător
de carantină pentru UE la o plantă, produs vegetal sau alt obiect
care este sau a fost sub controlul său ar trebui să aibă
obligația de a lua toate măsurile corespunzătoare în ceea ce
privește eliminarea organismelor dăunătoare, retragerea sau
returnarea plantelor, a produselor vegetale sau a altor obiecte în cauză
și informarea autorității competente, a altor persoane din
lanțul comercial și a publicului.
(14)     Statele membre ar trebui
să ia toate măsurile necesare pentru eradicarea organismelor
dăunătoare de carantină pentru UE, atunci când constată
prezența acestora pe teritoriile lor. Este oportun să se prevadă
măsuri care pot fi luate de statele membre în acest caz și
principiile pe baza cărora acestea trebuie să decidă ce
măsuri să adopte. Măsurile respective ar trebui să
includă stabilirea de zone de restricție, care cuprind o zonă
contaminată și o zonă tampon.
(15)     În anumite cazuri, statele
membre ar trebui să impună măsuri de eradicare a organismelor
dăunătoare de carantină la plante aflate pe
proprietăți private, deoarece eradicarea organismelor
dăunătoare nu poate avea succes decât dacă toate sursele de
infestare sunt eliminate. În acest scop, autoritățile competente ale
statelor membre trebuie să aibă în mod legal acces la spațiile
respective. Aceasta ar putea constitui o limitare a articolului 7 (respectarea
vieții private și de familie) și a articolului 17 (dreptul la
proprietate) din Carta drepturilor fundamentale. Această limitare este
necesară și proporțională pentru atingerea obiectivului de
interes public al regimului, în măsura în care statele membre asigură
compensații echitabile în timp util pentru pierderea
proprietății private.
(16)     Depistarea precoce a
prezenței organismelor dăunătoare este extrem de importantă
pentru a le eradica rapid și eficient. Prin urmare, statele membre ar
trebui să efectueze anchete de depistare a prezenței organismelor
dăunătoare de carantină pentru UE în zonele în care
prezența acestor organisme nu era cunoscută până în prezent.
Având în vedere numărul de organisme dăunătoare de
carantină pentru UE și timpul și resursele necesare pentru a
efectua aceste anchete, statele membre ar trebui să instituie programe
multianuale de anchetă.
(17)     Comisia ar trebui să fie
împuternicită să adopte măsuri în cazul în care se
suspectează sau se confirmă prezența unor organisme
dăunătoare de carantină pentru UE specifice, privind în special
eradicarea și izolarea acestora, și instituirea de zone de
restricție, anchete, planuri de urgență, exerciții de simulare
și planuri de eradicare în ceea ce privește respectivele organisme
dăunătoare.
(18)     Pentru a asigura o
intervenție rapidă și eficace împotriva organismelor
dăunătoare care nu sunt organisme dăunătoare de
carantină pentru UE dar despre care statele membre consideră că
ar putea îndeplini condițiile pentru a fi incluse în lista cu organismele
dăunătoare de carantină pentru UE, ar trebui să se
prevadă măsuri care să fie adoptate de către statele
membre, în cazul în care acestea află de prezența unui astfel de
organism dăunător. Dispoziții similare ar trebui stabilite
pentru Comisie.
(19)     În anumite condiții,
statelor membre ar trebui să li se permită să adopte măsuri
de eradicare mai stricte decât cele impuse de legislația Uniunii.
(20)     Ar trebui să se aplice
dispoziții speciale organismelor dăunătoare prioritare în ceea
ce privește, în special, informarea publicului, anchetele, planurile de
urgență, planurile de eradicare, precum și cofinanțarea
măsurilor de către Uniune
(21)     Organismele de carantină
care sunt prezente pe teritoriul Uniunii, dar sunt absente din anumite
părți ale acestui teritoriu desemnate ca „zone protejate”, și a
căror prezență ar avea un impact economic, social sau de mediu
inacceptabil numai pentru acele zone protejate, ar trebui să fie
identificate și enumerate în mod specific ca „organisme
dăunătoare de carantină pentru zone protejate”. Introducerea în
circulație și eliberarea organismelor dăunătoare de
carantină pentru zone protejate în interiorul respectivei zone protejate
ar trebui interzisă.
(22)     Ar trebui stabilite norme
privind recunoașterea, modificarea sau revocarea recunoașterii
zonelor protejate, obligațiile de anchetă pentru zonele protejate
și măsurile care trebuie luate dacă organismele
dăunătoare de carantină pentru zone protejate sunt depistate în
respectivele zone protejate. Dacă se constată semne ale
prezenței organismelor dăunătoare de carantină pentru zone
protejate în interiorul respectivei zone protejate, ar trebui să se aplice
norme stricte pentru modificarea și revocarea acestor zone protejate.
(23)     Un organism dăunător
care nu este organism dăunător de carantină pentru UE ar trebui
să fie denumit „organism dăunător afectând calitatea pentru UE”
dacă este în principal transmis prin anumite plante destinate
plantării, dacă prezența sa pe aceste plante destinate plantării
are un impact economic inacceptabil în ceea ce privește utilizarea
prevăzută a plantelor respective și dacă este clasificat ca
organism dăunător afectând calitatea pentru UE. Pentru a limita
prezența acestor organisme dăunătoare, ar trebui interzisă introducerea
sau deplasarea în interiorul teritoriului Uniunii a plantelor destinate
plantării purtătoare de astfel de dăunători, cu
excepția cazului în care se specifică altfel în lista
respectivă.
(24)     Anumite plante, produse
vegetale și alte obiecte prezintă un risc fitosanitar inacceptabil
din cauza probabilității lor de a găzdui un organism
dăunător de carantină pentru UE. Pentru unele dintre acestea,
sunt disponibile măsuri acceptabile de reducere a riscurilor, însă nu
pentru toate. În funcție de disponibilitatea măsurilor acceptabile de
reducere a riscurilor, introducerea și deplasarea acestora pe teritoriul
Uniunii ar trebui să fie interzise sau supuse unor cerințe speciale.
Aceste plante, produse vegetale și alte obiecte ar trebui trecute pe o
listă.
(25)     Ar trebui stipulate
derogări de la interdicțiile sau cerințele speciale în ceea ce
privește introducerea plantelor, a produselor vegetale și a altor
obiecte pe teritoriul Uniunii. Comisia ar trebui să fie împuternicită
să recunoască anumite măsuri din țări terțe ca
fiind echivalente cu cerințele pentru circulația în interiorul
teritoriului Uniunii a plantelor, a produselor vegetale și a altor obiecte
în cauză.
(26)     Aceste interdicții sau
cerințe ar trebui să nu se aplice nici în cazul unor
cantități reduse de plante, produse vegetale și alte obiecte,
altele decât plantele destinate plantării, în scopuri necomerciale și
scopuri neprofesionale, nici la introducerea și circulația în zonele
de frontieră a plantelor, a produselor vegetale și a altor obiecte.
În mod similar, ele nu ar trebui să se aplice nici la introducerea și
circulația în interiorul teritoriului Uniunii a plantelor, a produselor
vegetale și a altor obiecte în scopuri științifice, pentru
teste, selecții de soiuri, reproduceri și expoziții. Ar trebui
stabilite măsuri de salvgardare adecvate, iar persoanele vizate ar trebui
ținute la curent.
(27)     O derogare de la normele
Uniunii privind introducerea și circulația în interiorul teritoriului
Uniunii ar trebui să fie stipulată pentru plante, produse vegetale
și alte obiecte aflate în tranzit.
(28)     Comerțul
internațional cu plante destinate plantării, referitor la care
există experiență fitosanitară limitată, poate implica
riscuri grave de stabilire a unor organisme dăunătoare de
carantină pentru care nu au fost adoptate măsuri în conformitate cu
prezentul regulament. Pentru a asigura o intervenție rapidă și
eficace împotriva noilor riscuri identificate asociate plantelor destinate
plantării care nu fac obiectul unor obligații sau interdicții
permanente, dar care pot să intre sub incidența unor astfel de
măsuri permanente, Comisia ar trebui să aibă posibilitatea de a
adopta măsuri temporare în conformitate cu principiul precauției.
(29)     Este necesar să se
stabilească interdicții și cerințe speciale, similare celor
prevăzute pentru teritoriul Uniunii, în ceea ce privește introducerea
și circulația în zonele protejate a plantelor, produselor vegetale
și a altor obiecte care ar constitui un risc fitosanitar de un nivel inacceptabil
cauzat de probabilitatea lor de a găzdui respectivele organisme
dăunătoare de carantină pentru zone protejate.
(30)     Ar trebui adoptate
cerințe generale cu privire la vehicule și materialul de ambalaj al
plantelor, al produselor vegetale și al altor obiecte pentru a se asigura
că acestea nu conțin organisme dăunătoare de
carantină.
(31)     Statele membre ar trebui
să desemneze stații de carantină. Ar trebui stabilite
cerințe referitoare la desemnarea, funcționarea și supravegherea
acestor stații de carantină, precum și la eliberarea de plante,
produse vegetale sau alte obiecte din acele stații. În cazul în care
aceste cerințe includ păstrarea unor liste cu personalul și
vizitatorii care intră în stații, aceasta ar putea constitui o
limitare a articolului 8 (protecția datelor cu caracter personal) din
Carta drepturilor fundamentale. Totuși, această limitare este
necesară și proporțională pentru atingerea obiectivului de
interes general al prezentului regulament.
(32)     Dacă acest lucru este
prevăzut de un acord bilateral încheiat de Uniune cu o țară
terță, sau de legislația unei țări terțe,
plantele, produsele vegetale și alte obiecte transportate de pe teritoriul
Uniunii în țara terță în cauză ar trebui să se conformeze
normelor menționate.
(33)     În cazul în care, în ceea ce
privește anumite plante, produse vegetale sau alte obiecte deplasate de pe
teritoriul Uniunii în țări terțe, nu se aplică niciun acord
fitosanitar bilateral încheiat de Uniune cu o țară terță
și nici legislația unei țări terțe, ar trebui
oferită protecție țărilor terțe împotriva organismelor
dăunătoare de carantină pentru UE din cauza naturii lor
dăunătoare cunoscute, cu excepția cazului în care un organism
dăunător de carantină este oficial cunoscut ca fiind prezent în
țara terță în cauză și nu face obiectul niciunui
control oficial, sau în cazul în care se poate presupune în mod rezonabil
că acest organism de carantină pentru UE nu îndeplinește
criteriile pentru a fi considerat organism dăunător de carantină
pentru țara terță în cauză.
(34)     Pentru a asigura punerea în
aplicare eficace a prezentului regulament, operatorii profesioniști
supuși obligațiilor care decurg din prezentul regulament ar trebui
înregistrați în registre stabilite de statele membre. Pentru a reduce
sarcina administrativă, aceste registre ar trebui să includă, de
asemenea, operatorii profesioniști care se încadrează în domeniul de
aplicare al Regulamentului (UE) nr..../.... privind......[15] [Oficiul pentru
Publicații, vă rugăm să introduceți numărul,
titlul și, într-o notă de subsol, trimiterea JO la Regulamentul
privind materialul de reproducere a plantelor].
(35)     Operatorii profesioniști
care își desfășoară activitatea la mai multe incinte ar
trebui să aibă posibilitatea de a se înregistra separat pentru
fiecare dintre incintele respective.
(36)     Pentru a facilita
identificarea sursei unei infestări cu un organism dăunător de
carantină, este necesar să se solicite operatorilor
profesioniști să țină evidențe în ceea ce
privește plantele, produsele vegetale și alte obiecte care le sunt
furnizate de operatori profesioniști și pe care le furnizează
altor operatori profesioniști. Având în vedere perioadele de
latență ale unor organisme dăunătoare de carantină
și timpul necesar pentru depistarea sursei de contaminare,
înregistrările ar trebui să fie păstrate timp de trei ani.
(37)     Operatorii profesioniști
ar trebui, de asemenea, să dispună de sisteme și proceduri care
să le permită identificarea deplasărilor propriilor plante,
produse vegetale și alte obiecte în spațiile lor.
(38)     Ar trebui solicitat un certificat
fitosanitar în cazul introducerii din țări terțe pe teritoriul
Uniunii, și în zone protejate, a anumitor plante, produse vegetale și
a altor obiecte. Aceste plante, produse vegetale și alte obiecte ar trebui
incluse într-o listă, din motive de claritate.
(39)     Aceste certificate
fitosanitare ar trebui să fie conforme cu cerințele prevăzute de
Directiva CIPP și să ateste conformitatea cu cerințele și
măsurile stabilite în temeiul prezentului regulament. Pentru a asigura credibilitatea
certificatelor fitosanitare, este necesar să se stabilească norme
privind condițiile de valabilitate și de anulare a acestora.
(40)     Circulația în interiorul
teritoriului Uniunii și înspre și în interiorul zonelor protejate a
anumitor plante, produse vegetale și a altor obiecte ar trebui să fie
permisă numai în cazul în care acestea sunt însoțite de un
pașaport fitosanitar care atestă conformitatea cu cerințele
și măsurile stabilite în conformitate cu dispozițiile
prezentului regulament. Aceste plante, produse vegetale și alte obiecte ar
trebui incluse într-o listă, din motive de claritate.
(41)     Pașapoartele fitosanitare
nu ar trebui să fie necesare pentru plante, produse vegetale și alte
obiecte destinate utilizatorilor finali.
(42)     Pentru a asigura
credibilitatea pașapoartelor fitosanitare, este necesar să se
stabilească norme privind conținutul acestora.
(43)     Pașapoartele fitosanitare
ar trebui, în general, să fie emise de către operatorii
profesioniști. Dacă operatorii profesioniști nu au resursele
necesare pentru emiterea pașapoartelor fitosanitare, ar trebui să
existe posibilitatea ca, la solicitarea acestora, pașapoartele
fitosanitare să fie emise de către autoritățile competente.
(44)     Ar trebui stabilite norme
privind emiterea pașapoartelor fitosanitare, examinările necesare
pentru emitere, autorizarea și supravegherea operatorilor
profesioniști care eliberează pașapoarte fitosanitare,
obligațiile operatorilor autorizați și retragerea
autorizației respective.
(45)     Pentru a reduce sarcina
operatorilor autorizați, examinările pentru emiterea
pașapoartelor fitosanitare ar trebui combinate cu examinările
necesare în conformitate cu Regulamentul (UE) nr..../.... [Oficiul pentru
Publicații vă rugăm să introduceți numărul
regulamentului privind materialul de reproducere a plantelor], după
caz.
(46)     Operatorii autorizați ar
trebui să posede cunoștințele necesare referitoare la
organismele dăunătoare.
(47)     Anumiți operatori ar
putea intenționa să stabilească un plan de gestionare a
riscurilor fitosanitare care asigură și demonstrează că au
un nivel ridicat de competență în domeniul fitosanitar și
că prezintă un grad ridicat de conștientizare cu privire la
riscurile pe care le prezintă etapele critice ale activității
lor profesionale, ceea ce ar putea justifica aplicarea unor modalități
speciale de control de către autoritățile competente. Ar trebui
să se stabilească norme ale Uniunii privind conținutul acestor
planuri.
(48)     Este necesar să se
prevadă înlocuirea pașapoartelor fitosanitare și a
certificatelor fitosanitare.
(49)     În cazurile de neconformitate
cu normele Uniunii, pașapoartele fitosanitare ar trebui să fie
eliminate, invalidate și, din motive de trasabilitate, păstrate.
(50)     Standardul internațional
al FAO pentru măsurile fitosanitare nr. 15 prevede că materialele de
ambalaj din lemn sunt marcate cu o anumită marcă, aplicată de
operatori profesioniști autorizați și supravegheați în mod
corespunzător. Prezentul regulament ar trebui să stabilească
modelul și conținutul mărcii respective și autorizarea
și supravegherea operatorilor profesioniști de pe teritoriul Uniunii
care aplică această marcă.
(51)     Dacă acest lucru este
impus de o țară terță, respectivele plante, produse
vegetale sau alte obiecte ar trebui să fie deplasate de pe teritoriul
Uniunii în respectiva țară terță însoțite de un
certificat fitosanitar de export sau reexport. În ceea ce privește
dispozițiile relevante ale CIPP, certificatele respective ar trebui
să fie întocmite de către autoritățile competente,
respectând conținutul modelelor de certificate de export și reexport
prevăzute de Directiva CIPP.
(52)     Dacă o plantă,
produs vegetal sau alt obiect este deplasat prin mai multe state membre înainte
de a fi exportat către o țară terță, este important ca
statul membru în care plantele, produsele vegetale sau alte obiecte au fost
produse sau prelucrate să facă schimb de informații cu statul
membru care eliberează certificatul fitosanitar de export. Acest schimb de
informații este important pentru a permite atestarea de conformitate cu
cerințele țării terțe. Prin urmare, trebuie elaborat un
certificat de preexport armonizat pentru a se asigura că schimbul de
informații are loc în mod uniform.
(53)     Comisia ar trebui să
stabilească un sistem electronic pentru notificările necesare în
conformitate cu prezentul regulament.
(54)     Pentru a se asigura că
excepțiile privind organismele dăunătoare de carantină
pentru UE utilizate în scopuri științifice, pentru teste,
selecții de soiuri de plante, reproducere sau expoziții sunt puse în
aplicare într-o manieră care nu prezintă niciun risc fitosanitar
pentru teritoriul Uniunii sau pentru anumite părți ale acestuia,
competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar
trebui să fie delegată Comisiei în ceea ce privește normele privind
schimbul de informații între statele membre și Comisie cu privire la
introducerea și circulația în interiorul teritoriului Uniunii a
organismelor dăunătoare în cauză, la evaluarea și
autorizarea respectivă și la monitorizarea conformității,
precum și la măsurile în caz de nerespectare și la notificarea
acestora.
(55)     Pentru a asigura un sistem
eficace de notificări, competența de a adopta acte în conformitate cu
articolul 290 din TFUE ar trebui să fie delegată Comisiei în ceea ce
privește normele care reglementează obligațiile de notificare
privind prezența anumitor organisme dăunătoare de carantină
pentru UE care încă nu a fost confirmată oficial, dar este
suspectată.
(56)     Pentru a ține seama de
progresele tehnice și științifice privind anchetele legate de
prezența organismelor dăunătoare, competența de a adopta
acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui să fie
delegată Comisiei în ceea ce privește normele pentru modificarea sau
completarea elementelor care urmează să fie acoperite prin
intermediul programelor multianuale de anchetă.
(57)     Pentru a asigura
funcționarea eficientă a exercițiilor de simulare,
competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar
trebui să fie delegată Comisiei în ceea ce privește normele care
definesc frecvența, conținutul, formatul, precum și alte
dispoziții privind exercițiile de simulare.
(58)     Pentru a garanta că sunt
stabilite zone protejate și că acestea funcționează în mod
fiabil, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din
TFUE ar trebui să fie delegată Comisiei în ceea ce privește
normele referitoare la anchetele care trebuie efectuate în scopul
recunoașterii zonelor protejate și pentru a stabili dacă zonele
protejate respectă cerințele respective.
(59)     Pentru a garanta aplicarea
proporțională și limitată a derogărilor privind
circulația plantelor, a produselor vegetale sau a altor obiecte în sau în
interiorul zonelor de frontieră, competența de a adopta acte în
conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui să fie delegată
Comisiei în ceea ce privește normele privind lățimea maximă
a zonelor de frontieră ale țărilor terțe și a zonelor
de frontieră ale statelor membre, distanța maximă de deplasare a
plantelor, a produselor vegetale și a altor obiecte în cauză în
zonele de frontieră ale țării terțe și în zonele de
frontieră ale statelor membre și procedurile privind autorizarea
introducerii și deplasării în interiorul zonelor de frontieră
ale statului membru a plantelor, produselor vegetale și a altor obiecte.
(60)     În vederea evitării
riscurilor fitosanitare în timpul tranzitului de plante, de produse vegetale
sau de alte obiecte, competența de a adopta acte în conformitate cu
articolul 290 din TFUE ar trebui să fie delegată Comisiei în ceea ce
privește normele care definesc conținutul unei declarații în
ceea ce privește transportarea de plante, de produse vegetale sau de alte
obiecte, pe teritoriul Uniunii în scopul de a le deplasa într-o țară
terță.
(61)     Pentru a se asigura că
înregistrarea operatorilor profesioniști este proporțională cu
obiectivul de control al riscurilor fitosanitare, ar trebui delegată
Comisiei competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din
TFUE în ceea ce privește normele care definesc categoriile de operatori
profesioniști care sunt scutiți de obligația de înscriere în
registru și condițiile aferente.
(62)     Pentru a asigura
credibilitatea certificatelor fitosanitare din țările terțe care
nu sunt parte la CIPP, ar trebui delegată Comisiei competența de a
adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE în ceea ce privește
normele de completare a condițiilor de acceptare a certificatelor
fitosanitare din țările terțe respective.
(63)     În vederea reducerii la
minimum a riscurilor fitosanitare ale plantelor, ale produselor vegetale sau
ale altor obiecte transportate în interiorul teritoriului Uniunii,
competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar
trebui să fie delegată Comisiei în ceea ce privește normele care
definesc plafonul cantităților mici de anumite plante, produse
vegetale sau alte obiecte care trebuie exceptate de la obligația privind
pașapoartele fitosanitare.
(64)     Pentru a asigura fiabilitatea
examinărilor plantelor, a produselor vegetale și a altor obiecte
efectuate în vederea emiterii pașapoartelor fitosanitare, competența de
a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui să fie
delegată Comisiei în ceea ce privește normele referitoare la
examinarea vizuală, prelevarea de probe și testarea și
utilizarea sistemelor de certificare.
(65)     Pentru a spori credibilitatea
pașaportului fitosanitar, competența de a adopta acte în conformitate
cu articolul 290 din TFUE ar trebui să fie delegată Comisiei în ceea
ce privește normele care definesc cerințele de calificare care
trebuie îndeplinite de către operatorii profesioniști pentru ca
aceștia să fie autorizați să emită pașapoarte
fitosanitare.
(66)     Pentru consolidarea domeniului
de aplicare și a utilității planului de gestionare a riscurilor
fitosanitare, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290
din TFUE ar trebui să fie delegată Comisiei în ceea ce privește
normele de completare sau de modificare a elementelor acoperite de acest plan.
(67)     Pentru a lua în considerare
elaborarea de standarde internaționale, competența de a adopta acte
în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui să fie delegată
Comisiei în ceea ce privește normele privind atestatele pentru
mărfurile cu caracter specific, altele decât materialul de ambalaj din
lemn, care ar necesita aplicarea unui atestat specific de conformitate cu
normele din prezentul regulament.
(68)     Pentru a garanta utilitatea
și fiabilitatea atestatelor și certificatelor de preexport oficiale,
competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar
trebui să fie delegată Comisiei în ceea ce privește normele care
definesc conținutul atestărilor oficiale, autorizarea și
supravegherea operatorilor profesioniști care eliberează aceste
atestate și conținutul certificatului de preexport.
(69)     Pentru a ține seama de
progresele tehnice și științifice, precum și pentru a se
adapta la o decizie a Consiliului European în conformitate cu articolul 355
alineatul (6) din TFUE, competența de a adopta acte în conformitate cu
articolul 290 din TFUE ar trebui să fie delegată Comisiei în ceea ce
privește normele de modificare a anexelor la prezentul regulament.
(70)     Este deosebit de important ca,
în cursul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze
consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când
pregătește și elaborează acte delegate, Comisia trebuie
să asigure transmiterea simultană, în timp util și adecvată
a documentelor relevante către Parlamentul European și către
Consiliu.
(71)     În vederea asigurării
unor condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentului regulament
cu privire la stabilirea unei liste a organismelor dăunătoare de
carantină pentru UE, stabilirea unei liste a organismelor
dăunătoare prioritare, stabilirea unor măsuri împotriva unor
anumite organisme dăunătoare de carantină pentru UE, adoptarea
unor măsuri pentru o perioadă limitată de timp în ceea ce
privește riscurile fitosanitare pe care le prezintă organismele
dăunătoare care se califică provizoriu ca organisme
dăunătoare de carantină pentru UE, recunoașterea zonelor
protejate recunoscute în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) litera (h)
primul paragraf din Directiva 2000/29/CE și stabilirea unei liste a
organismelor dăunătoare de carantină pentru zone protejate din
respectivele zone protejate, modificarea sau revocarea zonelor protejate,
modificarea listei cu respectivele zone protejate, includerea pe listă a
organismelor dăunătoare afectând calitatea pentru UE și a
plantelor destinate plantării în cauză, alcătuirea unei liste cu
plantele, produsele vegetale și alte obiecte a căror introducere
și circulație în interiorul teritoriului Uniunii trebuie
interzisă, precum și cu țările terțe în cauză,
alcătuirea unei liste care conține plantele, produsele vegetale
și alte obiecte, precum și cerințele pentru introducerea și
circulația acestora în interiorul teritoriului Uniunii, cerințele
țărilor terțe echivalente cerințelor care
reglementează circulația în interiorul teritoriului Uniunii a
plantelor, a produselor vegetale sau a altor obiecte, stabilirea unor
condiții sau măsuri specifice privind introducerea anumitor plante,
produse vegetale și a altor obiecte în zonele de frontieră din
statele membre, adoptarea de măsuri temporare cu privire la introducerea
și circulația în interiorul teritoriului Uniunii a plantelor
destinate plantării provenite din țări terțe, alcătuirea
unei liste care conține plante, produse vegetale și alte obiecte a
căror introducere și deplasare în anumite zone protejate trebuie
interzise, alcătuirea unei liste cu cerințele pentru introducerea
și circulația în anumite zone protejate a plantelor, a produselor
vegetale și a altor obiecte, includerea pe listă a plantelor,
produselor vegetale și a altor obiecte, și respectivele
țări terțe de origine sau de expediere pentru care un certificat
fitosanitar este necesar în vederea introducerii lor pe teritoriul Uniunii,
alcătuirea unei liste cu plantele, produsele vegetale și alte
obiecte, și respectivele țări terțe de origine sau de
expediere, pentru care trebuie solicitat un certificat fitosanitar pentru
introducerea acestora în anumite zone protejate din țările terțe
respective, alcătuirea unei liste care conține plantele, produsele
vegetale și alte obiecte pentru care trebuie solicitat un pașaport
fitosanitar în vederea introducerii acestora în interiorul anumitor zone
protejate și stabilirea formatului pașaportului fitosanitar, Comisiei
ar trebui să îi fie conferite competențe de executare.
Competențele menționate trebuie exercitate în conformitate cu
Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al
Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și
principiilor generale privind mecanismele de control de către statele
membre al exercitării competențelor de executare de către
Comisie[16].
(72)     Procedura de consultare ar
trebui să fie utilizată pentru adoptarea listei inițiale a organismelor
dăunătoare de carantină pentru UE având în vedere că faptul
că lista inițială ar trebui să conțină,
fără nicio modificare, doar organismele enumerate în partea A din
anexa I la Directiva 2000/29/CE și secțiunea I din partea A din anexa
II la directiva menționată anterior, pentru modificarea denumirii
științifice a unui organism dăunător, în cazul în care o
astfel de modificare este justificată pe baza evoluției
cunoștințelor științifice, pentru adoptarea listei
inițiale a zonelor protejate și a organismelor de carantină
pentru zone protejate din respectivele zone având în vedere faptul că
lista inițială ar trebui să conțină, fără
nicio modificare, doar zonele protejate recunoscute în conformitate cu
articolul 2 alineatul (1) litera (h) primul paragraf din Directiva 2000/29/CE
și organismele dăunătoare de carantină pentru zone
protejate enumerate în partea B din anexa I și partea B din anexa II la
Directiva 2000/29/CE, pentru modificarea și revocarea zonelor protejate,
pentru adoptarea listei inițiale a organismelor dăunătoare
afectând calitatea pentru UE având în vedere că faptul că lista
inițială ar trebui să preia, fără nicio modificare,
organismele dăunătoare enumerate în anumite directive privind
producția și comercializarea semințelor și a materialului
de reproducere a plantelor, pentru adoptarea listei inițiale de plante,
produse vegetale și alte obiecte a căror introducere și
circulație în interiorul teritoriului Uniunii trebuie interzisă având
în vedere că faptul că lista inițială ar trebui să
preia fără nicio modificare, plantele, produsele vegetale și
alte obiecte, precum și interdicțiile și țările
terțe în cauză, în conformitate cu partea A din anexa III la
Directiva 2000/29/CE, împreună cu codurile din Nomenclatura combinată
aferente (codurile NC), pentru adoptarea listei inițiale de plante,
produse vegetale și alte obiecte a căror introducere și
circulație în interiorul teritoriului Uniunii trebuie supusă unor
cerințe speciale având în vedere că faptul că lista
inițială ar trebui să preia, fără nicio modificare,
plantele, produsele vegetale și alte obiecte, precum și
cerințele și țările terțe în cauză, în
conformitate cu partea A din anexa IV la Directiva 2000/29/CE, împreună cu
codurile din Nomenclatura combinată aferente (codurile NC), pentru
adoptarea listei inițiale de plante, produse vegetale și alte obiecte
a căror introducere în anumite zone protejate trebuie să fie interzisă
având în vedere faptul că lista inițială ar trebui să
preia, fără nicio modificare, plantele, produsele vegetale și
alte obiecte, precum și interdicțiile și țările
terțe respective, astfel cum este stabilit în partea B din anexa III la
Directiva 2000/29/CE, împreună cu codurile din Nomenclatura combinată
aferente (codurile NC), pentru adoptarea listei inițiale de plante,
produse vegetale și alte obiecte a căror introducere și
circulație în anumite zone protejate trebuie să facă obiectul
unor cerințe speciale având în vedere faptul că lista
inițială ar trebui să preia, fără nicio modificare,
plantele, produsele vegetale și alte obiecte, precum și
cerințele astfel cum este stabilit în partea B din anexa IV la Directiva
2000/29/CE, împreună cu codurile din Nomenclatura combinată aferenta
(codurile NC), pentru adoptarea listei inițiale de plante, produse
vegetale și alte obiecte și țările terțe de origine sau
de expediere respective pentru care este solicitat un pașaport fitosanitar
pentru a putea fi introduse pe teritoriul Uniunii, având în vedere că
lista inițială ar trebui să preia, fără nicio
modificare, plantele, produsele vegetale și alte obiecte enumerate la
punctul I din partea B din anexa V la Directiva 2000/29/CE, pentru adoptarea
listei inițiale de plante, produse vegetale și alte obiecte pentru
care este solicitat un pașaport fitosanitar pentru a putea fi introduse în
anumite zone protejate, având în vedere că lista inițială ar
trebui să preia, fără nicio modificare, plantele, produsele
vegetale și alte obiecte enumerate la punctul II din partea B din anexa V
la Directiva 2000/29/CE, pentru adoptarea listei inițiale de plante,
produse vegetale și alte obiecte pentru care este solicitat un
pașaport fitosanitar pentru a putea circula pe teritoriul Uniunii, având
în vedere că lista inițială ar trebui să preia,
fără nicio modificare, plantele, produsele vegetale și alte
obiecte enumerate la punctul I din partea A din anexa V la Directiva 2000/29/CE
și pentru adoptarea listei inițiale de plante, produse vegetale
și alte obiecte pentru care este solicitat un pașaport fitosanitar
pentru a putea fi introduse în anumite zone protejate, având în vedere că
lista inițială ar trebui să preia, fără nicio
modificare, plantele, produsele vegetale și alte obiecte enumerate la
punctul II din partea A din anexa V la Directiva 2000/29/CE.
(73)     Directiva 74/647/CEE a
Consiliului din 9 decembrie 1974 privind combaterea tortricidelor la frunzele
garoafelor de grădină[17]
și Directiva 69/466/CEE a Consiliului din 8 decembrie 1969 privind
combaterea păduchelui verde de San José[18]
stabilesc măsuri privind controlul organismelor dăunătoare respective.
De la intrarea în vigoare a directivelor respective, organismele
dăunătoare în cauză s-au răspândit pe întreg teritoriul
Uniunii, ceea ce înseamnă că nu mai pot fi izolate. Prin urmare,
respectivele directive ar trebui abrogate.
(74)     Directiva 69/464/CEE a
Consiliului din 8 decembrie 1969 privind combaterea râiei negre a cartofului[19], Directiva 93/85/CEE a
Consiliului din 4 octombrie 1993 privind combaterea veștejirii bacteriene
a cartofilor[20],
Directiva 98/57/CE a Consiliului din 20 iulie 1998 privind controlul Ralstonia
solanacearum (Smith) Yabuuchi et al[21]
și Directiva 2007/33/CE Consiliului din 11 iunie 2007 privind combaterea
nematozilor și de abrogare a Directivei 69/465/CE[22] ar trebui abrogate, deoarece
ar trebui adoptate noi măsuri privind organismele dăunătoare în
cauză, în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament. Având
în vedere timpul și resursele necesare adoptării acestor noi
măsuri, actele respective ar trebui abrogate până în 2021.
(75)     Regulamentul (UE) nr..../2013
privind......[23]
[Oficiul pentru Publicații, vă rugăm să introduceți
numărul și titlul Regulamentului de stabilire a unor dispoziții pentru
gestionarea cheltuielilor privind lanțul alimentar, sănătatea
și bunăstarea animalelor, sănătatea plantelor și
materialul de reproducere a plantelor și, în nota de subsol, trimiterea la
Jurnalul Oficial] stabilește că subvențiile pentru măsurile
împotriva organismelor dăunătoare trebuie să vizeze anumite
organisme dăunătoare enumerate în anexele la Directiva 2000/29/CE
și anumite organisme dăunătoare care nu sunt enumerate în
anexele respective, însă fac temporar obiectul unor măsuri ale
Uniunii adoptate în acest scop. Prezentul regulament stabilește categoria
organismelor dăunătoare prioritare. Este oportun ca anumite
măsuri luate de statele membre în ceea ce privește organismele
dăunătoare prioritare să poată fi eligibile pentru granturi
din partea Uniunii, inclusiv compensațiile plătite operatorilor
profesioniști pentru valoarea plantelor, a produselor vegetale și a
altor obiecte, care sunt supuse distrugerii în conformitate cu măsurile de
eradicare prevăzute în prezentul regulament. Regulamentul (UE) nr.
XXX/2013 ar trebui modificat în consecință.
(76)     Deoarece obiectivul
prezentului regulament, și anume garantarea unei abordări armonizate
în ceea ce privește măsurile de protecție împotriva organismelor
dăunătoare plantelor, nu poate fi realizat în mod
satisfăcător de către statele membre și, prin urmare, având
în vedere efectul pe care îl produce, complexitatea, caracterul transfrontalier
și caracterul internațional, acesta poate fi realizat mai bine la
nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri, în conformitate cu
principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la
articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu
principiul proporționalității enunțat la articolul
respectiv, prezentul regulament nu depășește ceea ce este
necesar pentru atingerea acestui obiectiv,
(77)     Pentru întreprinderile mici
și mijlocii, prezentul regulament nu creează o sarcină administrativă
disproporționată și nu are niciun impact economic asupra
acestora. În temeiul prezentului regulament, pe baza consultărilor cu
părțile interesate, situația specială a întreprinderilor
mici și mijlocii a fost luată în considerare atunci când a fost
posibil. Nu a fost luată în considerare o posibilă scutire
universală pentru microîntreprinderi, care constituie majoritatea
societăților, având în vedere obiectivul (obiectivele) de
politică publică de protejare a sănătății
plantelor.
(78)     Prezentul regulament
respectă Directiva CIPP, acordul privind aplicarea măsurilor sanitare
și fitosanitare (Acordul SPS) și orientările stabilite în cadrul
acestora.
(79)     Prezentul regulament
respectă drepturile fundamentale și se conformează principiilor
recunoscute, în special, de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene
și, în special, respectarea vieții private și de familie,
dreptul la proprietate, protecția datelor cu caracter personal, libertatea
de a desfășura activități economice și libertatea
artei și științei. Prezentul regulament ar trebui aplicat de
către statele membre cu respectarea acestor drepturi și principii,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Capitolul I
Obiect, domeniu de aplicare și definiții
Articolul 1
Obiect și domeniu de
aplicare
1.           Prezentul regulament stabilește
norme pentru determinarea riscurilor fitosanitare prezentate de orice specie,
sușă sau biotip de agenți patogeni, animale sau plante parazite
dăunătoare plantelor sau produselor vegetale (denumite în continuare
„organisme dăunătoare”) și măsuri pentru a reduce aceste
riscuri la un nivel acceptabil.
2.           În sensul prezentului regulament,
trimiterile la țări terțe se citesc ca trimiteri la
țările terțe și la teritoriile enumerate în anexa I.
În sensul prezentului regulament, trimiterile la
teritoriul Uniunii se citesc ca trimiteri la teritoriul Uniunii fără
teritoriile enumerate în anexa I.
În conformitate cu articolul 98, Comisia este
împuternicită să adopte acte delegate de modificare a anexei I pentru
a se asigura că domeniul de aplicare al prezentului regulament este
limitat la partea europeană a teritoriului Uniunii. Modificarea
respectivă trebuie să fie una dintre următoarele:
(a)
o adăugare la anexa I a unuia sau a mai multor
teritorii care sunt menționate la articolul 355 alineatul (1) din tratat;
(b)
o eliminare din anexa I a unuia sau a mai multor
teritorii care sunt menționate la articolul 355 alineatul (2) din tratat.
Articolul 2
Definiții
În sensul
prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
(1)          „plante” înseamnă plante
vii și următoarele părți vii ale plantelor:
(a)
semințele din punct de vedere botanic, altele
decât cele care nu sunt destinate plantării;
(b)
fructele, din punct de vedere botanic;
(c)
legumele;
(d)
tuberculii, cormii, bulbii, rizomii,
rădăcinile, portaltoaiele, stolonii;
(e)
lăstarii, tulpinile, stolonii aerieni;
(f)
florile tăiate;
(g)
ramurile cu frunze;
(h)
copacii tăiați care își
păstrează foliajul;
(i)
frunzele, foliajul;
(j)
culturile de țesuturi de plante, inclusiv
culturile celulare, germoplasma, meristemele, clonele himerice, materialul
micropropagat;
(k)
polenul viu;
(l)
mugurii, butașii, ramurile cu grefe, grefonii,
grefele;
(2)          „produse vegetale”
înseamnă produsele de origine vegetală neprelucrate sau care au fost
supuse unei simple pregătiri, în măsura în care acestea nu sunt
plante.
Cu excepția cazului în care se prevede
altfel, lemnul trebuie considerat un „produs vegetal” doar dacă nu a fost
supus prelucrării în vederea eliminării riscurilor fitosanitare
și dacă îndeplinește unul sau mai multe dintre următoarele
aspecte:
(a)
își păstrează total sau parțial
suprafața rotundă naturală, cu sau fără
scoarță;
(b)
nu și-a păstrat suprafața
rotundă naturală din cauza tăierii cu ferăstrăul, a
tăierii sau a scindării;
(c)
este sub formă de așchii, particule,
rumeguș, deșeuri de lemn, talaș sau resturi și nu a fost
supus prelucrării care implică utilizarea cleiului, a căldurii
sau a presiunii sau a unei combinații din acestea pentru a produce
peletă, brichete, placaj sau plăci aglomerate;
(d)
este utilizat, sau este destinat a fi utilizat ca
material de ambalaj sau dunaj, indiferent dacă este sau nu efectiv
utilizat pentru transportul de mărfuri.
(3)          „plante destinate
plantării” înseamnă plante care pot produce și sunt destinate
să producă plante întregi și care sunt destinate pentru a fi
plantate, replantate sau pentru a rămâne plantate;
(4)          „alt obiect” înseamnă
orice material sau obiect, altul decât plantele sau produsele vegetale,
susceptibil de a purta sau de a răspândi organisme dăunătoare,
inclusiv pământul sau mediul de cultură;
(5)          „autoritate competentă”
înseamnă o autoritate competentă în sensul articolului 2 alineatul
(5) din Regulamentul (UE) nr..../.... [Oficiul pentru Publicații,
vă rugăm să introduceți numărul Regulamentului privind
controalele oficiale];
(6)          „lot” înseamnă un
ansamblu de unități ale aceluiași produs, care poate fi
identificat în scopuri fitosanitare prin omogenitatea compoziției și
a originii sale și care face parte dintr-un transport;
(7)          „operator profesionist”
înseamnă orice persoană, de drept public sau de drept privat,
implicată profesional în una sau mai multe din activitățile
următoare privind plantele, produsele vegetale și alte obiecte:
(a)
plantare;
(b)
cultivare;
(c)
producție;
(d)
introducerea și circulația în interiorul
și în afara teritoriului Uniunii;
(e)
punerea pe piață;
(8)          „utilizator final”
înseamnă orice persoană, acționând în scopuri care se află
în afara activității sale comerciale sau profesionale, care
dobândește pentru uzul său propriu plante sau produse vegetale;
(9)          „test” înseamnă o
examinare oficială, alta decât cea vizuală, pentru a determina
dacă sunt prezente organisme dăunătoare sau pentru a le
identifica;
(10)        „tratare” înseamnă o
procedură de ucidere, inactivare sau îndepărtare a organismelor
dăunătoare, sau de sterilizare sau devitalizare a acestora.
Capitolul II
Organisme dăunătoare de carantină
Secțiunea 1
Organisme dăunătoare de carantină
Articolul 3
Definiția organismelor
dăunătoare de carantină
Un organism dăunător este numit
„organism dăunător de carantină” într-un teritoriu definit
dacă îndeplinește toate condițiile următoare:
(a)
identitatea sa este stabilită, în sensul
punctului (1) din secțiunea 1 din anexa II;
(b)
nu este prezent pe respectivul teritoriu, în sensul
punctului (2) litera (a) din secțiunea 1 din anexa II, sau, dacă este
prezent, răspândirea sa este foarte limitată pe teritoriul respectiv,
în sensul punctului (2) literele (b) și (c) din secțiunea 1 din anexa
II;
(c)
poate intra pe teritoriul respectiv, își poate
perpetua apoi existența pe teritoriul respectiv într‑un viitor
apropiat (denumit în continuare: a se stabili) și se poate răspândi
în respectivul teritoriu sau, dacă este prezent, în acele zone restrânse
de răspândire, în conformitate cu punctul 3 din secțiunea 1 din anexa
II;
(d)
introducerea, stabilirea și răspândirea
sa ar avea, în sensul punctului (4) din secțiunea 1 din anexa II, un
impact economic, de mediu sau social inacceptabil asupra teritoriului
respectiv, sau, dacă este prezent, asupra acelor părți restrânse
în care este răspândit; precum și
(e)
sunt disponibile măsuri fezabile și
eficiente pentru a împiedica intrarea, stabilirea sau răspândirea
respectivului organism dăunător pe teritoriul respectiv, precum
și pentru atenuarea riscurilor și impacturilor fitosanitare.
Secțiunea 2
organisme dăunătoare de carantină
pentru UE
Articolul 4
Definiția organismelor
dăunătoare de carantină pentru UE
Un organism de carantină este numit
organism dăunător de carantină pentru UE dacă teritoriul
delimitat menționat în teza introductivă de la articolul 3 este
teritoriu al Uniunii și dacă se găsește în lista la care se
face referire în articolul 5 alineatul (2).
Articolul 5
Interzicerea introducerii
și circulației organismelor dăunătoare de carantină
pentru UE
1.           Organismele
dăunătoare de carantină pentru UE nu se introduc și nu se
pun în circulație pe teritoriul Uniunii.
Nu se iau mod intenționat măsuri care
pot contribui la introducerea, stabilirea și răspândirea pe
teritoriul Uniunii a unui organism dăunător de carantină pentru
UE.
2.           Comisia întocmește, prin
intermediul unui act de punere în aplicare, o listă de organisme
dăunătoare care îndeplinesc condițiile menționate la
articolul 3 literele (b), (c) și (d) în ceea ce privește teritoriul
Uniunii care este numită „lista organismelor dăunătoare de
carantină pentru UE”.
Lista respectivă cuprinde organismele
dăunătoare enumerate în partea A din anexa I la Directiva 2000/29/CE
și secțiunea I din partea A din anexa II la directiva
menționată anterior.
Organismele dăunătoare care sunt
indigene oricărei părți din teritoriul Uniunii, fie în mod
natural, fie datorită introducerii lor din afara teritoriului Uniunii,
trebuie marcate în respectiva listă ca organisme dăunătoare
despre care se știe că sunt prezente pe teritoriul Uniunii.
Organismele dăunătoare care nu sunt
indigene niciunei părți din teritoriul Uniunii trebuie marcate în
această listă ca organisme dăunătoare despre care nu se
știe că sunt prezente pe teritoriul Uniunii.
Actul de punere în aplicare respectiv se
adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la
articolul 99 alineatul (2).
3.           Comisia modifică actul
de punere în aplicare menționat la alineatul (2), dacă o evaluare
demonstrează că un organism dăunător care nu figurează
în acest act îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 3 literele
(b), (c) și (d), în ceea ce privește teritoriul Uniunii, sau că
un organism dăunător care figurează în actul respectiv nu mai
îndeplinește una sau mai multe dintre condițiile respective. În
primul caz, Comisia adaugă organismul dăunător în cauză pe
lista la care se face referire la punctul 2, iar în cel de-al doilea caz,
Comisia elimină organismul dăunător în cauză de pe lista
respectivă.
Comisia pune evaluările respective la
dispoziția statelor membre.
Actele de punere în aplicare care modifică
actul de punere în aplicare prevăzut la alineatul (2) se adoptă în
conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 99
alineatul (3). Aceeași procedură se aplică și unei
abrogări sau unei înlocuiri a actului de punere în aplicare menționat
la alineatul (2).
4.           Comisia modifică actul
de punere în aplicare menționat la alineatul (2) prin modificarea
denumirii științifice a unui organism dăunător, în cazul în
care o astfel de modificare este justificată de evoluția
cunoștințelor științifice.
Aceste acte de punere în aplicare se adoptă
în conformitate cu procedura consultativă menționată la
articolul 99 alineatul (2).
Articolul 6
Organisme
dăunătoare prioritare
1.           Un organism
dăunător de carantină pentru UE este un organism
dăunător prioritar dacă îndeplinește toate condițiile
următoare:
(a)
îndeplinește, în ceea ce privește
teritoriul Uniunii, condiția stabilită la litera (a) sau la litera
(b) de la punctul (2) din secțiunea 1 din anexa II;
(b)
impactul său economic, de mediu sau social
potențial este foarte grav pentru teritoriul Uniunii, astfel cum se
prevede în secțiunea 2 din anexa II;
(c)
figurează în lista prevăzută la
alineatul (2).
2.           Prin intermediul unui act de
punere în aplicare, Comisia întocmește și modifică o listă
a organismelor dăunătoare prioritare, denumită în continuare:
„lista organismelor dăunătoare prioritare”.
Dacă rezultatele unei evaluări
arată că un organism dăunător de carantină pentru UE
îndeplinește condițiile prevăzute la alineatul (1), sau că
un organism dăunător nu mai îndeplinește una sau mai multe
dintre aceste condiții, Comisia modifică actul de punere în aplicare
menționat la primul paragraf prin adăugarea sau eliminarea
organismului dăunător în cauză din lista respectivă.
Comisia pune evaluările respective la
dispoziția statelor membre.
Numărul de organisme dăunătoare
prioritare nu trebuie să depășească 10 % din
numărul de organisme dăunătoare de carantină pentru UE
enumerate în conformitate cu articolul 5 alineatele (2) și (3). Dacă
numărul de organisme dăunătoare prioritare a depășit
10 % din numărul de organisme dăunătoare de carantină
pentru UE enumerate în conformitate cu articolul 5 alineatele (2) și (3),
Comisia modifică actul de punere în aplicare menționat la primul
paragraf adaptând în mod corespunzător numărul de organisme
dăunătoare din lista respectivă, pe baza impactului lor
economic, de mediu sau social potențial, conform secțiunii 2 din
anexa II.
Actele de punere în aplicare respective se
adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la
articolul 99 alineatul (3)
Din motive imperioase de urgență
justificate în mod corespunzător cu privire la un risc fitosanitar grav,
Comisia adoptă acte de punere în aplicare imediat aplicabile, în
conformitate cu procedura prevăzută la articolul 99 alineatul (4),
care enumeră organismele dăunătoare de carantină pentru UE
ca organisme dăunătoare prioritare.
Articolul 7
Modificarea secțiunii 1
și a secțiunii 2 din Anexa II
1.           Comisia este
împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 98
privind modificarea secțiunii 1 din anexa II care stipulează
criteriile pentru identificarea organismelor dăunătoare care pot fi
considerate organisme dăunătoare de carantină, în ceea ce
privește identitatea organismelor dăunătoare, prezența
acestora, capacitatea lor de intrare, stabilire și răspândire, precum
și impactul lor economic, social și de mediu potențial, luând în
considerare evoluția cunoștințelor științifice și
tehnice.
2.           Comisia este
împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 98
privind modificarea secțiunii 2 din anexa II care stipulează
criteriile pentru identificarea organismelor dăunătoare de
carantină pentru UE care se califică drept organisme
dăunătoare prioritare, în ceea ce privește impactul lor
economic, social și de mediu potențial, luând în considerare
evoluția cunoștințelor științifice și tehnice.
Articolul 8
Organisme
dăunătoare de carantină pentru UE utilizate în scopuri
științifice, pentru teste, pentru selecții de soiuri de plante,
reproducere sau expoziții
1.           Prin derogare de la articolul
5 alineatul (1), statele membre pot, la cerere, să autorizeze introducerea
și circulația pe teritoriul lor a organismelor dăunătoare
de carantină pentru UE utilizate în scopuri științifice, pentru
teste, selecții de soiuri, reproducere sau expoziții dacă sunt
îndeplinite toate condițiile următoare :
(a)
introducerea, circulația și utilizarea
organismului dăunător în cauză nu duc la instalarea sau
răspândirea respectivului organism dăunător în interiorul
teritoriului Uniunii dacă sunt impuse restricții adecvate;
(b)
unitățile de depozitare în care este
păstrat organismul dăunător și unitățile de
carantină, astfel cum se menționează la articolul 56, în care
urmează să fie utilizat organismul dăunător sunt adecvate;
(c)
calificările științifice și
tehnice ale personalului care trebuie să efectueze activitățile
ce implică respectivul organism dăunător sunt adecvate.
2.           Autoritatea competentă
evaluează riscul de stabilire și de răspândire a organismului
dăunător în cauză, astfel cum se menționează la
alineatul (1) litera (a), luând în considerare identitatea, biologia și
mijloacele de răspândire ale organismului dăunător, activitatea
avută în vedere, interacțiunea cu mediul și alți factori
relevanți cu privire la riscul prezentat de respectivul
dăunător.
Aceasta evaluează unitățile de
depozitare în care trebuie păstrat organismul dăunător, astfel
cum se specifică la alineatul (1) litera (b), precum și
calificările științifice și tehnice ale personalului care
trebuie să efectueze activitățile ce implică respectivul
organism dăunător, astfel cum se specifică la alineatul (1)
litera (c).
Pe baza acestor evaluări, autoritatea
competentă autorizează introducerea sau circulația organismului
dăunător în interiorul teritoriului Uniunii dacă sunt
îndeplinite cerințele prevăzute la alineatul (1).
3.           Dacă se acordă o
autorizație, aceasta include toate condițiile următoare:
(a)
organismul dăunător trebuie păstrat
în unități de depozitare pe care autoritățile competente
le-au considerat adecvate și le-au menționat în autorizație;
(b)
activitatea care implică organismul
dăunător trebuie să se desfășoare într-o unitate de
carantină desemnată în conformitate cu articolul 56 de autoritatea
competentă și menționată în autorizație;
(c)
activitatea care implică organismul
dăunător trebuie efectuată de personal ale cărui
calificări tehnice și științifice sunt considerate adecvate
de autoritatea competentă și menționate în autorizație;
(d)
organismul dăunător trebuie să fie
însoțit de autorizație când este introdus sau deplasat în interiorul
teritoriului Uniunii.
4.           Autorizația se
limitează la cantitatea care este adecvată pentru activitatea în
cauză și nu depășește capacitatea unității
de carantină desemnate.
Aceasta trebuie să includă
restricțiile necesare pentru a atenua în mod adecvat riscul de stabilire
și răspândire a dăunătorului de carantină pentru UE în
cauză.
5.           Autoritatea competentă
monitorizează respectarea condițiilor menționate la alineatul
(3) și limitarea și restricțiile la care se face referire la
alineatul (4) și ia măsurile necesare în cazul în care condițiile,
limitarea sau restricțiile respective nu sunt respectate. Dacă este
cazul, aceste măsuri presupun revocarea autorizației menționate
la alineatul (1).
6.           Comisia este
împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul
98, de stabilire a unor norme detaliate privind:
(a)
schimbul de informații între statele membre
și Comisie referitoare la introducerea și circulația în
interiorul teritoriului Uniunii a organismului dăunător în
cauză;
(b)
evaluările și autorizația la care se
face referire la alineatul (2); și
(c)
monitorizarea conformității, măsuri
în caz de nerespectare și notificarea acestora, astfel cum se prevede la
alineatul (5).
Articolul 9
Notificarea
autorităților competente cu privire la organismele
dăunătoare de carantină pentru UE
1.           În cazul în care orice persoană
constată prezența unui organism dăunător de carantină
pentru UE sau are motive să suspecteze o asemenea prezență,
persoana în cauză informează, în scris, autoritatea competentă
cu privire la acest lucru în termen de zece zile calendaristice.
2.           În cazul în care autoritatea
competentă solicită acest lucru, persoana menționată la
alineatul (1) furnizează acesteia informațiile de care dispune cu
privire la prezența dăunătorului respectiv.
Articolul 10
Măsuri în cazul
suspectării prezenței unui organism dăunător de
carantină pentru UE
Dacă o autoritate competentă
suspectează prezența unui organism dăunător de
carantină pentru UE într-o parte din teritoriul statului membru respectiv
unde prezența organismului dăunător respectiv nu a fost
cunoscută până atunci, aceasta ia imediat măsurile necesare
pentru a confirma oficial dacă respectivul dăunător este prezent
sau nu.
Articolul 11
Notificarea Comisiei și
a celorlalte state membre cu privire la organismele dăunătoare de
carantină pentru UE
1.           Un stat membru informează
Comisia și celelalte state membre, prin intermediul sistemului electronic
de notificare menționat la articolul 97, dacă este îndeplinit unul
din următoarele puncte:
(a)
autoritatea sa competentă a primit un
diagnostic de la un laborator oficial, astfel cum se menționează la
articolul 36 din Regulamentul (UE) nr..../.... [Oficiul pentru
Publicații, vă rugăm să introduceți numărul
Regulamentului privind controalele oficiale], care confirmă (denumit
în continuare: „care confirmă oficial”) prezența pe teritoriul
său a unui organism dăunător de carantină pentru UE despre
care nu se știe că este prezent în respectivul stat membru;
(b)
autoritatea sa competentă a confirmat oficial
prezența pe teritoriul său a unui dăunător de
carantină pentru UE, dacă se constată prezența
respectivului dăunător într-o parte a teritoriului său în care
acesta nu s-a aflat înainte;
(c)
autoritatea competentă a confirmat oficial
prezența pe teritoriul său a unui dăunător de
carantină pentru UE într-un transport de plante, produse vegetale sau alte
obiecte introduse, destinate să fie introduse sau puse în circulație
în interiorul teritoriului Uniunii.
2.           Notificările
menționate la alineatul (1) trebuie prezentate în termen de trei zile
lucrătoare de la data confirmării oficiale de către autoritatea
competentă a prezenței respectivului organism dăunător de
carantină pentru UE.
3.           Comisia este
împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul
98, care prevăd că obligațiile de notificare menționate la
alineatul (1) se aplică, de asemenea, prezenței suspectate a anumitor
organisme dăunătoare de carantină pentru UE care încă nu a
fost confirmată oficial. Aceste acte delegate pot, de asemenea, stabili
termenul în care trebuie prezentate notificările respective.
Articolul 12
Informații privind
organismele dăunătoare de carantină pentru UE furnizate
operatorilor profesioniști de către autoritățile competente
Dacă sunt îndeplinite condițiile de
la unul dintre punctele de la articolul 11 alineatul (1), autoritatea
competentă se asigură că operatorii profesioniști ale
căror plante, produse vegetale sau alte obiecte pot fi afectate sunt
informați imediat cu privire la prezența organismului
dăunător de carantină pentru UE în cauză.
Articolul 13
Informații privind
organismele dăunătoare prioritare furnizate publicului de către
autoritățile competente
Dacă sunt îndeplinite condițiile de
la unul dintre punctele de la articolul 11 alineatul (1) litera (a) sau (b) în
ceea ce privește un organism dăunător prioritar, autoritatea
competentă informează publicul larg cu privire la măsurile luate
sau care urmează să fie luate de autoritatea competentă
respectivă și, dacă este cazul, care vor fi luate de
anumiți operatori profesioniști sau alte persoane.
Articolul 14
Notificarea pericolelor
iminente
1.           Dacă un stat membru are
dovezi că există un pericol iminent de intrare a unui organism
dăunător de carantină pentru UE pe teritoriul Uniunii sau într-o
parte din acest teritoriu unde acesta nu este încă prezent, respectivul
stat membru trebuie să notifice imediat și în scris Comisia și
celelalte state membre cu privire la aceste dovezi.
2.           Operatorii profesioniști
notifică imediat autorităților competente orice dovezi pe care
le au cu privire la un pericol iminent, astfel cum se menționează la
alineatul (1) privind organismele dăunătoare de carantină pentru
UE.
Articolul 15
Măsuri care trebuie luate imediat de operatorii profesioniști
1.           Dacă un operator
profesionist constată prezența unui organism dăunător de
carantină pentru UE în plante, produse vegetale sau alte obiecte care sunt
sub responsabilitatea sa, acesta, imediat și după informarea și
consultarea cu autoritatea competentă în cauză, ia măsurile
fitosanitare necesare pentru a elimina respectivul dăunător din
plantele, produsele vegetale sau alte obiecte în cauză și de la
sediul său, după caz, și pentru a preveni răspândirea
dăunătorului respectiv.
Imediat și după informarea și
consultarea cu autoritatea competentă în cauză, operatorul
profesionist informează persoanele din lanțul comercial din care au
fost obținute aceste plante, produse vegetale sau alte obiecte.
Autoritatea competentă se asigură,
după caz, că operatorul profesionist în cauză retrage de pe
piață plantele, produsele vegetale și alte obiecte în care poate
fi prezent respectivul dăunător.
2.           Dacă plantele, produsele
vegetale sau alte obiecte prevăzute la alineatul (1) au ieșit de sub
responsabilitatea operatorului profesionist în cauză, respectivul operator
profesionist, imediat și după informarea și consultarea cu
autoritatea competentă în cauză, informează persoanele din
lanțul comercial din care au fost obținute aceste plante, produse
vegetale sau alte obiecte și cărora le-au fost livrate aceste plante,
produse vegetale și alte obiecte cu privire la prezența organismului
dăunător.
3.           Autoritatea competentă,
acolo unde este cazul, se asigură că operatorul profesionist în
cauză retrage de pe piață plantele, produsele vegetale și
alte obiecte în care poate fi prezent organismul dăunător, iar în
cazul în care plantele, produsele vegetale și alte obiecte au ajuns la
utilizatorul final, le retrage de la utilizatorii finali.
4.           Acolo unde se aplică
alineatul (1) sau (2), operatorul profesionist în cauză furnizează
toate informațiile care sunt relevante pentru public autorității
competente în cauză. Autoritatea respectivă informează publicul
dacă trebuie luate măsuri cu privire la plantele, produsele vegetale
sau alte obiecte în care poate fi prezent respectivul organism
dăunător.
Articolul 16
Eradicarea organismelor
dăunătoare de carantină pentru UE
1.           Dacă prezența unui
organism dăunător de carantină pentru UE este confirmată
oficial, autoritatea competentă ia imediat toate măsurile necesare
pentru a elimina acel dăunător din zona în cauză și pentru
a preveni răspândirea lui în zona respectivă (denumită în
continuare: „a eradica”). Aceste măsuri se adoptă în conformitate cu
dispozițiile anexei IV privind măsurile și principiile de
gestionare a riscurilor de dăunători.
2.           Dacă prezența
dăunătorului de carantină pentru UE în cauză ar putea fi
legată de circulația plantelor, a produselor vegetale și a altor
obiecte, autoritatea competentă investighează sursa acelei
prezențe și posibilitatea ca prezența organismului
dăunător în cauză să se fi extins la alte plante, produse
vegetale sau alte obiecte în urma respectivei circulații.
3.           În cazul în care
măsurile menționate la alineatul (1) se referă la introducerea
sau circulația pe teritoriul Uniunii a plantelor, a produselor vegetale
și a altor obiecte, statul membru în cauză notifică de
îndată aceste măsuri Comisiei și celorlalte state membre.
4.           Proprietatea privată a
cetățenilor nu este exceptată de la măsurile
menționate la alineatul (1) și de la investigațiile
menționate la alineatul (2).
Articolul 17
Stabilirea unor zone de
restricție
1.           În urma confirmării
oficiale menționate la articolul 11 alineatul (1) litera (a), autoritatea
competentă instituie imediat o zonă în care urmează să fie
luate măsurile prevăzute la articolul respectiv (denumită în
continuare: „zonă de restricție”).
Zona de restricție cuprinde o zonă
infestată, astfel cum se prevede la alineatul (2), și o zonă
tampon, astfel cum se prevede la alineatul (3).
2.           Zona infestată
conține:
(a)
toate plantele cunoscute ca fiind infestate de
organismul dăunător în cauză;
(b)
toate plantele care prezintă semne sau
simptome care indică o posibilă infestare cu respectivul organism
dăunător;
(c)
toate celelalte plante susceptibile de a fi
infestate de respectivul dăunător din cauză că
prezintă o susceptibilitate la acel dăunător și se
găsesc în apropiere de plantele infestate, sau din cauză că au o
sursă comună de producție cu plantele infestate, sau din
cauză că provin din plante infestate.
3.           Zona tampon trebuie să
fie adiacentă zonei infestate și trebuie să o înconjoare.
Dimensiunea acesteia trebuie să fie
adecvată, având în vedere riscul de răspândire a organismelor
dăunătoare în cauză în afara zonei infestate pe cale
naturală sau în urma activităților umane desfășurate
în zona infestată și în împrejurimile sale, și se decide în
conformitate cu principiile stabilite în secțiunea 2 din anexa IV privind
măsurile și principiile de gestionare a riscurilor de
dăunători.
Cu toate acestea, dacă barierele naturale sau
artificiale atenuează suficient riscul de răspândire a organismelor
dăunătoare în afara zonei infestate, nu este necesar să se
stabilească o zonă tampon.
4.           Prin derogare de la alineatul
(1), dacă la prima vedere, autoritatea competentă consideră,
având în vedere natura dăunătorului în cauză și locul unde
a fost depistat, că organismul dăunător în cauză poate fi
eliminat imediat, aceasta poate decide să nu stabilească o zonă
de restricție.
În acest caz, autoritatea competentă
efectuează o anchetă pentru a stabili dacă au fost infestate
și alte plante sau produse vegetale. Pe baza acestei anchete, autoritatea
competentă stabilește dacă este necesar să se
stabilească o zonă de restricție. Autoritatea competentă în
cauză transmite Comisiei și celorlalte state membre concluziile
anchetei respective.
5.           În cazul în care, în
conformitate cu alineatele (2) și (3), o zonă de restricție
trebuie să se extindă pe teritoriul unui alt stat membru, statul
membru în care a fost depistat organismul dăunător în cauză
trebuie să contacteze imediat statul membru în al cărui teritoriu
trebuie extinsă zona de restricție pentru a permite acestuia să
ia toate măsurile adecvate, astfel cum se menționează la
alineatele (1) — (4).
6.           Până la data de 31
martie a fiecărui an, statele membre notifică Comisiei și
celorlalte state membre numărul și amplasarea zonelor cu acces
restricționat stabilite, organismele dăunătoare vizate, precum
și măsurile aferente adoptate în decursul anului precedent.
Articolul 18
Anchete și
modificări ale zonelor de restricție și ridicarea
restricțiilor
1.           Autoritățile
competente efectuează anual o anchetă a fiecărei zone de
restricție în ceea ce privește evoluția prezenței
organismului dăunător în cauză.
Aceste anchete se efectuează în conformitate
cu dispozițiile privind anchetele, astfel cum este prevăzut la
articolul 21 alineatul (1) și alineatul (2).
2.           În cazul în care, în urma
unei anchete anuale, o autoritate competentă constată o
prezență a organismului dăunător în cauză în zona
tampon, statul membru în cauză notifică imediat prezența
respectivă Comisiei și celorlalte state membre, cu precizarea că
prezența dăunătorului a fost constatată într-o zonă
tampon.
3.           Autoritățile
competente modifică limitele zonelor infestate, ale zonelor tampon și
ale zonelor cu acces restricționat, după caz, ținând seama de
rezultatele anchetelor la care se face referire la alineatul (1).
4.           Autoritățile
competente pot decide să elimine o zonă de restricție și
să ridice respectivele măsuri de eradicare, cu condiția ca în
timpul anchetelor la care se face referire la alineatul (1) să nu fie
detectată nicio prezență a organismului dăunător în
cauză în zona de restricție pe o perioadă de timp suficient de
lungă.
5.           Atunci când
hotărăște cu privire la modificările menționate la
alineatul (3) sau la eliminarea zonei cu acces restricționat
menționată la alineatul (4), autoritatea competentă în
cauză ține seama cel puțin de biologia dăunătorului
și de vectorul în cauză, de prezența plantelor gazdă, de
condițiile ecoclimatice și de probabilitatea ca măsurile de
eradicare să fi avut succes.
Articolul 19
Rapoarte privind măsurile
luate în conformitate cu articolele 16, 17 și 18
Statele membre trebuie să elaboreze un
raport cu privire la măsurile luate în conformitate cu articolele 16, 17
și 18.
În cazul în care aceste măsuri sunt luate
de un stat membru într-o zonă adiacentă frontierei cu un alt stat
membru, raportul respectiv trebuie transmis acelui stat membru.
Raportul respectiv se prezintă, la
cerere, Comisiei și celorlalte state membre.
Articolul 20
Modificarea anexei IV
Comisia este împuternicită să adopte
acte delegate în conformitate cu articolul 98 pentru a modifica secțiunea
1 din anexa IV privind măsurile de gestionare a riscurilor de organisme
dăunătoare de carantină, în ceea ce privește măsurile
care vizează prevenirea și eliminarea infestării plantelor
cultivate și sălbatice, măsurile care vizează
transporturile de plante, produse vegetale și alte obiecte, măsurile
care vizează alte căi de răspândire ale organismelor
dăunătoare de carantină și secțiunea 2 din anexa
respectivă privind principiile de gestionare a riscurilor de organisme
dăunătoare, în ceea ce privește principiile de gestionare a
riscurilor de organisme dăunătoare, luând în considerare
evoluția cunoștințelor științifice și tehnice.
Articolul 21
Anchete privind organismele
dăunătoare de carantină pentru UE și organismele
dăunătoare care se califică provizoriu drept organisme
dăunătoare de carantină pentru UE
1.           Statele membre
efectuează anchete, în anumite perioade de timp, în vederea
detectării organismelor dăunătoare de carantină pentru UE
și a unor semne sau simptome ale organismelor dăunătoare care se
califică provizoriu drept organisme dăunătoare de carantină
pentru UE, în conformitate cu secțiunea 3 din anexa II, în toate zonele în
care prezența respectivului organism dăunător nu a fost
cunoscută.
2.           Aceste anchete constau cel
puțin din examinări vizuale efectuate de către autoritatea
competentă și, dacă este cazul, din prelevarea de probe și
efectuarea de teste. Anchetele se bazează pe principii tehnice și
științifice solide, și trebuie să fie efectuate la momentul
potrivit în ceea ce privește posibilitatea de a depista prezența
organismului dăunător în cauză.
Aceste anchete țin seama de progresele
științifice și tehnice și de orice alte informații
utile privind prezența dăunătorilor în cauză.
3.           Statele membre
raportează Comisiei și celorlalte state membre până la data de
30 aprilie a fiecărui an rezultatele anchetelor menționate la
alineatul (1) care au fost efectuate în anul anterior.
Articolul 22
Programele multianuale de
anchetă și colectarea informațiilor
1.           Statele membre instituie
programe multianuale care să indice conținutul anchetelor care
trebuie efectuate în conformitate cu articolul 21. Aceste programe prevăd
colectarea și înregistrarea de date științifice și tehnice
și alte informații, astfel cum este prevăzut la articolul 21
alineatul (2) al doilea paragraf.
Aceste programe definesc următoarele
elemente: obiectivul specific al fiecărei anchete, domeniul de aplicare
spațial și temporal al acesteia, dăunătorii, plantele
și mărfurile vizate, metodologia de anchetă și managementul
calității, inclusiv o descriere a procedurilor de examinare
vizuală, de prelevare de probe și de testare și o justificare
tehnică a acestora, calendarul, frecvența și numărul de
examinări vizuale, probe și teste planificate, metodele de
înregistrare a informațiilor colectate și raportarea acestora.
Programele multianuale se elaborează pentru o
perioadă de cinci până la șapte ani.
2.           Statele membre notifică
Comisiei și celorlalte state membre programele multianuale de anchetă
pe care le-au elaborat.
3.           Comisia este
împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 98
pentru a modifica sau completa elementele care urmează să fie
acoperite în cadrul programelor multianuale de anchetă, astfel cum este
prevăzut la alineatul (1).
Articolul 23
Anchetele privind organismele
dăunătoare prioritare
1.           Pentru fiecare organism
dăunător prioritar, statele membre efectuează anual o
anchetă separată, astfel cum este prevăzut la articolul 21
alineatul (1). Aceste anchete trebuie să includă un număr
suficient de mare de examinări vizuale, de prelevări de probe și
de testări, în funcție de dăunătorii relevanți, pentru
a asigura, cu un nivel ridicat de probabilitate, detectarea la timp a acestora.

2.           Statele membre
raportează Comisiei și celorlalte state membre până la data de
30 aprilie a fiecărui an rezultatele anchetelor menționate la
alineatul (1) care au fost efectuate în anul anterior.
Articolul 24
Planuri de urgență
pentru organismele dăunătoare prioritare
1.           Fiecare stat membru
întocmește și actualizează, pentru fiecare organism
dăunător prioritar care poate intra și se poate stabili pe
teritoriul său, sau pe o parte din acesta, un plan separat care
conține informații privind procesele decizionale, procedurile și
protocoalele care trebuie urmate și resursele care trebuie să fie
disponibile în cazul confirmării sau a suspectării prezenței
organismului dăunător în cauză, denumit în continuare „planul de
urgență”.
2.           Planul de urgență
include următoarele:
(a)
rolurile și responsabilitățile
organismelor implicate în execuția planului, în cazul unei prezențe a
organismului dăunător prioritar în cauză confirmate sau
suspectate, ierarhia și procedurile pentru coordonarea acțiunilor
întreprinse de către autoritățile competente, de către alte
autorități publice, astfel cum se menționează la articolul
3 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr..../.... [Oficiul pentru
Publicații, vă rugăm să introduceți numărul
Regulamentului privind controalele oficiale], de către organismele
delegate sau de către persoanele fizice implicate, astfel cum se
menționează la articolul 25 alineatul (1) din Regulamentul (UE)
nr..../.... [Oficiul pentru Publicații, vă rugăm să
introduceți numărul Regulamentului privind controalele oficiale],
de către laboratoarele și operatorii profesioniști, inclusiv
coordonarea cu statele membre vecine și țările terțe
vecine, dacă este cazul;
(b)
accesul autorităților competente la incintele
operatorilor și ale persoanelor fizice, dacă este necesar,
laboratoarele, echipamentele, personalul, expertiza externă și
resursele necesare în vederea eradicării rapide și eficiente sau,
unde este cazul, în vederea izolării organismului dăunător
prioritar în cauză;
(c)
măsurile care trebuie luate cu privire la
informarea Comisiei, a celorlalte state membre, a operatorilor
profesioniști în cauză și a publicului, în ceea ce privește
prezența organismului dăunător prioritar în cauză și
măsurile luate împotriva acestuia, dacă prezența organismului
dăunător prioritar în cauză este confirmată sau
suspectată oficial;
(d)
modalitățile de înregistrare care
atestă prezența organismului dăunător prioritar în
cauză;
(e)
evaluările disponibile, astfel cum sunt
prevăzute la articolul 6 alineatul (2), precum și orice evaluare de
către statul membru în ceea ce privește riscul prezentat de
organismul dăunător prioritar în cauză pentru teritoriul
său;
(f)
măsurile de gestionare a riscurilor care
urmează a fi puse în aplicare în ceea ce privește organismul
dăunător prioritar în cauză, în conformitate cu secțiunea 1
din anexa IV, și procedurile care trebuie urmate;
(g)
principiile pentru delimitarea geografică a
zonelor cu acces restricționat;
(h)
protocoalele care descriu metodele de examinare
vizuală, prelevare de probe și testare în laborator; și
(i)
principiile privind formarea personalului
autorităților competente.
Dacă este cazul, literele (a) - (i) iau forma
unor manuale de utilizare.
3.           În termen de un an de la data
includerii dăunătorului în cauză în lista organismelor
dăunătoare prioritare, statele membre elaborează un plan de
urgență pentru organismul dăunător prioritar în cauză.

Statele membre își reexaminează periodic
și, dacă este cazul, își actualizează planurile de
urgență.
4.           La cerere, statele membre
își comunică planurile de urgență Comisiei și
celorlalte state membre.
Articolul 25
Exerciții de simulare
1.           Statele membre
efectuează exerciții de simulare în ceea ce privește punerea în
aplicare a planurilor de urgență la intervale stabilite în
funcție de biologia dăunătorului prioritar în cauză și
de riscul fitosanitar prezentat de respectivul dăunător.
Aceste exerciții trebuie să aibă
loc cu privire la toate organismele dăunătoare prioritare în
cauză într-o perioadă de timp rezonabilă.
2.           În ceea ce privește
organismele dăunătoare prioritare a căror prezență
într-un stat membru ar putea avea un impact pentru statele membre învecinate,
exercițiile de simulare se efectuează împreună de către
statele membre respective în funcție de planurile lor de
urgență.
După caz, statele membre trebuie să
efectueze aceste exerciții de simulare cu țările terțe
învecinate.
3.           La cerere, statele membre pun
la dispoziția Comisiei și a celorlalte state membre un raport cu
rezultatele fiecărui exercițiu de simulare.
4.           Comisia este
împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul
98, care să precizeze:
(a)
frecvența, conținutul și formatul
exercițiilor de simulare;
(b)
exercițiile de simulare care vizează mai
mult de un organism dăunător prioritar;
(c)
cooperarea între statele membre și cooperarea
statelor membre cu țările terțe;
(d)
conținutul rapoartelor privind
exercițiile de simulare prevăzute la alineatul (3).
Articolul 26
Planuri de eradicare a
organismelor dăunătoare prioritare
1.           În cazul în care
prezența unui organism dăunător prioritar este confirmată
în mod oficial pe teritoriul unui stat membru în conformitate cu articolul 11
alineatul (1) litera (a), autoritatea competentă adoptă imediat un
plan care stabilește măsurile de eradicare a dăunătorului
în cauză, astfel cum se prevede la articolele 16, 17 și 18, precum
și un calendar pentru punerea în aplicare a acestor măsuri. Acest
plan este numit „plan de eradicare”.
Planul de eradicare trebuie să includă o
descriere a elaborării și organizării anchetelor care trebuie
efectuate și să stabilească numărul de examinări
vizuale, probele care trebuie prelevate și testele de laborator care
trebuie efectuate.
2.           La cerere, statele membre
transmit Comisiei și celorlalte state membre planurile de eradicare,
precum și un raport anual cu privire la măsurile luate în
conformitate cu articolele 16, 17 și 18 în cadrul planurilor de eradicare
în cauză.
Articolul 27
Măsuri ale Uniunii
pentru anumite organisme dăunătoare de carantină pentru UE
1.           Prin intermediul unor acte de
punere în aplicare, Comisia poate stabili măsuri specifice împotriva anumitor
organisme dăunătoare de carantină pentru UE. Măsurile
respective trebuie să pună în aplicare, în mod specific pentru
fiecare dăunător (dăunători) în cauză, una sau mai
multe din următoarele dispoziții:
(a)
articolul 10 privind măsuri în cazul
suspectării prezenței unui dăunător de carantină
pentru UE;
(b)
articolul 15 privind măsurile care trebuie
luate imediat de operatorii profesioniști;
(c)
articolul 16 privind eradicarea
dăunătorilor de carantină pentru UE;
(d)
articolul 17 privind stabilirea de zone de
restricție;
(e)
articolul 18 privind anchetele, modificări ale
zonelor cu acces restricționat și ridicarea restricțiilor;
(f)
articolul 21 privind anchetele legate de
dăunătorii de carantină pentru UE și dăunătorii
care se califică provizoriu drept dăunători de carantină pentru
UE;
(g)
articolul 23 privind anchetele legate de
organismele dăunătoare prioritare, în ceea ce privește
numărul de examinări vizuale, probe și teste pentru anumite
organisme dăunătoare prioritare;
(h)
Articolul 24 privind planurile de urgență
pentru organismele dăunătoare prioritare;
(i)
articolul 25 privind exercițiile de simulare;
(j)
articolul 26 privind planurile de eradicare ale
organismelor prioritare dăunătoare.
Actele de punere în aplicare respective se
adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la
articolul 99 alineatul (3)
2.           În cazul în care, în ceea ce
privește o zonă de restricție, Comisia concluzionează, pe
baza anchetelor la care se face referire la articolul 18, sau a altor probe,
că eradicarea dăunătorului de carantină pentru UE în cauză
nu este posibilă, Comisia poate adopta acte de punere în aplicare, astfel
cum se menționează la alineatul (1), care stabilesc măsuri cu
scopul unic de prevenire a răspândirii acestor dăunători în
afara zonelor în cauză. O astfel de prevenire este denumită
„izolare”.
3.           În cazul în care Comisia
concluzionează că sunt necesare măsuri de prevenire în locuri
din afara zonelor cu acces restricționat în vederea protejării acelei
părți din teritoriul Uniunii unde dăunătorul de carantină
pentru UE în cauză nu este prezent, Comisia poate adopta acte de punere în
aplicare, astfel cum se menționează la alineatul (1), care
prevăd astfel de măsuri.
4.           Măsurile menționate
la alineatele (1), (2) și (3) se iau în conformitate cu dispozițiile
anexei IV privind măsurile și principiile de gestionare a riscurilor
de dăunători, ținând seama de riscurile specifice ale
dăunătorilor de carantină pentru UE în cauză și de
necesitatea de a pune în aplicare măsurile necesare de atenuare a
riscurilor în mod armonizat la nivelul Uniunii.
5.           Actele de punere în aplicare
menționate la alineatul (1) pot să prevadă că măsurile
menționate la alineatul (1) literele (a) — (j) luate de statele membre
trebuie să fie abrogate sau modificate. Până la adoptarea de
către Comisie a unei măsuri, statul membru poate să
mențină măsurile pe care le-a pus în aplicare.
6.           Din motive imperioase de
urgență justificate în mod corespunzător, pentru a aborda un
risc fitosanitar grav, Comisia adoptă acte de punere în aplicare
aplicabile imediat, în conformitate cu procedura prevăzută la
articolul 99 alineatul (4).
7.           Statele membre
informează Comisia și alte state membre, prin sistemul electronic de
notificare menționat la articolul 97, cu privire la orice caz de
nerespectare de către operatorii profesioniști a măsurilor
adoptate în conformitate cu prezentul articol.
Articolul 28
Măsuri luate de statele
membre cu privire la organismele dăunătoare care nu sunt enumerate ca
organisme dăunătoare de carantină pentru UE
1.           Dacă prezența unui
dăunător care nu este inclus pe lista dăunătorilor de
carantină pentru UE pe teritoriul unui stat membru este confirmată
oficial, iar autoritatea competentă consideră că respectivul
dăunător ar putea îndeplini condițiile pentru a fi inclus pe
lista dăunătorilor de carantină pentru UE, aceasta trebuie
să evalueze imediat dacă respectivul dăunător
îndeplinește criteriile de la partea 1 din secțiunea 3, anexa II.
Dacă ajunge la concluzia că acele criterii sunt îndeplinite,
autoritatea competentă trebuie să ia imediat măsuri de eradicare
în conformitate cu anexa IV privind măsurile și principiile pentru
gestionarea riscurilor de dăunători. Se aplică articolele 16-19.
Dacă o autoritate
competentă suspectează prezența pe teritoriul său a unui
organism dăunător care îndeplinește criteriile menționate
la primul paragraf, articolul 10 se aplică în consecință.
2.           Ca urmare a acțiunilor
menționate la alineatul (1), statul membru analizează dacă
respectivul dăunător îndeplinește, în ceea ce privește
teritoriul Uniunii, criteriile pentru dăunătorii de carantină
stabilite în secțiunea 1 a anexei II.
3.           Statul membru în cauză
notifică imediat Comisia și celelalte state membre cu privire la
prezența respectivului dăunător, la evaluarea
menționată la alineatul (1), la măsurile luate și la
dovezile care justifică aceste măsuri.
Acesta notifică Comisiei rezultatele
evaluării menționate la alineatul (2) în termen de 24 de luni de la
data confirmării oficiale a prezenței respectivului
dăunător.
Notificările prezenței respectivului
dăunător trebuie transmise prin intermediul sistemului electronic de
notificare menționat la articolul 97.
Articolul 29
Măsuri luate de Uniune
cu privire la organismele dăunătoare care nu sunt clasificate ca
organisme dăunătoare de carantină pentru UE
1.           În cazul în care Comisia
primește notificarea menționată la articolul 28 alineatul (3)
primul paragraf, sau dispune de alte dovezi privind prezența sau pericolul
iminent de intrare pe teritoriul Uniunii a unui organism dăunător
care nu este inclus pe lista organismelor dăunătoare de
carantină pentru UE și consideră că respectivul
dăunător ar putea îndeplini condițiile pentru a fi inclus în
lista respectivă, aceasta evaluează de îndată dacă, în ceea
ce privește teritoriul Uniunii, respectivul dăunător
îndeplinește criteriile din partea 2 din secțiunea 3 din anexa II.
Dacă ajunge la concluzia că aceste
criterii sunt îndeplinite, Comisia adoptă de îndată, prin intermediul
unor acte de punere în aplicare, măsuri pentru o perioadă
limitată de timp cu privire la riscurile fitosanitare prezentate de
respectivul dăunător. Actele de punere în aplicare respective se
adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la
articolul 99 alineatul (3)
Măsurile respective trebuie să pună
în aplicare, în mod specific pentru fiecare dăunător în cauză,
una sau mai multe dintre dispozițiile menționate la articolul 27
alineatul (1) literele (a) — (f).
2.           În cazul în care Comisia
concluzionează, pe baza anchetelor la care se face referire la articolul
18 și la articolul 21, sau pe baza altor probe, că eradicarea
organismului dăunător în cauză nu este posibilă în anumite zone
de restricție, actele de punere în aplicare menționate la alineatul
(1) al doilea paragraf pot stabili măsuri având ca scop unic izolarea
respectivului dăunător.
3.           În cazul în care Comisia
concluzionează că sunt necesare măsuri de prevenire în locuri
din afara zonelor cu acces restricționat în vederea protejării acelei
părți din teritoriul Uniunii în care dăunătorul în
cauză nu este prezent, actele de punere în aplicare menționate la
alineatul (1) pot include astfel de măsuri.
4.           Măsurile menționate
la alineatele (1), (2) și (3) se adoptă în conformitate cu
secțiunea 1 din anexa IV referitoare la măsurile de gestionare a
riscurilor de dăunători de carantină și secțiunea 2
din anexa respectivă privind principiile de gestionare a riscurilor de
dăunători, ținând seama de riscurile specifice ale
dăunătorilor vizați și de necesitatea de a pune în aplicare
măsurile necesare de atenuare a riscurilor în mod armonizat la nivelul
Uniunii.
5.           Actele de punere în aplicare
menționate la alineatul (1) pot să prevadă că măsurile
luate de statele membre în conformitate cu articolul 28 trebuie abrogate sau
modificate. Până la adoptarea de către Comisie a unei măsuri,
statul membru poate să mențină măsurile pe care le-a pus în
aplicare.
6.           Din motive imperioase de
urgență justificate în mod corespunzător, pentru a aborda un
risc fitosanitar grav, Comisia adoptă acte de punere în aplicare
aplicabile imediat, în conformitate cu procedura prevăzută la
articolul 99 alineatul (4).
7.           Statele membre
informează Comisia și alte state membre, prin sistemul electronic de
notificare menționat la articolul 97, cu privire la orice caz de
nerespectare de către operatorii profesioniști a măsurilor
adoptate în conformitate cu prezentul articol.
Articolul 30
Modificarea secțiunii 3
din anexa II
Comisia este împuternicită să adopte
acte delegate în conformitate cu articolul 98 privind modificarea
secțiunii 3 din anexa II cu privire la criteriile care trebuie îndeplinite
de dăunători, astfel cum se prevede la articolele 28 și 29, în
ceea ce privește criteriile privind identitatea dăunătorului,
prezența sa, probabilitatea intrării sale, a stabilirii și a
răspândirii, impactul economic, social și de mediu, luând în considerare
evoluția cunoștințelor științifice și tehnice.
Articolul 31
Cerințe mai stricte
adoptate de statele membre
1.           Statele membre pot să
aplice pe teritoriul lor măsuri mai stricte decât măsurile adoptate
în temeiul articolului 27 alineatele (1), (2) și (3) și al
articolului 29 alineatele (1), (2) și (3), dacă acest lucru este
justificat de obiectivul de protecție fitosanitară și dacă
este în conformitate cu secțiunea 2 din anexa IV privind măsurile
și principiile de gestionare a riscurilor de dăunători.
Aceste măsuri nu impun sau nu pot avea drept
rezultat interdicții sau restricții privind introducerea sau
circulația în interiorul teritoriului Uniunii a plantelor, a produselor
vegetale și a altor obiecte, altele decât cele impuse de dispozițiile
articolelor 40-54 și de dispozițiile articolelor 67-96.
2.           Statele membre notifică
de îndată Comisia și celelalte state membre cu privire la
măsurile adoptate în temeiul alineatului (1).
La cerere, statele membre transmit Comisiei
și celorlalte state membre un raport anual cu privire la măsurile
luate în conformitate cu alineatul (1).
Secțiunea 3
Organisme dăunătoare de carantină
pentru zone protejate
Articolul 32
Recunoașterea zonelor
protejate
1.           Dacă un organism de
carantină este prezent pe teritoriul Uniunii, dar nu este prezent în
statul membru în cauză și nu este un organism de carantină
pentru UE, Comisia poate, la cererea statului membru respectiv în temeiul
alineatului (4), să recunoască teritoriul statului membru respectiv
ca zonă protejată în conformitate cu alineatul (3).
Dacă un dăunător de carantină
pentru zone protejate este absent de pe o parte din teritoriul unui stat
membru, același lucru este valabil în ceea ce privește respectiva
parte.
Un astfel de organism de carantină este
denumit „dăunător de carantină pentru zone protejate”.
2.           Un dăunător de
carantină pentru zone protejate nu se introduce și nu se pune în
circulație în respectiva zonă protejată.
Nimeni nu întreprinde în mod intenționat o
acțiune care contribuie la introducerea și stabilirea și
răspândirea în cadrul unei zone protejate a respectivului
dăunător de carantină pentru zone protejate.
3.           Comisia stabilește, prin
intermediul unui act de punere în aplicare, întocmirea unei liste a zonelor
protejate și a respectivelor organisme de carantină pentru zone
protejate. Lista respectivă cuprinde zonele protejate recunoscute în
conformitate cu articolul 2 alineatul (1) litera (h) primul paragraf din
Directiva 2000/29/CE și respectivele organisme dăunătoare,
enumerate în partea B din anexa I și partea B din anexa II la Directiva
2000/29/CE. Actul de punere în aplicare respectiv se adoptă în
conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 99
alineatul (2).
Comisia poate recunoaște zone protejate
suplimentare, prin modificarea actului de punere în aplicare menționat la
primul paragraf, dacă sunt îndeplinite condițiile prevăzute la
alineatul (1). O astfel de modificare se adoptă în conformitate cu
procedura de examinare menționată la articolul 99 alineatul ((3).
Aceeași procedură se aplică și unei abrogări sau unei
înlocuiri a actului de punere în aplicare menționat la primul paragraf.
Când se aplică articolul 35, se adoptă
un act de punere în aplicare în conformitate cu procedura de consultare
menționată la articolul 99 alineatul (2).
4.           Împreună cu cererea
menționată la alineatul (1), statul membru în cauză
prezintă:
(a)
o descriere a limitelor zonei protejate în
cauză, inclusiv hărți; și
(b)
rezultatele anchetelor care arată că, în
perioada de trei ani care precede cererea, organismul dăunător de
carantină în cauză nu a fost prezent pe teritoriul respectiv.
Aceste anchete trebuie să fi fost efectuate
la momentul oportun și să fi avut intensitatea corespunzătoare
în ceea ce privește posibilitatea de a detecta prezența organismului
dăunător de carantină în cauză. Ele trebuie să fi fost
bazate pe principii tehnice și științifice solide.
Comisia este împuternicită să adopte
acte delegate, în conformitate cu articolul 98, de stabilire a normelor privind
anchetele care trebuie efectuate în scopul recunoașterii zonelor
protejate.
Articolul 33
Obligații generale cu
privire la zonele protejate
1.           Cu privire la o zonă
protejată, obligațiile stabilite în articolele următoare se
aplică în mod corespunzător organismelor dăunătoare de
carantină pentru zone protejate:
(a)
articolele 9-12 privind confirmarea, notificarea
și informarea în ceea ce privește prezența organismelor
dăunătoare de carantină pentru UE;
(b)
articolul 15 privind măsurile care trebuie
luate imediat de operatorii profesioniști;
(c)
articolele 16, 17 și 18 privind eradicarea
organismelor dăunătoare de carantină pentru UE, stabilirea
și modificarea zonelor cu acces restricționat și anchetele
respectivelor zone de restricție.
2.           O plantă, un produs
vegetal sau un alt obiect originare dintr-o zonă de restricție
stabilit, în conformitate cu articolul 17, într-o zonă protejată
pentru dăunătorul de carantină pentru zone protejate în
cauză, nu poate fi transportat în nicio zonă protejată
stabilită pentru respectivul dăunător de carantină pentru
zone protejate. Atunci când planta, produsul vegetal sau alt obiect sunt
deplasate în afara zonei protejate în cauză, ele se ambalează și
se deplasează astfel încât să nu existe niciun risc de
răspândire a dăunătorului din zona de carantină
protejată respectivă în interiorul respectivei zone.
3.           Zonele supuse
restricțiilor stabilite în interiorul unei zone protejate și
măsurile de eradicare aplicate în zonele respective în temeiul articolelor
16, 17 și 18 se notifică imediat Comisiei și celorlalte state
membre.
Articolul 34
Anchete privind organismele
dăunătoare de carantină pentru zone protejate
1.           Autoritatea competentă
efectuează o anchetă anuală pentru fiecare zonă
protejată pentru a depista prezența dăunătorului de
carantină pentru zone protejate în cauză. Aceste
anchete se efectuează la intervale corespunzătoare și au o
intensitate adecvată în ceea ce privește posibilitatea de a detecta
prezența dăunătorului de carantină pentru zone protejate în
cauză. Anchetele se bazează pe principii tehnice și
științifice solide.
Comisia este împuternicită să adopte
acte delegate, în conformitate cu articolul 98, de stabilire a normelor pentru
efectuarea acestor anchete în vederea confirmării faptului că zonele
protejate continuă să îndeplinească condițiile stabilite la
articolul 32 alineatul (1).
2.           Statele membre transmit
Comisiei și celorlalte state membre până la data de 30 aprilie a
fiecărui an rezultatele anchetelor menționate la alineatul (1) care
au fost efectuate în anul anterior.
Articolul 35
Modificarea și revocarea
zonelor protejate
1.           Comisia poate modifica
dimensiunea zonei protejate la cererea statului membru al cărui teritoriu
este vizat.
Atunci când Comisia modifică o zonă
protejată, statul membru în cauză informează Comisia, celelalte
state membre și, prin intermediul internetului, operatorii
profesioniști cu privire la modificarea respectivei zone protejate,
însoțind informațiile de hărți.
În cazul în care această modificare se
referă la extinderea unei zone protejate, se aplică articolele 32, 33
și 34.
2.           La cererea unui stat membru
menționată la alineatul (1), Comisia revocă recunoașterea
unei zone protejate sau îi reduce dimensiunea.
3.           Comisia revocă
recunoașterea unei zone protejate dacă anchetele la care se face
referire la articolul 34 nu au fost efectuate în conformitate cu articolul
respectiv.
4.           Comisia revocă
recunoașterea unei zone protejate dacă dăunătorul de
carantină pentru zone protejate respectiv a fost depistat în zona
respectivă și dacă este îndeplinită una dintre
următoarele condiții:
(a)
nu a fost desemnată nicio zonă de
restricție, în conformitate cu articolul 33 alineatul (1), în termen de
trei luni de la data la care a fost confirmată prezența respectivului
dăunător;
(b)
măsurile de eradicare luate într-o zonă
de restricție în temeiul articolului 33 alineatul (1) nu au avut succes în
termen de 24 de luni de la data la care a fost confirmată prezența
respectivului dăunător;
(c)
informațiile aflate la dispoziția
Comisiei arată, în ceea ce privește aplicarea de măsuri în
temeiul articolului 33 alineatul (1) litera (c) și al articolelor 16, 17
și 18, neglijență în reacția la prezența respectivului
dăunător în zona protejată în cauză.
Capitolul III
Organisme dăunătoare afectând calitatea pentru UE
Articolul 36
Definiția organismelor
dăunătoare afectând calitatea pentru UE
Un organism dăunător este numit
„organism dăunător afectând calitatea pentru UE” dacă
îndeplinește următoarele condiții și dacă este inclus
în lista la care se face referire în articolul 37:
(a)
identitatea sa este stabilită în conformitate
cu punctul (1) din secțiunea 4 din anexa II;
(b)
este prezent pe teritoriul Uniunii;
(c)
nu este organism dăunător de
carantină pentru UE;
(d)
se transmite în principal prin anumite plante
destinate plantării, în conformitate cu punctul 2 din secțiunea 4 din
anexa II;
(e)
prezența sa pe aceste plante destinate
plantării are un impact economic inacceptabil, în ceea ce privește
utilizarea prevăzută a acestor plante destinate plantării, în
conformitate cu punctul 3 din secțiunea 4 din anexa II;
(f)
sunt disponibile măsuri fezabile și
eficiente pentru a preveni prezența sa pe plantele destinate
plantării în cauză.
Articolul 37
Interzicerea introducerii
și circulației dăunătorilor afectând calitatea pentru UE pe
plante destinate plantării
1.           Un dăunător afectând
calitatea pentru UE nu se introduce și nu se pune în circulație în
interiorul teritoriului Uniunii pe plantele destinate plantării prin care
este transmis, astfel cum se prevede în lista menționată la alineatul
(2).
2.           Prin intermediul unui act de
punere în aplicare, Comisia întocmește o listă de stabilire a
dăunătorilor afectând calitatea pentru Uniune și a plantelor
specifice destinate plantării, în conformitate cu articolul 36 litera (d),
după caz ținând cont de categoriile menționate la alineatul (4)
și pragurile menționate la alineatul (5).
Lista respectivă include dăunătorii
și plantele destinate plantării respective, după cum este
prevăzut în următoarele acte:
(a)
secțiunea II a părții A din anexa II
la Directiva 2000/29/CE;
(b)
punctele 3 și 6 din anexa I la Directiva
66/402/CEE a Consiliului din 14 iunie 1966 privind comercializarea
semințelor de cereale[24]
și punctul 3 din anexa II la aceasta;
(c)
anexa la Directiva 93/48/CEE a Comisiei din 23 iunie
1993 de stabilire a fișelor care precizează condițiile pe care
trebuie să le îndeplinească materialele de înmulțire ale
plantelor fructifere și plantele fructifere destinate producției de
fructe în conformitate cu Directiva 92/34/CEE a Consiliului[25];
(d)
anexa la Directiva 93/49/CEE a Comisiei din
23 iunie 1993 de stabilire a fișelor care indică condițiile
pe care trebuie să le îndeplinească materialele de înmulțire ale
plantelor ornamentale și plantele ornamentale în conformitate cu Directiva
91/682/CEE a Consiliului[26];

(e)
litera (b) din anexa II la Directiva 2002/55/CE a
Consiliului din 13 iunie 2002 privind comercializarea semințelor de legume[27],
(f)
punctul 6 din anexa I la Directiva 2002/56/CE a
Consiliului[28]
din 13 iunie 2002 privind comercializarea cartofilor de sămânță
și punctul B din anexa II la aceasta;
(g)
punctul 4 din anexa I la Directiva 2002/57/CE a
Consiliului din 13 iunie 2002 privind comercializarea semințelor de plante
oleaginoase și de fibre[29]
și punctul 5 din anexa II la aceasta.
Actul de punere în aplicare respectiv se
adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la
articolul 99 alineatul (2).
3.           Comisia modifică actul
de punere în aplicare menționat la alineatul (2), în cazul în care o
evaluare demonstrează că un organism dăunător care nu
figurează în acest act îndeplinește condițiile prevăzute la
articolul 36, dacă un organism dăunător menționat în actul
de punere în aplicare respectiv nu mai îndeplinește una sau mai multe
dintre condițiile respective sau dacă sunt necesare modificări
ale acestei liste, în ceea ce privește categoriile menționate la
alineatul (4) sau pragurile menționate la alineatul (5).
Comisia trebuie să pună evaluările
respective la dispoziția statelor membre.
4.           În cazul în care
condițiile de la articolul 36 litera (e) sunt îndeplinite numai pentru una
sau mai multe dintre categoriile menționate la articolul 12 alineatul (1)
din Regulamentul (UE) nr..../.... [Oficiul pentru Publicații, vă
rugăm să introduceți numărul Regulamentului privind
materialul de reproducere a plantelor], lista menționată la
alineatul (1) stabilește aceste categorii menționând că
interdicția de intrare și de circulație prevăzută la
alineatul (1) se aplică numai acelor categorii.
5.           În cazul în care
condițiile de la articolul 36 litera (e) sunt îndeplinite numai dacă
organismul dăunător în cauză este prezent peste un anumit prag,
lista menționată la alineatul (1) stabilește pragul în
cauză menționând că interdicția de intrare și de
circulație prevăzută la alineatul (1) se aplică numai peste
acest prag.
Se stabilește un prag doar dacă
următoarele puncte sunt îndeplinite:
(h)
este posibil să se asigure, prin măsuri
luate de operatorii profesioniști, că prezența acestui
dăunător afectând calitatea pentru UE pe plantele destinate
plantării nu depășește pragul respectiv; și
(i)
este posibil să se verifice dacă acest
prag nu este depășit în loturi de astfel plante destinate
plantării.
Se aplică
principiile pentru gestionarea riscului dăunătorilor prevăzute
în secțiunea 2 din anexa IV.
6.           Pentru modificările la
actul de punere în aplicare menționat la alineatul (2), care sunt necesare
pentru a adapta respectivul act de punere în aplicare în funcție de
schimbările la denumirea științifică a unui organism
dăunător, se aplică procedura de consultare menționată
la articolul 99 alineatul (2).
Toate celelalte modificări la actul de punere
în aplicare menționat la alineatul (2) se adoptă în conformitate cu
procedura de examinare menționată la articolul 99 alineatul (3).
Aceeași procedură se aplică și unei abrogări sau unei
înlocuiri a actului de punere în aplicare menționat la alineatul (2).
Articolul 38
Modificarea secțiunii 4
din anexa II
Comisia este împuternicită să adopte
acte delegate în conformitate cu articolul 98 în legătură cu
modificarea secțiunii 4 din anexa II privind criteriile pentru
identificarea dăunătorilor care pot fi considerați drept dăunători
afectând calitatea pentru UE, în legătură cu criteriile privind
identitatea dăunătorilor, relevanța acestora, probabilitatea
răspândirii lor, impactul lor potențial economic, social și de
mediu, ținând seama de evoluția cunoștințelor
științifice și tehnice.
Articolul 39
Organisme
dăunătoare afectând calitatea pentru UE utilizate în scopuri
științifice, pentru teste, selecții de soiuri de plante,
reproducere sau expoziții
Interdicția prevăzută la
articolul 37 nu se aplică în cazul organismelor dăunătoare
afectând calitatea pentru UE prezente pe plantele destinate plantării în
cauză și utilizate în scopuri științifice, teste,
selecții de soiuri de plante, reproducere sau expoziții.
Capitolul IV
Măsuri privind plantele, produsele vegetale și alte obiecte
Secțiunea 1
Măsuri priving întregul teritoriu al Uniunii
Articolul 40
Interzicerea introducerii de
plante, produse vegetale și alte obiecte pe teritoriul Uniunii
1.           Comisia adoptă un act de
punere în aplicare care conține plantele, produsele vegetale și alte
obiecte, precum și interdicțiile și țările terțe
vizate, în conformitate cu partea A din anexa III la Directiva 2000/29/CE.
Respectivul act de punere în aplicare se
adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la
articolul 99 alineatul (2) din prezentul regulament.
În lista stabilită prin actul de punere în
aplicare respectiv, plantele, produsele vegetale și alte obiecte sunt
identificate prin codurile lor respective în conformitate cu clasificarea din
Nomenclatura Combinată, astfel cum se prevede în Regulamentul (CEE) nr.
2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară
și statistică și Tariful Vamal Comun[30] (denumit în continuare „cod
NC”).
2.           Dacă o plantă, un
produs vegetal sau un alt obiect, originar sau expediat dintr-o țară
terță, prezintă un risc fitosanitar de un nivel inacceptabil din
cauza probabilității sale de a găzdui un dăunător de
carantină pentru UE și dacă riscul nu poate fi redus la un nivel
acceptabil prin aplicarea uneia sau mai multor măsuri din cele
prevăzute la punctele 2 și 3 din secțiunea 1 din anexa IV
privind măsurile și principiile de gestionare a riscurilor de
dăunători, Comisia modifică, după caz, actul de punere în
aplicare menționat la alineatul (1), pentru a include în acest raport planta,
produsul vegetal sau obiectul și țările terțe în
cauză.
Dacă o plantă, un produs vegetal sau un
obiect inclus în actul de punere în aplicare respectiv nu prezintă un risc
fitosanitar de un nivel inacceptabil, sau dacă prezintă un astfel de
risc, dar acest risc poate fi redus la un nivel acceptabil prin aplicarea uneia
sau mai multor măsuri din cele prevăzute la punctele 2 și 3 din
secțiunea 1 din anexa IV referitoare la măsurile de gestionare a
riscurilor și a căilor de transmitere a organismelor dăunătoare
de carantină, Comisia modifică respectivul act de punere în aplicare,
după caz.
Acceptabilitatea nivelului acestui risc
fitosanitar este evaluată în conformitate cu principiile prevăzute în
secțiunea 2 din anexa IV referitoare la principiile de gestionare a
riscurilor de dăunători. Dacă este cazul, acceptabilitatea
acelui nivel de risc fitosanitar este evaluată cu privire la una sau mai
multe țări terțe.
Modificările respective se adoptă în
conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 99
alineatul (3) din prezentul regulament.
Din motive imperioase de urgență
justificate corespunzător, pentru a aborda un risc fitosanitar grav,
Comisia adoptă respectivele modificări prin acte de punere în
aplicare aplicabile imediat, în conformitate cu procedura prevăzută
la articolul 99 alineatul (4).
3.           O plantă, un produs
vegetal sau un alt obiect de pe lista din actul de punere în aplicare
prevăzut la alineatul (1) nu se introduce pe teritoriul Uniunii din
țara terță aflată pe această listă.
4.           Statele membre
informează Comisia și celelalte state membre, prin sistemul
electronic de notificare menționat la articolul 97, cu privire la cazurile
în care au fost introduse în teritoriul Uniunii plante, produs vegetale sau
alte obiecte, încălcând dispozițiile de la alineatul (3).
Țara terță din care au fost
introduse plantele, produsele vegetale sau alte obiecte pe teritoriul Uniunii
este de asemenea notificată.
Articolul 41
Plante, produse vegetale
și alte obiecte care intră sub incidența cerințelor speciale
și a celor echivalente
1.           Comisia adoptă un act de
punere în aplicare care conține plantele, produsele vegetale și alte
obiecte, precum și cerințele și țările terțe
vizate, în conformitate cu partea A din anexa IV la Directiva 2000/29/CE.
Respectivul act de punere în aplicare se
adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la
articolul 99 alineatul (2) din prezentul regulament.
În lista stabilită prin respectivul act de
punere în aplicare, plantele, produsele vegetale și alte obiecte sunt
identificate prin codurile NC respective.
2.           Dacă o plantă, un
produs vegetal sau un alt obiect prezintă un risc fitosanitar de un nivel
inacceptabil din cauza probabilității sale de a găzdui un
dăunător de carantină pentru UE și dacă riscul nu
poate fi redus la un nivel acceptabil prin aplicarea uneia sau mai multor
măsuri din cele prevăzute la punctele 2 și 3 din secțiunea
1 din anexa IV privind măsurile și principiile de gestionare a
riscurilor de dăunători, Comisia modifică actul de punere în
aplicare menționat la alineatul (1), pentru a include planta, produsul
vegetal sau obiectul respectiv și măsurile care li se aplică.
Aceste măsuri, precum și cerințele menționate la alineatul
(1), sunt denumite în continuare „cerințe speciale”.
Aceste măsuri pot lua forma unor cerințe
specifice, adoptate în conformitate cu articolul 42 alineatul (1), pentru
introducerea pe teritoriul Uniunii a anumitor plante, produse vegetale sau a
altor obiecte, care sunt echivalente cu cerințele speciale privind circulația
acestor plante, produse vegetale sau a altor obiecte pe teritoriul Uniunii
(denumite în continuare: „cerințe echivalente”).
Dacă o plantă, un produs vegetal sau un
alt obiect inclus în respectivul act de punere în aplicare nu prezintă un
risc fitosanitar de un nivel inacceptabil sau dacă prezintă un astfel
de risc însă riscul nu poate fi redus la un nivel acceptabil cu ajutorul
cerințelor speciale, Comisia modifică actul de punere în aplicare
respectiv.
Acceptabilitatea nivelului riscului fitosanitar
respectiv este evaluată și se adoptă măsurile pentru a
reduce riscul la un nivel acceptabil, în conformitate cu principiile
prevăzute în secțiunea 2 din anexa IV referitoare la principiile de
gestionare a riscurilor de dăunători. Dacă este cazul, se
evaluează acceptabilitatea respectivului nivel de risc fitosanitar și
se adoptă măsurile respective cu privire la una sau mai multe
țări terțe specifice sau regiuni ale acestora.
Modificările respective se adoptă în
conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 99
alineatul (3) din prezentul regulament.
Din motive imperioase de urgență
justificate corespunzător, pentru a aborda un risc fitosanitar grav,
Comisia adoptă acte de punere în aplicare aplicabile imediat, în
conformitate cu procedura prevăzută la articolul 99 alineatul (4).
3.           O plantă, un produs
vegetal sau un alt obiect menționat în actul de punere în aplicare
prevăzut la alineatul (1) poate fi introdus sau deplasat în interiorul
teritoriului Uniunii numai dacă sunt îndeplinite cerințele speciale
sau cerințele echivalente.
4.           Statele membre
informează Comisia și celelalte state membre, prin sistemul
electronic de notificare menționat la articolul 97, cu privire la cazurile
în care au fost introduse sau deplasate în teritoriul Uniunii plante, produs
vegetale sau alte obiecte, încălcând dispozițiile de la alineatul
(3).
După caz, țara terță din care
au fost introduse plantele, produsele vegetale sau alte obiecte pe teritoriul
Uniunii este de asemenea notificată.
Articolul 42
Stabilirea cerințelor echivalente
1.           Cerințele echivalente,
astfel cum este prevăzut la articolului 41 alineatul (2) al doilea
paragraf se stabilesc, prin intermediul unui act de punere în aplicare, la
cererea unei anumite țări terțe, dacă sunt îndeplinite toate
condițiile de mai jos:
(a)
țara terță în cauză
asigură, prin aplicarea, sub controlul său oficial, a uneia sau a mai
multor măsuri specifice, un nivel de protecție fitosanitară care
este echivalent cu cerințele speciale adoptate în temeiul articolului 41
alineatele (1) și (2) cu privire la circulația în interiorul
teritoriului Uniunii a plantelor, a produselor vegetale și a altor obiecte
în cauză;
(b)
țara terță în cauză
demonstrează în mod obiectiv că măsurile specifice la care se
face referire la litera (a) ating nivelul de protecție fitosanitară
menționat la litera respectivă.
2.           Dacă este cazul, Comisia
va investiga, în țara terță în cauză, în conformitate cu
articolul 119 din Regulamentul (UE) nr..../.... [Oficiul pentru
Publicații, vă rugăm să introduceți numărul
Regulamentului privind controalele oficiale], dacă sunt îndeplinite
condițiile de la literele (a) și (b).
3.           Actele de punere în aplicare
prevăzute la alineatul (1) se adoptă în conformitate cu procedura de
examinare menționată la articolul 99 alineatul (3).
Articolul 43
Informații care trebuie
puse la dispoziția călătorilor, a clienților serviciilor
poștale și a clienților comerțului online
1.           Statele membre și
operatorii de transporturi internaționale pun la dispoziția
pasagerilor informații privind interdicțiile stabilite în
conformitate cu articolul 40 alineatul (3), cerințele stabilite în temeiul
articolului 41 alineatul (1) și al articolului 42 alineatul (2), precum
și privind scutirile stabilite în conformitate cu articolul 70 alineatul
(2), în ceea ce privește introducerea plantelor, a produselor vegetale
și a altor obiecte pe teritoriul Uniunii.
Aceste informații sunt furnizate sub
formă de afișe sau broșuri, care, dacă este cazul, sunt
puse la dispoziție prin intermediul internetului.
Dacă informațiile sunt puse la
dispoziția pasagerilor în porturi maritime și în aeroporturi, ele se
furnizează sub formă de afișe.
Comisia este împuternicită să adopte un
act de punere în aplicare care stabilește respectivele afișe și
broșuri. Respectivul act de punere în aplicare se adoptă în
conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 99
alineatul (2) din prezentul regulament.
2.           Informațiile
menționate la alineatul (1) sunt puse la dispoziție prin intermediul
serviciilor poștale și prin intermediul internetului de către
operatorii profesioniști implicați în vânzarea prin contracte la
distanță clienților lor.
3.           Statele membre prezintă
în fiecare an Comisiei un raport care sintetizează informațiile
furnizate în conformitate cu prezentul articol.
Articolul 44
Excepții de la
interdicții și cerințe pentru zonele de frontieră
1.           Prin derogare de la articolul
40 alineatul (3) și de la articolul (41) alineatul (3), statele membre pot
autoriza introducerea plantelor, a produselor vegetale și a altor obiecte
pe teritoriul Uniunii, dacă plantele, produsele vegetale și alte
obiecte îndeplinesc următoarele condiții:
(a)
sunt cultivate sau produse în zone din
țările terțe care se află în apropierea frontierei cu
statele membre (denumite în continuare: „zone de frontieră ale
țării terțe”);
(b)
sunt introduse în zone din state membre direct pe
la respectiva frontieră (denumită în continuare: „zone de
frontieră ale statului membru”);
(c)
urmează să fie prelucrate în zonele de
frontieră ale statului membru respectiv în așa fel încât orice risc
fitosanitar este eliminat;
(d)
nu prezintă niciun risc de răspândire a
dăunătorilor de carantină în urma deplasărilor în
interiorul zonei de frontieră.
Aceste plante, produse vegetale și alte
obiecte pot fi deplasate doar înspre și în interiorul zonelor de frontieră
ale statului membru și doar sub controlul oficial al autorității
competente.
2.           Comisia este
împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul
98, care să precizeze:
(a)
lățimea maximă a zonelor de
frontieră ale țării terțe și a zonelor de
frontieră ale statului membru, în funcție de anumite plante, produse
vegetale și alte obiecte în mod individual;
(b)
distanța maximă pe care se
deplasează plantele, produsele vegetale și alte obiecte în cauză
în zonele de frontieră ale țării terțe și în zonele de
frontieră ale statului membru; și
(c)
procedurile privind autorizarea introducerii
și deplasării în zonele de frontieră ale statului membru ale
plantelor, produselor vegetale și altor obiecte menționate la
alineatul (1).
Lățimea acestor zone trebuie să
asigure faptul că introducerea și circulația plantelor, a
produselor vegetale și a altor obiecte pe teritoriul Uniunii nu
prezintă niciun risc fitosanitar pentru teritoriul Uniunii sau pentru
părți ale acestuia.
3.           Comisia poate stabili, prin
intermediul unor acte de punere în aplicare, condiții sau măsuri
specifice privind, pe de-o parte, introducerea în zonele de frontieră ale
statelor membre a anumitor plante, produse vegetale și alte obiecte care
fac obiectul prezentului articol, și pe de altă parte,
țările terțe vizate.
Respectivele acte se adoptă în conformitate
cu secțiunea 1 din anexa IV referitoare la măsurile de gestionare a
riscurilor de dăunători de carantină și secțiunea 2
din anexa respectivă privind principiile de gestionare a riscurilor de
dăunători, luând în considerare evoluțiile științifice
și tehnice.
Respectivele acte de punere în aplicare sunt
adoptate și, după caz, abrogate sau înlocuite, în conformitate cu
procedura de examinare menționată la articolul 99 alineatul (3).
4.           Statele membre
informează Comisia și celelalte state membre, prin sistemul
electronic de notificare menționat la articolul 97, atunci când au fost
introduse sau deplasate plante, produse vegetale sau alte obiecte în interiorul
zonelor de frontieră, astfel cum se menționează la alineatele
(1) și (2), încălcându-se dispozițiile acestor alineate.
Țara terță din care au fost
introduse plantele, produsele vegetale sau alte obiecte în zona de
frontieră în cauză este, de asemenea, notificată.
Articolul 45
Excepții de la interdicții
și cerințe privind tranzitul fitosanitar
1.           Prin derogare de la articolul
40 alineatul (3) și de la articolul (41) alineatul (3), statele membre pot
autoriza introducerea plantelor, a produselor vegetale și a altor obiecte
care tranzitează teritoriul Uniunii înspre o țară
terță (denumit în continuare „tranzit fitosanitar”), dacă
respectivele plante, produse vegetale și alte obiecte îndeplinesc
următoarele condiții:
(a)
sunt însoțite de o declarație
semnată de operatorul profesionist care este responsabil de aceste plante,
produse vegetale și alte obiecte care să menționeze că
aceste plante, produse vegetale sau alte obiecte se află în tranzit
fitosanitar;
(b)
sunt ambalate și transportate în așa fel
încât nu există riscul răspândirii organismelor dăunătoare
de carantină pentru UE în momentul introducerii și tranzitului lor
prin teritoriul Uniunii;
(c)
sunt introduse pe teritoriul Uniunii, îl
tranzitează și îl părăsesc fără întârziere, sub
control oficial de către autoritățile competente în cauză.
Autoritatea competentă a statului membru în
care aceste plante, produse vegetale sau alte obiecte sunt introduse sau sunt
deplasate pentru prima dată în interiorul teritoriului Uniunii
informează autoritățile competente din toate celelalte state
membre prin care aceste plante, produse vegetale sau alte obiecte urmează
să fie transportate înainte de a fi transportate în afara teritoriului
Uniunii.
2.           Dacă acest lucru este
prevăzut de actele adoptate în temeiul articolului 27 alineatele (1)
și (2) și al articolului 29 alineatele (1) și (2), prezentul
articol se aplică în mod corespunzător.
3.           Comisia este
împuternicită, în conformitate cu articolul 98, să adopte acte
delegate care stabilesc conținutul declarației menționate la
alineatul (1) litera (a) .
4.           Comisia poate, prin
intermediul actelor de punere în aplicare, să adopte specificații
privind formatul pentru declarația menționată la alineatul (1)
litera (a). Actele de punere în aplicare respective se adoptă în
conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 99
alineatul (3)
5.           Statele membre
informează Comisia și celelalte state membre, prin sistemul
electronic de notificare menționat la articolul 97, atunci când au fost
introduse sau deplasate plante, produse vegetale sau alte obiecte în interiorul
teritoriului Uniunii, astfel cum se menționează la alineatul (1),
încălcându-se dispozițiile acestui alineat.
Țara terță din care au fost
introduse plantele, produsele vegetale sau alte obiecte pe teritoriul Uniunii
este de asemenea notificată.
Articolul 46
Plante, produse vegetale
și alte obiecte utilizate în scopuri științifice, pentru teste,
selecții de soiuri, reproducere și expoziții
1.           Prin derogare de la articolul
40 alineatul (3) și de la articolul (41) alineatul (3), statele membre
pot, la cerere, să autorizeze introducerea și circulația în
interiorul teritoriului lor a plantelor, produselor vegetale și a altor
obiecte utilizate în scopuri științifice, pentru teste, selecții
de soiuri, reproducere, expoziții, dacă toate condițiile
următoare sunt îndeplinite:
(a)
prezența plantelor, a produselor vegetale
și a altor obiecte în cauză nu provoacă un risc inacceptabil de
răspândire a unui dăunător de carantină pentru UE,
dacă sunt impuse restricții adecvate;
(b)
unitățile de depozitare în care aceste
plante, produse vegetale sau alte obiecte trebuie păstrate și
unitățile de carantină, astfel cum se menționează la
articolul 56, în care vor fi utilizate, sunt adecvate;
(c)
calificările științifice și
tehnice ale personalului care trebuie să desfășoare activitatea
care implică aceste plante, produse vegetale sau alte obiecte sunt
adecvate.
2.           Autoritatea competentă
evaluează riscul de răspândire a organismelor dăunătoare de
carantină pentru UE prin intermediul plantelor, al produselor vegetale sau
al altor obiecte în cauză, astfel cum sunt menționate la alineatul
(1) litera (a), luând în considerare identitatea, biologia și mijloacele
de răspândire ale organismelor dăunătoare de carantină
pentru UE în cauză, activitatea avută în vedere, interacțiunea
cu mediul și alți factori relevanți cu privire la riscul pe care
îl prezintă aceste plante, produse vegetale sau alte obiecte.
Aceasta evaluează unitățile de
depozitare în care sunt ținute aceste plante, produse vegetale sau alte
obiecte, astfel cum sunt menționate la alineatul (1) litera (b), precum
și calificările științifice și tehnice ale
personalului care trebuie să desfășoare activitatea care
implică aceste plante, produse vegetale sau alte obiecte, astfel cum se
menționează la alineatul (1) litera (c).
Pe baza acestor evaluări, autoritatea
competentă autorizează introducerea sau circulația acestor
plante, produse vegetale sau alte obiecte în interiorul teritoriului Uniunii,
dacă sunt îndeplinite cerințele prevăzute la alineatul (1).
3.           Dacă se acordă o
autorizație, aceasta trebuie să includă toate condițiile
următoare:
(a)
plantele, produsele vegetale sau alte obiecte în
cauză urmează să fie păstrate în unități de
depozitare dovedite a fi adecvate de către autoritățile
competente și menționate în autorizație;
(b)
activitatea care implică aceste plante,
produse vegetale sau alte obiecte trebuie să se desfășoare în
condiții de carantină desemnate în conformitate cu articolul 56 de
autoritatea competentă și menționate în autorizație;
(c)
activitatea care implică aceste plante,
produse vegetale sau alte obiecte se efectuează de către personal ale
cărui calificări tehnice și științifice sunt dovedite
a fi adecvate de autoritatea competentă și sunt menționate în
autorizație;
(d)
respectivele plante, produse vegetale sau alte
obiecte trebuie însoțite de autorizație dacă sunt introduse
și puse în circulație în interiorul teritoriului Uniunii.
4.           Autorizația se
limitează la cantitatea care este adecvată pentru activitatea în
cauză și nu depășește capacitatea unității
de carantină desemnate.
Aceasta trebuie să includă
restricțiile necesare pentru a atenua corespunzător riscul de
răspândire a dăunătorului de carantină pentru UE în
cauză.
5.           Autoritatea competentă
monitorizează respectarea condițiilor menționate la alineatul
(3) și limitarea și restricțiile la care se face referire la
alineatul (4) și ia măsurile necesare în cazul în care
condițiile, limitarea sau restricțiile respective nu sunt respectate.
6.           Comisia este
împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul
98, de stabilire a unor norme detaliate privind:
(a)
schimbul de informații între statele membre
și Comisie referitoare la introducerea și circulația în
interiorul teritoriul Uniunii a plantelor, produselor vegetale și a altor
obiecte în cauză;
(b)
evaluările și autorizația la care se
face referire la alineatul (2); și
(c)
monitorizarea conformității,
măsurile luate în caz de nerespectare și notificarea acestora, astfel
cum se prevede la alineatul (5).
7.           Statele membre
informează Comisia și celelalte state membre, prin sistemul electronic
de notificare menționat la articolul 97, cu privire la cazurile în care au
fost introduse sau deplasate în teritoriul Uniunii plante, produse vegetale sau
alte obiecte, încălcând dispozițiile de la alineatele (1) – (4).
După caz, notificările respective
trebuie, de asemenea, să includă măsurile luate de statele
membre în legătură cu plantele, produsele vegetale și alte
obiecte în cauză, și dacă introducerea sau deplasarea pe
teritoriul Uniunii a acestor plante, produse vegetale sau a altor obiecte a fost
permisă după punerea în aplicare a acestor măsuri.
După caz, țara terță din care
au fost introduse plantele, produsele vegetale sau alte obiecte pe teritoriul
Uniunii este de asemenea notificată.
Statele membre prezintă în fiecare an
Comisiei un raport care sintetizează informațiile relevante
referitoare la autorizațiile acordate în temeiul alineatului (1) și
rezultatele monitorizării menționate la alineatul (5).
Articolul 47
Măsuri temporare privind
plantele destinate plantării
1.           Comisia poate adopta, prin
intermediul unor acte de punere în aplicare, măsuri temporare în ce
privește introducerea și circulația în interiorul teritoriul
Uniunii a plantelor destinate plantării din țări terțe,
dacă sunt îndeplinite următoarele condiții:
(a)
nu există experiență
fitosanitară sau există experiență fitosanitară foarte
limitată în ceea ce privește comerțul cu plantele destinate
plantării în cauză originare sau expediate din țara
terță în cauză;
(b)
nu a fost efectuată nicio evaluare în ceea ce
privește riscurile fitosanitare pentru teritoriul Uniunii în
legătură cu aceste plante destinate plantării din țara
terță în cauză;
(c)
aceste plante destinate plantării pot să
prezinte riscuri fitosanitare care nu au legătură, sau pentru care nu
poate fi stabilită o legătură cu dăunătorii de
carantină pentru UE enumerați în conformitate cu articolul 5
alineatele (2) și (3) sau cu dăunătorii pentru care au fost
adoptate măsuri în conformitate cu articolul 29.
Respectivele acte de punere în aplicare sunt
adoptate și, după caz, abrogate sau înlocuite, în conformitate cu
procedura de examinare menționată la articolul 99 alineatul (3).
2.           Măsurile temporare
menționate la alineatul (1) se adoptă în conformitate cu
dispozițiile anexei III privind elementele pentru identificarea plantelor
destinate plantării care prezintă riscuri fitosanitare pentru
teritoriul Uniunii și cu cele ale secțiunii 2 din anexa IV
referitoare la principiile de gestionare a riscurilor de dăunători.
Măsurile respective prevăd una dintre
următoarele dispoziții, dacă este necesar în cazul respectiv:
(a)
prelevare intensivă de probe, la punctul de
introducere, din fiecare lot de plante destinate plantării introduse pe
teritoriul Uniunii și testarea probelor;
(b)
dacă absența riscului fitosanitar nu
poate fi garantată prin prelevarea intensivă de probe și prin
testarea la introducerea plantelor destinate plantării în cauză pe
teritoriul Uniunii, o perioadă de carantină pentru a verifica
absența riscului fitosanitar în aceste plante destinate plantării;
(c)
dacă absența riscului fitosanitar nu
poate fi garantată prin prelevarea intensivă de probe și prin
testarea la introducerea plantelor destinate plantării în cauză pe
teritoriul Uniunii și nici în urma unei perioade de carantină,
interzicerea introducerii acestor plante destinate plantării pe teritoriul
Uniunii.
3.           Măsurile menționate
la alineatul (1) se aplică pentru o perioadă de maxim doi ani. Acest
termen poate fi prelungit o dată, pentru o perioadă de maximum doi
ani.
4.           Din motive imperioase de
urgență justificate în mod corespunzător, pentru a aborda un
risc fitosanitar grav, Comisia adoptă acte de punere în aplicare
aplicabile imediat, în conformitate cu procedura prevăzută la
articolul 99 alineatul (4).
5.           Prin derogare de la
măsurile adoptate în temeiul alineatului (1), articolul 46 se aplică
la introducerea și circulația în interiorul teritoriului Uniunii a
plantelor destinate plantării utilizate în scopuri științifice,
pentru teste, selecții de soiuri, reproducere și expoziții.
6.           Statele membre
informează Comisia și celelalte state membre atunci când o
plantă, un produs vegetal sau un alt obiect a fost supus măsurilor
menționate la alineatul (2) literele (a) sau (b).
Statele membre informează Comisia și
celelalte state membre atunci când, după aplicarea măsurilor
prevăzute la alineatul (2) literele (a) sau (b), a fost depistat un
organism dăunător care este susceptibil să prezinte noi riscuri
fitosanitare.
Statele membre informează Comisia și
celelalte state membre, prin sistemul electronic de notificare menționat
la articolul 97, atunci când introducerea unei plante, a unui produs vegetal
sau a unui alt obiect pe teritoriul Uniunii a fost refuzată, sau
deplasarea sa în interiorul teritoriului Uniunii a fost interzisă,
deoarece statul membru în cauză a considerat că interdicția menționată
la alineatul (2) litera (c) a fost încălcată. După caz,
notificările respective includ măsurile luate de statele membre cu
privire la plantele, produsele vegetale și alte obiecte în cauză, în
conformitate cu articolul 64 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr..../... [Oficiul
pentru Publicații, vă rugăm să introduceți
numărul Regulamentului privind controalele oficiale].
După caz, țara terță din care
au fost expediate plantele, produsele vegetale sau alte obiecte pentru a fi
introduse pe teritoriul Uniunii este de asemenea notificată.
Articolul 48
Modificarea anexei III
Comisia este împuternicită să adopte
acte delegate, în conformitate cu articolul 98, de modificare a anexei III
privind elementele de identificare a plantelor destinate plantării care
prezintă riscuri fitosanitare pentru teritoriul Uniunii, în ceea ce
privește caracteristicile și originea acestor plante destinate
plantării, în vederea adaptării la evoluția
cunoștințelor științifice și tehnice.
Secțiunea 2
Măsuri referitoare la zonele protejate
Articolul 49
Interzicerea introducerii
plantelor, a produselor vegetale și a altor obiecte în zone protejate
1.           Comisia adoptă un act de
punere în aplicare care conține plantele, produsele vegetale și alte
obiecte, precum și interdicțiile și zonele protejate vizate, în
conformitate cu partea B din anexa III la Directiva 2000/29/CE.
Respectivul act de punere în aplicare se
adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la
articolul 99 alineatul (2) din prezentul regulament.
În lista stabilită prin respectivul act de
punere în aplicare, plantele, produsele vegetale și alte obiecte sunt
identificate prin codurile NC respective.
2.           Dacă o plantă, un
produs vegetal sau alt obiect, care provine din afara zonei protejate în
cauză, prezintă un risc fitosanitar de un nivel inacceptabil din
cauza probabilității de a găzdui un dăunător de
carantină pentru zone protejate și dacă riscul nu poate fi redus
la un nivel acceptabil prin aplicarea uneia sau a mai multor măsuri din
cele prevăzute la punctele 2 și 3 din secțiunea 1 din anexa IV
referitoare la măsurile de gestionare a riscurilor și a căilor
de transmitere a(CTRL+F) dăunătorilor de carantină, Comisia
modifică, după caz, actul de punere în aplicare menționat la
alineatul (1), pentru a include în acest raport plantele, produsele vegetale
sau obiectele și zonele protejate în cauză.
Dacă o plantă, un produs vegetal sau un
alt obiect inclus în actul de punere în aplicare respectiv nu prezintă un
risc fitosanitar de un nivel inacceptabil, sau dacă prezintă un
astfel de risc, dar acest risc poate fi redus la un nivel acceptabil prin
aplicarea uneia sau mai multor măsuri din cele prevăzute la punctele
2 și 3 din secțiunea 1 din anexa IV referitoare la măsurile de
gestionare a riscurilor și a căilor de transmitere a organismelor
dăunătoare de carantină, Comisia modifică respectivul act
de punere în aplicare.
Modificările respective se adoptă în
conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 99
alineatul (3) din prezentul regulament.
Acceptabilitatea nivelului acestui risc
fitosanitar este evaluată în conformitate cu principiile prevăzute în
secțiunea 2 din anexa II referitoare la principiile de gestionare a
riscurilor de dăunători.
3.           Plantele, produsele vegetale
sau alte obiecte enumerate în actul de punere în aplicare prevăzut la
alineatul (1) nu se introduc în respectivele zone protejate din țara
terță sau în zona din teritoriul Uniunii în cauză.
4.           Din motive imperioase de
urgență justificate în mod corespunzător, pentru a aborda un
risc fitosanitar grav, Comisia adoptă acte de punere în aplicare
aplicabile imediat, în conformitate cu procedura prevăzută la
articolul 99 alineatul (4).
5.           Statele membre
informează Comisia și celelalte state membre, prin sistemul
electronic de notificare menționat la articolul 97, cu privire la cazurile
în care plantele, produsele vegetale sau alte obiecte au fost introduse sau
deplasate în interiorul zonei protejate în cauză, încălcând astfel
interdicțiile adoptate în conformitate cu prezentul articol.
După caz, se notifică și țara
terță din care au fost introduse plantele, produsele vegetale sau
alte obiecte în zona protejată.
Articolul 50
Plante, produse vegetale
și alte obiecte care intră sub incidența cerințelor
speciale privind zonele protejate
1.           Comisia adoptă un act de
punere în aplicare care conține plantele, produsele vegetale și alte
obiecte, precum și zonele protejate vizate și cerințele, în
conformitate cu partea B din anexa IV la Directiva 2000/29/CE.
Respectivul act de punere în aplicare se adoptă
în conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 99
alineatul (2) din prezentul regulament.
În lista stabilită prin respectivul act de
punere în aplicare, plantele, produsele vegetale și alte obiecte sunt
identificate prin codurile NC respective.
2.           Dacă o plantă, un
produs vegetal sau alt obiect care provine din afara zonei protejate în
cauză prezintă un risc fitosanitar de un nivel inacceptabil pentru
respectiva zonă protejată din cauza probabilității de a găzdui
un dăunător de carantină pentru zone protejate și dacă
riscul nu poate fi redus la un nivel acceptabil prin aplicarea uneia sau a mai
multor măsuri din cele prevăzute la punctele 2 și 3 din
secțiunea 1 din anexa IV referitoare la măsurile de gestionare a
riscurilor și căilor de transmitere a dăunătorilor de
carantină, Comisia modifică, după caz, actul de punere în
aplicare menționat la alineatul (1), pentru a include plantele, produsele
vegetale sau obiectele și măsurile care trebuie aplicate în aceste
cazuri. Aceste măsuri, precum și cerințele menționate la
alineatul (1), sunt denumite în continuare „cerințe speciale pentru zonele
protejate”.
Dacă o plantă, un produs vegetal sau un
alt obiect inclus în respectivul act de punere în aplicare nu prezintă un
risc fitosanitar de un nivel inacceptabil pentru zona protejată
respectivă sau dacă prezintă un astfel de risc, însă riscul
nu poate fi redus la un nivel acceptabil cu ajutorul cerințelor speciale
pentru zonele protejate, Comisia modifică actul de punere în aplicare
respectiv.
Modificările respective se adoptă în
conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 99
alineatul (3) din prezentul regulament.
Acceptabilitatea nivelului riscului fitosanitar
respectiv este evaluată și se adoptă măsurile pentru a
reduce riscul la un nivel acceptabil, în conformitate cu principiile
prevăzute în secțiunea 2 din anexa II referitoare la principiile de
gestionare a riscurilor de dăunători.
Din motive imperioase de urgență
justificate în mod corespunzător, pentru a aborda un risc fitosanitar
grav, Comisia adoptă acte de punere în aplicare aplicabile imediat, în
conformitate cu procedura prevăzută la articolul 99 alineatul (4).
3.           Plantele, produsele vegetale
sau alte obiecte menționate în actul de punere în aplicare prevăzut
la alineatul (1) pot fi introduse sau deplasate în interiorul zonei protejate
respective numai dacă sunt îndeplinite cerințele speciale pentru
zonele protejate.
4.           Statele membre
informează Comisia și celelalte state membre, prin sistemul
electronic de notificare menționat la articolul 97, cu privire la cazurile
în care plantele, produsele vegetale sau alte obiecte au fost introduse sau
deplasate în interiorul zonei protejate în cauză, încălcând astfel
măsurile adoptate în conformitate cu prezentul articol.
După caz, țara terță din care
au fost introduse plantele, produsele vegetale sau alte obiecte pe teritoriul
Uniunii este de asemenea notificată.
Articolul 51
Informații cu privire la
zonele protejate care trebuie puse la dispoziția călătorilor, a
clienților serviciilor poștale și a clienților comerțului
online
Articolul 43 privind informațiile care
trebuie puse la dispoziția călătorilor, clienților
serviciilor poștale și clienților comerțului online se
aplică în ceea ce privește introducerea în zone protejate de plante,
produse vegetale și alte obiecte provenind din țări terțe.
Articolul 52
Excepție de la
cerințele și interdicțiile legate de zonele de frontieră în
ceea ce privește zonele protejate
Articolul 44 privind excepțiile de la
interdicții și cerințe privind zonele de frontieră se
aplică în ceea ce privește plantele, produsele vegetale și alte
obiecte enumerate în conformitate cu articolul 49 alineatele (1) și (2)
și cu articolul 50 alineatele (1) și (2) în ceea ce privește
zonele protejate limitrofe zonelor de frontieră ale unei țări
terțe.
Articolul 53
Excepție de la
cerințele și interdicțiile legate de tranzitul fitosanitar în
ceea ce privește zonele protejate
Articolul 45 privind excepțiile de la
cerințele și interdicțiile prevăzute pentru tranzitul fitosanitar
se aplică în consecință în ceea ce privește plantele,
produsele vegetale și alte obiecte enumerate în conformitate cu articolul
49 alineatele (1) și (2) și cu articolul 50 alineatele (1) și
(2) în ceea ce privește tranzitul fitosanitar prin zonele protejate.
Articolul 54
Plante, produse vegetale
și alte obiecte utilizate în scopuri științifice, pentru teste,
selecții de soiuri, reproducere și expoziții în ceea ce
privește zonele protejate
Prin derogare de la interdicțiile și
cerințele prevăzute la articolul 49 alineatul (3) și la
articolul 50 alineatul (3), articolul 46 se aplică în ceea ce
privește plantele, produsele vegetale și alte obiecte enumerate în
conformitate cu articolul 49 alineatele (1) și (2) și cu articolul 50
alineatele (1) și (2) cu privire la introducerea și circulația
în zonele protejate a plantelor, produselor vegetale și a altor obiecte
utilizate în scopuri științifice, pentru teste, selecții de
soiuri, reproducere și expoziții.
Secțiunea 3
Alte măsuri privind plantele, produsele vegetale
și alte obiecte
Articolul 55
Cerințe generale privind
ambalajele și vehiculele
1.           Materialul ambalajului
folosit pentru plante, produse vegetale sau alte obiecte, menționat în
actele de punere în aplicare adoptate în temeiul articolului 27 alineatele (1)
și (2), al articolului 29 alineatele (1) și (2), al articolului 40
alineatul (1), al articolului 41 alineatele (1) și (2), al articolului 47
alineatul (1), al articolului 49 alineatul (1) și al articolului 50
alineatul (1) și care intră în UE sau se deplasează în
interiorul teritoriului Uniunii nu trebuie să conțină organisme
dăunătoare de carantină.
Același lucru este valabil pentru vehiculele
care transportă aceste plante, produse vegetale și alte obiecte.
2.           Materialul de ambalare
menționat la alineatul (1), altul decât materialul de ambalaj din lemn,
trebuie să acopere plantele, produsele vegetale și alte obiecte în
cauză astfel încât, în timpul introducerii sau deplasării în
interiorul teritoriului Uniunii, să nu existe niciun risc de răspândire
a organismelor dăunătoare de carantină pentru UE.
Vehiculele menționate la alineatul (1),
trebuie să fie, după caz, acoperite sau închise în așa fel
încât, în timpul introducerii sau deplasării în interiorul teritoriului
Uniunii, să nu existe niciun risc de răspândire a organismelor
dăunătoare de carantină pentru UE.
3.           Alineatele (1) și (2) se
aplică zonelor protejate și în ceea ce privește respectivele
organismele dăunătoare de carantină pentru zone protejate.
Articolul 56
Desemnarea
unităților de carantină
1.           Statele membre
desemnează pe teritoriul lor unități de carantină pentru
plante, produse vegetale și alte obiecte și dăunători, sau
autorizează utilizarea unor unități de carantină desemnate
în alte state membre, cu condiția ca acele unități să îndeplinească
cerințele stabilite la alineatul (2).
Autoritatea competentă poate, de asemenea, la
cerere, să desemneze o unitate drept unitate de carantină, cu
condiția ca aceasta să îndeplinească cerințele stabilite la
alineatul (2).
2.           Unitățile de
carantină îndeplinesc următoarele condiții:
(a)
oferă izolarea fizică a plantelor,
produselor vegetale și a altor obiecte care trebuie ținute în
carantină și se asigură că acestea nu pot fi accesate sau
îndepărtate din aceste unități fără
consimțământul autorității competente;
(b)
dacă activitățile
desfășurate în unitățile de carantină se referă
la plante, produse vegetale sau alte obiecte, oferă condiții
corespunzătoare de creștere sau incubare care să fie propice
pentru dezvoltarea pe aceste plante, produse vegetale și alte obiecte a
semnelor și simptomelor prezenței dăunătorilor de
carantină;
(c)
dispun de suprafețe din materiale impermeabile
și netede care să permită curățarea și
decontaminarea eficiente;
(d)
dispun de suprafețe rezistente la deteriorare
și la atacurile de către insecte și alte artropode;
(e)
dispun de sisteme de irigare, canalizare și de
aerisire care exclud transmiterea sau evadarea organismelor
dăunătoare de carantină;
(f)
dispun de sisteme pentru sterilizarea,
decontaminarea sau distrugerea plantelor, produselor vegetale și a altor
obiecte infestate și a deșeurilor și a echipamentelor înainte de
scoaterea din unități;
(g)
prevăd îmbrăcăminte de
protecție și protecție pentru încălțăminte;
(h)
dacă este cazul, dispun de sisteme pentru
decontaminarea personalului și a vizitatorilor la ieșirea din
unitate;
(i)
este disponibilă o definiție a sarcinilor
acestor unități, precum și condițiile în care acestea
trebuie să îndeplinească respectivele sarcini;
(j)
este disponibil suficient personal calificat,
pregătit și experimentat în mod corespunzător.
3.           La cerere, statele membre
transmit Comisiei și celorlalte state membre o listă a
unităților de carantină desemnate pe teritoriul lor.
Articolul 57
Funcționarea
unităților de carantină
1.           Persoana responsabilă de
unitatea de carantină monitorizează unitatea respectivă și
zonele din vecinătatea imediată a acesteia în vederea depistării
prezenței dăunătorilor de carantină.
Dacă se depistează prezența unui
astfel de dăunător, persoana responsabilă de unitatea de
carantină în cauză ia măsurile corespunzătoare. Aceasta
trebuie să notifice autoritatea competentă cu privire la
prezența dăunătorului și la măsurile luate.
2.           Persoana responsabilă de
unitatea de carantină se asigură că personalul și
vizitatorii poartă haine de protecție și protecție pentru
încălțăminte și că, atunci când este cazul, sunt
supuse decontaminării când părăsesc unitatea.
3.           Persoana responsabilă de
unitatea de carantină ține evidențe privind următoarele
aspecte:
(a)
personalul angajat;
(b)
vizitatorii care pătrund în unitate;
(c)
plantele, produsele vegetale și alte obiecte
care intră și ies din unitate;
(d)
locul de origine a acestor plante, produse vegetale
și alte obiecte;
(e)
observații privind prezența unor
dăunători pe aceste plante, produse vegetale și alte obiecte.
Aceste evidențe se păstrează pentru
o perioadă de trei ani.
Articolul 58
Supravegherea
unităților de carantină și revocarea desemnării
1.           Autoritatea competentă
organizează audituri sau inspecții la unitățile de
carantină, cel puțin o dată pe an, pentru a verifica dacă
unitățile respective îndeplinesc condițiile menționate la
articolul 56 alineatul (2) și la articolul 57.
2.           Autoritatea competentă
revocă desemnarea menționată la articolul 56 alineatul (1)
fără întârziere dacă:
(a)
în urma unui audit sau a unei inspecții, se
constată că această unitate de carantină nu
îndeplinește condițiile menționate la articolul 56 alineatul (2)
sau la articolul 57;
(b)
persoana responsabilă de unitatea de
carantină respectivă nu ia în timp util măsurile corective
adecvate.
Articolul 59
Eliberarea plantelor, a
produselor vegetale și a altor obiecte din unități de
carantină
1.           Plantele, produsele vegetale
și alte obiecte pot să părăsească unitățile
de carantină numai cu condiția obținerii autorizației din
partea autorităților competente, dacă se confirmă că
acestea sunt indemne de organisme dăunătoare de carantină pentru
UE sau, unde este cazul, de dăunători de carantină pentru zone
protejate.
2.           Autoritățile
competente pot autoriza circulația plantelor, a produselor vegetale
și a altor obiecte din unitățile de carantină la alte
unități de carantină sau la orice alte amplasamente doar
dacă se iau măsuri pentru a se asigura că niciun
dăunător de carantină pentru UE, sau, dacă este cazul,
niciun dăunător de carantină pentru zone protejate, nu se
răspândește în zona în cauză.
Articolul 60
Deplasarea în afara
teritoriului Uniunii
1.           Dacă deplasarea unei
plante, a unui produs vegetal sau a unui alt obiect afară din Uniune este
reglementată de un acord fitosanitar cu o țară terță,
respectiva deplasare trebuie să se facă în conformitate cu
respectivul acord.
2.           Dacă deplasarea unei
plante, a unui produs vegetal sau a unui alt obiect afară din Uniune nu
este reglementată de un acord fitosanitar cu o țară
terță, respectiva deplasare trebuie să se desfășoare
în conformitate cu normele fitosanitare din țara terță în care
urmează să fie introdusă planta, produsul vegetal sau obiectul
respectiv.
3.           Dacă deplasarea unei
plante, a unui produs vegetal sau a unui alt obiect afară din Uniune nu
este reglementată nici de un acord fitosanitar cu o țară
terță, nici de normele fitosanitare din țara terță în
care urmează să fie introdusă planta, produsul vegetal sau
obiectul respectiv, se aplică cerințele privind circulația
plantelor, a produselor vegetale și a altor obiecte pe teritoriul Uniunii,
astfel cum se prevede în lista menționată la articolul 41 alineatele
(1) și (2).
Cu toate acestea, aceste cerințe nu se
aplică în cazul în care privesc un organism dăunător care
îndeplinește oricare dintre următoarele condiții:
(a)
este recunoscut de țara terță
respectivă ca fiind prezent pe teritoriul său și nu se află
sub control oficial;
(b)
se poate presupune în mod rezonabil că nu se
califică drept dăunător de carantină cu privire la
teritoriul țării terțe respective.
Capitolul V
Înregistrarea operatorilor profesioniști și trasabilitatea
Articolul 61
Registrul oficial al
operatorilor profesioniști
1.           Autoritatea competentă
păstrează și actualizează un registru care conține
operatorii profesioniști care desfășoară
activitățile enumerate la al doilea paragraf pe teritoriul statului
membru în cauză și care fac obiectul uneia dintre următoarele
litere:
(a)
sunt operatori profesioniști ale căror
activități se referă la plantele, produsele vegetale sau alte
obiecte reglementate de un act de punere în aplicare prevăzut la articolul
27 alineatele (1), (2) sau (3), la articolul 29 alineatele (1), (2) sau (3), la
articolul 40 alineatul (1), la articolul 41 alineatul (1) sau alineatul (2), la
articolul 47 alineatul (1), la articolul 49 alineatul (1) sau la articolul 50
alineatul (1), sau care fac obiectul dispozițiilor de la articolul 43
alineatul (1) sau alineatul (2), de la articolul 44 alineatul (1), de la
articolul 45 alineatul (1), de la articolele 51, 52 sau 53;
(b)
sunt operatori profesioniști în sensul articolului
3 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr..../.... [Oficiul pentru
Publicații, vă rugăm să introduceți numărul
Regulamentului privind materialul de reproducere a plantelor].
Prezentul alineat se aplică în ceea ce
privește următoarele activități:
(a)
plantare;
(b)
cultivare;
(c)
producție;
(d)
introducerea pe teritoriul Uniunii;
(e)
deplasarea pe teritoriul Uniunii;
(f)
deplasarea afară din teritoriul Uniunii;
(g)
producția și/sau punerea la
dispoziție pe piață în sensul articolului 3 alineatul (5) din
Regulamentul (UE) nr..../.... [Oficiul pentru Publicații, vă
rugăm să introduceți numărul Regulamentului privind
materialul de reproducere a plantelor];
(h)
vânzări prin contracte la distanță.
Registrul respectiv este denumit în continuare
„registrul”. Operatorii profesioniști înregistrați în conformitate cu
primul paragraf literele (a) și (b) sunt denumiți în continuare
„operatori înregistrați”.
2.           Un operator profesionist
poate fi înregistrat în registrul unei autorități competente de mai
multe ori, cu condiția ca fiecare înregistrare să fie legată de incinte,
depozite colective și centre de distribuție diferite astfel cum se
precizează la articolul 62 alineatul (2) litera (d). Pentru fiecare dintre
aceste înregistrări, se aplică procedura de la articolul 62.
3.           Alineatul (1) nu se aplică
unui operator profesionist care intră sub incidența uneia sau mai
multor litere de mai jos:
(a)
aprovizionează utilizatorii finali doar cu
cantități mici (definite de la caz la caz) de plante, produse
vegetale și alte obiecte, prin alte mijloace decât vânzările prin
contracte la distanță;
(b)
activitatea sa profesională în ceea ce
privește plantele, produsele vegetale și alte obiecte se
limitează la transportul acestor plante, produse vegetale sau alte obiecte
pentru un alt operator profesionist;
(c)
activitatea sa profesională se referă
exclusiv la transportul obiectelor de orice tip care utilizează materiale
de ambalaj din lemn.
Comisia este împuternicită să adopte
acte delegate în conformitate cu articolul 98, care să precizeze unul sau
mai multe aspecte după cum urmează:
(a)
alte categorii de operatori profesioniști care
să fie exceptate de la aplicarea alineatului (1), dacă o astfel de
înregistrare ar constitui o sarcină administrativă
disproporționată pentru ei comparativ cu riscul fitosanitar al
activităților lor profesionale;
(b)
cerințe speciale pentru înregistrarea anumitor
categorii de operatori profesioniști;
(c)
cantitatea maximă pentru cantitățile
mici de anumite plante, produse vegetale sau alte obiecte, astfel cum se
prevede la litera (a) de la primul paragraf.
Articolul 62
Procedura de înregistrare
1.           Operatorii profesioniști
care intră în sfera de aplicare a literelor (a) sau (b) de la articolul 61
alineatul (1) primul paragraf depun o cerere la autoritățile
competente pentru a fi incluși în registru.
2.           Această cerere trebuie
să cuprindă următoarele elemente:
(a)
numele, adresa și datele de contact ale
operatorului profesionist;
(b)
o declarație privind intenția
operatorului profesionist de a exercita fiecare dintre activitățile
menționate la articolul 61 alineatul (1), în ceea ce privește
plantele, produsele vegetale și alte obiecte;
(c)
o declarație privind intenția
operatorului profesionist de a efectua fiecare dintre următoarele
activități:
(i)      emiterea de pașapoarte fitosanitare
pentru plante, produse vegetale și alte obiecte, în conformitate cu
articolul 79 alineatul (1);
(ii)      aplicarea mărcii pe materialele de
ambalaj din lemn, menționată la articolul 91 alineatul (1);
(iii)     emiterea oricărei alte
atestări, menționată la articolul 93 alineatul (1);
(iv)     emiterea de etichete oficiale pentru
materialul de reproducere a plantelor, în conformitate cu articolul 19 din
Regulamentul (UE) nr..../.... [Oficiul pentru Publicații, vă
rugăm să introduceți numărul Regulamentului privind
materialul de reproducere a plantelor];
(d)
adresa incintelor, a depozitele colective și a
centrelor de distribuție utilizate de operatorul profesionist în statul
membru în cauză pentru desfășurarea activităților
menționate la articolul 61 alineatul (1), în scopul înregistrării;
(e)
genurile și speciile de plante și de
produse vegetale, precum și, dacă este cazul, natura altor obiecte
vizate de activitățile operatorului profesionist.
3.           Autoritățile
competente înregistrează un operator profesionist atunci când cererea de
înregistrare conține elementele prevăzute la alineatul (2).
4.           Operatorii profesioniști
înregistrați prezintă, dacă este cazul, o cerere de actualizare
a datelor menționate la alineatul (2) literele (a), (d) și (e)
și declarațiile menționate la alineatul (2) literele (b) și
(c).
5.           Dacă autoritatea
competentă constată că operatorul înregistrat nu mai
desfășoară activitățile de la articolul 61 alineatul
(1), sau că operatorul înregistrat a înaintat o cerere care nu mai
îndeplinește cerințele de la alineatul (2), aceasta trebuie să
solicite respectivului operator să se conformeze cerințelor în
cauză fie imediat, fie într-un interval de timp determinat.
Dacă operatorul înregistrat nu respectă
aceste cerințe în termenul stabilit de către autoritatea
competentă, autoritatea competentă va retrage operatorului respectiv
înregistrarea.
Articolul 63
Conținutul registrului
Registrul trebuie să conțină
elementele prevăzute la articolul 62 alineatul (2) literele (a), (b), (d)
și (e) precum și următoarele elemente:
(a)          numărul de înregistrare
oficial;
(b)          codul format din două litere
menționat în norma ISO 3166-1-alpha-2[31]
pentru statul membru în care este înregistrat operatorul profesionist;
(c)          precizarea dacă operatorul
profesionist este autorizat pentru fiecare dintre activitățile
menționate la articolul 62 alineatul (2) litera (c).
Articolul 64
Disponibilitatea
informațiilor din registrele oficiale
1.           La cerere, statul membru care
păstrează registrul respectiv pune informațiile pe care le
conține acesta la dispoziția celorlalte state membre sau a Comisiei.
2.           La cerere, statul membru care
păstrează registrul respectiv pune la dispoziția oricărui
operator profesionist informațiile menționate la articolul 63, cu
excepția articolului 62 alineatul (2) literele (d) și (e).
Articolul 65
Trasabilitatea
1.           Un operator profesionist
căruia i se furnizează plante, produse vegetale sau alte obiecte care
fac obiectul unor interdicții, cerințe sau condiții în
conformitate cu articolul 40 alineatul (1), articolul 41 alineatele (1) și
(2), articolul 44 alineatele (1) și (3), 45 alineatul (1), 46 alineatele
(1) și (3), articolul 47 alineatul (1), articolul 49 alineatele (1)
și (2), 50 alineatele (1) și (2), articolul 52, articolul 53 și
articolul 54 țin evidențe pentru fiecare plantă, produs vegetal
sau alt obiect furnizat, care să îi permită operatorului respectiv
să identifice operatorii profesioniști care le furnizează.
2.           Un operator profesionist care
furnizează plante, produse vegetale sau alte obiecte care fac obiectul
unor interdicții, cerințe sau condiții în conformitate cu
articolul 40 alineatul (1), articolul 41 alineatele (1) și (2), articolul
44 alineatele (1) și (3), articolul 45 alineatul (1), articolul 46
alineatele (1) și (3), articolul 47 alineatul (1), articolul 49 alineatele
(1) și (2), articolul 50 alineatele (1) și (2), articolul 52,
articolul 53 și articolul 54 țin evidențe pentru fiecare
plantă, produs vegetal sau alt obiect furnizat, care să îi
permită operatorului respectiv să identifice operatorii profesioniști
cărora le-a fost furnizat.
3.           Operatorii profesioniști
păstrează evidențele menționate la alineatele (1) și
(2) timp de trei ani de la data la care planta, produsul vegetal sau alt obiect
în cauză a fost furnizat către sau de către aceștia.
4.           La cerere, ei comunică
informațiile din evidențele menționate la alineatele (1) și
(2) autorităților competente.
5.           Alineatele (1) — (4) nu se
aplică operatorilor profesioniști menționați la articolul
61 alineatul (3 )litera (b).
Articolul 66
Circulația plantelor, a
produselor vegetale și a altor obiecte în incintele (CTRL+F) operatorilor
profesioniști
1.           Operatorii profesioniști
trebuie să dispună de sisteme și proceduri de trasabilitate care
să le permită identificarea deplasărilor propriilor plante,
produse vegetale și alte obiecte în incintele lor.
Primul paragraf nu se aplică operatorilor
profesioniști menționați la articolul 61 alineatul (3) litera
(b) .
2.           Informațiile, astfel cum
sunt identificate de sistemele și procedurile menționate la alineatul
(1) cu privire la circulația plantelor, a produselor vegetale și a
altor obiecte în cadrul acestor incinte sunt puse la dispoziția
autorității competente, la cerere.
Capitolul VI
Certificarea plantelor, a produselor vegetale și a altor obiecte
Secțiunea 1
Certificate fitosanitare necesare pentru introducerea
plantelor, a produselor vegetale și a altor obiecte pe teritoriul Uniunii
Articolul 67
Certificat fitosanitar pentru
introducerea pe teritoriul Uniunii
1.           Un certificat fitosanitar
pentru introducerea plantelor, a produselor vegetale și a altor obiecte pe
teritoriul Uniunii este un document emis de o țară terță
care îndeplinește condițiile de la articolul 71, are conținutul
prevăzut în partea A din anexa V, sau, dacă este cazul, în partea B
din anexa V și certifică faptul că planta, produsul vegetal sau
alt obiect în cauză îndeplinește toate cerințele următoare:
(a)
este indemn de dăunători de
carantină pentru UE;
(b)
este în conformitate cu dispozițiile
articolului 37 alineatul (1), în ceea ce privește prezența
dăunătorilor afectând calitatea pentru UE pe plantele destinate
plantării;
(c)
respectă cerințele menționate la
articolul 41 alineatele (1) și (2);
(d)
după caz, respectă normele adoptate în
conformitate cu dispozițiile adoptate în temeiul articolului 27 alineatele
(1) și (2) și al articolului 29 alineatul (1).
2.           Dacă este cazul,
certificatul fitosanitar menționează la rubrica „Declarație
suplimentară”, în conformitate cu actele de punere în aplicare adoptate în
temeiul articolului 41 alineatele (1) și (2) și al articolului 50 alineatele
(1) și (2), care cerință specifică este îndeplinită,
dacă există posibilitatea de a alege între mai multe opțiuni.
Această specificație trebuie să includă o trimitere la
opțiunea prevăzută în actele respective.
3.           Dacă este cazul,
certificatul fitosanitar menționează că plantele, produsele
vegetale sau alte obiecte în cauză respectă măsurile
fitosanitare recunoscute ca echivalente, în conformitate cu articolul 42, cu
cerințele prevăzute în actul de punere în aplicare adoptat în
conformitate cu articolul 41 alineatul (2).
4.           Comisia este
împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul
98, de modificare a părților A și B din anexa V pentru a le
adapta la evoluțiile științifice și tehnice și la
elaborarea de standarde internaționale.
Articolul 68
Plante, produse vegetale
și alte obiecte pentru care sunt necesare certificate fitosanitare
1.           Prin intermediul unui act de
punere în aplicare, Comisia elaborează o listă a plantelor,
produselor vegetale și a altor obiecte și a respectivelor
țări terțe de origine sau de expediere pentru care este necesar
un certificat fitosanitar pentru introducerea pe teritoriul Uniunii.
Lista respectivă include:
(a)
plantele, produsele vegetale și alte obiecte
enumerate la punctul I din partea B din anexa V la Directiva 2000/29/CE;
(b)
plantele, produsele vegetale și alte obiecte
pentru au fost adoptate cerințe în conformitate cu articolul 27 alineatul
(1) și cu articolul 29 alineatul (1), în ceea ce privește
introducerea acestora pe teritoriul Uniunii;
(c)
semințele enumerate în conformitate cu
articolul 37 alineatul (2);
(d)
plantele, produsele vegetale și alte obiecte
enumerate în temeiul articolului 41 alineatele (1) și (2).
Cu toate acestea, literele (a) — (d) nu se
aplică dacă actul adoptat în conformitate cu articolul 27 alineatul
(1), articolul 29 alineatul (1) sau articolul 41 alineatele (1) și (2)
prevede o dovadă a conformității sub forma unei mărci
oficiale, astfel cum se prevede la articolul 91 alineatul (1), sau o altă
atestare oficială, menționată la articolul 93 alineatul (1).
Actul de punere în aplicare respectiv se
adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la
articolul 99 alineatul (2).
2.           Prin intermediul unui act de
punere în aplicare, Comisia modifică actul de punere în aplicare
menționat la alineatul (1), în următoarele cazuri:
(a)
dacă o plantă, un produs vegetal sau un
alt obiect, inclus în actul de punere în aplicare respectiv, nu
îndeplinește dispozițiile de la alineatul (1) literele (b), (c) sau
(d);
(b)
dacă o plantă, un produs vegetal sau un
alt obiect, care nu a fost inclus în actul de punere în aplicare respectiv,
îndeplinește dispozițiile de la alineatul (1) literele (b), (c) sau
(d);
Actul de punere în aplicare respectiv se
adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la
articolul 99 alineatul (2).
3.           Comisia poate, prin
intermediul unui act de punere în aplicare, să modifice actul de punere în
aplicare menționat la alineatul (1), în conformitate cu principiile
prevăzute în secțiunea 2 din anexa IV, în cazul în care există
riscul ca o plantă, un produs vegetal sau un alt obiect, care nu
figurează în acest act, să găzduiască un dăunător
de carantină pentru UE, sau în cazul în care, pentru o plantă, produs
vegetal sau alt obiect care figurează în actul menționat riscul
respectiv nu mai există.
Actul de punere în aplicare respectiv se
adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la
articolul 99 alineatul (3).
4.           Prin derogare de la
alineatele (1), (2) și (3), nu se solicită un certificat fitosanitar
pentru plantele, produsele vegetale sau alte obiecte care fac obiectul
articolelor 44, 45, 46 și 70.
Articolul 69
Plantele, produsele vegetale
și alte obiecte pentru care sunt necesare certificate fitosanitare pentru
introducerea într-o zonă protejată
1.           Comisia stabilește, prin
intermediul unui act de punere în aplicare, o listă a plantelor, a
produselor vegetale și a altor obiecte, precum și a respectivelor
țări terțe de origine sau de expediere, pentru care este necesar
un certificat fitosanitar, în plus față de cazurile menționate
la articolul 68 alineatele (1), (2) și (3), în vederea introducerii
acestora în anumite zone protejate din respectivele țări terțe.
Lista respectivă include:
(a)
plantele, produsele vegetale și alte obiecte
incluse la punctul II din partea B din anexa V la Directiva 2000/29/CE;
(b)
plantele, produsele vegetale și alte obiecte
enumerate în temeiul articolului 50 alineatul (1) sau (2).
Cu toate acestea, literele (a) și (b) nu se
aplică dacă actul adoptat în temeiul articolului 50 alineatul (1) sau
(2) solicită o dovadă de conformitate sub forma unei mărci
oficiale, astfel cum se prevede la articolul 91 alineatul (1), sau o altă
atestare oficială, menționată la articolul 93 alineatul (1).
Actul de punere în aplicare respectiv se
adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la
articolul 99 alineatul (2).
2.           Prin intermediul unui act de
punere în aplicare, Comisia modifică actul de punere în aplicare
menționat la alineatul (1), în următoarele cazuri:
(a)
dacă o plantă, un produs vegetal sau un
alt obiect, inclus în actul de punere în aplicare respectiv, nu
îndeplinește dispozițiile de la alineatul (1) litera (b);
(b)
dacă o plantă, un produs vegetal sau alt
obiect care nu figurează în actul respectiv îndeplinește
cerințele de la alineatul (1) litera (b).
Actul de punere în aplicare respectiv se
adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la
articolul 99 alineatul (2).
3.           Comisia poate, prin
intermediul unui act de punere în aplicare, să modifice actul de punere în
aplicare menționat la alineatul (1), în conformitate cu principiile
prevăzute în secțiunea 2 din anexa IV, în cazul în care există
riscul ca o plantă, un produs vegetal sau un alt obiect, care nu
figurează în acest act, să găzduiască un dăunător
de carantină pentru zone protejate, sau în cazul în care, pentru o
plantă, produs vegetal sau alt obiect care figurează în actul
menționat riscul respectiv nu mai există.
Actul de punere în
aplicare respectiv se adoptă în conformitate cu procedura de examinare
menționată la articolul 99 alineatul (3).
4.           Prin derogare de la
alineatele (1), (2) și (3), nu se solicită un certificat fitosanitar
pentru plantele, produsele din plante sau alte obiecte care fac obiectul
articolelor 52, 53, 54 și 70.
Articolul 70
Excepții pentru bagajele
călătorilor, clienții serviciilor poștale și
clienții comerțului online
1.           Cantități mici de
anumite plante, produse vegetale și alte obiecte provenind dintr-o
țară terță pot fi exceptate de la cerința privind
certificatul fitosanitar prevăzută la articolul 68 alineatul (1) și
la articolul 69 alineatul (1), dacă acestea îndeplinesc toate
condițiile următoare:
(a)
sunt introduse pe teritoriul Uniunii ca făcând
parte din bagajele personale ale călătorilor, ca expedieri trimise
utilizatorilor finali în urma vânzărilor realizate prin contracte la distanță
(denumiți în continuare: clienți ai comerțului online) sau ca
expedieri livrate de servicii poștale utilizatorilor finali;
(b)
nu sunt folosite în scopuri comerciale sau
profesionale;
(c)
sunt incluse într-o listă în conformitate cu
alineatul (2).
Această excepție nu se aplică
plantelor destinate plantării, altele decât semințele.
2.           Comisia stabilește, prin
intermediul unor acte de punere în aplicare, o listă cu plantele,
produsele vegetale și alte obiecte menționate la alineatul (1),
precum și cu țările terțe vizate, și stabilește
cantitatea maximă, după caz, a plantelor, a produselor vegetale
și a altor obiecte în cauză care fac obiectul derogării de la
alineatul respectiv și, după caz, una sau mai multe dintre
măsurile de gestionare a riscurilor stabilite în secțiunea 1 din
anexa IV.
Această listă, stabilirea
cantității maxime în cauză și, după caz, măsurile
de gestionare a riscurilor se decid în funcție de riscul fitosanitar
prezentat de cantități mici de aceste plante, produse vegetale
și alte obiecte, în conformitate cu criteriile stabilite în secțiunea
2 din anexa IV.
Respectivele acte de punere în aplicare se
adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la
articolul 99 alineatul (3) din prezentul regulament.
Articolul 71
Condiții care trebuie
îndeplinite de un certificat fitosanitar
1.           Autoritatea competentă
acceptă un certificat fitosanitar care însoțește plantele,
produsele vegetale sau alte obiecte care urmează a fi introduse dintr-o
țară terță numai dacă conținutul acestui certificat
este în conformitate cu partea A din anexa V. Dacă plantele, produsele
vegetale sau alte obiecte urmează a fi introduse dintr-o țară
terță din care nu sunt originare, autoritatea competentă
acceptă numai un certificat fitosanitar în conformitate cu partea B din
anexa V.
Autoritatea competentă nu acceptă
certificatul fitosanitar dacă nu este prezentă declarația
suplimentară prevăzută la articolul 67 alineatul (2), după
caz, sau dacă aceasta nu este corectă, și în cazul în care
extrasul menționat la articolul 67 alineatul (3), după caz, nu este
prezent.
2.           Autoritatea competentă
acceptă numai certificate fitosanitare care îndeplinesc următoarele
cerințe:
(a)
acest document este eliberat în cel puțin una
dintre limbile oficiale ale Uniunii;
(b)
îi este adresat Uniunii sau unuia dintre statele
membre ale acesteia;
(c)
a fost emis nu mai mult de 14 zile înainte de data
la care plantele, produsele vegetale sau alte obiecte reglementate de acesta au
fost expediate din țara terță în care a fost emis.
3.           În cazul unei țări
terțe care este parte la CIPP, autoritatea competentă nu acceptă
decât certificatele fitosanitare oficiale emise de organizația
națională pentru protecția plantelor din această
țară terță sau, sub răspunderea acesteia, de
către un funcționar public care este calificat din punct de vedere
tehnic și autorizat de respectiva organizație națională
pentru protecția plantelor.
4.           În cazul unei țări
terțe care nu este parte la CIPP, autoritatea competentă acceptă
doar certificatele fitosanitare eliberate de autoritățile competente
în conformitate cu normele naționale ale țării terțe
respective și notificate Comisiei. Comisia informează statele membre
și operatorii, prin intermediul sistemului de notificare electronică
menționat la articolul 97, în conformitate cu articolul 131 litera (a) din
Regulamentul (UE) nr..../.... [Oficiul pentru Publicații, vă
rugăm să introduceți numărul Regulamentului privind
controalele oficiale], cu privire la notificările primite.
Comisia este împuternicită să adopte
acte delegate, în conformitate cu articolul 98, de completare a
condițiilor de acceptare menționate la primul paragraf, pentru a
asigura fiabilitatea certificatelor respective.
5.           Certificatele fitosanitare
electronice sunt acceptate doar dacă sunt furnizate prin sistemul
informatizat de gestionare a informațiilor sau în cadrul unui schimb
electronic cu respectivul sistem menționat la articolul 130 din
Regulamentul (UE) nr..../.... [Oficiul pentru Publicații, vă
rugăm să introduceți numărul Regulamentului privind
controalele oficiale].
Articolul 72
Anularea unui certificat
fitosanitar
1.           Dacă un certificat
fitosanitar a fost eliberat în conformitate cu articolul 67 alineatele (1), (2)
și (3) și dacă autoritatea competentă în cauză
concluzionează că nu sunt îndeplinite condițiile prevăzute
la articolul 71, aceasta anulează certificatul fitosanitar și se
asigură că acesta nu mai însoțește respectivele plante,
produse vegetale sau alte obiecte vizate. În acest caz, în ceea ce
privește plantele, produsele vegetale sau alte obiecte în cauză, autoritatea
competentă trebuie să ia una din măsurile prevăzute la
articolul 64 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr..../.... [Oficiul pentru
Publicații, vă rugăm să introduceți numărul
Regulamentului privind controalele oficiale].
2.           Statele membre informează,
prin sistemul electronic de notificare menționat la articolul 97, Comisia
și alte state membre în cazul în care un certificat fitosanitar a fost
anulat în temeiul alineatului (1).
Țara terță care a emis certificatul
fitosanitar este, de asemenea, notificată.
Secțiunea 2
Pașapoarte fitosanitare necesare pentru
circulația plantelor, a produselor vegetale
și a altor obiecte în interiorul teritoriului Uniunii
Articolul 73
Pașapoartele
fitosanitare
Un pașaport fitosanitar este o
etichetă oficială pentru circulația plantelor, a produselor
vegetale și a altor obiecte pe teritoriul Uniunii și, după caz,
înspre și în interiorul zonelor protejate, care atestă conformitatea
cu toate cerințele prevăzute la articolul 80 și, pentru
circulația în zonele protejate, cu cerințele prevăzute la
articolul 81, și are conținutul și formatul prevăzute la
articolul 78.
Articolul 74
Plante, produse vegetale
și alte obiecte pentru care este necesar un pașaport fitosanitar
pentru circulația în interiorul teritoriului Uniunii
1.           Comisia stabilește, prin
intermediul unui act de punere în aplicare, o listă a plantelor, a
produselor vegetale și a altor obiecte pentru care este necesar un
pașaport fitosanitar pentru circulația acestora în interiorul
teritoriului Uniunii.
Lista respectivă include:
(a)
toate plantele destinate plantării, altele
decât semințele.
(b)
plantele, produsele vegetale și alte obiecte
enumerate la punctul I din partea A din anexa V la Directiva 2000/29/CE;
(c)
plantele, produsele vegetale și alte obiecte
pentru care au fost adoptate cerințe în conformitate cu articolul 27
alineatul (1), (2) sau (3) sau cu articolul 29 alineatul (1), (2) sau (3)
privind circulația acestora pe teritoriul Uniunii;
(d)
semințele enumerate în conformitate cu
articolul 37 alineatul (2);
(e)
plantele, produsele vegetale și alte obiecte
enumerate în temeiul articolului 41 alineatele (1) și (2).
Actul de punere în aplicare respectiv se
adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la
articolul 99 alineatul (2).
2.           Prin intermediul unui act de punere
în aplicare, Comisia modifică actul de punere în aplicare menționat
la alineatul (1), în următoarele cazuri:
(a)
dacă o plantă, un produs vegetal sau un
alt obiect, care nu a fost enumerat în actul de punere în aplicare respectiv,
îndeplinește condițiile de la alineatul (1) literele (c), (d) sau
(e);
(b)
dacă o plantă, un produs vegetal sau un
alt obiect, care a fost enumerat în actul de punere în aplicare respectiv, nu
îndeplinește condițiile de la alineatul (1) literele (c), (d) sau
(e);
Actul de punere în aplicare respectiv se
adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la
articolul 99 alineatul (3).
3.           Comisia poate, prin
intermediul unui act de punere în aplicare, să modifice actul de punere în
aplicare menționat la alineatul (1), în conformitate cu principiile
enunțate în secțiunea 2 din anexa IV, dacă există riscul ca
o plantă, un produs vegetal sau alt obiect care nu figurează în acest
act să găzduiască un dăunător de carantină pentru
UE sau dacă, pentru o plantă, un produs vegetal sau alt obiect
enumerat în actul menționat, riscul respectiv nu mai există.
Actul de punere în aplicare respectiv se
adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la
articolul 99 alineatul (3).
4.           Prin derogare de la
alineatele (1), (2) și (3), nu este necesar un pașaport fitosanitar
pentru plantele, produsele vegetale sau alte obiecte care fac obiectul
articolelor 44, 45, 46 și 70.
Articolul 75
Plantele, produsele vegetale
și alte obiecte pentru care este necesar un pașaport fitosanitar
pentru introducerea și circulația în zonele protejate
1.           Comisia stabilește, prin
intermediul unui act de punere în aplicare, o listă a plantelor, a
produselor vegetale și a altor obiecte pentru care este necesar un
pașaport fitosanitar pentru introducerea acestora în anumite zone
protejate.
Lista respectivă include:
(a)
plantele, produsele vegetale și alte obiecte
enumerate la punctul II din partea A din anexa V la Directiva 2000/29/CE;
(b)
alte plante, produse vegetale și alte obiecte
enumerate în conformitate cu articolul 50 alineatul (2).
Actul de punere în aplicare respectiv se
adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la
articolul 99 alineatul (2).
2.           Prin intermediul unui act de
punere în aplicare, Comisia poate modifica actul de punere în aplicare
menționat la alineatul (1), în următoarele cazuri:
(a)
dacă o plantă, un produs vegetal sau alt
obiect care nu figurează în acest act îndeplinește condițiile de
la alineatul (1) litera (b);
(b)
dacă o plantă, un produs vegetal sau alt
obiect care figurează în actul de punere în aplicare respectiv nu
îndeplinește condițiile de la alineatul (1) literele (a) sau (b);
Actul de punere în aplicare respectiv se
adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la
articolul 99 alineatul (2).
3.           Comisia poate, prin
intermediul unui act de punere în aplicare, să modifice actul de punere în
aplicare menționat la alineatul (1), în conformitate cu principiile
enunțate în secțiunea 2 din anexa IV, dacă există riscul ca
o plantă, un produs vegetal sau alt obiect care nu figurează în acest
act să găzduiască un dăunător de carantină pentru
zone protejate sau dacă, pentru o plantă, un produs vegetal sau alt
obiect enumerat în actul menționat, riscul respectiv nu mai există.
Actul de punere în
aplicare respectiv se adoptă în conformitate cu procedura de examinare
menționată la articolul 99 alineatul (3).
4.           Prin derogare de la
alineatele (1), (2) și (3), nu este necesar un pașaport fitosanitar
pentru plantele, produsele vegetale sau alte obiecte care fac obiectul
articolelor 52, 53, 54 și 70.
Articolul 76
Excepție pentru
utilizatorii finali
Nu este necesar un pașaport fitosanitar
pentru transportul de cantități mici (definite de la caz la caz) de
plante, produse vegetale sau alte obiecte către un utilizator final.
Comisia este împuternicită să adopte
acte delegate, în conformitate cu articolul 98, care stabilesc
cantitățile maxime care corespund cantităților mici de
anumite plante, produse vegetale sau alte obiecte.
Articolul 77
Excepții pentru
deplasări în și între incintele unui operator profesionist
Nu este necesar un pașaport fitosanitar
pentru circulația plantelor, a produselor vegetale și a altor obiecte
în și între incintele aceluiași operator profesionist.
Articolul 78
Conținutul și
formatul pașaportului fitosanitar
1.           Pașaportul fitosanitar
se prezintă sub forma unei etichete distincte, care este
tipărită pe orice suport adecvat, cu condiția ca pașaportul
fitosanitar să fie poziționat separat de orice alte informații
sau etichete care se mai pot afla pe suportul respectiv.
Pașaportul fitosanitar trebuie să fie
clar lizibil și indelebil.
2.           Pașaportul fitosanitar
pentru circulație pe teritoriul Uniunii trebuie să conțină
elementele prevăzute în partea A din anexa VI.
Pașaportul fitosanitar pentru introducerea
și circulația în interiorul unei zone protejate trebuie să
conțină elementele prevăzute în partea B din anexa VI.
3.           În cazul plantelor destinate
plantării produse sau puse pe piață, în sensul articolului 3
alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr..../.... [Oficiul pentru
Publicații, vă rugăm să introduceți numărul
Regulamentului privind materialul de reproducere a plantelor], ca materiale
prebază, materiale de bază sau materiale certificate în sensul
articolului 10 din regulamentul respectiv, pașaportul fitosanitar este
inclus în mod distinct în eticheta oficială elaborată în conformitate
cu articolul 22 din regulamentul respectiv sau, dacă este cazul, în
certificatul principal eliberat în conformitate cu articolul 122 alineatul (1)
din regulamentul respectiv.
Dacă se aplică prezentul alineat,
pașaportul fitosanitar pentru circulație pe teritoriul Uniunii
trebuie să conțină elementele prevăzute în partea C din
anexa VI.
Dacă se aplică prezentul alineat,
pașaportul fitosanitar pentru introducerea și circulația în
interiorul unei zone protejate trebuie să conțină elementele
prevăzute în partea D din anexa VI.
4.           Comisia este
împuternicită să adopte, în conformitate cu articolul 98, acte
delegate de modificare a părților A, B, C și D din anexa VI,
pentru a adapta aceste elemente, atunci când este cazul, la evoluțiile
științifice și tehnice.
5.           În termen de un an de la
intrarea în vigoare a prezentului regulament, Comisia adoptă, prin
intermediul unor acte de punere în aplicare, specificațiile legate de
formatul pașaportului fitosanitar pentru circulația în interiorul
teritoriului Uniunii și al pașaportului fitosanitar pentru
introducerea și circulația în interiorul unei zone protejate, în ceea
ce privește pașapoartele fitosanitare menționate la alineatul
(2) primul și la al doilea paragraf și la alineatul (3) al doilea
și al treilea paragraf. Actele de punere în aplicare respective se
adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la
articolul 99 alineatul (3)
Dacă natura anumitor plante, produse vegetale
sau alte obiecte impune acest lucru, se pot stabili specificații legate de
dimensiunile acestora.
Articolul 79
Eliberarea de către
operatorii profesioniști și autoritățile competente
1.           Pașapoartele
fitosanitare se eliberează de către operatorii înregistrați,
autorizați, în conformitate cu articolul 84, de către
autoritățile competente să elibereze pașapoarte
fitosanitare sub supravegherea autorităților competente,
denumiți în continuare „operatori autorizați”.
Operatorii autorizați eliberează
pașapoarte fitosanitare numai pentru plantele, produsele vegetale sau alte
obiecte pentru care sunt responsabili.
2.           Pașapoartele
fitosanitare pot însă să fie eliberate de către
autoritățile competente dacă un operator înregistrat
solicită acest lucru.
3.           Operatorii autorizați
emit pașapoarte fitosanitare doar în incintele, depozitele colective
și centrele de distribuție menționate la articolul 62 alineatul
(2) litera (d).
Articolul 80
Cerințe de fond pentru
pașaportul fitosanitar pentru deplasarea în interiorul teritoriului Uniunii
Un pașaport fitosanitar se
eliberează pentru circulația în interiorul teritoriului Uniunii
pentru o plantă, un produs vegetal sau alt obiect numai dacă acesta
îndeplinește următoarele cerințe:
(a)
este indemn de dăunători de
carantină pentru UE;
(b)
este în conformitate cu dispozițiile
articolului 37 alineatul (1) în ceea ce privește prezența
dăunătorilor afectând calitatea pentru UE pe plantele destinate
plantării;
(c)
respectă cerințele menționate la
articolul 41 alineatele (1) și (2);
(d)
după caz, respectă normele adoptate în
conformitate cu dispozițiile adoptate în temeiul articolului 27 alineatele
(1) și (2) și al articolului 29 alineatele (1) și (2) și
(e)
după caz, este în conformitate cu
măsurile adoptate de către autoritățile competente pentru
eradicarea dăunătorilor de carantină pentru UE în conformitate
cu articolul 16 alineatul (1) și pentru eradicarea dăunătorilor
care se califică provizoriu drept dăunători de carantină
pentru UE în conformitate cu articolul 28 alineatul (1).
Articolul 81
Cerințe de fond pentru
pașaportul fitosanitar pentru introducerea și deplasarea în cadrul
unei zone protejate
1.           Un pașaport fitosanitar
se eliberează pentru introducerea și circulația, în interiorul
unei zone protejate, a plantelor, produselor vegetale și a altor obiecte
numai dacă îndeplinesc toate cerințele prevăzute la articolul 80
și, în plus, următoarele cerințe:
(a)
sunt indemne de dăunătorul de
carantină pentru zone protejate; și
(b)
respectă cerințele menționate la
articolul 50 alineatele (1) și (2).
2.           Dacă se aplică
articolul 33 alineatul (2), pașaportul fitosanitar menționat la
alineatul (1) nu se eliberează.
Articolul 82
Examinări necesare
pentru pașapoartele fitosanitare
1.           Un pașaport fitosanitar
poate fi eliberat numai pentru plantele, produsele vegetale și alte obiecte
pentru care o examinare minuțioasă efectuată în conformitate cu
alineatele (2), (3) și (4) a arătat că acestea îndeplinesc
cerințele articolului 80 și, după caz, ale articolului 81.
Plantele, produsele vegetale și alte obiecte
pot fi examinate în mod individual sau pe eșantioane reprezentative.
Examinarea trebuie să acopere, de asemenea, materialul de ambalare a
plantelor, a produselor vegetale sau a altor obiecte în cauză.
2.           Examinarea se efectuează
de către operatorul autorizat, sau, dacă se aplică articolul 79
alineatul (2), de către autoritățile competente.
3.           Examinarea îndeplinește
următoarele condiții:
(a)
se efectuează în mod frecvent, la momente
corespunzătoare, și luând în considerare riscurile implicate;
(b)
se efectuează la incintele, depozitele colective
și centrele de distribuție menționate la articolul 62 alineatul
(2) litera (d); și
(c)
se efectuează prin examinare vizuală
și, în cazul în care se suspectează prezența unui
dăunător de carantină pentru UE sau, în cazul unei zone
protejate, a dăunătorului de carantină pentru zone protejate în
cauză, prin prelevare de probe și testare.
Această examinare se efectuează
fără a aduce atingere eventualelor cerințe de examinare sau
măsurilor adoptate în conformitate cu articolul 27 alineatul (1), (2) sau
(3), articolul 29 alineatul (1), (2) sau (3), articolul 41 alineatele (1)
și (2) și cu articolul 50 alineatele (1) și (2).
4.           Comisia este
împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul
98, care stabilesc măsuri detaliate referitoare la examinarea
vizuală, la prelevarea de probe și la testare, precum și la
frecvența și calendarul examinării, menționate la
alineatele (1), (2) și (3), cu privire la anumite plante, produse vegetale
și alte obiecte, pe baza riscurilor fitosanitare specifice pe care le-ar
putea prezenta. Aceste examinări se referă, după caz, la anumite
plante destinate plantării aparținând categoriilor menționate la
articolul 12 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr..../... (Oficiul pentru
Publicații, vă rugăm să introduceți numărul
Regulamentului privind producerea și punerea la dispoziție pe
piață a materialului de reproducere a plantelor), și,
dacă este cazul, se efectuează, după caz, pentru oricare dintre
elementele prevăzute în partea D din anexa II la regulamentul respectiv.
În cazul în care Comisia adoptă un astfel de
act delegat pentru anumite plante destinate plantării, iar aceste plante
destinate plantării fac obiectul unor sisteme de certificare în
conformitate cu articolul 20 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr..../.... [Oficiul
pentru Publicații, vă rugăm să introduceți
numărul Regulamentului privind producerea și punerea la
dispoziție pe piață a materialului de reproducere a plantelor],
examinările respective sunt combinate într-un singur sistem de certificare.
Atunci când adoptă aceste acte delegate,
Comisia ia în considerare nivelul actual și evoluția
cunoștințelor tehnice și științifice.
Articolul 83
Aplicarea pașapoartelor
fitosanitare
Pașapoartele fitosanitare se aplică
de către operatorii autorizați, sau, dacă este cazul în
conformitate cu articolul 79 alineatul (2), de către
autoritățile competente, pe fiecare lot de plante, produse vegetale
și alte obiecte în cauză înainte de a fi deplasate pe teritoriul
Uniunii în temeiul articolului 74 sau introduse sau deplasate în interiorul
unei zone protejate în conformitate cu articolul 75. Dacă plantele,
produsele vegetale sau alte obiecte sunt transportate într-un pachet,
mănunchi sau container, pașaportul fitosanitar trebuie aplicat pe
respectivul pachet, mănunchi sau container.
Articolul 84
Autorizarea operatorilor
profesioniști în vederea emiterii de pașapoarte fitosanitare
1.           Autoritatea competentă
acordă unui operator profesionist o autorizație pentru emiterea
pașapoartelor fitosanitare (denumită în continuare „autorizație
pentru emiterea pașapoartelor fitosanitare”) dacă aceasta
respectă următoarele condiții:
(a)
posedă cunoștințele necesare pentru
a efectua examinările la care se face referire în articolul 82 privind
dăunătorii de carantină pentru UE, dăunătorii de carantină
pentru zone protejate și dăunătorii afectând calitatea pentru UE
care ar putea afecta plantele, produsele vegetale și alte obiecte în
cauză, precum și privind semnele care indică prezența
acestor dăunători și simptomele provocate de aceștia, mijloacele
de prevenire a prezenței și răspândirii acestor
dăunători și mijloacele necesare pentru eradicarea acestora;
(b)
dispune de sisteme și proceduri care îi permit
să își îndeplinească obligațiile privind trasabilitatea în
conformitate cu articolele 65 și 66.
2.           Comisia este
împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul
98, menționând cerințele de calificare care trebuie îndeplinite de
către operatorii profesioniști pentru ca aceștia să fie în
conformitate cu condițiile prevăzute la alineatul (1) litera (a).
Articolul 85
Obligațiile operatorilor
autorizați
1.           Dacă un operator
autorizat intenționează să emită un pașaport
fitosanitar, acesta trebuie să identifice și să monitorizeze
punctele proceselor sale de producție și de circulație a plantelor,
a produselor vegetale și a altor obiecte care sunt esențiale în ceea
ce privește conformitatea cu normele adoptate în temeiul articolului 27
alineatele (1), (2) și (3), al articolului 29 alineatele (1), (2) și
(3), al articolului 37 alineatul (1), al articolului 41 alineatul (3), al
articolului 80 și al articolului 82, și, după caz, al
articolului 33 alineatul (2), al articolului 50 alineatul (3) și al
articolului 81.
Acesta ține
evidențe privind identificarea și monitorizarea acestor puncte.
2.           Operatorul autorizat
menționat la alineatul (1) oferă formare profesională
adecvată personalului său implicat în examinările
menționate la articolul 82, pentru a se asigura că personalul
respectiv deține cunoștințele necesare pentru a efectua acele
examinări.
Articolul 86
Planuri de gestionare a
riscurilor fitosanitare
1.           Autoritatea competentă
poate aproba, după caz, planuri de gestionare a riscurilor fitosanitare
ale operatorilor autorizați care stabilesc măsurile puse în aplicare
de operatorii în cauză pentru a-și îndeplini obligațiile
prevăzute la articolul 85 alineatul (1).
2.           Planul de gestionare a
riscurilor fitosanitare acoperă, dacă este cazul sub forma unor
manuale de utilizare, cel puțin următoarele aspecte:
(a)
informațiile necesare în conformitate cu
articolul 62 alineatul (2) privind înregistrarea operatorului autorizat;
(b)
informațiile necesare în conformitate cu
articolul 65 alineatul (3) și articolul 66 alineatul (1) privind
trasabilitatea plantelor, a produselor vegetale și a altor obiecte;
(c)
o descriere a proceselor de producție ale
operatorului autorizat și activitățile sale în ceea ce
privește circulația și vânzările de plante, produse
vegetale și alte obiecte;
(d)
o analiză a punctelor critice menționate
la articolul 85 alineatul (1) și măsurile luate de operatorul
autorizat pentru atenuarea riscurilor fitosanitare asociate acestor puncte
critice;
(e)
procedurile existente și acțiunile
prevăzute în caz de suspectare sau constatare a prezenței
dăunătorilor de carantină, înregistrarea acestor suspiciuni sau
constatări și înregistrarea măsurilor luate în acest sens;
(f)
rolurile și responsabilitățile
personalului implicat în notificările menționate la articolul 9
alineatul (1), în examinările menționate la articolul 82 alineatul
(1) și în emiterea pașapoartelor fitosanitare în conformitate cu
articolul 79 alineatul (1), articolul 88 alineatele (1) și (2) și
articolul 89;
(g)
pregătirea furnizată personalului
menționat la litera (f).
3.           Comisia este
împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul
98, de modificare a elementelor menționate la alineatul (2).
Articolul 87
Retragerea autorizației
1.           Dacă autoritatea
competentă constată că un operator autorizat nu respectă
articolul 82 alineatul (1), (2), (3) sau (4) sau articolul 84 alineatul (1),
sau că o plantă, un produs vegetal sau alt obiect pentru care
operatorul profesionist respectiv a emis un pașaport fitosanitar nu este
conform cu articolul 80 sau, după caz, cu articolul 81, autoritatea
respectivă ia fără întârziere măsurile necesare pentru a se
asigura că nerespectarea acestor dispoziții nu continuă.
2.           Dacă autoritatea
competentă a luat măsuri în conformitate cu alineatul (1), altele
decât retragerea autorizației pentru emiterea pașapoartelor
fitosanitare, și dacă neconformitatea continuă, autoritatea
respectivă retrage fără întârziere autorizația
respectivă.
Articolul 88
Înlocuirea pașaportului
fitosanitar
1.           Un operator autorizat care a
primit un lot de plante, de produse vegetale sau alte obiecte pentru care a
fost emis un pașaport fitosanitar, sau autoritatea competentă care
acționează la cererea unui operator profesionist, poate emite un nou
pașaport fitosanitar pentru lotul respectiv, care înlocuiește
pașaportul fitosanitar emis inițial pentru lotul respectiv, dacă
sunt îndeplinite condițiile de la alineatul (3).
2.           Dacă un lot de plante,
de produse vegetale sau alte obiecte pentru care a fost emis un pașaport
fitosanitar este împărțit în două sau mai multe loturi,
operatorul autorizat responsabil de aceste noi loturi, sau autoritatea competentă
care acționează la cererea unui operator profesionist, emite un
pașaport fitosanitar pentru fiecare lot nou rezultat din diviziune,
dacă sunt îndeplinite condițiile prevăzute la alineatul (3).
Aceste pașapoarte fitosanitare înlocuiesc respectivul pașaport
fitosanitar emis pentru lotul inițial.
Dacă
două loturi sunt combinate și pentru fiecare dintre ele a fost emis
un pașaport fitosanitar, operatorul autorizat responsabil de noul lot, sau
autoritatea competentă care acționează la cererea unui operator
profesionist emite un pașaport fitosanitar pentru lotul respectiv. Acest
pașaport fitosanitar înlocuiește pașaportul fitosanitar emis
pentru loturile inițiale, dacă sunt îndeplinite condițiile de la
alineatul (3).
3.           Un pașaport fitosanitar,
astfel cum se prevede la alineatele (1) și (2), poate fi emis numai
dacă sunt îndeplinite următoarele condiții:
(a)
identitatea plantelor, a produselor vegetale sau a
altor obiecte în cauză este garantată; și
(b)
plantele, produsele vegetale sau alte obiecte în
cauză continuă să respecte cerințele menționate la
articolele 80 și 81.
4.           Dacă un pașaport
fitosanitar este emis în conformitate cu alineatele (1) sau (2), examinarea
menționată la articolul 82 alineatul (1) nu este necesară.
5.           Ca urmare a înlocuirii unui
pașaport fitosanitar la care se face referire la alineatele (1) și
(2), operatorul autorizat în cauză păstrează pașaportul
fitosanitar înlocuit pentru o perioadă de trei ani.
Dacă
un pașaport fitosanitar este emis de către autoritatea
competentă pentru a înlocui un pașaport fitosanitar, operatorul
profesionist la cererea căruia este emis păstrează
pașaportul fitosanitar înlocuit timp de trei ani.
Articolul 89
Pașapoarte fitosanitare
care înlocuiesc certificate fitosanitare
1.           Prin derogare de la articolul
82, dacă o plantă, un produs vegetal sau alt obiect, introdus în
teritoriul Uniunii dintr-o țară terță, necesită un
pașaport fitosanitar pentru circulația în interiorul teritoriului
Uniunii în conformitate cu actele de punere în aplicare menționate la
articolul 74 alineatul (1) și la articolul 75 alineatul (1), un astfel de
pașaport se emite în cazul în care controalele în conformitate cu
articolul 47 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr..../.... [Oficiul pentru
Publicații, vă rugăm să introduceți numărul
Regulamentului privind controalele oficiale] privind introducerea
respectivelor plante, produse vegetale sau alte obiecte au fost finalizate în
mod satisfăcător.
2.           În urma emiterii unui
pașaport fitosanitar la care se face referire la alineatul (1), operatorul
autorizat care emite respectivul pașaport fitosanitar păstrează,
dacă este cazul, certificatul fitosanitar pentru o perioadă de trei
ani.
Dacă
se aplică articolul 95 alineatul (2) litera (c), certificatul fitosanitar
respectiv se înlocuiește cu o copie certificată a acestuia.
Articolul 90
Obligația de a elimina
pașaportul fitosanitar
1.           Operatorul profesionist care
are sub controlul său un lot de plante, de produse vegetale sau alte
obiecte, elimină pașaportul fitosanitar din lotul respectiv, în cazul
în care constată că oricare dintre cerințele de la articolele
78-82, 84 și 85 nu sunt îndeplinite.
Operatorul
profesionist anulează pașaportul fitosanitar prin trasarea unei linii
roșii diagonale vizibile clar și indelebile peste acesta.
2.           Dacă operatorul
profesionist nu respectă alineatul (1), autoritățile competente
elimină pașaportul fitosanitar din lotul în cauză și
anulează pașaportul fitosanitar prin trasarea unei linii roșii
diagonale vizibile clar și indelebile peste acesta.
3.           Dacă se aplică
dispozițiile alineatelor (1) și (2), operatorul profesionist în
cauză păstrează pașaportul fitosanitar anulat pentru o
perioadă de trei ani.
4.           Dacă se aplică
dispozițiile alineatelor (1) și (2), operatorul profesionist în
cauză informează în consecință operatorul autorizat sau
autoritatea competentă care a emis pașaportul fitosanitar anulat.
5.           Statele membre notifică,
prin sistemul electronic de notificare menționat la articolul 97, Comisia
și alte state membre în cazul în care un pașaport fitosanitar a fost
eliminat și anulat în conformitate cu alineatul (2).
Secțiunea 3
Alte atestări
Articolul 91
Marcarea materialului de
ambalaj din lemn
1.           Marca pentru atestarea
faptului că materialul de ambalaj din lemn a fost tratat împotriva
dăunătorilor de carantină pentru UE și a dăunătorilor
de carantină pentru zone protejate, în conformitate cu o metodă
stabilită în temeiul articolului 27 alineatul (1) sau (2), al articolului
29 alineatul (1) sau alineatul (2), al articolului 41 alineatul (1) sau (2) sau
al articolului 50 alineatul (1) sau alineatul (2), trebuie să
conțină elementele prevăzute în anexa VII.
2.           Comisia este
împuternicită, în conformitate cu articolul 98, să adopte acte
delegate de modificare a anexei VII în vederea adaptării respectivei
mărci la evoluția standardelor internaționale.
3.           Marca trebuie aplicată
doar de un operator profesionist autorizat în conformitate cu articolul 92.
4.           Comisia adoptă, prin
intermediul unor acte de punere în aplicare, specificațiile privind
formatul mărcii menționate la alineatul (1). Actele de punere în
aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare
menționată la articolul 99 alineatul (3)
Articolul 92
Autorizarea și
supravegherea operatorilor profesioniști care aplică marca
materialelor de ambalaj din lemn pe teritoriul Uniunii
1.           Autorizarea de a aplica marca
menționată la articolul 91 alineatul (3) se acordă unui operator
înregistrat dacă acesta îndeplinește următoarele condiții:
(a)
posedă cunoștințele necesare pentru
a efectua tratarea materialului de ambalaj din lemn necesară în temeiul
actelor menționate la articolul 91 alineatul (1);
(b)
deține instalații adaptate
realizării acestui tratament (denumite în continuare: „instalații de
tratare”).
Comisia este
împuternicită, în conformitate cu articolul 98, să adopte acte
delegate de modificare a cerințelor pentru acordarea autorizației,
după caz, având în vedere evoluția cunoștințelor
științifice și tehnice.
Autorizația se
acordă de autoritatea competentă, la cerere.
2.           Prin derogare de la alineatul
(1), autorizația menționată în alineatul respectiv poate fi
acordată, în legătură cu marcarea materialului de ambalaj din
lemn compus integral din lemn tratat, atunci când operatorul înregistrat
îndeplinește toate condițiile următoare:
(a)
utilizează exclusiv lemnul provenit din
instalațiile de tratare administrate de un operator înregistrat autorizat
în conformitate cu alineatul (1);
(b)
garantează trasabilitatea lemnului utilizat în
acest scop până la respectivele instalațiile de tratare;
(c)
dacă este cazul, în conformitate cu articolul
27 alineatele (1) și (2), articolul 29 alineatele (1) și (2),
articolul 41 alineatele (1) și (2) și articolul 50 alineatele (1)
și (2), utilizează exclusiv lemnul menționat la litera (a),
însoțit de un pașaport fitosanitar.
3.           Autoritatea competentă supraveghează
operatorii profesioniști autorizați în conformitate cu alineatul (1)
pentru a verifica și a se asigura că aceștia tratează
și marchează materialele de ambalaj din lemn în conformitate cu
articolul 91 alineatul (1) și că îndeplinesc condițiile
prevăzute la alineatele (1) și (2).
Comisia
este împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu
articolul 98, de completare a cerințelor prevăzute în prezentul
alineat privind supravegherea operatorilor profesioniști de către
autoritatea competentă.
4.           Dacă autoritatea
competentă constată că un operator profesionist nu respectă
cerințele menționate la alineatele (1), (2) sau (3), autoritatea
respectivă ia fără întârziere măsurile necesare pentru a se
asigura că nerespectarea acestor dispoziții nu continuă.
Dacă
autoritatea competentă a luat aceste măsuri, altele decât retragerea
autorizației la care se face referire la alineatul (1), iar
neconformitatea continuă, autoritatea respectivă retrage
fără întârziere autorizația menționată la alineatul (1).
Articolul 93
Atestări altele decât
marca aplicată materialului de ambalaj din lemn
1.           Comisia este
împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul
98, care stabilesc elementele pe care trebuie să le conțină
atestările oficiale, specifice pentru plante, produse vegetale sau alte
obiecte, altele decât materialele de ambalaj din lemn, care sunt solicitate de
standardele internaționale aplicabile ca dovadă a punerii în aplicare
a măsurilor adoptate în temeiul articolului 27 alineatul (1) sau (2), al
articolului 29 alineatul (1) sau alineatul (2), al articolului 41 alineatul (1)
sau (2) sau al articolului 50 alineatul (1) sau (2).
2.           Aceste acte delegate pot, de
asemenea, să stabilească cerințe privind unul sau mai multe
dintre următoarele aspecte:
(a)
autorizarea operatorilor profesioniști în ceea
ce privește emiterea atestărilor oficiale menționate la
alineatul (1);
(b)
supravegherea de către autoritatea
competentă a operatorilor profesioniști autorizați în
conformitate cu litera (a);
(c)
retragerea autorizației la care se face
referire la litera (a).
3.           Comisia adoptă, prin
intermediul unor acte de punere în aplicare, specificațiile privind
formatul atestărilor menționate la alineatul (1). Actele de punere în
aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare
menționată la articolul 99 alineatul (3)
Secțiunea 4
Exportul de plante, produse vegetale și alte
obiecte din teritoriul Uniunii
Articolul 94
Certificatul fitosanitar de
export
1.           Dacă pentru exportul
unei plante, al unui produs vegetal sau al unui alt obiect din teritoriul
Uniunii către o țară terță este necesar un
pașaport fitosanitar cerut de normele respectivei țări
terțe (denumit în continuare: „certificat fitosanitar de export”), acesta
trebuie să fie emis de către autoritatea competentă la
solicitarea operatorului profesionist care are sub controlul său planta,
produsul vegetal sau alt obiect care urmează a fi exportat.
2.           Certificatul fitosanitar de
export se eliberează cu condiția ca informațiile disponibile
să fie suficiente pentru a atesta conformitatea cu cerințele
țării terțe în cauză. Aceste informații pot fi
proveni, dacă este cazul, din unul sau mai multe dintre următoarele
elemente:
(a)
un pașaport fitosanitar, menționat la
articolul 73, care însoțește planta, produsul vegetal sau alt obiect
în cauză;
(b)
marca materialelor de ambalaj din lemn, astfel cum
se prevede la articolul 91 alineatul (1), sau atestarea menționată la
articolul 93 alineatul (1);
(c)
informațiile incluse în certificatul de
preexport menționat la articolul 96;
(d)
informațiile oficiale incluse în certificatul
fitosanitar menționat la articolul 67, în cazul în care planta, produsul
vegetal sau alt obiect în cauză a fost introdus în teritoriul Uniunii
dintr-o țară terță;
(e)
inspecții oficiale, prelevare de probe și
testarea plantei, a produsului vegetal sau a altui obiect în cauză.
3.           Certificatul fitosanitar de
export trebuie să conțină elementele prevăzute în partea A
din anexa VIII.
4.           Comisia este
împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul
98, de modificare a părții A din anexa VIII pentru a o adapta la
progresul științific și tehnic și la evoluția
standardelor internaționale.
5.           Comisia adoptă, prin
intermediul unor acte de punere în aplicare, specificațiile privind
formatul certificatului fitosanitar menționat la alineatul (1). Actele de
punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de
examinare menționată la articolul 99 alineatul (3)
6.           Certificatele fitosanitare de
export electronice sunt valabile doar dacă sunt furnizate prin sistemul
informatizat de gestionare a informațiilor sau în cadrul unui schimb
electronic cu respectivul sistem menționat la articolul 130 din
Regulamentul (UE) nr..../.... [Oficiul pentru Publicații, vă
rugăm să introduceți numărul Regulamentului privind
controalele oficiale].
Articolul 95
Certificatul fitosanitar de
re-export
1.           Dacă o plantă, un
produs vegetal sau alt obiect este originar dintr-o țară
terță și a fost introdus în teritoriul Uniunii din țara
terță respectivă sau din altă țară
terță, se poate elibera un certificat fitosanitar de re-export în loc
de certificatul fitosanitar de export.
Certificatul
fitosanitar de re-export este emis de către autoritatea competentă la
solicitarea operatorului profesionist care are sub controlul său planta,
produsul vegetal sau alt obiect care urmează a fi exportat.
2.           Certificatul fitosanitar de
re-export se eliberează dacă sunt îndeplinite toate condițiile
de mai jos:
(a)
planta, produsul vegetal sau alt obiect în
cauză nu a fost cultivat, produs sau prelucrat în statul membru din care
este exportat în țara terță în cauză;
(b)
planta, produsul vegetal sau alt obiect în
cauză nu a fost expus la riscul de a fi infestat cu organisme
dăunătoare de carantină, menționate ca atare de țara
terță de destinație, în timpul depozitării în statul membru
din care urmează să fie exportat către țara terță
respectivă;
(c)
dacă este disponibil, certificatul fitosanitar
care însoțește planta, produsul vegetal sau alt obiect în cauză
din țara terță de origine, sau o copie autentificată a
acestuia, se anexează la certificatul fitosanitar de re-export.
3.           Dispozițiile articolului
94 alineatul (2) în ceea ce privește furnizarea de informații
suficiente pentru a atesta conformitatea cu cerințele țării
terțe în cauză, se aplică în consecință.
4.           Certificatul fitosanitar de
re-export trebuie să conțină elementele prevăzute în partea
B din anexa VIII.
5.           Comisia este
împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul
98, de modificare a părții B din anexa VIII pentru a o adapta la
progresul științific și tehnic și la evoluția
standardelor internaționale.
6.           Comisia adoptă, prin
intermediul unor acte de punere în aplicare, specificațiile privind
formatul certificatului fitosanitar menționat la alineatul (1). Actele de
punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de
examinare menționată la articolul 99 alineatul (3)
7.           Certificatele fitosanitare de
re-export electronice sunt valabile doar dacă sunt furnizate prin sistemul
informatizat de gestionare a informațiilor sau în cadrul unui schimb
electronic cu respectivul sistem menționat la articolul 130 din
Regulamentul (UE) nr..../.... [Oficiul pentru Publicații, vă
rugăm să introduceți numărul Regulamentului privind
controalele oficiale].
Articolul 96
Certificatele de preexport
1.           Statul membru din care sunt
exportate plantele, produsele vegetale și alte obiecte menționate la
articolul 94 alineatul (1) și statul membru în care au fost cultivate,
produse sau prelucrate plantele, produsele vegetale și alte obiecte fac
schimb de informații necesare pentru emiterea, fără întârziere,
a certificatului fitosanitar de export.
2.           Schimbul de informații
menționat la alineatul (1) ia forma unui document armonizat (denumit în
continuare „certificat de preexport”) în care statul membru în care au fost
cultivate, produse sau prelucrate plantele, produsele vegetale și alte
obiecte atestă conformitatea acestor plante, produse vegetale sau alte
obiecte cu cerințele fitosanitare specifice privind unul sau mai multe
dintre următoarele aspecte:
(a)
absența anumitor dăunători la
plantele, produsele vegetale sau alte obiecte în cauză;
(b)
originea plantelor, a produselor vegetale și a
altor obiecte în cauză;
(c)
procedurile fitosanitare aplicate pentru producerea
sau prelucrarea plantelor, a produselor vegetale și a altor obiecte în
cauză.
3.           Certificatul de preexport se
emite, la cererea operatorului profesionist, de statul membru în care sunt
cultivate, produse sau prelucrate plantele, produsele vegetale sau alte
obiecte, în timp ce aceste plante, produse vegetale sau alte obiecte se
află la sediul operatorului profesionist în cauză.
4.           Certificatul de preexport însoțește
plantele, produsele vegetale și alte obiecte în cauză în timpul
circulației pe teritoriul Uniunii, cu excepția cazului în care
informațiile conținute în aceasta sunt schimbate între statele membre
în cauză prin mijloace electronice.
5.           Comisia este
împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul
98, care stabilesc conținutul certificatului de preexport .
6.           Comisia adoptă, prin
intermediul unor acte de punere în aplicare, specificațiile privind
formatul certificatului de preexport . Actele de punere în aplicare respective
se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată
la articolul 99 alineatul (3)
Capitolul VII
Măsuri de sprijin din partea Comisiei
Articolul 97
Stabilirea unui sistem
electronic de notificare
1.           Comisia instituie un sistem
electronic pentru transmiterea de notificări de către statele membre.
Acest sistem este conectat și compatibil cu
sistemul informatizat de gestionare a informațiilor menționat la
articolul 130 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr..../.... [Oficiul
pentru Publicații, vă rugăm să introduceți
numărul Regulamentului privind controalele oficiale].
2.           Dacă notificarea
privește prezența unui organism dăunător pe plante, produse
vegetale sau alte obiecte introduse în Uniune, prezentate în mod oficial pentru
introducerea în Uniune sau deplasate în interiorul teritoriului Uniunii,
notificarea menționată la alineatul (1) conține o trimitere la
plantele, produsele vegetale și alte obiecte în cauză, natura
încălcării și măsurile luate.
Dacă
notificarea privește prezența unui organism dăunător pe
teritoriul unui stat membru, cu excepția cazurilor în care acesta se
găsește pe plante, produse vegetale sau alte obiecte introduse în
Uniune, prezentate în mod oficial pentru introducerea în Uniune sau deplasate
în interiorul teritoriului Uniunii, notificarea menționată la
alineatul (1) conține o trimitere la plantele, produsele vegetale și
alte obiecte în cauză, numele dăunătorului, localizarea și
coordonatele GPS ale prezenței dăunătorului și
măsurile luate.
Capitolul VIII
Dispoziții finale
Articolul 98
Exercitarea delegării
1.           Competența de a adopta
acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute în
prezentul articol.
2.           Delegarea de competențe
menționată la articolul 1 alineatul (2), articolul 7 alineatul (1)
și alineatul (2), articolul 8 alineatul (6), articolul 11 alineatul (3),
articolul 20, articolul 22 alineatul (3), articolul 25 alineatul (4), articolul
30, articolul 32 alineatul (4), articolul 34 alineatul (1), articolul 38,
articolul 44 alineatul (2), articolul 45 (3), articolul 46 alineatul (6),
articolul 48, articolul 61 alineatul (3), articolul 67 alineatul (4), articolul
71 alineatul (4), articolul 76, articolul 78 alineatul (4), articolul 82
alineatul (4), articolul 84 alineatul (2), articolul 86 alineatul (3),
articolul 91 alineatul (2), articolul 92 alineatele (1) și (3), articolul
93 alineatul (1), articolul 94 alineatul (4), articolul 95 alineatul (5)
și la articolul 96 alineatul (5) este conferită Comisiei pentru o
perioadă de timp nedeterminată de la data intrării în vigoare a
prezentului regulament.
3.           Delegarea de competențe
menționată la articolul 1 alineatul (2), articolul 7 alineatul (1)
și alineatul (2), articolul 8 alineatul (6), articolul 11 alineatul (3),
articolul 20, articolul 22 alineatul (3), articolul 25 alineatul (4), articolul
30, articolul 32 alineatul (4), articolul 34 alineatul (1), articolul 38,
articolul 44 alineatul (2), articolul 45 alineatul (3), articolul 46 alineatul
(6), articolul 48, articolul 61 alineatul (3), articolul 67 alineatul (4),
articolul 71 alineatul (4), articolul 76, articolul 78 alineatul (4), articolul
82 alineatul (4), articolul 84 alineatul (2), articolul 86 alineatul (3),
articolul 91 alineatul (2), articolul 92 alineatele (1) și (3), articolul
93 alineatul (1), articolul 94 alineatul (4), articolul 95 alineatul (5)
și la articolul 96 alineatul (5) poate fi revocată în orice moment de
către Parlamentul European sau de către Consiliu. Decizia de revocare
pune capăt delegării de competențe specificate în decizia
respectivă. Decizia produce efecte din ziua care urmează datei
publicării acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau de
la o dată ulterioară menționată în decizie. Decizia nu
aduce atingere valabilității niciunui act delegat deja în vigoare.
4.           De îndată ce adoptă
un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European
și Consiliului.
5.           Un act delegat adoptat în
conformitate cu articolul 1 alineatul (2), articolul 7 alineatul (1) și
alineatul (2), articolul 8 alineatul (6), articolul 11 alineatul (3), articolul
20, articolul 22 alineatul (3), articolul 25 alineatul (4), articolul 30,
articolul 32 alineatul (4), articolul 34 alineatul (1), articolul 38, articolul
44 alineatul (2), articolul 45 (3), articolul 46 alineatul (6), articolul 48,
articolul 61 alineatul (3), articolul 67 alineatul (4), articolul 71 alineatul
(4), articolul 76, articolul 78 alineatul (4), articolul 82 alineatul (4),
articolul 84 alineatul (2), articolul 86 alineatul (3), articolul 91 alineatul
(2), articolul 92 alineatele (1) și (3), articolul 93 alineatul (1),
articolul 94 alineatul (4), articolul 95 alineatul (5) și articolul 96
alineatul (5) intră în vigoare numai în cazul în care nu a fost
exprimată nicio obiecție nici de Parlamentul European, nici de
Consiliu în termen de două luni de la notificarea actului către
Parlamentul European și Consiliu sau dacă, înainte de expirarea
acestei perioade, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia
că nu vor formula obiecții. Respectivul termen se prelungește cu
două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 99
Procedurile comitetelor
1.           Comisia este asistată de
Comitetul permanent pentru plante, animale, alimente și furaje, instituit
prin articolul 58 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al
Parlamentului European și al Consiliului. Acesta este un comitet în sensul
Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
2.           Atunci când se face trimitere
la prezentul alineat, se aplică articolul 4 din Regulamentul (UE)
nr. 182/2011.
În
cazul în care avizul comitetului trebuie obținut prin procedură
scrisă, această procedură se încheie fără rezultat
dacă, înainte de expirarea termenului de trimitere a avizului, acest lucru
este hotărât de președintele comitetului sau solicitat de o
majoritate simplă a membrilor comitetului.
3.           Atunci când se face trimitere
la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE)
nr. 182/2011.
În cazul în care avizul comitetului trebuie
obținut prin procedură scrisă, această procedură se
încheie fără rezultat dacă, înainte de expirarea termenului de
trimitere a avizului, acest lucru este hotărât de președintele
comitetului sau solicitat de o majoritate simplă a membrilor comitetului.
4.           Atunci când se face trimitere
la prezentul alineat, se aplică articolul 8 din Regulamentul (UE)
nr. 182/2011, coroborat cu articolul 5 din același regulament.
Articolul 100
Sancțiuni
Statele membre stabilesc normele privind
sancțiunile aplicabile în cazul încălcării prezentului
regulament și iau toate măsurile necesare garantării punerii lor
în aplicare. Sancțiunile prevăzute trebuie să fie eficiente,
proporționale și disuasive.
Statele membre notifică aceste
dispoziții Comisiei până la...... [Oficiul pentru Publicații,
vă rugăm să introduceți data de aplicare a prezentului
regulament] cel târziu și notifică, fără întârziere,
orice modificare ulterioară a acestora.
Articolul 101
Abrogări
1.           Directiva 2000/29/CE se
abrogă.
Se
abrogă de asemenea următoarele acte:
(a)
Directiva 69/464/CEE;
(b)
Directiva 69/466/CEE;
(c)
Directiva 74/647/CEE;
(d)
Directiva 93/85/CEE;
(e)
Directiva 98/57/CE;
(f)
Directiva 2007/33/CE.
2.           Trimiterile la actele
abrogate se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament și se
citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa IX.
Articolul 102
Modificarea Regulamentului
(UE) nr. […]/2013
[Oficiul pentru Publicații, vă rugăm
să introduceți numărul și titlul Regulamentului de stabilire a unor
dispoziții pentru gestionarea cheltuielilor privind lanțul alimentar,
sănătatea și bunăstarea animalelor, sănătatea
plantelor și materialul de reproducere a plantelor.]
Regulamentul (UE) nr...../2013 [Oficiul
pentru Publicații, vă rugăm să introduceți
numărul Regulamentului de stabilire a unor dispoziții pentru
gestionarea cheltuielilor privind lanțul alimentar, sănătatea
și bunăstarea animalelor, sănătatea plantelor și
materialul de reproducere a plantelor] se modifică după cum
urmează:
(1)          La articolul 1, litera (e) se
înlocuiește cu următorul text:
„(e)    privind măsurile de protecție
împotriva organismelor dăunătoare plantelor;
(2)          La articolul 17 alineatul
(1), literele (a), (b) și (c) se înlocuiesc cu următorul text:
„(a)    măsuri de eradicare a unui organism
dăunător dintr-o zonă infestată, luate de către
autoritățile competente în conformitate cu articolul 16 alineatul
(1), articolul 27 alineatul (1) sau cu articolul 29 alineatul (1) din
Regulamentul (UE) nr. [...]/[...] a Parlamentului European și a
Consiliului [privind măsurile de protecție împotriva organismelor
dăunătoare plantelor]*;
(b)     măsuri de izolare a unui organism
dăunător prioritar, enumerat în conformitate cu articolul 6 alineatul
(2) din Regulamentul (UE) nr. [...]/[...]*, împotriva căruia au fost
adoptate măsuri de izolare ale Uniunii în conformitate cu articolul 27
alineatul (2) sau cu articolul 29 alineatul (2) din regulamentul respectiv,
într-o zonă infestată din care dăunătorul prioritar nu
poate fi eradicat, dacă aceste măsuri sunt esențiale pentru a
proteja teritoriul Uniunii împotriva răspândirii în continuare a
respectivului dăunător prioritar. Aceste măsuri vizează
eradicarea dăunătorilor din zona tampon din jurul zonei infestate
dacă prezența sa este detectată în zona tampon respectivă;
(c)     măsuri de prevenire luate împotriva
răspândirii unui organism dăunător prioritar, enumerat în
conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. [...]/[...]*,
împotriva căruia au fost adoptate măsuri ale Uniunii în conformitate
cu articolul 27 alineatul (3) sau articolul 29 alineatul (3) din regulamentul
respectiv, în cazul în care aceste măsuri sunt esențiale pentru a
proteja teritoriul Uniunii împotriva răspândirii în continuare organismului
dăunător prioritar respectiv.”
*          JO L...,....,
p....’[Oficiul pentru Publicații, vă rugăm să
introduceți această notă de subsol, ca trimitere la prezentul
Regulament, în Regulamentul (UE) nr. [....]/2013 de stabilire a unor
dispoziții pentru gestionarea cheltuielilor privind lanțul alimentar,
sănătatea și bunăstarea animalelor, sănătatea
plantelor și materialul de reproducere a plantelor]
(3)          Articolul 18 se modifică
după cum urmează:
(a)
La primul alineat, literele (a) și (b) se
înlocuiesc cu următorul text:
„(a)    se referă la organismele
dăunătoare de carantină pentru UE a căror
prezență nu a fost constatată pe teritoriul Uniunii, enumerate
în conformitate cu articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr.
[...]/[...]*;
(b)     se referă la organismele
dăunătoare prioritare enumerate în temeiul articolului 6 alineatul
(2) din Regulamentul (UE) nr. [...]/[...]*;
(c)     se referă la organismele
dăunătoare care nu sunt enumerate ca organisme dăunătoare
de carantină pentru UE și care fac obiectul unei măsuri adoptate
de Comisie în conformitate cu articolul 29 alineatul (1) din Regulamentul (UE)
nr. [...]/[...].*”
*          JO L...,....,
p....’[Oficiul pentru Publicații, vă rugăm să
introduceți această notă de subsol, ca trimitere la prezentul
Regulament, în Regulamentul (UE) nr. [....]/2013 de stabilire a unor
dispoziții pentru gestionarea cheltuielilor privind lanțul alimentar,
sănătatea și bunăstarea animalelor, sănătatea
plantelor și materialul de reproducere a plantelor]
(b)
Al doilea alineat se înlocuiește cu
următorul text:
„Pentru
măsurile care îndeplinesc condiția prevăzută la litera (c)
din primul alineat, grantul nu acoperă costurile suportate după
expirarea măsurii adoptate de Comisie în conformitate cu articolul 29
alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. [...]/[...].*”
*          JO L...,....,
p....’[Oficiul pentru Publicații, vă rugăm să
introduceți această notă de subsol, ca trimitere la prezentul
Regulament, în Regulamentul (UE) nr. [....]/2013 de stabilire a unor
dispoziții pentru gestionarea cheltuielilor privind lanțul alimentar,
sănătatea și bunăstarea animalelor, sănătatea
plantelor și materialul de reproducere a plantelor]
(4)          Articolul 19 alineatul (1) se
modifică după cum urmează:
(a)
după litera (c) se introduce următorul
punct (ca):
„(ca)  costurile suportate de statele membre pentru
despăgubirea operatorilor menționați la articolul 2 alineatul
(7) literele (a), (b) și (c) din Regulamentul (UE)...]/[[...]* pentru
valoarea plantelor, a produselor vegetale sau a altor obiecte distruse care fac
obiectul măsurilor menționate la articolul 16 din regulamentul
menționat, în ceea ce privește organismele dăunătoare
prioritare enumerate în conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din
regulamentul respectiv;”
*          JO L...,....,
p....’[Oficiul pentru Publicații, vă rugăm să
introduceți această notă de subsol, ca trimitere la prezentul
Regulament, în Regulamentul (UE) nr. [....]/2013 de stabilire a unor
dispoziții pentru gestionarea cheltuielilor privind lanțul alimentar,
sănătatea și bunăstarea animalelor, sănătatea
plantelor și materialul de reproducere a plantelor]
(b)
litera (d) se înlocuiește cu următorul
text:
„(d)    în cazuri excepționale și
justificate în mod corespunzător, ținând seama de valoarea
adăugată pentru Uniune a măsurilor, costurile înregistrate în
desfășurarea altor măsuri necesare decât cele menționate la
literele (a) — (ca), în măsura în care aceste măsuri sunt
prevăzute în decizia de grant menționată la articolul 35
alineatul (3).”
(c)
Se adaugă următorul paragraf al doilea:
„În sensul punctului (ca) din primul paragraf,
despăgubirile nu depășesc valoarea de piață a
plantelor, a produselor vegetale sau a altor obiecte imediat înainte de a fi
distruse, iar valoarea reziduală, dacă există, se deduce din
compensații.”
(5)          Articolul 20 se modifică
după cum urmează:
(a)
La primul paragraf, literele (a) și (b) se
înlocuiesc cu următorul text:
„(a)    se referă la organismele
dăunătoare de carantină pentru UE a căror
prezență nu a fost constatată pe teritoriul Uniunii, enumerate
în conformitate cu articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. [...]/[...]*;
(b)     se referă la organismele
dăunătoare prioritare enumerate în temeiul articolului 6 alineatul
(2) din Regulamentul (UE) nr. [...]/[...]*;
(c)     se referă la organismele
dăunătoare care nu sunt enumerate ca organisme dăunătoare
de carantină pentru UE și care fac obiectul unei măsuri adoptate
de Comisie în conformitate cu articolul 29 alineatul (1) din Regulamentul (UE)
nr. [...]/[...].*”
*          JO L...,....,
p....’[Oficiul pentru Publicații, vă rugăm să
introduceți această notă de subsol, ca trimitere la prezentul
Regulament, în Regulamentul (UE) nr. [....]/2013 de stabilire a unor
dispoziții pentru gestionarea cheltuielilor privind lanțul alimentar,
sănătatea și bunăstarea animalelor, sănătatea
plantelor și materialul de reproducere a plantelor]
(b)
Al treilea paragraf se înlocuiește cu
următorul text:
„Pentru măsurile care îndeplinesc
condiția prevăzută la litera (c) din primul alineat, grantul nu
acoperă costurile suportate după expirarea măsurii adoptate de
Comisie în conformitate cu articolul 29 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr.
[...]/[...].*”
*          JO L...,....,
p....’[Oficiul pentru Publicații, vă rugăm să
introduceți această notă de subsol, ca trimitere la prezentul
Regulament, în Regulamentul (UE) nr. [....]/2013 de stabilire a unor
dispoziții pentru gestionarea cheltuielilor privind lanțul alimentar,
sănătatea și bunăstarea animalelor, sănătatea
plantelor și materialul de reproducere a plantelor]
Articolul 103
Intrarea în vigoare și punerea
în aplicare
1.           Prezentul regulament
intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică [Oficiul pentru Publicații,
vă rugăm să introduceți data numărând 36 de luni de la
data intrării în vigoare].
2.           Articolul 97 alineatul (2) se
aplică de la data la care sunt stabilite sistemele menționate la
articolul 97 alineatul (1).
3.           Actele menționate la
articolul 101 alineatul (1) literele (a), (d), (e) și (f) se abrogă
la 31 decembrie 2021. În caz de conflict între dispozițiile actelor
respective și dispozițiile prezentului regulament, dispozițiile
prezentului regulament prevalează.
Prezentul regulament este obligatoriu
în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles,
Pentru Parlamentul European                      Pentru
Consiliu
Președintele                                                  Președintele
Anexa I
Teritoriile
pentru care, în sensul prezentului regulament, trimiterile la țări
terțe se citesc ca trimiteri la țări terțe și la
teritoriile în cauză, și pentru care trimiterile la teritoriul
Uniunii se citesc ca trimiteri la teritoriul Uniunii fără aceste
teritorii, astfel cum sunt menționate la articolul 1 alineatul (2)
Teritoriile:
1.           Guadelupa
2.           Guyana Franceză
3.           Martinica
4.           Réunion
5.           Saint-Martin
6.           Mayotte
7.           Ceuta
8.           Melilla
9.           Insulele Canare
Anexa II
Criterii pentru clasificarea
organismelor dăunătoare în funcție de
riscul pe care îl prezintă pentru teritoriul Uniunii
Secțiunea 1
Criterii pentru identificarea dăunătorilor
care pot fi considerați organisme dăunătoare de carantină,
astfel cum se menționează la articolul 3, articolul 7 alineatul (1)
și articolul 28 alineatul (2)
(1)
Identitatea dăunătorului
Identitatea
taxonomică a dăunătorului trebuie să fie în mod clar
definită sau, în mod alternativ, trebuie să fi fost dovedit că
dăunătorul produce simptome coerente și că este transmisibil.
Identitatea
taxonomică a organismelor dăunătoare este definită la
nivelul speciei sau, alternativ, la un nivel taxonomic mai mare sau mai mic,
dacă acest nivel taxonomic este adecvat din punct de vedere
științific în funcție de virulență, gama de gazde sau
relațiile cu vectorii.
(2)
Prezența organismelor dăunătoare
în teritoriul în cauză
Una
sau mai multe dintre următoarele condiții se aplică:
(a)
dăunătorul nu este cunoscut ca fiind
prezent în teritoriul în cauză;
(b)
dăunătorul nu este cunoscut ca fiind prezent
în teritoriul în cauză, cu excepția unei părți limitate a
acestuia;
(c)
dăunătorul nu este cunoscut ca fiind
prezent în teritoriul în cauză, cu excepția unor prezențe
limitate, neregulate, izolate și rare în acesta.
Dacă se aplică punctele (b) sau (c),
dăunătorul este considerat ca având o răspândire limitată.
(3)
Capacitatea de intrare, stabilire și
răspândire a organismului dăunător în teritoriul în cauză
(a)     Capacitatea de intrare
Dăunătorul este considerat capabil
să intre în teritoriul în cauză sau, dacă este prezent, în
partea din teritoriu în care este răspândit într-o măsură
limitată (denumită în continuare: „zonă amenințată”),
fie prin răspândire naturală, fie dacă toate condițiile următoare
sunt îndeplinite:
(i)      este asociat, în ceea ce privește
plantele, produsele vegetale sau alte obiecte care sunt deplasate pe teritoriul
în cauză, cu acele plante, produse vegetale și alte obiecte din
teritoriul din care acestea provin sau din care acestea sunt transportate pe
teritoriul în cauză;
(ii)      supraviețuiește în timpul
transportului sau al depozitării;
(iii)     poate fi transferat pe o plantă,
produs vegetal sau alt obiect gazdă adecvat din teritoriul în cauză.
(b)     Capacitatea de stabilire
Dăunătorul este considerat capabil
să își perpetueze prezența în viitorul previzibil (denumit în
continuare: „stabilire”) în teritoriul în cauză sau, dacă este
prezent, în partea din teritoriu în care este răspândit într-o
manieră limitată, dacă sunt îndeplinite toate condițiile
următoare:
(i)      sunt
disponibile gazde ale dăunătorului și, dacă este relevant,
vectori de transmitere a dăunătorului;
(ii)      factorii de mediu determinanți
sunt favorabili în ceea ce privește prezența organismului
dăunător în cauză și, dacă este cazul, a vectorului
acestuia, ceea ce îi permite să supraviețuiască unor perioade de
stres climatice și să își finalizeze ciclul de viață;
(iii)     practicile de cultivare și
măsurile de control aplicate în acest teritoriu sunt favorabile;
(iv)     metodele de supraviețuire,
strategia reproductivă, adaptabilitatea genetică a
dăunătorului și mărimea minimă viabilă a
populației sale sprijină stabilirea acestuia.
(c)     Capacitatea de răspândire
Organismul dăunător este considerat
capabil să se răspândească teritorial pe teritoriul în
cauză, sau, dacă este prezent, pe partea din teritoriul în cauză
în care acesta este răspândit într-o măsură limitată,
dacă sunt îndeplinite una sau mai multe dintre condițiile
următoare:
(i)      mediul este adecvat pentru
răspândirea naturală a dăunătorului;
(ii)      barierele în calea răspândirii
naturale a dăunătorului sunt insuficiente;
(iii)     mărfurile sau mijloacele de
transport permit deplasarea dăunătorului;
(iv)     sunt prezente gazde și, dacă
este relevant, vectori ai dăunătorului;
(v)     nu sunt prezenți inamici naturali
și antagoniști ai dăunătorului sau aceștia nu sunt
suficient de capabili pentru a elimina dăunătorul.
(4)
Impactul economic, social și de mediu
potențial
Intrarea,
stabilirea și răspândirea organismului dăunător în
teritoriul în cauză, sau, în cazul în care este prezent, în partea de teritoriu
în cauză în care acesta este răspândit într-o măsură
limitată, au impacturi economice, sociale și/sau de mediu
inacceptabile pentru teritoriul respectiv, sau pentru partea din teritoriul
respectiv în care acesta este răspândit într-o măsură
limitată, în ceea ce privește unul sau mai multe dintre
următoarele aspecte:
(a)
pierderea recoltelor din punctul de vedere al
randamentului și al calității;
(b)
costul măsurilor de control;
(c)
costuri de replantare și pierderile cauzate de
necesitatea de creștere a culturilor de substituție;
(d)
efecte asupra practicilor de producție
existente;
(e)
efecte asupra arborilor stradali, parcurilor
și spațiilor verzi publice și private;
(f)
efecte asupra plantelor indigene, asupra
biodiversității și serviciilor ecosistemice;
(g)
efecte asupra stabilirii, răspândirii și
impactului altor dăunători, din cauza capacității
dăunătorului în cauză să acționeze ca un vector al
altor dăunători;
(h)
modificări ale costurilor de producători
sau ale cererilor de intrări, inclusiv costurile de control și
costurile de eradicare și izolare;
(i)
efecte asupra profiturilor producătorilor care
apar din modificări ale costurilor de producție, ale randamentului
sau ale nivelurilor prețurilor;
(j)
modificări ale cererii consumatorilor
străini sau interni pentru un produs care rezultă din variațiile
de calitate;
(k)
efecte asupra piețelor interne și de
export și asupra prețurilor plătite, inclusiv efectele asupra
accesului pe piețele de export și probabilitatea unor restricții
fitosanitare impuse de către partenerii comerciali;
(l)
resursele necesare pentru cercetări
suplimentare și consiliere;
(m)
efecte asupra mediului și alte efecte nedorite
ale măsurilor de control;
(n)
efecte asupra siturilor Natura 2000 sau asupra
altor zone protejate;
(o)
modificări ale proceselor ecologice și
ale structurii, stabilității sau ale proceselor unui ecosistem,
inclusiv efecte suplimentare asupra speciilor de plante, asupra eroziunii,
modificarea nivelului pânzei freatice, a pericolelor de incendii,a circuitului
substanțelor nutritive;
(p)
costuri de restaurare a mediului;
(q)
efecte asupra securității alimentare;
(r)
efectele asupra ocupării forței de
muncă;
(s)
efectele asupra calității apei,
activităților recreative, turismului, pășunatului
animalelor, vânătorii, pescuitului.
În
ceea ce privește literele (a) — (g), trebuie luate în considerare efectele
directe asupra gazdelor din zona amenințată. Aceste efecte sunt
evaluate ținând seama de gama de specii gazdă și pe baza
tipurilor, cantității și frecvenței daunelor suferite de
speciile gazdă respective.
În
ceea ce privește literele (h) — (s), trebuie luate în considerare efectele
indirecte în cadrul și în afara zonei amenințate.
Secțiunea 2
Criterii pentru identificarea dăunătorilor
de carantină pentru UE care pot fi considerați organisme
dăunătoare prioritare, astfel cum se menționează la
articolul 6 alineatul (1) și la articolul 7 alineatul (2)
Un dăunător de carantină pentru
UE este considerat ca având un impact economic, social sau de mediu foarte grav
pentru teritoriul Uniunii, dacă intrarea, stabilirea și
răspândirea acestuia îndeplinește unul sau mai multe dintre
următoarele aspecte:
(a)          Impacturi economice:
dăunătorul are potențialul de a cauza pierderi considerabile în
ceea ce privește efectele directe și indirecte menționate la
punctul (4) din secțiunea I pentru culturi cu o valoare anuală
totală a producției pentru teritoriul Uniunii de cel puțin 1
miliard EUR.
(b)          Impacturi sociale:
dăunătorul are potențialul de a cauza unul sau mai multe dintre
următoarele efecte:
(i)      o scădere semnificativă a
locurilor de muncă în sectorul din agricultură, horticultură sau
sectorul forestier în cauză;
(ii)     riscuri pentru securitatea
alimentară sau pentru siguranța alimentară;
(iii)     dispariția, sau distrugerea
permanentă și la scară largă, a principalelor specii de
arbori care cresc sau sunt cultivate pe teritoriul Uniunii.
(c)          Impacturi asupra mediului:
dăunătorul are potențialul de a cauza unul sau mai multe dintre
următoarele efecte:
(i)      efecte asupra speciilor și
habitatelor enumerate în conformitate cu dispozițiile din Directiva
92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor
naturale și a speciilor de faună și floră
sălbatică[32]
și din Directiva 2009/147/CE a Parlamentului European și a
Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind conservarea păsărilor
sălbatice[33];
(ii)     creșterea majoră și
permanentă a utilizării produselor de protecție a plantelor
privind culturile în cauză.
Secțiunea 3
Criterii pentru o evaluare preliminară în
vederea identificării dăunătorilor care se califică
provizoriu drept dăunători de carantină pentru UE și care
necesită măsuri temporare astfel cum se menționează la
articolul 21 alineatul (1), articolul 28 alineatul (1), articolul 29 alineatul
(1) și articolul 30
Subsecțiunea 1
Criterii pentru o evaluare preliminară în
vederea identificării dăunătorilor care se califică
provizoriu drept dăunători de carantină pentru UE și care
necesită măsuri temporare astfel cum se menționează la
articolul 28 alineatul (1)
(1)
Identitatea dăunătorului
Organismul
dăunător îndeplinește criteriul definit la punctul 1 din
secțiunea 1.
(2)
Prezența organismului dăunător pe
teritoriul statului membru
Prezența organismului dăunător nu a
fost cunoscută anterior pe teritoriul unui stat membru. Pe baza
informațiilor aflate la dispoziția statului membru respectiv,
prezența dăunătorului nu a fost, de asemenea, cunoscută
anterior pe teritoriul Uniunii, sau se consideră că
dăunătorul îndeplinește condițiile prevăzute la
literele (b) sau (c) de la punctul (2) din secțiunea 1 în ceea ce privește
teritoriul Uniunii.
(3)
Probabilitatea de stabilire și
răspândire a organismului dăunător în teritoriul Uniunii, sau
partea (părțile) specifică (specifice) din teritoriul Uniunii
unde acesta nu este prezent
Pe baza informațiilor aflate la
dispoziția statului membru, dăunătorul îndeplinește
criteriile definite la punctul (3) literele (b) și (c) din secțiunea
1 în ceea ce privește teritoriul său și, în măsura în care
este posibil ca statul membru să evalueze acest lucru, teritoriul Uniunii.
(4)
Impactul economic, social și de mediu
potențial al dăunătorului
Pe baza informațiilor aflate la
dispoziția statului membru, dăunătorul ar avea impacturi
economice, sociale și/sau de mediu inacceptabile în ceea ce privește
teritoriul său și, în măsura în care este posibil ca statul
membru să evalueze acest lucru, teritoriul Uniunii, dacă s-ar stabili
și s-ar răspândi pe teritoriul respectiv, în ceea ce privește
una sau mai multe dintre zonele definite la punctul 4 din secțiunea 1.
Aceste impacturi cuprind cel puțin unul sau
mai multe dintre efectele directe enumerate la punctul 4 literele (a) — (g) din
secțiunea 1.
Subsecțiunea 2
Criterii pentru o evaluare preliminară în
vederea identificării dăunătorilor care se califică
provizoriu drept dăunători de carantină pentru UE și care
necesită măsuri temporare astfel cum se menționează la
articolul 29 alineatul (1)
(1)
Identitatea dăunătorului
Organismul dăunător îndeplinește
criteriul definit la punctul 1 din secțiunea 1.
(2)
Prezența organismului dăunător pe
teritoriul Uniunii
Prezența organismului dăunător nu a fost constatată
anterior pe teritoriul Uniunii sau se consideră că acesta
îndeplinește condițiile prevăzute la literele (b) sau (c) de la
punctul (2) din secțiunea 1 în ceea ce privește teritoriul Uniunii.
(3)
Probabilitatea de stabilire și
răspândire a organismului dăunător în teritoriul Uniunii, sau
partea (părțile) specifică (specifice) din teritoriul Uniunii
unde acesta nu este prezent
Pe baza informațiilor aflate la
dispoziția Uniunii, dăunătorul îndeplinește criteriile
definite la punctul 3 literele (b) și (c) din secțiunea 1 în ceea ce
privește teritoriul Uniunii.
(4)
Impactul economic, social și de mediu
potențial al dăunătorului
Pe baza informațiilor aflate la
dispoziția Uniunii, dăunătorul ar avea impacturi economice,
sociale și/sau de mediu inacceptabile în ceea ce privește teritoriul
Uniunii, dacă s-ar stabili și s-ar răspândi pe teritoriul
respectiv, în ceea ce privește una sau mai multe dintre zonele definite la
punctul 4 din secțiunea 1.
Aceste impacturi cuprind cel puțin unul sau
mai multe dintre efectele directe enumerate la punctul 4 literele (a) — (g) din
secțiunea 1.
Secțiunea 4
Criterii pentru identificarea dăunătorilor
care se califică drept dăunători afectând calitatea pentru UE,
astfel cum se menționează la articolul 36 și articolul 38
(1)
Identitatea dăunătorului
Organismul dăunător îndeplinește
criteriul definit la punctul 1 din secțiunea 1.
(2)
Probabilitatea de răspândire a
dăunătorului pe teritoriul Uniunii
În urma unei evaluări rezultă faptul
că răspândirea dăunătorului are loc în principal prin
anumite plante destinate plantării, mai degrabă decât prin
răspândire naturală sau prin intermediul deplasării produselor
vegetale sau a altor obiecte.
Respectiva evaluare trebuie să includă,
după caz, următoarele aspecte:
(a)
numărul de cicluri de viață ale
dăunătorului pe gazda respectivă;
(b)
biologia, epidemiologia și supraviețuirea
dăunătorului;
(c)
căi de transmitere naturale, asociate
activităților umane sau alte căi posibile de transmitere a
dăunătorului la planta gazdă în cauză și eficacitatea
acestor căi, inclusiv mecanismele și viteza de dispersie;
(d)
infestarea secundară și transmiterea
dăunătorului în cauză de la planta gazdă la alte plante
și invers;
(e)
factorii climatici;
(f)
p lucrările de întreținere a solului
înainte și după recoltare;
(g)
tipurile de sol;
(h)
sensibilitatea plantei gazdă în cauză
și etapele relevante ale plantelor gazdă;
(i)
prezența vectorilor pentru respectivul
dăunător;
(j)
prezența inamicilor naturali și a
antagoniștilor dăunătorului;
(k)
prezența altor plante gazdă sensibile la
dăunătorul respectiv;
(l)
prevalența organismului dăunător pe
teritoriul Uniunii;
(m)
utilizarea preconizată a plantelor.
(3)
Impactul economic, social și de mediu
potențial al dăunătorului
Infestarea cu respectivul dăunător a
plantelor destinate plantării menționate la punctul (2) are un impact
economic inacceptabil pentru utilizarea prevăzută pentru plantele
respective, în ceea ce privește unul sau mai multe dintre următoarele
aspecte:
(a)
pierderea recoltelor din punctul de vedere al
randamentului și al calității;
(b)
costuri suplimentare pentru măsuri de control;
(c)
costuri suplimentare de recoltare și sortare;
(d)
costuri de replantare;
(e)
pierderile cauzate de necesitatea de creștere
a culturilor de substituție;
(f)
efecte asupra practicilor de producție
existente;
(g)
efecte asupra altor plante gazdă la locul de
producție;
(h)
efecte asupra stabilirii, răspândirii și
impactului altor dăunători, din cauza capacității
dăunătorului în cauză de a acționa ca un vector pentru
respectivii dăunători;
(i)
efecte asupra costurilor de producători sau
ale cererilor de intrări, inclusiv costurile de control și costurile
de eradicare și izolare;
(j)
efecte asupra profiturilor producătorilor care
apar din modificări ale costurilor de producție, ale randamentului
sau ale nivelurilor prețurilor;
(k)
modificări ale cererii consumatorilor
străini sau interni pentru un produs care rezultă din variațiile
de calitate;
(l)
efecte asupra piețelor interne și de
export și asupra prețurilor plătite;
(m)
efectele asupra ocupării forței de
muncă.
În ceea ce privește literele (a) — (h), se
iau în considerare efectele directe asupra plantelor gazdă din zona
amenințată. Aceste efecte se evaluează pe baza tipurilor,
cantității și frecvenței respectivelor daune.
În ceea ce privește literele (i) — (m), se
iau în considerare efectele indirecte în cadrul și în afara zonei
amenințate.
Anexa III
Elemente
pentru identificarea plantelor destinate plantării care prezintă
riscuri fitosanitare pentru teritoriul Uniunii, astfel cum se
menționează la articolul 47 alineatul (2) și la articolul 48
Plantele destinate plantării din
țări terțe sunt considerate susceptibile de a prezenta riscuri
fitosanitare pentru teritoriul Uniunii, astfel cum se menționează la
articolul 47 alineatul (1), dacă respectivele plante destinate
plantării îndeplinesc cel puțin trei dintre următoarele condiții,
inclusiv cel puțin una dintre condițiile prevăzute la punctul
(1) literele (a), (b) și (c):
(1)
Caracteristicile plantelor destinate
plantării
(a)
Aparțin unui gen sau unei familii de plante
despre care se știe că găzduiesc în mod normal
dăunători clasificați drept dăunători de
carantină pe teritoriul Uniunii sau în țări terțe.
(b)
Fac parte din genuri sau familii de plante despre
care se știe că găzduiesc în mod obișnuit
dăunători polifagi sau dăunători monofagi cunoscuți
pentru impactul major asupra speciilor de plante cultivate pe teritoriul Uniunii
care au o importanță economică, socială sau de mediu
majoră pentru teritoriul Uniunii.
(c)
Fac parte din genuri sau familii de plante despre
care se știe că găzduiesc în mod obișnuit
dăunători fără a prezenta semnele și simptomele
caracteristice acestor dăunători, sau cu o perioadă de
latență pentru exprimarea acestor semne sau simptome de cel
puțin trei luni, ceea ce înseamnă că prezența
dăunătorilor pe aceste plante destinate plantării poate să
nu fie depistată în cursul controalelor oficiale la introducerea pe
teritoriul Uniunii dacă nu se recurge la prelevare de probe și
testare sau supunerea la procedurile de carantină.
(d)
Sunt cultivate în aer liber în țările
terțe de origine.
(e)
Nu sunt tratate cu produse fitosanitare generice
înainte sau în timpul transferului.
(f)
Nu fac obiectul controalelor și
certificărilor oficiale de export în țara terță de origine.
(g)
Nu sunt transportate în containere sau ambalaje
închise, sau atunci când sunt transportate în acest mod, transporturile,
datorită dimensiunii lor, nu pot fi deschise în incinte închise pentru
controalele oficiale la introducerea pe teritoriul Uniunii.
(2)
Originea plantelor destinate plantării
(a)
Provin sau sunt transportate dintr-o țară
terță care este sursa unor notificări frecvente privind
interceptări de dăunători de carantină care nu sunt
enumerați în conformitate cu articolul 5 alineatul (2).
(b)
Provin sau sunt transportate dintr-o țară
terță care nu este membră a CIPP.
Anexa IV
Măsuri
și principii de gestionare a riscurilor de dăunători
Secțiunea 1
Măsuri de gestionare a riscurilor de
dăunători de carantină astfel cum se menționează
la articolul 16 alineatul (1), articolul 20, articolul 24 alineatul (2),
articolul 27 alineatul (4), articolul 28 alineatul (1), articolul 29 alineatul
(4), articolul 40 alineatul (2), articolul 41 alineatul (2), articolul 44
alineatul (3), articolul 49 alineatul (2) și articolul 50 alineatul (2)
Gestionarea riscurilor de dăunători
de carantină constă din una sau mai multe măsuri, după caz:
(1)
Măsuri care vizează prevenirea și
eliminarea infestării plantelor cultivate și sălbatice
(a)
Restricții cu privire la identitatea, natura,
originea, ascendența, proveniența și antecedentele de
producție ale plantelor cultivate.
(b)
Restricții privind cultivarea, recoltarea
și utilizarea plantelor.
(c)
Restricții privind utilizarea produselor
vegetale, a incintelor, terenurilor, apei, solului, mediilor de cultură,
instalațiilor, mașinilor, echipamentelor și a altor obiecte.
(d)
Supravegherea, examinarea vizuală, prelevarea
de probe și testarea în laborator a plantelor și produselor vegetale,
a incintelor, terenurilor, apei, solului, mediilor de cultură,
instalațiilor, mașinilor, echipamentelor și ale altor obiecte
pentru depistarea prezenței dăunătorilor de carantină.
(e)
Supravegherea în vederea depistării
diminuării sau modificării eficienței la o specie sau o
varietate de plante rezistentă în urma unei modificări a
compoziției organismului dăunător de carantină sau a
biotipului, patotipului, rasei sau grupului de virulență al acestuia.
(f)
Tratarea fizică, chimică și biologică
a plantelor, a produselor vegetale, a incintelor, terenurilor, apei, solului,
mediilor de cultură, instalațiilor, mașinilor, echipamentelor
și a altor obiecte, infestate sau potențial infestate cu organisme
dăunătoare de carantină.
(g)
Distrugerea plantelor, a produselor vegetale
și a altor obiecte, infestate sau potențial infestate cu organisme
dăunătoare de carantină sau în scopuri preventive.
(h)
Obligații în materie de informare,
înregistrarea datelor, comunicare și raportare.
În sensul literei (b), aceste măsuri pot
include cerințe cu privire la testarea unor specii de plante și
soiuri de plante cu privire la rezistența la organismul dăunător
de carantină în cauză și includerea pe listă a speciilor de
plante și soiuri de plante dovedite a fi rezistente la organismul
dăunător de carantină în cauză.
În sensul literei (f), aceste măsuri pot
include cerințe cu privire la:
(a)
înregistrarea, autorizarea și supravegherea
oficială a operatorilor profesioniști care aplică tratamentul în
cauză;
(b)
eliberarea unui certificat fitosanitar, a unui
pașaport fitosanitar, a unei etichete sau alte atestări oficiale
pentru plantele, produsele vegetale sau alte obiecte tratate și aplicarea
mărcii menționate la articolul 91 alineatul (1) în urma aplicării
tratamentului în cauză.
(2)
Măsuri care vizează transporturile de
plante, de produse vegetale și alte obiecte
(a)
Restricții privind identitatea, natura,
originea, proveniența, ascendența, metoda de producție,
antecedentele de producție și trasabilitatea plantelor, ale
produselor vegetale și ale altor obiecte.
(b)
Restricții privind introducerea,
circulația, utilizarea, manipularea, procesarea, ambalarea, depozitarea,
distribuția și destinația plantelor, a produselor vegetale
și a altor obiecte.
(c)
Supravegherea, examinarea vizuală,
eșantionarea, testarea în laborator a plantelor, a produselor vegetale
și a altor obiecte pentru a depista prezența organismelor
dăunătoare de carantină, inclusiv prin supunere la procedurile
de carantină.
(d)
Tratarea fizică, chimică și
biologică și, dacă este necesar, distrugerea plantelor, a
produselor vegetale și a altor obiecte infestate sau potențial
infestate cu organisme dăunătoare de carantină.
(e)
Obligații în materie de informare,
înregistrarea datelor, comunicare și raportare.
În sensul literelor (a) — (d), aceste măsuri
pot include cerințe cu privire la:
(a)
eliberarea unui certificat fitosanitar, a unui
pașaport fitosanitar, a unei etichete sau a unei alte atestări
oficiale, inclusiv aplicarea mărcii menționate la articolul 91
alineatul (1) pentru a atesta conformitatea cu dispozițiile
menționate la literele (a) - (d);
(b)
înregistrarea, autorizarea și supravegherea
oficială a operatorilor profesioniști care aplică tratamentul
menționat la litera (d).
(3)
Măsuri care vizează căi de
transmitere ale organismelor dăunătoare de carantină, altele
decât transporturile de plante, de produse vegetale sau alte obiecte
(a)
Restricții privind introducerea și
circulația dăunătorilor de carantină ca marfă.
(b)
Supravegherea, examinarea vizuală, prelevarea
de probe și testarea în laborator și, după caz, distrugerea de
mărfuri care constau în dăunători de carantină.
(c)
Restricții privind plantele, produsele
vegetale și alte obiecte transportate de călători.
(d)
Supravegherea, examinarea vizuală, prelevarea
de probe și testarea în laborator și, dacă este cazul,
tratamentul corespunzător sau distrugerea plantelor, a produselor vegetale
și a altor obiecte transportate de călători.
(e)
Restricții privind vehiculele, ambalarea
și alte obiecte utilizate în transportul de mărfuri.
(f)
Supravegherea, examinarea vizuală, prelevarea
de probe și testarea în laborator și dacă este cazul,
tratamentul corespunzător sau distrugerea plantelor, a produselor vegetale
și a altor obiecte utilizate în transportul de mărfuri.
(g)
Obligații în materie de informare,
înregistrarea datelor, comunicare și raportare.
Secțiunea 2
Principii de gestionare a riscurilor de
dăunători, astfel cum se menționează la articolul 16
alineatul (1), articolul 17 alineatul (2), articolul 27 alineatul (4),
articolul 28 alineatul (1), articolul 29 alineatul (4), articolul 31 alineatul
(1), articolul 37 alineatul (5), articolul 44 alineatul (3), articolul 47
alineatul (2), articolul 68 alineatul (3), articolul 69 alineatul (3),
articolul 70 alineatul (2), articolul 74 alineatul (3) și articolul 75
alineatul (3)
Gestionarea
riscurilor de dăunători de carantină pentru UE,
dăunători de carantină pentru zone protejate și
dăunători afectând calitatea pentru UE trebuie să respecte
următoarele principii:
(1)          Necesitate
Măsurile pentru a gestiona un risc
fitosanitar se aplică numai în cazul în care astfel de măsuri sunt
necesare pentru a preveni introducerea, instalarea și răspândirea
unui organism dăunător.
(2)          Proporționalitate
Măsurile luate pentru a gestiona riscul
fitosanitar trebuie să fie coerente cu riscul reprezentat de
dăunătorul în cauză și la nivelul de protecție cerut.
(3)          Impact minim
Măsurile luate pentru a gestiona riscul
fitosanitar reprezintă măsurile cele mai puțin restrictive
disponibile și pot avea ca rezultat un impediment minim în calea
circulației internaționale de persoane, mărfuri și mijloace
de transport.
(4)          Nediscriminare
Măsurile luate pentru a gestiona riscul
fitosanitar nu se aplică într-un mod care să constituie un mijloc de
discriminare arbitrară sau nejustificată sau o restricție
deghizată, în special privind comerțul internațional. Acestea
trebuie să nu fie mai stricte pentru țările terțe decât
măsurile aplicate aceluiași dăunător dacă acesta este
prezent în interiorul teritoriului Uniunii, în cazul în care țările
terțe pot demonstra că au același statut fitosanitar și
că aplică măsuri fitosanitare identice sau echivalente.
(5)          Justificări tehnice
Măsurile luate pentru a gestiona riscul
fitosanitar trebuie să fie justificate din punct de vedere tehnic pe baza
concluziilor la care s-a ajuns prin utilizarea unui analize adecvate a
riscurilor sau, după caz, prin utilizarea unor alte examinări și
evaluări comparabile ale datelor științifice disponibile. Aceste
măsuri ar trebui să reflecte și, dacă este cazul, să
fie modificate sau eliminate pentru a reflecta analizele de risc noi sau
actualizate sau informațiile științifice pertinente.
(6)          Fezabilitate
Măsurile luate pentru a gestiona riscul
fitosanitar ar trebui să fie astfel încât să permită atingerea
obiectivului lor cât mai bine posibil.
Anexa V
Conținutul
certificatului fitosanitar pentru introducere pe teritoriul Uniunii
PARTEA A
Certificatele fitosanitare de export menționate
la articolul 71 alineatul (1)
___________________________________________________________________________
Model de certificat
fitosanitar
                                                                                Nr._________________________
Organizația
de protecție a plantelor__________________________________________
CĂTRE:
Organizația (organizațiile) de protecție a plantelor_________________________
I. Descrierea transportului
Numele
și adresa exportatorului:_____________________________________________
Numele
și adresa declarate ale destinatarului:____________________________________
Numărul
și descrierea coletelor:_____________________________________________
Mărci
distinctive:_______________________________________________________
Locul
de origine:________________________________________________________
Mijloace
de transport declarate:_____________________________________________
Punctul
de intrare declarat:_________________________________________________
Denumirea
produsului și cantitatea declarată:____________________________________
Denumirea
botanică a plantelor:___________________________________________________
Prin prezentul se
certifică faptul că plantele, produsele vegetale sau alte produse
reglementate descrise anterior au fost inspectate și/sau testate conform
procedurilor oficiale necesare și sunt considerate indemne de
dăunătorii de carantină specificați de partea
contractantă importatoare și în conformitate cu cerințele
fitosanitare actuale ale părții contractante importatoare, inclusiv cu
cele privind organismele dăunătoare reglementate care nu sunt de
carantină.
Acestea
sunt considerate a fi practic indemne de alți dăunători.*
II. Declarație suplimentară
[Introduceți textul aici]
III. Tratament de dezinfestare și/sau dezinfecție
Data ___ ___
Tratamentul ___________ Produsul chimic (substanță activă)_______________
Durata și
temperatura____________________________________________________
Concentrație_________________________________________________________
Informații
suplimentare___________________________________________________
___________________________________________________________________________
                                                         Locul eliberării____________________________________
(Ștampila
organizației) ___              Numele funcționarului autorizat_______________________
                                                         Data______________________________________
                                                                                (Semnătura)
___________________________________________________________________________
Prezentul
certificat nu implică nicio responsabilitate financiară pentru ___
(numele organizației de protecție a plantelor) sau pentru vreunul
dintre agenții sau reprezentanții acesteia.*
*clauză
opțională
Partea B
Certificatele fitosanitare de re-export
menționate la articolul 71 alineatul (1)
___________________________________________________________________________
Model de certificat
fitosanitar de re-export
                                                                                Nr._________________________
Organizația
pentru protecția plantelor din ___ (parte contractantă la re-export)
CĂTRE:
Organizația (organizațiile) pentru protecția plantelor din ___
[parte (părți) contractantă(contractante) la import]
I. Descrierea transportului
Numele
și adresa exportatorului:_____________________________________________
Numele
și adresa declarate ale destinatarului:____________________________________
Numărul
și descrierea coletelor:___________________________________________________
Mărci
distinctive:_______________________________________________________
Locul
de origine:________________________________________________________
Mijloace
de transport declarate:_____________________________________________
Punctul
de intrare declarat:_________________________________________________
Denumirea
produsului și cantitatea declarată:____________________________________
Denumirea
botanică a plantelor:___________________________________________________
Prin prezentul se certifică faptul
că plantele, produsele vegetale sau alte produse reglementate descrise mai
sus ________________ au fost importate în ___ (partea contractantă la
re-export) ___ din ___ (parte contractantă de origine) și au
făcut obiectul certificatului fitosanitar nr. ___, din care
 *original || ¨ || *copie legalizată conformă || ¨
se atașează la prezentul certificat;
că acestea sunt
 *ambalate || ¨ || *reambalate || ¨
în
 *ambalajul original || ¨ || *ambalaje noi || ¨
care, pe baza
 *certificatului fitosanitar original || ¨
și
 *unei inspecții suplimentare || ¨
sunt considerate conforme cu cerințele
fitosanitare actualele ale părții contractante importatoare și
că, în timpul depozitării la ___ (parte contractantă la
re-export), transportul nu a fost supus riscului de infestare sau infectare.
 * a se bifa || ¨ || căsuța corespunzătoare
II. Declarație suplimentară
[Introduceți textul aici]
III. Tratament de dezinfestare și/sau dezinfecție
Data ___ ___
Tratamentul ___________ Produsul chimic (substanță activă]_________________
Durata și
temperatura____________________________________________________
Concentrație_________________________________________________________
Informații
suplimentare___________________________________________________
___________________________________________________________________________
                                                         Locul eliberării________________________________
(Ștampila
organizației) ___              Numele funcționarului autorizat_______________________
                                                         Data___________________________________________
                                                                                (Semnătura)
___________________________________________________________________________
Prezentul
certificat nu implică nicio responsabilitate financiară pentru ___
(numele organizației de protecție a plantelor) sau pentru vreunul
dintre agenții sau reprezentanții acesteia.*
*clauză
opțională
Anexa VI
Pașapoartele
fitosanitare
PARTEA A
Pașapoartele fitosanitare pentru circulația
în interiorul teritoriului Uniunii, astfel cum sunt menționate la
articolul 78 alineatul (2) primul paragraf
(1)          Pașaportul fitosanitar pentru
circulația pe teritoriul Uniunii trebuie să conțină
următoarele elemente:
(a)
în partea superioară din stânga sus, cuvintele
„Pașaport fitosanitar”;
(b)
în partea superioară din dreapta sus, steagul
Uniunii Europene;
(c)
litera „A.”, urmată de denumirea botanică
a speciei de plante sau a taxonului respectiv, în cazul plantelor și a
produselor vegetale, sau, după caz, de numele obiectului în cauză;
(d)
litera „B.”, urmată de codul format din
două litere, menționat la articolul 63 litera (b), pentru statul
membru în care este înregistrat operatorul profesionist care eliberează
pașaportul fitosanitar, o liniuță și numărul de
înregistrare al operatorului profesionist în cauză;
(e)
litera „C.”, urmată de numărul lotului de
plante, produse vegetale sau alte obiecte vizate;
(f)
litera „D.”, urmată eventual de numele
țării terțe de origine sau de codul din două litere,
menționat la articolul 63 litera (b), pentru statul membru de origine.
(2)          Numărul lotului menționat
la punctul 1 litera (e) poate fi înlocuit cu o trimitere la un dispozitiv de
trasabilitate unic (cod de bare, hologramă, cip sau alt suport de date)
prezent în transport.
Partea B
Pașapoartele fitosanitare pentru introducerea
și circulația în interiorul zonelor protejate, astfel cum sunt
menționate la articolul 78 alineatul (2) al doilea paragraf
(1)          Pașaportul fitosanitar pentru
introducerea și circulația în zonele protejate trebuie să
conțină următoarele elemente:
(a)
în partea superioară din stânga sus, cuvintele
„Pașaport fitosanitar - ZP”;
(b)
imediat sub aceste cuvinte, denumirea (denumirile)
științifică(științifice) a(le) dăunătorului
(dăunătorilor) de carantină pentru zone protejate în cauză;
(c)
în partea superioară din dreapta sus, steagul
Uniunii Europene;
(d)
litera „A.”, urmată de denumirea botanică
a speciei de plante sau a taxonului respectiv, în cazul plantelor și a
produselor vegetale, sau, după caz, de numele obiectului în cauză;
(e)
litera „B.”, urmată de codul format din
două litere, menționat la articolul 63 litera (b), pentru statul
membru în care este înregistrat operatorul profesionist care eliberează
pașaportul fitosanitar, o liniuță și numărul de
înregistrare al operatorului profesionist în cauză;
(f)
litera „C.”, urmată de numărul lotului de
plante, produse vegetale sau alte obiecte vizate;
(g)
litera „D.”, urmată eventual de numele
țării terțe de origine sau de codul din două litere,
menționat la articolul 63 litera (b), pentru statul membru de origine.
(2)          Numărul lotului menționat
la punctul 1 litera (f) poate fi înlocuit cu o trimitere la un dispozitiv de
trasabilitate unic (cod de bare, hologramă, cip sau alt suport de date)
prezent în lot.
Partea C
Pașapoartele fitosanitare pentru circulația
în interiorul teritoriului Uniunii, combinate cu o etichetă de
certificare, astfel cum se menționează la articolul 78 alineatul (3) al
doilea paragraf
(1)          Pașaportul fitosanitar pentru
circulația în interiorul teritoriului Uniunii, combinat pe o etichetă
comună cu eticheta oficială menționată la articolul 19 din
Regulamentul (UE) nr..../.... [Oficiul pentru Publicații, vă
rugăm să introduceți numărul Regulamentului privind
materialul de reproducere a plantelor], sau cu certificatul principal
menționat la articolul 122 din respectivul regulament, trebuie să
conțină următoarele elemente:
(a)
în partea superioară din stânga sus a
etichetei comune, cuvintele „Pașaport fitosanitar”;
(b)
în partea superioară dreaptă a etichetei
comune, steagul Uniunii Europene.
Pașaportul
fitosanitar este poziționat pe eticheta comună imediat deasupra
etichetei oficiale sau, după caz, a certificatului principal și are
aceeași lățime ca acestea.
Dacă unul dintre
elementele vizate la literele (c), (d), (e) sau (f), astfel cum se
menționează la punctul (1) din partea A, nu este inclus în respectiva
etichetă oficială sau, dacă este cazul, în certificatul
principal, respectivul element este inclus în pașaportul fitosanitar
menționat la primul paragraf.
(2)          Punctul 2 din partea A se
aplică în consecință.
Partea D
Pașapoartele fitosanitare pentru introducerea
și circulația în interiorul zonelor protejate, combinate cu o
etichetă de certificare, astfel cum se menționează la articolul
78 alineatul (3) al treilea paragraf
(1)          Pașaportul fitosanitar pentru
introducerea și circulația în zonele protejate, combinat pe o
etichetă comună cu eticheta oficială menționată la
articolul 19 din Regulamentul (UE) nr..../.... [Oficiul pentru
Publicații, vă rugăm să introduceți numărul Regulamentului
privind materialul de reproducere a plantelor], sau cu certificatul
principal menționat la articolul 122 din respectivul regulament, trebuie
să conțină următoarele elemente:
(a)
în partea superioară din stânga sus a
etichetei comune, cuvintele „pașaport fitosanitar - ZP”;
(b)
imediat sub aceste cuvinte, denumirea (denumirile)
științifică(științifice) a(le) dăunătorului
(dăunătorilor) de carantină pentru zone protejate în cauză;
(c)
în partea superioară dreaptă a etichetei
comune, steagul Uniunii Europene.
Pașaportul
fitosanitar este poziționat pe eticheta comună imediat deasupra
etichetei oficiale sau, după caz, a certificatului principal și are
aceeași lățime ca acestea.
Dacă unul dintre
elementele vizate la literele (d), (e), (f) sau (g), astfel cum se menționează
la punctul (1) din partea B, nu este inclus în respectiva etichetă
oficială sau, dacă este cazul, în certificatul principal, respectivul
element este inclus în pașaportul fitosanitar menționat la primul
paragraf.
(2)          Punctul 2 din partea B se aplică
în consecință.
ANEXA VII
Marca
pentru materialele de ambalaj din lemn menționată la articolul 91
alineatul (1)
Marca aplicată materialului de ambalaj
din lemn în conformitate cu articolul 91 alineatul (1) cuprinde
următoarele elemente:
(a)          în partea stângă, sigla CIPP;
(b)          în partea dreaptă, după
codul format din două litere, menționat la articolul 63 litera (b),
pentru statul membru în care este înregistrat operatorul profesionist care
aplică această marcă, o liniuță, numărul de
înregistrare al operatorului profesionist în cauză și literele „HT”.
Nicio altă informație nu trebuie
să apară în interiorul mărcii.
Elementele mărcii nu sunt scrise de
mână.
Anexa VIII
Conținutul
certificatelor fitosanitare de export și re-export menționate la
articolul 94 alineatul (3) și la articolul 95 alineatul (4)
Partea A
Certificatele fitosanitare de export menționate
la articolul 94 alineatul (3)
(1)          Certificatul fitosanitar pentru
deplasare în afara teritoriului Uniunii, în scopul exportului către o
țară terță, trebuie să conțină
următoarele elemente:
(a)
cuvintele „Certificat fitosanitar”, urmate de:
(i)      literele „UE”;
(ii)      codul format din două litere,
menționat la articolul 63 litera (b), pentru statul membru în care este
înregistrat operatorul profesionist care solicită emiterea certificatului
fitosanitar de export;
(iii)     o bară oblică;
(iv)     un cod unic de identificare pentru
certificat, care constă din cifre sau o combinație de litere și
cifre, unde literele reprezintă, după caz, provincia și
districtul din statul membru în care se eliberează certificatul;
(b)
cuvintele „Numele și adresa exportatorului”,
urmate de numele și adresa operatorului înregistrat care solicită
emiterea certificatului fitosanitar de export;
(c)
cuvintele „Numele și adresa declarate ale
destinatarului”, urmate de numele și adresa declarate ale destinatarului;
(d)
cuvintele „Organizația pentru protecția
plantelor din”, urmată de numele statului membru din care organismul
pentru protecția plantelor emite certificatul și de cuvintele
„Către organizația (organizațiile) pentru protecția
plantelor din”, urmate de numele țării sau, după caz, de numele
țărilor de destinație;
(e)
cuvintele „Loc de origine”, urmate de locul de
origine a plantelor, a produselor vegetale sau a altor obiecte incluse în
transportul pentru care se eliberează certificatul;
(f)
cuvintele „Mijloace de transport declarate”, urmate
de mijloacele de transport declarate ale transportului respectiv;
(g)
cuvintele „Punctul de intrare declarat”, urmate de
punctul declarat de intrare în țara de destinație a transportului
respectiv;
(h)
cuvintele „Mărci distinctive: numărul
și descrierea coletelor: denumirea produsului; denumirea botanică a
plantelor”, urmate de numărul și tipul coletelor incluse în
transport;
(i)
cuvintele „Cantitate declarată”, urmate de
cantitatea de plante, produse vegetale sau alte obiecte incluse în respectivul
transport, exprimată în număr sau greutate;
(j)
cuvintele „Prin prezentul se certifică faptul
că plantele, produsele vegetale sau alte produse reglementate descrise
anterior au fost inspectate și/sau testate conform procedurilor oficiale
necesare și sunt considerate indemne de dăunătorii de
carantină specificați de partea contractantă importatoare
și în conformitate cu cerințele fitosanitare actuale ale părții
contractante importatoare, inclusiv cu cele privind organismele
dăunătoare reglementate care nu sunt de carantină. Acestea sunt
considerate a fi practic indemne de alți dăunători.”;
(k)
cuvintele „Declarație suplimentară”,
urmate de declarația suplimentară prevăzută la articolul 67
alineatul (2) și de declarația menționată la articolul 67
alineatul (3) și, în mod opțional, de orice alte informații
fitosanitare relevante pentru transportul în cauză. Dacă nu
există spațiu suficient pentru întregul conținut al
declarației suplimentare, textul poate fi continuat pe versoul
formularului.
(l)
cuvintele „Tratament de dezinfestare și/sau
dezinfecție”;
(m)
cuvântul „Tratament”, urmat de tratamentul care a
fost aplicat transportului respectiv;
(n)
cuvintele „Produs chimic (substanță
activă)”, urmate de substanța activă a produsului chimic
utilizat pentru tratamentul menționat la litera (m);
(o)
cuvintele „Durata și temperatura”, urmate de
durata și, după caz, de temperatura acestui tratament;
(p)
cuvântul „Concentrația”, urmat de
concentrația produsului chimic respectiv la care s-a ajuns în cursul
acestui tratament;
(q)
cuvântul „Data”, urmat de data la care a fost
aplicat acest tratament;
(r)
cuvintele „Informații suplimentare”, urmate de
orice informație suplimentară pe care autoritatea competentă
dorește să o includă în certificat;
(s)
cuvintele „Locul emiterii”, urmate de locul
emiterii certificatului fitosanitar;
(t)
cuvântul „Data”, urmat de data emiterii
certificatului fitosanitar;
(u)
cuvintele „Numele și semnătura
funcționarului autorizat”, urmate de numele și semnătura
funcționarului care eliberează și care semnează
certificatul fitosanitar;
(v)
cuvintele „Ștampila organizației”, urmate
de ștampila oficială a autorității competente care emite
certificatul fitosanitar.
(2)          Hârtia folosită trebuie să
conțină ștampila în relief a autorității competente
care semnează certificatul.
Partea B
Certificatele fitosanitare de re-export
menționate la articolul 95 alineatul (4)
(1)          Certificatul fitosanitar pentru
deplasare în afara teritoriului Uniunii, în scopul re-exportului către o
țară terță, trebuie să conțină
următoarele elemente:
(a)
cuvintele „Certificat fitosanitar de re-export”,
urmate de:
(i)      literele „UE”;
(ii)      codul format din două litere,
menționat la articolul 63 litera (b), pentru statul membru în care este
înregistrat operatorul profesionist care solicită emiterea certificatului
fitosanitar de re-export;
(iii)     o bară oblică;
(iv)     un cod unic de identificare pentru
certificat, care constă din cifre sau o combinație de litere și
cifre, unde literele reprezintă, după caz, provincia și
districtul din statul membru în care se eliberează certificatul;
(b)
cuvintele „Numele și adresa exportatorului”,
urmate de numele și adresa operatorului înregistrat care solicită
emiterea certificatului fitosanitar de re-export;
(c)
cuvintele „Numele și adresa declarate ale destinatarului”,
urmate de numele și adresa declarate ale destinatarului;
(d)
cuvintele „Organizația pentru protecția
plantelor din”, urmată de numele statului membru din care organismul
pentru protecția plantelor emite certificatul și de cuvintele
„Către organizația (organizațiile) pentru protecția
plantelor din”, urmate de numele țării sau, după caz, de numele
țărilor de destinație;
(e)
cuvintele „Loc de origine”, urmate de locul de
origine a plantelor, a produselor vegetale sau a altor obiecte incluse în
transportul pentru care se eliberează certificatul;
(f)
cuvintele „Mijloace de transport declarate”, urmate
de mijloacele de transport declarate ale transportului respectiv;
(g)
cuvintele „Punctul de intrare declarat”, urmate de
punctul declarat de intrare în țara de destinație a transportului
respectiv;
(h)
cuvintele „Mărci distinctive: numărul
și descrierea coletelor: denumirea produsului; denumirea botanică a
plantelor”, urmate de numărul și tipul coletelor incluse în
transport;
(i)
cuvintele „Cantitate declarată”, urmate de
cantitatea de plante, produse vegetale sau alte obiecte incluse în respectivul
transport, exprimată în număr sau greutate;
(j)
următorul text:
Prin
prezentul se certifică:
–
că plantele sau produsele vegetale descrise
mai sus au fost importate în................ (țara de re-export)
din................... (țara de origine), au făcut obiectul
certificatului fitosanitar nr....................
 ¨ || *original || ¨ || *copia certificată conformă a acestuia este anexată la prezentul certificat,
–
că acestea sunt
 ¨ || *ambalate || ¨ || *reambalate
în
 ¨ || *ambalajul original || ¨ || *recipiente noi,
–
că, pe baza
 ¨ || *certificatului fitosanitar original
și
 ¨ || *în urma unei inspecții suplimentare,
sunt considerate conforme cu regulamentul
fitosanitar actual din țara importatoare, și
–
că în timpul depozitării
în.................. (țara de reexport), transportul nu a fost supus
riscului de infestare sau infectare.
*        A se bifa căsuțele
corespunzătoare”,
text care se completează cu informațiile
necesare, iar căsuțele corespunzătoare sunt se bifează;
(k)
cuvintele „Declarație suplimentară”,
urmate de declarația suplimentară prevăzută la articolul 67
alineatul (2) și de declarația menționată la articolul 67
alineatul (3) și, în mod opțional, de orice alte informații
fitosanitare relevante pentru transportul în cauză. Dacă nu
există spațiu suficient pentru întregul conținut al
declarației suplimentare, textul poate fi continuat pe versoul
formularului.
(l)
cuvintele „Tratament de dezinfestare și/sau
dezinfecție”;
(m)
cuvântul „Tratament”, urmat de tratamentul care a
fost aplicat transportului respectiv;
(n)
cuvintele „Produs chimic (substanță
activă)”, urmate de substanța activă a produsului chimic
utilizat pentru tratamentul menționat la litera (m);
(o)
cuvintele „Durata și temperatura”, urmate de
durata și, după caz, de temperatura acestui tratament;
(p)
cuvântul „Concentrația”, urmat de
concentrația produsului chimic respectiv la care s-a ajuns în cursul
acestui tratament;
(q)
cuvântul „Data”, urmat de data la care a fost
aplicat acest tratament;
(r)
cuvintele „Informații suplimentare”, urmate de
orice informație suplimentară pe care autoritatea competentă
dorește să o includă în certificat;
(s)
cuvintele „Locul emiterii”, urmate de locul
emiterii certificatului fitosanitar;
(t)
cuvântul „Data”, urmat de data emiterii
certificatului fitosanitar;
(u)
cuvintele „Numele și semnătura
funcționarului autorizat”, urmate de numele și semnătura
funcționarului care eliberează și care semnează
certificatul fitosanitar;
(v)
cuvintele „Ștampila organizației”, urmate
de ștampila oficială a autorității competente care emite
certificatul fitosanitar.
(2)          Hârtia folosită trebuie să
conțină ștampila în relief a autorității competente
care semnează certificatul.
Anexa IX
Tabel
de corespondență
 Directiva 69/464/CEE a Consiliului || Prezentul regulament ||  Regulamentul (UE) nr. … [Oficiul pentru Publicații, vă rugăm să introduceți numărul Regulamentului privind controalele oficiale].
 Articolul 1 || Articolul 27 alineatul (1) || ─
 Articolul 2 || Articolul 27 alineatul (1) litera (d) || ─
 Articolele 3, 4 și 5 || Articolul 27 alineatul (1) litera (c) || ─
 Articolul 6 || Articolul 27 alineatul (1) litera (e) || ─
 Articolul 7 || ─ || ─
 Articolul 8 || Articolul 8 || ─
 Articolul 9 || Articolul 31 alineatul (1) || ─
 Articolele 10 și 11 || Articolul 27 alineatul (1) litera (c) || ─
 Articolele 12 și 13 || ─ || ─
 Directiva 93/85/CEE a Consiliului || Prezentul regulament ||  Regulamentul (UE) nr. … [Oficiul pentru Publicații, vă rugăm să introduceți numărul Regulamentului privind controalele oficiale].
 Articolul 1 || Articolul 27 alineatul (1) || ─
 Articolul 2 || Articolul 27 alineatul (1) litera (f) || ─
 Articolul 3 || Articolul 9 || ─
 Articolele 4-8 || Articolul 27 alineatul (1) literele (a), (b) și (c) || ─
 Articolul 9 || ─ || ─
 Articolul 10 || Articolul 8 || ─
 Articolul 11 || Articolul 31 alineatul (1) || ─
 Articolul 12 || Articolul 27 alineatul (1) || ─
 Articolele 13-15 || ─ || ─
 Anexele I - V || Articolul 27 alineatul (1) || ─
 Directiva 98/57/CE a Consiliului || Prezentul regulament ||  Regulamentul (UE) nr. … [Oficiul pentru Publicații, vă rugăm să introduceți numărul Regulamentului privind controalele oficiale].
 Articolul 1 || Articolul 27 alineatul (1) || ─
 Articolul 2 || Articolul 27 alineatul (1) litera (f) || ─
 Articolul 3 || Articolul 9 || ─
 Articolele 4-7 || Articolul 27 alineatul (1) literele (a), (b) și (c) || ─
 Articolul 8 || ─ || ─
 Articolul 9 || Articolul 8 || ─
 Articolul 10 || Articolul 31 alineatul (1) || ─
 Articolul 11 || Articolul 27 alineatul (1) || ─
 Articolele 12-14 || ─ || ─
 Anexele I-VII || Articolul 27 alineatul (1) || ─
 Directiva 2007/33/CE a Consiliului || Prezentul regulament ||  Regulamentul (UE) nr. … [Oficiul pentru Publicații, vă rugăm să introduceți numărul Regulamentului privind controalele oficiale].
 Articolul 1 || Articolul 27 alineatul (1) || ─
 Articolele 2 și 3 || Articolul 27 alineatele (1) și (2) || ─
 Articolele 4-8 || Articolul 27 alineatul (1) litera (f) || ─
 Articolele 9-13 || Articolul 27 alineatele (1) și (2) || ─
 Articolul 14 || Articolul 8 || ─
 Articolul 15 || Articolul 31 alineatul (1) || ─
 Articolul 16 || Articolul 27 alineatul (1) || ─
 Articolul 17 || Articolul 99 || ─
 Articolele 18-20 || ─ || ─
 Anexele I-IV || Articolul 27 alineatul (1) || ─
 Directiva 2000/29/CE a Consiliului || Prezentul regulament ||  Regulamentul (UE) nr. … [Oficiul pentru Publicații, vă rugăm să introduceți numărul Regulamentului privind controalele oficiale].
 Articolul 1 alineatele (1), (2) și (3) || Articolul 1 || ─
 Articolul 1 alineatul (4) || ─ || Articolul 3
 Articolul 1 alineatele (5) și (6) || ─ || ─
 Articolul 2 alineatul (1) litera (a) || Articolul 2 alineatul (1) || ─
 Articolul 2 alineatul (1) litera (b) || Articolul 2 alineatul (2) || ─
 Articolul 2 alineatul (1) litera (c) || ─ || ─
 Articolul 2 alineatul (1) litera (d) || Articolul 2 alineatul (3) || ─
 Articolul 2 alineatul (1) litera (e) || Articolul 1 alineatul (1) || ─
 Articolul 2 alineatul (1) litera (f) || Articolul 73 || ─
 Articolul 2 alineatul (1) litera (g) || ─ || Articolele 3, 25 și 36
 Articolul 2 alineatul (1) litera (h) || Articolele 32-35 || ─
 Articolul 2 alineatul (1) litera (i) primul paragraf || Articolul 71 || Articolul 4
 Articolul 2 alineatul (1) litera (i) al doilea paragraf || ─ || Articolele 4 și 19
 Articolul 2 alineatul (1) litera (i) al treilea paragraf || ─ || Articolul 129
 Articolul 2 alineatul (1) litera (j) || ─ || Articolul 2 alineatul (28)
 Articolul 2 alineatul (1) litera (k) || ─ || Articolul 3
 Articolul 2 alineatul (1) litera (l) || ─ || Articolul 3
 Articolul 2 alineatul (1) litera (m) || ─ || Articolul 3
 Articolul 2 alineatul (1) litera (n) || ─ || Articolul 3
 Articolul 2 alineatul (1) litera (o) || Articolul 2 alineatul (6) || ─
 Articolul 2 alineatul (1) litera (p) || ─ || Articolul 2 alineatul (26)
 Articolul 2 alineatul (1) litera (q) || ─ || ─
 Articolul 2 alineatul (1) litera (r) || ─ || Articolul 2 alineatul (48)
 Articolul 2 alineatul (2) || Articolul 2 alineatul (2) al doilea paragraf || ─
 Articolul 3 alineatul (1) || Articolul 5 alineatul (1) || ─
 Articolul 3 alineatele (2) și (3) || Articolul 5 alineatul (1), articolul 37 alineatul (1) și articolul 41 alineatul (3) || ─
 Articolul 3 alineatul (4) || ─ || ─
 Articolul 3 alineatul (5) || Articolul 32 alineatul (2) și articolul 50 alineatul (3) || ─
 Articolul 3 alineatul (6) || Articolul 5 alineatul (2) și articolul (32) alineatul (3) || ─
 Articolul 3 alineatul (7) || Articolul 5 alineatul (3), articolul 27 alineatul (1) și articolul 37 (1) || ─
 Articolul 3 alineatele (8) și (9) || Articolele 8, 46 și 54 || ─
 Articolul 4 alineatul (1) || Articolul 40 alineatul (1) || ─
 Articolul 4 alineatul (2) || Articolul 49 alineatul (1) || ─
 Articolul 4 alineatul (3) || ─ || ─
 Articolul 4 alineatul (4) || ─ || ─
 Articolul 4 alineatul (5) || Articolele 8, 46 și 54 || ─
 Articolul 4 alineatul (6) || Articolul 44 || ─
 Articolul 5 alineatul (1) || Articolul 40 alineatul (3) || ─
 Articolul 5 alineatul (2) || Articolul 49 alineatul (3) || ─
 Articolul 5 alineatul (3) || Articolul 40 alineatul (2) și articolul (49) alineatul (2) || ─
 Articolul 5 alineatul (4) || Articolele 51 și 70 || ─
 Articolul 5 alineatul (5) || Articolele 8, 46 și 54 || ─
 Articolul 5 alineatul (6) || Articolul 44 || ─
 Articolul 6 alineatele (1)-(4) || Articolul 82 alineatele (1), (2) și (3) || ─
 Articolul 6 alineatul (5) primul și al doilea paragraf || Articolul 82 alineatele (1), (2) și (3) || ─
 Articolul 6 alineatul (5) al treilea paragraf || Articolele 61 și 64 || ─
 Articolul 6 alineatul (5) al patrulea paragraf || Articolul 10 || ─
 Articolul 6 alineatul (5) al cincilea paragraf || Articolul 76 || ─
 Articolul 6 alineatul (6) || Articolele 61 și 65 || ─
 Articolul 6 alineatul (7) || Articolul 76 || ─
 Articolul 6 alineatul (8) prima liniuță || ─ || ─
 Articolul 6, alineatul (8) a doua liniuță || Articolul 53 || ─
 Articolul 6 alineatul (8) a treia liniuță || Articolul 82 alineatul (4) || ─
 Articolul 6 alineatul (8) a patra liniuță || Articolele 62, 65 și 85 || ─
 Articolul 6 alineatul (8) a cincea liniuță || ─ || ─
 Articolul 6 alineatul (8) a șasea liniuță || Articolul 76 || ─
 Articolul 6 alineatul (9) || Articolul 62 || ─
 Articolul 10 alineatul (1) || Articolul 78 alineatul (3), articolele 80, 81 și 82 || ─
 Articolul 10 alineatul (2) || Articolele 74, 75 și 76 || ─
 Articolul 10 alineatul (3) || Articolul 88 || ─
 Articolul 10 alineatul (4) || Articolul 82 alineatul (4) || ─
 Articolul 11 alineatul (1) || Articolul 82 alineatul (1) || ─
 Articolul 11 alineatul (2) || ─ || ─
 Articolul 11 alineatul (3) ||  ─ || Articolul 19 litera (d)
 Articolul 11 alineatul (4) || Articolul 87 || ─
 Articolul 11 alineatul (5) || Articolul 87 || ─
 Articolul 12 alineatul (1) || ─ || Articolele 43, 134, 135 și 136
 Articolul 12 alineatul (2) || Articolul 65 alineatul (3), articolul 88 alineatul (5) și articolul 90 alineatul (2) || Articolul 4 alineatul (1) literele (g) și (h)
 Articolul 12 alineatul (3) || ─ || Articolul 115
 Articolul 12 alineatul (4) || Articolul 41 alineatul (4) și articolul 90 alineatele (1) și (5) || Articolul 19 litera (d), articolele 103, 130, 134, 135 și 136
 Articolul 13 alineatele (1) și (2) || Articolul 71 alineatul (5) || Articolul 45 și articolul 89 alineatul (1) litera (f)
 Articolul 13 alineatele (3) și (4) || ─ || ─
 Articolul 13a alineatul (1) || ─ || Articolul 47
 Articolul 13a alineatul (2) || ─ || Articolul 52
 Articolul 13a alineatul (3) || Articolul 71 || ─
 Articolul 13a alineatul (4) || Articolul 71 || ─
 Articolul 13a alineatul (5) || ─ || Articolele 50 și 52
 Articolul 13b alineatul (1) || ─ || Articolul 63
 Articolul 13b alineatul (2) || ─ || Articolul 49
 Articolul 13b alineatul (3) || ─ || Articolul 46
 Articolul 13b alineatul (4) || ─ || Articolul 46
 Articolul 13b alineatul (5) || ─ || Articolul 46
 Articolul 13b alineatul (6) || ─ || ─
 Articolul 13c alineatul (1) litera (a) || ─ || Articolul 55
 Articolul 13c alineatul (1) litera (b) || Articolul 61 || ─
 Articolul 13c alineatul (1) litera (c) || ─ || Articolele 54, 55 și 56
 Articolul 13c alineatul (2) litera (a) || ─ || Articolul 47
 Articolul 13c alineatul (2) litera (b) || ─ || Articolul 51
 Articolul 13c alineatul (2) litera (c) || ─ || Articolul 51
 Articolul 13c alineatul (2) litera (d) || ─ || Articolul 51
 Articolul 13c alineatul (2) litera (e) || ─ || Articolele 49, 50 și 51
 Articolul 13c alineatul (2) litera (f) || ─ || Articolul 47
 Articolul 13c alineatul (3) || ─ || Articolele 55 și 130
 Articolul 13c alineatul (4) || ─ || Articolele 55, 58 și 62
 Articolul 13c alineatul (5) || ─ || ─
 Articolul 13c alineatul (6) || Articolul 89 || ─
 Articolul 13c alineatul (7) || Articolul 72 || Articolele 134, 135 și 136
 Articolul 13c alineatul (8) || Articolul 40 alineatul (4), articolul 41 alineatul (4), articolul 49 alineatul (5), articolul 50 alineatul (4) și articolul 97 || Articolul 130
 Articolul 13d alineatul (1) || ─ || Articolele 77 și 78
 Articolul 13d alineatul (2) || ─ || Articolul 79
 Articolul 13d alineatul (3) || ─ || Articolele 79 și 83
 Articolul 13d alineatul (4) || ─ || Articolul 80
 Articolul 13d alineatul (5) || ─ || Articolele 78 și 79
 Articolul 13d alineatul (6) || ─ || ─
 Articolul 13d alineatul (7) || ─ || ─
 Articolul 13e || Articolele 94 și 95 || ─
 Articolul 14 || Articolul 5 alineatele (3) și (4), articolul 32 alineatul (3), articolul 37 alineatele (2) și (3), articolul 40 alineatul (2), articolul 41 alineatul (2), articolul 49 alineatul (2), articolul 50 alineatul (2), articolul 68 alineatele (2) și (3), articolul 69 alineatele (2) și (3), articolul 74 alineatele (2) și (3) și articolul 75 alineatele (2) și (3) || ─
 Articolul 15 alineatul (1) || Articolul 41 alineatul (2) primul paragraf || ─
 Articolul 15 alineatul (2) || Articolul 41 alineatul (2) al doilea paragraf || ─
 Articolul 15 alineatul (3) || Articolul 67 alineatul (3) || ─
 Articolul 15 alineatul (4) || ─ || ─
 Articolul 16 alineatul (1) || Articolul 10 alineatele (1) și (2) și articolul 16 || ─
 Articolul 16 alineatul (2) primul paragraf || Articolul 28 || ─
 Articolul 16 alineatul (2) al doilea paragraf || Articolul 14 alineatul (1) || ─
 Articolul 16 alineatul (2) al treilea paragraf || Articolul 14 alineatul (1) || ─
 Articolul 16 alineatul (2) al patrulea paragraf || ─ || ─
 Articolul 16 alineatul (3) || Articolul 29 || ─
 Articolul 16 alineatul (4) || Articolul 27 alineatul (1), articolul 29 alineatul (1) și articolul 47 alineatul (1) || ─
 Articolul 16 alineatul (5) || Articolul 27 alineatul (6), articolul 29 alineatul (6) și articolul 47 alineatul (4) || ─
 Articolul 18 || Articolul 99 || ─
 Articolul 20 || ─ || ─
 Articolul 21 alineatul (1) || ─ || Articolul 115 alineatele (1) și (2)
 Articolul 21 alineatul (2) || ─ || Articolul 115 alineatul (4)
 Articolul 21 alineatul (3) || ─ || Articolul 115 alineatele (1) și (3)
 Articolul 21 alineatul (4) || ─ || Articolul 115 alineatele (1) și (3)
 Articolul 21 alineatul (5) || ─ || Articolele 117 și 118
 Articolul 21 alineatul (6) || Articolul 97 || Articolul 130
 Articolul 21 alineatul (7) || ─ || ─
 Articolul 21 alineatul (8) || ─ || ─
 Articolul 22 || ─ || ─
 Articolul 23 alineatul (1) || ─ || ─
 Articolul 23 alineatul (2) || ─ || ─
 Articolul 23 alineatul (3) || Articolul 102 || ─
 Articolul 23 alineatul (4) || ─ || ─
 Articolul 23 alineatul (5) primul paragraf || ─ || ─
 Articolul 23 alineatul (5) al doilea paragraf || ─ || ─
 Articolul 23 alineatul (5) al treilea paragraf || ─ || ─
 Articolul 23 alineatul (5) al patrulea paragraf || ─ || ─
 Articolul 23 alineatul (5) al cincilea paragraf || ─ || ─
 Articolul 23 alineatul (6) primul paragraf || ─ || ─
 Articolul 23 alineatul (6) al doilea paragraf || ─ || ─
 Articolul 23 alineatul (6) al treilea paragraf || ─ || ─
 Articolul 23 alineatul (6) al patrulea paragraf || ─ || ─
 Articolul 23 alineatul (7) || ─ || ─
 Articolul 23 alineatul (8) || ─ || ─
 Articolul 23 alineatul (9) || ─ || ─
 Articolul 23 alineatul (10) || ─ || ─
 Articolul 24 alineatul (1) || ─ || ─
 Articolul 24 alineatul (2) || ─ || ─
 Articolul 24 alineatul (3) || ─ || ─
 Articolul 25 || ─ || ─
 Articolul 26 || ─ || ─
 Articolul 27 || ─ || Articolul 87 alineatul (2)
 Articolul 27a || ─ || Articolele 107-110
 Articolul 28 || ─ || ─
 Articolul 29 || ─ || ─
 Anexa I, partea A, secțiunea I || Articolul 5 alineatul (2) || ─
 Anexa I, partea A, secțiunea II || Articolul 5 alineatul (2) || ─
 Anexa I partea B || Articolul 32 alineatul (3) || ─
 Anexa II partea A secțiunea I || Articolul 5 alineatul (2) || ─
 Anexa II partea A secțiunea II || Articolul 37 alineatul (2) || ─
 Anexa II partea B || Articolul 32 alineatul (3) || ─
 Anexa III partea A || Articolul 40 alineatul (1) || ─
 Anexa III partea B || Articolul 49 alineatul (1) || ─
 Anexa IV partea A || Articolul 41 alineatul (1) || ─
 Anexa IV partea B || Articolul 50 alineatul (1) || ─
 Anexa V partea A punctul I || Articolul 74 alineatul (1) || ─
 Anexa V partea A punctul II || Articolul 75 alineatul (1) || ─
 Anexa V partea B punctul I || Articolul 68 alineatul (1) || ─
 Anexa V partea B punctul II || Articolul 69 alineatul (1) || ─
 Anexa VI || ─ || ─
 Anexa VII || Anexa VIII || ─
 Anexa VIII || ─ || ─
 Anexa VIIIa || ─ || ─
 Anexa IX || ─ || ─
[1]               JO L 169, 10.7.2000, p. 1.
[2]               http://ec.europa.eu/food/plant/plant_health_biosafety/rules/index_en.htm
[3]               JO L 191, 28.5.2004, p. 1.
[4]               Al 2906-lea Consiliu al Uniunii Europene, Afaceri
economice și financiare/buget, 21 noiembrie 2008. Concluziile Consiliului
privind revizuirea regimului fitosanitar al UE. Document nr. 104228.
[5]               Ținând seama de o evaluare anterioară a
aspectelor financiare ale regimului, finalizată în 2008.
[6]               Consorțiul de evaluare a lanțului alimentar
(FCEC), care este alcătuit din Civic Consulting, Agra CEAS Consulting
(coordonator de proiect), Van Dijk Management Consultants și Arcadia
International.
[7]               http://ec.europa.eu/food/plant/plant_health_biosafety/rules/index_en.htm
[8]               Grupuri consultative pentru semințe, grupul consultativ pentru
bumbac, grupul consultativ pentru floricultură și plante ornamentale,
grupul consultativ pentru citrice, grupul consultativ pentru cartofi.
[9]               http://ec.europa.eu/food/plant/plant_health_biosafety/rules/index_en.htm

[10]             JO C, , p. .
[11]             JO C, , p. .
[12]             JO L 169, 10.7.2000, p. 1.
[13]             Al 2906-lea Consiliu al Uniunii Europene, Afaceri
economice și financiare/buget, 21 noiembrie 2008. Concluziile Consiliului
privind revizuirea regimului fitosanitar al UE. Document nr. 104228.
[14]             JO L …, ……, p. …
[15]             JO L …, …., p. ….
[16]             JO L 55, 28.2.2011, p. 13.
[17]             JO L 352, 28.12.1974, p. 41-42.
[18]             JO L 323, 24.12.1969, p. 5-6.
[19]             JO L 323, 24.12.1969, p. 1-2.
[20]             JO L 259, 18.10.1993, p. 1-25.
[21]             JO L 235, 21.8.1998, p. 1-39.
[22]             JO L 156, 16.6.2007, p. 12-22.
[23]             JO L …, …, p. ….
[24]             JO L 125, 11.7.1966, p. 2309.
[25]             JO L 250, 7.10.1993, p. 1.
[26]             JO L 250, 7.10.1993, p. 9.
[27]             JO L 193, 20.7.2002, p. 33.
[28]             JO L 193, 20.7.2002, p. 60.
[29]             JO L 193, 20.7.2002, p. 74.
[30]             JO L 256, 7.9.1987, p. 1.
[31]             ISO 3166-1: 2006, Coduri pentru reprezentarea numelor de
țări și a subdiviziunilor acestora — Partea 1: Codurile țărilor.
Organizația Internațională de Standardizare, Geneva.
[32]             JO L 206, 22.7.1992, p. 7.
[33]             JO L 20, 26.1.2010, p. 7.