               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 21.10.2016
            COM(2016) 669 final
            2016/0330(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a unui Acord sub forma unui schimb de scrisori între Uniunea Europeană și Regatul Norvegiei privind cumulul de origine între Uniunea Europeană, Elveția, Regatul Norvegiei și Turcia în cadrul sistemului generalizat de preferințe al Uniunii Europene

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               •Motivele și obiectivele propunerii

               Propunerea are loc în contextul reformei regulilor de origine ale SGP din 2010, introdusă prin Regulamentul (UE) nr. 1063/2010 din 18 noiembrie 2010, care a modificat Regulamentul (CEE) nr. 2454/93.

               Reforma a inclus în mod condiționat Turcia în sistemul cumulului de origine care funcționase până atunci între Uniune, Elveția și Norvegia.

               Reforma a introdus, de asemenea, un nou sistem de certificare a originii de către exportatorii înregistrați, a cărui aplicare este amânată până la 1 ianuarie 2017.

               Pe baza elementelor de mai sus, instrumentul juridic existent, aplicabil sistemului cumulului de origine între Uniune, Elveția și Norvegia trebuie să fie revizuit. Acesta este scopul prezentei propuneri.

               •Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică

                  Propunerea este în concordanță cu politica comercială comună, în special în ceea ce privește vama, libera circulație a mărfurilor și regulile de origine.

               •Coerența cu alte politici ale Uniunii

                  Nu se aplică.

               2.TEMEI JURIDIC, SUBSIDIARITATE ȘI PROPORȚIONALITATE

               •Temei juridic

               Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 218 alineatul (5);
                  Decizia nr. 2001/101/CE a Consiliului din 5.12.2000.

               •Subsidiaritate (în cazul competențelor neexclusive)

                  Propunerea este legată de politica comercială comună, care este o competență exclusivă a Uniunii.

               •Proporționalitate

               Prezenta propunere este în concordanță cu principiul proporționalității, deoarece efectele sale sunt strict limitate la ceea ce este necesar pentru a asigura extinderea la Turcia a cumulului existent în ceea ce privește produsele originare din Elveția și din Norvegia.

               •Alegerea instrumentului

               În conformitate cu articolul 218 alineatul (5) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Consiliul adoptă o decizie prin care autorizează semnarea Acordului, la propunerea negociatorului. Prezentul document este o propunere de decizie în acest sens.

               3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

               •Evaluări ex post/verificări ale adecvării legislației existente

                  Nu se aplică.

               •Consultări cu părțile interesate

               Consultările cu părțile interesate au deschis calea unui Acord pe deplin acceptat, în toate elementele sale.

               •Obținerea și utilizarea expertizei

                  Nu se aplică.

               •Evaluarea impactului

                  Nu s-a efectuat nicio evaluare a impactului în ceea ce privește Foaia de parcurs însoțitoare și Orientările privind o mai bună legiferare, întrucât propunerea se referă la cumulul de origine între Uniune, Elveția, Norvegia și, eventual, Turcia, un sistem care exista deja și care este, în prezent, adaptat pentru a îndeplini cerințele tehnice implicate de punerea în aplicare a sistemului REX începând de la 1 ianuarie 2017.

               •Adecvarea și simplificarea reglementărilor

                  Nu se aplică.

               •Drepturi fundamentale

                  Propunerea nu are consecințe asupra protecției drepturilor fundamentale.

               4.IMPLICAȚII BUGETARE

                  Nu se aplică.

               5.ALTE ELEMENTE

               •Planuri de implementare și mecanisme de monitorizare, de evaluare și de raportare

                  Măsura va fi evaluată periodic de către părți, care vor fi implicate în contacte regulate, sesiuni de formare și reuniuni legate de implementarea sistemului REX.

               •Documentele explicative (în cazul directivelor)

                  Nu se aplică.

               •Explicații detaliate cu privire la prevederile specifice ale propunerii

               Precedentul Acord sub forma unui schimb de scrisori între Comunitatea Europeană și fiecare dintre țările membre ale AELS – care acordă preferințe tarifare în cadrul sistemului de preferințe generalizate (Norvegia și Elveția) și care prevede că, la sosirea lor pe teritoriul vamal al Comunității, mărfurile cu conținut originar din Norvegia sau din Elveția sunt considerate mărfuri cu conținut de origine comunitară, aprobate în numele Comunității Europene (Decizia Consiliului din 5.12.2000) – trebuie să fie înlocuit cu un nou Acord, pentru a se ține cont de reforma regulilor de origine ale SGP, adoptată prin Regulamentul nr. 1063/2010 din 18.11.2010. Ca urmare a autorizării acordate Comisiei de către Consiliu la 8 martie 2012, acest Acord a făcut obiectul unor negocieri cu Norvegia și cu Elveția, care s-au încheiat cu succes.

               2016/0330 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a unui Acord sub forma unui schimb de scrisori între Uniunea Europeană și Regatul Norvegiei privind cumulul de origine între Uniunea Europeană, Elveția, Regatul Norvegiei și Turcia în cadrul sistemului generalizat de preferințe al Uniunii Europene

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 coroborat cu articolul 218 alineatul (5),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)În conformitate cu articolul 41 litera (b) din Regulamentul delegat (UE) 2015/2446 al Comisiei
                  1
               , produsele obținute în Norvegia, Elveția sau Turcia, conținând materiale care nu au fost obținute integral în țările respective, trebuie considerate ca fiind produse originare dintr-o țară beneficiară, cu condiția ca aceste materiale să fi făcut obiectul unor prelucrări sau transformări suficiente în sensul articolului 45 din respectivul regulament delegat (sistemul de cumul).

               (2)În conformitate cu articolul 54 din Regulamentul delegat (UE) 2015/2446 al Comisiei, sistemul de cumul se aplică cu condiția ca Norvegia să acorde, prin reciprocitate, același tratament produselor originare din țări beneficiare, care încorporează materiale originare din Uniune.

               (3)În ceea ce privește Norvegia, acest sistem de cumul a fost inițial introdus prin intermediul unui Acord sub forma unui schimb de scrisori între Uniune și Norvegia. Schimbul de scrisori a avut loc la 29 ianuarie 2001, după ce Consiliul și-a dat aprobarea prin Decizia 2001/101/CE
                  2
               .

               (4)Pentru a garanta aplicarea unui concept de origine corespunzător celui prevăzut în regulile de origine din cadrul sistemului generalizat de preferințe (denumit în continuare „SGP”) al Uniunii, Norvegia și-a modificat regulile de origine din cadrul propriului SGP. Prin urmare, este necesar să se revizuiască Acordul sub forma unui schimb de scrisori între Uniune și Norvegia.

               (5)Sistemul de recunoaștere reciprocă a certificatelor de origine tip A înlocuitoare de către Uniune, Norvegia și Elveția ar trebui să continue, în temeiul schimbului de scrisori revizuit și ar trebui să fie aplicat de Turcia în mod condiționat, pentru a facilita schimburile comerciale dintre Uniune, Norvegia, Elveția și Turcia.

               (6)În plus, regulile de origine din cadrul SGP al Uniunii, astfel cum au fost reformate în 2010, prevăd implementarea unui nou sistem pentru stabilirea dovezilor de origine de către exportatorii înregistrați, care urmează să se aplice de la 1 ianuarie 2017. Schimbul de scrisori trebuie modificat și în această privință.

               (7)Pentru a anticipa aplicarea acestui nou sistem și a normelor aferente, la 8 martie 2012, Consiliul a autorizat Comisia să negocieze cu Norvegia pe marginea unui Acord sub forma unui schimb de scrisori referitor la acceptarea reciprocă a certificatelor de origine tip A înlocuitoare sau a atestatelor de origine înlocuitoare și care să prevadă că produsele cu conținut originar din Norvegia, Elveția sau Turcia trebuie să fie tratate ca produse cu conținut originar din Uniune, la sosirea lor pe teritoriul vamal al Uniunii. Negocierile s-au încheiat cu succes prin parafarea Acordului.

               (8)Prin urmare, Acordul ar trebui semnat în numele Uniunii, sub rezerva încheierii sale la o dată ulterioară,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Se aprobă semnarea, în numele Uniunii, a Acordului sub forma unui schimb de scrisori între Uniunea Europeană și Regatul Norvegiei privind cumulul de origine între Uniunea Europeană, Elveția, Regatul Norvegiei și Turcia în cadrul sistemului generalizat de preferințe al Uniunii Europene („Acordul”), sub rezerva încheierii acordului.

               Textul Acordului sub forma unui schimb de scrisori care urmează să fie semnat se anexează la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Secretariatul General al Consiliului stabilește instrumentul prin care se acordă puteri depline pentru semnarea Acordului, sub rezerva încheierii acestuia, persoanelor indicate de negociatorul Acordului.

               Articolul 3

               Prezenta decizie intră în vigoare la 1 ianuarie 2017.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)
                  Regulamentul delegat al Comisiei (UE) 2015/2446 din 28 iulie 2015 de completare a Regulamentului (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește normele detaliate ale anumitor dispoziții ale Codului vamal al Uniunii (JO L 343, 29.12.2015, p. 1).

                     (2)
                  Decizia 2001/101/CE a Consiliului din 5 decembrie 2000 privind aprobarea unui Acord în formă de schimb de scrisori între Comunitatea Europeană și fiecare dintre țările membre ale AELS care acordă preferințe tarifare în cadrul sistemului generalizat de preferințe (Norvegia și Elveția), potrivit căruia mărfurile care conțin un element de origine norvegiană sau elvețiană vor fi considerate, la momentul intrării lor pe teritoriul vamal al Comunității Europene, mărfuri care conțin un element de origine comunitară (acord reciproc) (JO L 38, 8.2.2001, p. 24).

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 21.10.2016
            COM(2016) 669 final
            ANEXĂ
            la Propunerea de DECIZIE A CONSILIULUI
            privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a unui Acord sub forma unui schimb de scrisori între Uniunea Europeană și Regatul Norvegiei privind cumulul de origine între Uniunea Europeană, Elveția, Regatul Norvegiei și Turcia în cadrul sistemului generalizat de preferințe al Uniunii Europene

               Acord sub forma unui schimb de scrisori între Uniunea Europeană și Regatul Norvegiei privind cumulul de origine între Uniunea Europeană, Elveția, Regatul Norvegiei și Turcia în cadrul sistemului generalizat de preferințe al Uniunii Europene

               A. Scrisoare din partea Uniunii

                     …, …

                     [locul și data]

               Stimată Doamnă/Stimate Domn,

               1. Uniunea Europeană („Uniunea”) și Regatul Norvegiei („Norvegia”) – în calitate de părți la prezentul Acord – recunosc faptul că, pentru aplicarea sistemului generalizat de preferințe (denumit în continuare „SGP”), ambele părți aplică reguli de origine similare, cu următoarele principii generale:

               (a)definirea noțiunii de produs originar potrivit acelorași criterii;

               (b)dispoziții privind cumulul de origine regional;

               (c)dispoziții privind aplicarea cumulului în ceea ce privește materialele care, în sensul regulilor de origine din cadrul propriului SGP, sunt originare din Uniune, Elveția, Norvegia sau Turcia;

               (d)dispoziții privind o toleranță generală pentru materialele neoriginare;

               (e)dispoziții privind nemodificarea produselor din țara beneficiară;

               (f)dispoziții privind eliberarea sau întocmirea de dovezi de origine înlocuitoare;

               (g)necesitatea unei cooperări administrative cu autoritățile competente din țările beneficiare în ceea ce privește dovezile de origine.

               2. Uniunea și Norvegia recunosc că materialele care, în sensul regulilor de origine din cadrul propriului SGP, sunt originare din Uniune, Elveția, Norvegia sau Turcia dobândesc originea unei țări beneficiare a mecanismului SGP al oricăreia dintre părți dacă în respectiva țară beneficiară ele fac obiectul unei prelucrări sau al unei transformări care depășește operațiunile considerate prelucrări sau transformări insuficiente pentru a conferi caracterul de produs originar. Prezentul paragraf se aplică materialelor originare din Elveția și din Turcia, sub rezerva îndeplinirii condițiilor prevăzute la punctele 15 și 16.

               Autoritățile vamale din statele membre ale Uniunii și din Norvegia își acordă reciproc asistența administrativă corespunzătoare, în special în scopul verificării ulterioare a dovezilor de origine aferente materialelor menționate la paragraful precedent. Se vor aplica dispozițiile referitoare la cooperarea administrativă prevăzute de Protocolul nr. 3 la Acordul din 14 mai 1973 dintre Comunitatea Economică Europeană și Regatul Norvegiei.

               Dispozițiile prezentului punct nu se aplică produselor de la capitolele 1-24 ale Sistemului armonizat de denumire și codificare a mărfurilor, adoptat de organizația înființată de Convenția de instituire a Consiliului de Cooperare Vamală, semnat la Bruxelles, la 15 decembrie 1950 („Sistemul armonizat”).

               3. Uniunea și Norvegia se angajează să accepte dovezile de origine înlocuitoare sub formă de certificate de origine tip A înlocuitoare („certificate înlocuitoare”) eliberate de autoritățile vamale ale celeilalte părți și atestatele de origine înlocuitoare întocmite de reexpeditorii celeilalte părți, înregistrați în acest scop.

               Fiecare parte poate evalua eligibilitatea, din punctul de vedere al acordării unui tratament preferențial, a produselor acoperite de dovezi de origine înlocuitoare, în conformitate cu propria legislație.

               4. Înainte de eliberarea sau de întocmirea unei dovezi de origine înlocuitoare, fiecare parte se asigură că sunt respectate următoarele condiții:

               (a)dovezile de origine înlocuitoare pot fi eliberate sau întocmite numai dacă dovezile de origine inițiale au fost eliberate sau întocmite în conformitate cu legislația aplicabilă în Uniune sau în Norvegia;

               (b)numai atunci când produsele nu au fost puse în liberă circulație într-una dintre părți, o dovadă de origine sau o dovadă de origine înlocuitoare poate fi înlocuită cu una sau mai multe dovezi de origine înlocuitoare în scopul trimiterii unei părți sau a tuturor produselor acoperite de dovada de origine inițială, din acea parte către cealaltă parte;

               (c)produsele trebuie să fi rămas sub supraveghere vamală în partea care le reexpediază și trebuie să nu fi fost modificate, transformate în orice fel sau supuse unor operațiuni, altele decât cele necesare pentru a le păstra în starea lor originară („principiul nemodificării”);

               (a)atunci când produsele au dobândit caracter originar în temeiul unei derogări de la regulile de origine, acordată de una dintre părți, dovezile de origine înlocuitoare nu sunt eliberate sau întocmite dacă produsele sunt reexpediate către cealaltă parte;

               (b)dovezile de origine înlocuitoare pot fi eliberate de autoritățile vamale sau întocmite de reexpeditori atunci când produsele care urmează să fie reexpediate către teritoriul celeilalte părți au dobândit caracterul originar prin cumul regional;

               (c)dovezile de origine înlocuitoare pot fi eliberate de autoritățile vamale sau întocmite de reexpeditori dacă produselor care urmează să fie reexpediate către teritoriul celeilalte părți nu li se acordă un tratament preferențial de către partea care le reexpediază.

               5. În sensul punctului (4) litera (c), se aplică următoarele:

               În cazurile în care par să existe motive de îndoială în ceea ce privește respectarea principiului nemodificării, autoritățile vamale ale părții de destinație finală pot solicita declarantului să furnizeze dovezi ale respectării acestui principiu, care pot fi prezentate prin orice mijloc.

               La cererea reexpeditorului, autoritățile vamale ale părții reexpeditoare certifică faptul că produsele au rămas sub supraveghere vamală pe durata șederii lor pe teritoriul părții în cauză și că autoritățile vamale nu au acordat nicio autorizație de a le modifica, de a le transforma în vreun fel sau de a le supune unor operațiuni, altele decât cele necesare pentru a le păstra în starea lor originară pe durata depozitării lor pe teritoriul părții respective.

               În cazul în care dovada înlocuitoare este un certificat înlocuitor, autoritățile vamale ale părții de destinație finală nu solicită un certificat de nemanipulare pentru perioada în care produsele s-au aflat pe teritoriul celeilalte părți.

               6. Fiecare parte se asigură că:

               (a)
                     atunci când dovezile de origine înlocuitoare corespund cu dovezile de origine inițiale eliberate sau întocmite într-o țară beneficiară a mecanismului SGP din Uniune și a celui din Norvegia, autoritățile vamale din statele membre ale Uniunii și din Norvegia își acordă reciproc asistența administrativă corespunzătoare, în scopul verificării ulterioare a acestor dovezi de origine înlocuitoare. La cererea părții de destinație finală, autoritățile vamale ale părții reexpeditoare inițiază și urmăresc procedura de verificare ulterioară a dovezilor de origine inițiale corespunzătoare;

               (b)
                     atunci când dovezile de origine înlocuitoare corespund cu dovezile de origine inițiale eliberate sau întocmite într-o țară care beneficiază exclusiv de mecanismul SGP al părții de destinație finală, partea respectivă efectuează procedura de verificare ulterioară a dovezilor de origine inițiale, în cooperare cu țara beneficiară. Dovezile de origine inițiale care corespund dovezilor de origine înlocuitoare aflate în curs de verificare sau, după caz, copiile dovezilor de origine inițiale care corespund dovezilor de origine înlocuitoare aflate în curs de verificare sunt furnizate de autoritățile vamale ale părții reexpeditoare autorităților vamale ale părții de destinație finală, pentru a le permite acestora din urmă să efectueze procedura de verificare ulterioară.

               7. Fiecare parte se asigură că:

               (a)în caseta din dreapta sus a fiecărui certificat înlocuitor este indicat numele țării intermediare de reexpediere în care acesta este eliberat;

               (b)caseta 4 conține mențiunea „replacement certificate” sau „certificat de remplacement”, precum și data eliberării certificatului de origine tip A inițial și numărul de serie al acestuia;

               (c)numele reexpeditorului figurează în caseta 1;

               (d)numele destinatarului final poate fi indicat în caseta 2;

               (e)în casetele 3 și 9 se transferă toate informațiile care figurează pe certificatul inițial referitoare la produsele reexpediate;

               (f)în caseta 10 pot fi indicate trimiterile la factura reexpeditorului;

               (g)caseta 11 conține viza autorității vamale care a eliberat certificatul înlocuitor. Răspunderea acestei autorități nu este angajată decât pentru redactarea certificatului înlocuitor. Informațiile din caseta 12 referitoare la țara de origine și la țara de destinație finală sunt preluate din certificatul de origine tip A inițial. Reexpeditorul semnează certificatul de origine în caseta 12. Un reexpeditor care semnează caseta 12 cu bună-credință nu este responsabil de exactitatea informațiilor înscrise pe certificatul de origine tip A inițial;

               (h)autoritatea vamală căreia i se solicită să elibereze certificatul înlocuitor menționează pe certificatul de origine tip A inițial greutatea, numărul și natura produselor reexpediate și indică pe acesta numărul de serie al fiecărui certificat înlocuitor corespunzător. Aceasta păstrează cererea de certificat înlocuitor, precum și certificatul de origine tip A inițial timp de cel puțin trei ani;

               (i)certificatele de origine înlocuitoare se întocmesc în engleză sau franceză.

               8. Fiecare parte se asigură că:

               (a)reexpeditorul indică următoarele informații pe fiecare atestat de origine înlocuitor:

               (1)toate informațiile privind produsele reexpediate, preluate din dovada de origine inițială;

               (2)data la care a fost întocmită dovada de origine inițială;

               (3)informațiile din dovada de origine inițială, inclusiv, după caz, informațiile privind cumulul aplicat mărfurilor acoperite de atestatul de origine;

               (4)numele, adresa și numărul său de exportator înregistrat;

               (5)numele și adresa destinatarului din Uniune sau din Norvegia;

               (6)data și locul întocmirii atestatului de origine sau ale eliberării certificatului de origine;

               (b)fiecare atestat de origine înlocuitor poartă mențiunea „Replacement statement” sau „Attestation de remplacement”;

               (c)atestatele de origine înlocuitoare sunt întocmite de reexpeditori înregistrați de către exportatori în sistemul electronic de autocertificare a originii, denumit sistemul exportatorilor înregistrați (REX), indiferent de valoarea produselor originare conținute în transportul inițial;

               (d)atunci când se înlocuiește un atestat de origine, reexpeditorul indică următoarele informații pe atestatul de origine inițial:

               (1)data întocmirii atestatului sau a atestatelor de origine înlocuitoare și cantitățile de mărfuri acoperite de atestatul sau de atestatele de origine înlocuitoare;

               (2)numele și adresa reexpeditorului;

               (3)numele și adresa destinatarului sau ale destinatarilor din Uniune sau din Norvegia;

               (e)atestatul de origine inițial se marchează cu cuvântul „Replaced” sau „Remplacé”;

               (f)un atestat de origine înlocuitor este valabil timp de douăsprezece luni de la data întocmirii sale;

               (g)atestatele de origine înlocuitoare se întocmesc în engleză sau franceză.

               9. Reexpeditorul păstrează dovezile de origine inițiale și copiile dovezilor de origine înlocuitoare timp de cel puțin trei ani de la finele anului calendaristic în care au fost întocmite sau eliberate dovezile de origine înlocuitoare.

               10. Părțile convin să partajeze costurile sistemului REX în conformitate cu modalitățile de cooperare care urmează să fie stabilite între autoritățile competente ale părților.

               11. Orice diferend între părți, care decurge din interpretarea sau din aplicarea prezentului Acord, se soluționează numai prin negociere bilaterală între părți. În cazul în care diferendul poate afecta interesele Elveției și/sau ale Turciei, aceste țări trebuie consultate.

               12. Părțile pot să modifice prezentul Acord de comun acord, în scris, în orice moment. Ambele părți se consultă cu privire la eventualele modificări ale prezentului Acord, la cererea uneia dintre părți. În cazul în care modificările pot afecta interesele Elveției și/sau ale Turciei, aceste țări trebuie consultate. Aceste modificări intră în vigoare la o dată convenită de comun acord, după ce ambele părți își notifică reciproc îndeplinirea cerințelor lor interne respective.

               13. În cazul în care are îndoieli serioase cu privire la funcționarea corespunzătoare a prezentului Acord, oricare dintre părți poate suspenda aplicarea acestuia, cu condiția ca cealaltă parte să fi fost notificată în scris cu trei luni în avans.

               14. Prezentul Acord poate fi denunțat de oricare dintre părți, cu condiția ca cealaltă parte să fi fost notificată în scris cu trei luni în avans.

               15. Primul paragraf de la punctul 2 se aplică materialelor originare din Elveția numai dacă părțile au încheiat un acord similar cu Elveția și și-au notificat reciproc îndeplinirea acestei condiții.

               16. Primul paragraf de la punctul 2 se aplică materialelor originare din Turcia
                  1
                numai dacă părțile au încheiat un acord similar cu Turcia și și-au notificat reciproc îndeplinirea acestei condiții.

               17. Începând cu data intrării în vigoare a acordului dintre Norvegia și Turcia în conformitate cu primul paragraf de la punctul 2 din prezentul Acord și sub rezerva reciprocității din partea Turciei, fiecare parte poate prevedea posibilitatea de a elibera sau de a întocmi dovezi de origine înlocuitoare pentru produse care încorporează materiale originare din Turcia, care au fost prelucrate în cadrul cumulului bilateral în țări beneficiare ale SPG.

               18. Prezentul Acord intră în vigoare la o dată convenită de comun acord, după ce Uniunea și Norvegia își notifică reciproc îndeplinirea procedurilor interne de adoptare necesare. Începând cu acea dată, el înlocuiește Acordul sub forma unui schimb de scrisori semnat la 14 decembrie 2000
                  2
               .

               Vă rog să binevoiți a confirma acordul guvernului dumneavoastră cu privire la cele menționate mai sus.

               Am onoarea de a vă propune ca, în cazul în care cele menționate mai sus sunt aprobate de guvernul dumneavoastră, prezenta scrisoare să constituie, împreună cu confirmarea dumneavoastră, un Acord între Uniunea Europeană și Regatul Norvegiei.

               Stimată doamnă/Stimate domn, vă rog să primiți expresia considerației mele cele mai înalte.

               Pentru Uniunea Europeană,

               B. Scrisoare din partea Norvegiei

               Stimată Doamnă/Stimate Domn,

               Am onoarea de a confirma primirea scrisorii dumneavoastră cu următorul conținut:

               1. Uniunea și Norvegia – în calitate de părți la prezentul Acord – recunosc faptul că, pentru aplicarea sistemului generalizat de preferințe (denumit în continuare „SGP”), ambele părți aplică reguli de origine similare, cu următoarele principii generale:

               (a)definirea noțiunii de produs originar potrivit acelorași criterii;

               (b)dispoziții privind cumulul de origine regional;

               (c)dispoziții privind aplicarea cumulului în ceea ce privește materialele care, în sensul regulilor de origine din cadrul propriului SGP, sunt originare din Uniune, Elveția, Norvegia sau Turcia;

               (d)dispoziții privind o toleranță generală pentru materialele neoriginare;

               (e)dispoziții privind nemodificarea produselor din țara beneficiară;

               (f)dispoziții privind eliberarea sau întocmirea de dovezi de origine înlocuitoare;

               (g)necesitatea unei cooperări administrative cu autoritățile competente din țările beneficiare în ceea ce privește dovezile de origine.

               2. Uniunea și Norvegia recunosc că materialele care, în sensul regulilor de origine din cadrul propriului SGP, sunt originare din Uniune, Elveția, Norvegia sau Turcia dobândesc originea unei țări beneficiare a mecanismului SGP al oricăreia dintre părți dacă în respectiva țară beneficiară ele fac obiectul unei prelucrări sau al unei transformări care depășește operațiunile considerate prelucrări sau transformări insuficiente pentru a conferi caracterul de produs originar. Prezentul paragraf se aplică materialelor originare din Elveția și din Turcia, sub rezerva îndeplinirii condițiilor prevăzute la punctele 15 și 16.

               Autoritățile vamale din statele membre ale Uniunii și din Norvegia își acordă reciproc asistența administrativă corespunzătoare, în special în scopul verificării ulterioare a dovezilor de origine aferente materialelor menționate la paragraful precedent. Se vor aplica dispozițiile referitoare la cooperarea administrativă prevăzute de Protocolul nr. 3 la Acordul din 14 mai 1973 dintre Comunitatea Economică Europeană și Regatul Norvegiei.

               Dispozițiile prezentului punct nu se aplică produselor de la capitolele 1-24 ale Sistemului armonizat de denumire și codificare a mărfurilor, adoptat de organizația înființată de Convenția de instituire a Consiliului de Cooperare Vamală, semnat la Bruxelles, la 15 decembrie 1950 („Sistemul armonizat”).

               3. Uniunea și Norvegia se angajează să accepte dovezile de origine înlocuitoare sub formă de certificate de origine tip A înlocuitoare („certificate înlocuitoare”) eliberate de autoritățile vamale ale celeilalte părți și atestatele de origine înlocuitoare întocmite de reexpeditorii celeilalte părți, înregistrați în acest scop.

               Fiecare parte poate evalua eligibilitatea, din punctul de vedere al acordării unui tratament preferențial, a produselor acoperite de dovezi de origine înlocuitoare, în conformitate cu propria legislație.

               4. Înainte de eliberarea sau de întocmirea unei dovezi de origine înlocuitoare, fiecare parte dispune respectarea următoarelor condiții:

               (a)dovezile de origine înlocuitoare pot fi eliberate sau întocmite numai dacă dovezile de origine inițiale au fost eliberate sau întocmite în conformitate cu legislația aplicabilă în Uniune sau în Norvegia;

               (b)numai atunci când produsele nu au fost puse în liberă circulație într-una dintre părți, o dovadă de origine sau o dovadă de origine înlocuitoare poate fi înlocuită cu una sau mai multe dovezi de origine înlocuitoare în scopul trimiterii unei părți sau a tuturor produselor acoperite de dovada de origine inițială, din acea parte către cealaltă parte;

               (c)produsele trebuie să fi rămas sub supraveghere vamală în partea care le reexpediază și trebuie să nu fi fost modificate, transformate în orice fel sau supuse unor operațiuni, altele decât cele necesare pentru a le păstra în starea lor originară („principiul nemodificării”);

               (a)atunci când produsele au dobândit caracter originar în temeiul unei derogări de la regulile de origine, acordată de una dintre părți, dovezile de origine înlocuitoare nu sunt eliberate sau întocmite dacă produsele sunt reexpediate către cealaltă parte;

               (b)dovezile de origine înlocuitoare pot fi eliberate de autoritățile vamale sau întocmite de reexpeditori atunci când produsele care urmează să fie reexpediate către teritoriul celeilalte părți au dobândit caracterul originar prin cumul regional;

               (c)dovezile de origine înlocuitoare pot fi eliberate de autoritățile vamale sau întocmite de reexpeditori dacă produselor care urmează să fie reexpediate către teritoriul celeilalte părți nu li se acordă un tratament preferențial de către partea care le reexpediază.

               5. În sensul punctului (4) litera (c), se aplică următoarele:

               În cazurile în care par să existe motive de îndoială în ceea ce privește respectarea principiului nemodificării, autoritățile vamale ale părții de destinație finală pot solicita declarantului să furnizeze dovezi ale respectării acestui principiu, care pot fi prezentate prin orice mijloc.

               La cererea reexpeditorului, autoritățile vamale ale părții reexpeditoare certifică faptul că produsele au rămas sub supraveghere vamală pe durata șederii lor pe teritoriul părții în cauză și că autoritățile vamale nu au acordat nicio autorizație de a le modifica, de a le transforma în vreun fel sau de a le supune unor operațiuni, altele decât cele necesare pentru a le păstra în starea lor originară pe durata depozitării lor pe teritoriul părții respective.

               În cazul în care dovada înlocuitoare este un certificat înlocuitor, autoritățile vamale ale părții de destinație finală nu solicită un certificat de nemanipulare pentru perioada în care produsele s-au aflat pe teritoriul celeilalte părți.

               6. Fiecare parte se asigură că:

               (a)
                     atunci când dovezile de origine înlocuitoare corespund cu dovezile de origine inițiale eliberate sau întocmite într-o țară beneficiară a mecanismului SGP din Uniune și a celui din Norvegia, autoritățile vamale din statele membre ale Uniunii și din Norvegia își acordă reciproc asistența administrativă corespunzătoare, în scopul verificării ulterioare a acestor dovezi de origine înlocuitoare. La cererea părții de destinație finală, autoritățile vamale ale părții reexpeditoare inițiază și urmăresc procedura de verificare ulterioară a dovezilor de origine inițiale corespunzătoare;

               (b)
                     atunci când dovezile de origine înlocuitoare corespund cu dovezile de origine inițiale eliberate sau întocmite într-o țară care beneficiază exclusiv de mecanismul SGP al părții de destinație finală, partea respectivă efectuează procedura de verificare ulterioară a dovezilor de origine inițiale, în cooperare cu țara beneficiară. Dovezile de origine inițiale care corespund dovezilor de origine înlocuitoare aflate în curs de verificare sau, după caz, copiile dovezilor de origine inițiale care corespund dovezilor de origine înlocuitoare aflate în curs de verificare sunt furnizate de autoritățile vamale ale părții reexpeditoare autorităților vamale ale părții de destinație finală, pentru a le permite acestora din urmă să efectueze procedura de verificare ulterioară.

               7. Fiecare parte se asigură că:

               (a)în caseta din dreapta sus a fiecărui certificat înlocuitor este indicat numele țării intermediare de reexpediere în care acesta este eliberat;

               (b)caseta 4 conține mențiunea „replacement certificate” sau „certificat de remplacement”, precum și data eliberării certificatului de origine tip A inițial și numărul de serie al acestuia;

               (c)numele reexpeditorului figurează în caseta 1;

               (d)numele destinatarului final poate fi indicat în caseta 2;

               (e)în casetele 3 și 9 se transferă toate informațiile care figurează pe certificatul inițial referitoare la produsele reexpediate;

               (f)în caseta 10 pot fi indicate trimiterile la factura reexpeditorului;

               (g)caseta 11 conține viza autorității vamale care a eliberat certificatul înlocuitor. Răspunderea acestei autorități nu este angajată decât pentru redactarea certificatului înlocuitor. Informațiile din caseta 12 referitoare la țara de origine și la țara de destinație finală sunt preluate din certificatul de origine tip A inițial. Reexpeditorul semnează certificatul de origine în caseta 12. Un reexpeditor care semnează caseta 12 cu bună-credință nu este responsabil de exactitatea informațiilor înscrise pe certificatul de origine tip A inițial;

               (h)autoritatea vamală căreia i se solicită să elibereze certificatul înlocuitor menționează pe certificatul de origine tip A inițial greutatea, numărul și natura produselor reexpediate și indică pe acesta numărul de serie al fiecărui certificat înlocuitor corespunzător. Aceasta păstrează cererea de certificat înlocuitor, precum și certificatul de origine tip A inițial timp de cel puțin trei ani;

               (i)certificatele de origine înlocuitoare se întocmesc în engleză sau franceză.

               8. Fiecare parte se asigură că:

               (a)reexpeditorul indică următoarele informații pe fiecare atestat de origine înlocuitor:

               (1)toate informațiile privind produsele reexpediate, preluate din dovada de origine inițială;

               (2)data la care a fost întocmită dovada de origine inițială;

               (3)informațiile din dovada de origine inițială, inclusiv, după caz, informațiile privind cumulul aplicat mărfurilor acoperite de atestatul de origine;

               (4)numele, adresa și numărul său de exportator înregistrat;

               (5)numele și adresa destinatarului din Uniune sau din Norvegia;

               (6)data și locul întocmirii atestatului de origine sau ale eliberării certificatului de origine;

               (b)fiecare atestat de origine înlocuitor poartă mențiunea „Replacement statement” sau „Attestation de remplacement”;

               (c)atestatele de origine înlocuitoare sunt întocmite de reexpeditori înregistrați de către exportatori în sistemul electronic de autocertificare a originii, denumit sistemul exportatorilor înregistrați (REX), indiferent de valoarea produselor originare conținute în transportul inițial;

               (d)atunci când se înlocuiește un atestat de origine, reexpeditorul indică următoarele informații pe atestatul de origine inițial:

               (1)data întocmirii atestatului sau a atestatelor de origine înlocuitoare și cantitățile de mărfuri acoperite de atestatul sau de atestatele de origine înlocuitoare;

               (2)numele și adresa reexpeditorului;

               (3)numele și adresa destinatarului sau ale destinatarilor din Uniune sau din Norvegia;

               (e)atestatul de origine inițial se marchează cu cuvântul „Replaced” sau „Remplacé”;

               (f)un atestat de origine înlocuitor este valabil timp de douăsprezece luni de la data întocmirii sale;

               (g)atestatele de origine înlocuitoare se întocmesc în engleză sau franceză.

               9. Reexpeditorul păstrează dovezile de origine inițiale și copiile dovezilor de origine înlocuitoare timp de cel puțin trei ani de la finele anului calendaristic în care au fost întocmite sau eliberate dovezile de origine înlocuitoare.

               10. Părțile convin să partajeze costurile sistemului REX în conformitate cu modalitățile de cooperare care urmează să fie stabilite între autoritățile competente ale părților.

               11. Orice diferend între părți, care decurge din interpretarea sau din aplicarea prezentului Acord, se soluționează numai prin negociere bilaterală între părți. În cazul în care diferendul poate afecta interesele Elveției și/sau ale Turciei, aceste țări trebuie consultate.

               12. Părțile pot să modifice prezentul Acord de comun acord, în scris, în orice moment. Ambele părți se consultă cu privire la eventualele modificări ale prezentului Acord, la cererea uneia dintre părți. În cazul în care modificările pot afecta interesele Elveției și/sau ale Turciei, aceste țări trebuie consultate. Aceste modificări intră în vigoare la o dată convenită de comun acord, după ce ambele părți își notifică reciproc îndeplinirea cerințelor lor interne respective.

               13. În cazul în care are îndoieli serioase cu privire la funcționarea corespunzătoare a prezentului Acord, oricare dintre părți poate suspenda aplicarea acestuia, cu condiția ca cealaltă parte să fi fost notificată în scris cu trei luni în avans.

               14. Prezentul Acord poate fi denunțat de oricare dintre părți, cu condiția ca cealaltă parte să fi fost notificată în scris cu trei luni în avans.

               15. Primul paragraf de la punctul 2 se aplică materialelor originare din Elveția numai dacă părțile au încheiat un acord similar cu Elveția și și-au notificat reciproc îndeplinirea acestei condiții.

               16. Primul paragraf de la punctul 2 se aplică materialelor originare din Turcia
                  3
                numai dacă părțile au încheiat un acord similar cu Turcia și și-au notificat reciproc îndeplinirea acestei condiții.

               17. Începând cu data intrării în vigoare a acordului dintre Norvegia și Turcia în conformitate cu primul paragraf de la punctul 2 din prezentul Acord și sub rezerva reciprocității din partea Turciei, fiecare parte poate prevedea posibilitatea de a elibera sau de a întocmi dovezi de origine înlocuitoare pentru produse care încorporează materiale originare din Turcia, care au fost prelucrate în cadrul cumulului bilateral în țări beneficiare ale SPG.

               18. Prezentul Acord intră în vigoare la o dată convenită de comun acord, după ce Uniunea și Norvegia își notifică reciproc îndeplinirea procedurilor interne de adoptare necesare. Începând cu acea dată, el înlocuiește Acordul sub forma unui schimb de scrisori semnat la 14 decembrie 2000
                  4
               .

               Am onoarea de a confirma acordul guvernului meu în legătură cu cele de mai sus.

                     (1)
                  Uniunea a îndeplinit această condiție prin publicarea comunicării Comisiei în temeiul articolului 85 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93, punând în aplicare dispozițiile Codului vamal comunitar privind extinderea la Turcia a sistemului de cumul bilateral instituit prin articolul respectiv; JO C 134, 15.4.2016, p. 1

                     (2)
                  JO L 38, 8.2.2001, p. 24.

                     (3)
                  Uniunea a îndeplinit această condiție prin publicarea comunicării Comisiei în temeiul articolului 85 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93, punând în aplicare dispozițiile Codului vamal comunitar privind extinderea la Turcia a sistemului de cumul bilateral instituit prin articolul respectiv; JO C 134, 15.4.2016, p. 1

                     (4)
                  JO L 38, 8.2.2001, p. 24.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 2.6.2016
            COM(2016) 362 final
            2016/0165(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene,în cadrul Comitetului mixt al SEE, cu privire la o modificare a Protocolului 31 la Acordul privind SEE în ceea ce privește cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți(linia bugetară 33 02 03 01 – Dreptul societăților comerciale)

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               •Temeiurile și obiectivele propunerii

               Pentru a asigura securitatea juridică și omogenitatea necesare pieței interne, Comitetul mixt al SEE trebuie să încorporeze în Acordul privind SEE toată legislația relevantă a UE, cât mai curând posibil după adoptarea acesteia, și, de asemenea, să permită statelor AELS care fac parte din SEE să participe la acțiunile sau programele UE cu relevanță pentru SEE.

               Proiectul de decizie a Comitetului mixt al SEE (anexat la propunerea de decizie a Consiliului) vizează modificarea Protocolului 31 la Acordul privind SEE în ceea ce privește cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți, cu scopul de a permite statelor AELS care fac parte din SEE (Norvegia, Islanda și Liechtenstein) să participe la acțiunile Uniunii legate de linia bugetară 33 02 03 01: „Dreptul societăților comerciale”, înscrisă în bugetul general al Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2016.

               •Coerența cu dispozițiile deja existente în domeniul de politică vizat

               Proiectul anexat de decizie a Comitetului mixt este în concordanță deplină cu scopul Acordului privind SEE de a promova consolidarea continuă și echilibrată a relațiilor comerciale și economice dintre părțile contractante în condiții concurențiale egale și cu respectarea acelorași norme, în scopul creării unui spațiu economic european omogen.

               •Coerența cu alte domenii de politică a Uniunii

               Decizia Comitetului mixt este, de asemenea, în concordanță cu alte politici ale Uniunii, în special prin scopul său de a proteja omogenitatea pieței interne a UE.

               2.TEMEI JURIDIC, SUBSIDIARITATE ȘI PROPORȚIONALITATE

               •Temeiul juridic

               Articolul 1 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2894/94 al Consiliului
                  1
                privind normele de punere în aplicare a Acordului privind SEE prevede stabilirea de către Consiliu a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii cu privire la astfel de decizii, pe baza unei propuneri a Comisiei.

               În cooperare cu SEAE, Comisia prezintă proiectul de decizie a Comitetului mixt al SEE în vederea adoptării de către Consiliu ca poziție a Uniunii. Comisia speră să fie în măsură să prezinte acest document Comitetului mixt al SEE cât mai curând posibil.

               •Subsidiaritatea (în cazul competențelor neexclusive)

               Prezenta propunere respectă principiul subsidiarității din motivul următor.

               Obiectivul prezentei propuneri, și anume acela de a asigura omogenitatea pieței interne, nu poate fi realizat în mod suficient de către statele membre și poate, în consecință, datorită efectelor sale, să fie realizat mai bine la nivelul Uniunii.

               •Proporționalitatea

                  În conformitate cu principiul proporționalității, propunerea nu depășește ceea ce este necesar în vederea atingerii obiectivului său, acela de a garanta omogenitatea pieței interne.

               •Alegerea instrumentului

                  În conformitate cu articolul 98 din Acordul privind SEE, instrumentul ales este decizia Comitetului mixt al SEE. Comitetul mixt al SEE asigură punerea efectivă în aplicare a Acordului privind SEE și funcționarea acestuia. Prin urmare, ia decizii în cazurile prevăzute de acest acord.

               3.IMPLICAȚII BUGETARE

                  Statele AELS care fac parte din SEE contribuie din punct de vedere financiar la bugetul Uniunii, linia bugetară 33 02 03 01: „Dreptul societăților comerciale”. Suma exactă va fi stabilită în conformitate cu dispozițiile Acordului privind SEE, după adoptarea prezentului proiect de decizie a Consiliului.

               2016/0165 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene,
                  în cadrul Comitetului mixt al SEE, cu privire la o modificare a Protocolului 31 la Acordul privind SEE în ceea ce privește cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți
                  (linia bugetară 33 02 03 01 – Dreptul societăților comerciale)

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 114, coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2894/94 al Consiliului din 28 noiembrie 1994 privind normele de punere în aplicare a Acordului privind Spațiul Economic European
                  2
               , în special articolul 1 alineatul (3),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Acordul privind Spațiul Economic European
                  3
                („Acordul privind SEE”) a intrat în vigoare la 1 ianuarie 1994.

               (2)În temeiul articolului 98 din Acordul privind SEE, Comitetul mixt al SEE poate decide să modifice, printre altele, Protocolul 31 la Acordul privind SEE („Protocolul 31”).

               (3)Protocolul 31 la Acordul privind SEE conține dispoziții privind cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți.

               (4)Este oportun să se extindă cooperarea dintre părțile contractante la Acordul privind SEE la acțiunile Uniunii finanțate din bugetul general al Uniunii Europene cu privire la dreptul societăților comerciale.

               (5)Protocolul 31 la Acordul privind SEE ar trebui, prin urmare, modificat pentru ca această cooperare extinsă să poată fi realizată începând cu 1 ianuarie 2016.

               (6)Poziția Uniunii în cadrul Comitetului mixt al SEE ar trebui să se bazeze pe proiectul de decizie atașat,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul Comitetului mixt al SEE referitor la modificarea propusă a Protocolului 31 la Acordul privind SEE în ceea ce privește cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți se bazează pe proiectul de decizie a Comitetului mixt al SEE atașat la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)
                  JO L 305, 30.11.1994, p. 6-8.

                     (2)
                  JO L 305, 30.11.1994, p. 6.

                     (3)
                  JO L 1, 3.1.1994, p. 3.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 2.6.2016
            COM(2016) 362 final
            ANEXĂ
            la
            propunerea de decizie a Consiliului
            privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene,în cadrul Comitetului mixt al SEE, cu privire la o modificare a Protocolului 31 la Acordul privind SEE în ceea ce privește cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți(linia bugetară 33 02 03 01 – Dreptul societăților comerciale)

               ANEXĂ

                  DECIZIA NR. …/2016 A COMITETULUI MIXT AL SEE

                  din
                  de modificare a Protocolului 31 la Acordul privind SEE
                  în ceea ce privește cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți

               COMITETUL MIXT AL SEE,

               având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European („Acordul privind SEE”), în special articolele 86 și 98,

               întrucât:

               (1)Este oportun să se extindă cooperarea dintre părțile contractante la Acordul privind SEE astfel încât să includă acțiunile Uniunii finanțate din bugetul general al Uniunii Europene cu privire la dreptul societăților comerciale.

               (2)Protocolul 31 la Acordul privind SEE ar trebui, prin urmare, modificat pentru ca această cooperare extinsă să poată fi realizată începând cu 1 ianuarie 2016.

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               La articolul 7 din Protocolul 31 la Acordul privind SEE, se adaugă următorul alineat:

               „(13)De la 1 ianuarie 2016, statele AELS participă la acțiunile Uniunii aferente următoarei linii bugetare înscrise în bugetul general al Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2016:

               —linia bugetară 33 02 03 01: «Dreptul societăților comerciale».”

               Articolul 2

               Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei la care s-a efectuat ultima notificare prevăzută la articolul 103 alineatul (1) din Acordul privind SEE*.

                  1Se aplică de la 1 ianuarie 2016.

               Articolul 3

               Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.

               Adoptată la Bruxelles, .

                     Pentru Comitetul mixt al SEE,

                     Președintele

                     Secretarii
                     Comitetului mixt al SEE

                     (1)
                  [Nu au fost semnalate obligații constituționale.] [Au fost semnalate obligații constituționale.]


title: Propunere de DECIZIE A CONSILIULUI privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre

text:
|

52011PC0813

	EXPUNERE DE MOTIVE1. CONTEXTUL PROPUNERIILa 26 martie 2010, Consiliul European și-a exprimat acordul în legătură cu propunerea Comisiei Europene de a lansa o nouă strategie pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică, Europa 2020[1], bazată pe o coordonare consolidată a politicilor economice, care se va concentra asupra domeniilor-cheie în care este necesar să se ia măsuri pentru a stimula potențialul de competitivitate și creștere durabilă al Europei. În acest scop, Consiliul European a fost de acord să stabilească obiective principale comune la nivelul UE, care să orienteze acțiunea statelor membre și a Uniunii.Tratatul privind funcționarea UE prevede că statele membre trebuie să considere propriile politici economice, precum și promovarea ocupării forței de muncă drept chestiuni de interes comun și să le coordoneze în cadrul Consiliului. În două articole distincte, tratatul prevede responsabilitatea Consiliului de a adopta orientări generale privind politica economică (articolul 121) și orientări generale privind ocuparea forței de muncă (articolul 148), specificând că acestea din urmă trebuie să fie coerente cu cele dintâi. Având în vedere acest temei juridic, orientările privind politica de ocupare a forței de muncă și cele privind politica economică sunt prezentate ca două instrumente juridice distincte, dar interconectate în mod intrinsec:-  O recomandare a Consiliului privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii – Partea I a Orientărilor integrate Europa 2020;-  O decizie a Consiliului privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre - Partea a II-a a Orientărilor integrate Europa 2020.Aceste orientări puse în aplicare prin instrumentele juridice menționate mai sus formează împreună orientările integrate pentru punerea în aplicare a strategiei Europa 2020. Orientările privind ocuparea forței de muncă au fost adoptate la 21 octombrie 2010 și, astfel cum prevede decizia de adoptare, ar trebui să rămână stabile până în 2014, astfel încât să se pună accentul asupra punerii lor în aplicare.Obiectivele și prioritățile globale exprimate în cadrul orientărilor privind politicile de ocupare a forței de muncă rămân valabile. În temeiul articolului 148 alineatul (2), valabilitatea acestora pentru 2012 trebuie să fie confirmată printr-o decizie a Consiliului, în urma consultării Parlamentului European, Comitetului Economic și Social European, Comitetului Regiunilor și Comitetului pentru ocuparea forței de muncă.2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUINu se aplică.3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERIIJO L 308, 24.11.2010, p. 46.2011/0390 (CNS)Propunere deDECIZIE A CONSILIULUIprivind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membreCONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 148 alineatul (2),având în vedere propunerea Comisiei Europene,având în vedere avizul Parlamentului European[2],având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European[3],având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[4],întrucât:(1) Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede la articolul 145 că statele membre și Uniunea se angajează să elaboreze o strategie coordonată de ocupare a forței de muncă și, în special, să promoveze o forță de muncă formată, calificată și adaptabilă, precum și piețe ale muncii capabile să reacționeze rapid la evoluția economiei, în vederea realizării obiectivelor enunțate la articolul 3 din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE).(2) Strategia Europa 2020 propusă de Comisie permite Uniunii să-și direcționeze economia către o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii, însoțită de un nivel ridicat de ocupare a forței de muncă, de productivitate și de coeziune socială. Cinci obiective principale, enumerate în cadrul orientărilor relevante, reprezintă obiective comune ce orientează acțiunea statelor membre, ținând seama de pozițiile lor inițiale și de circumstanțele naționale, precum și de pozițiile și de circumstanțele Uniunii. Strategia europeană pentru ocuparea forței de muncă are rolul principal în ceea ce privește punerea în aplicare a obiectivelor privind ocuparea forței de muncă și piața muncii ale noii strategii.(3) Orientările integrate sunt în concordanță cu concluziile Consiliului European. Ele oferă statelor membre îndrumări precise cu privire la definirea programelor lor naționale de reformă și la punerea în aplicare a reformelor, reflectând interdependența și respectând Pactul de stabilitate și de creștere. Orientările privind ocuparea forței de muncă ar trebui să stea la baza oricăror recomandări specifice unei țări pe care Consiliul le poate adresa statelor membre în temeiul articolului 148 alineatul (4) din TFUE, în paralel cu recomandările specifice unei țări adresate statelor membre în temeiul articolului 121 alineatul (2) din tratatul respectiv. Orientările privind ocuparea forței de muncă ar trebui, de asemenea, să constituie baza pentru redactarea raportului comun privind ocuparea forței de muncă, trimis anual de Consiliu și de Comisia Europeană Consiliului European.(4) Examinarea proiectelor de programe naționale de reformă ale statelor membre, cuprinsă în proiectul de raport comun privind ocuparea forței de muncă, arată că statele membre ar trebui să continue să depună toate eforturile necesare pentru a aborda următoarele domenii prioritare: creșterea participării pe piața muncii și reducerea șomajului structural, dezvoltarea unei forțe de muncă calificate care să răspundă nevoilor pieței muncii și promovarea calității locurilor de muncă și a învățării pe tot parcursul vieții, îmbunătățirea performanței sistemelor de educație și de formare profesională la toate nivelurile și creșterea participării la învățământul terțiar, promovarea incluziunii sociale și combaterea sărăciei.(5) Orientările privind ocuparea forței de muncă adoptate în 2010 ar trebui să rămână stabile până în 2014, astfel încât eforturile să se concentreze asupra punerii lor în aplicare. În perioada intermediară de până la sfârșitul anului 2014, actualizarea lor ar trebui să fie strict limitată.(6) La momentul punerii în aplicare a orientărilor privind ocuparea forței de muncă, statele membre ar trebui să ia în considerare utilizarea Fondului Social European,ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:Articolul 1Orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre, astfel cum sunt definite în anexa la Decizia Consiliului din 21 octombrie 2010 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre[5], sunt menținute pentru anul 2012 și sunt luate în considerare de statele membre în politicile lor de ocupare a forței de muncă.Articolul 2Prezenta decizie se adresează statelor membre.Adoptată la […],Pentru ConsiliuPreședintele [1] COM(2010) 2020, 3.3.2010.[2] JO C , , p. .[3] JO C , , p. .[4] JO C , , p. .[5] Decizia 2010/707/UE a Consiliului din 21 octombrie 2010 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (JO L 308, 24.11.2010, p. 46).


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 16.12.2015
            COM(2015) 656 final
            2015/0299(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în Comitetul mixt al SEE în legătură cu o modificare a anexei XXI (Statistică) la Acordul privind SEE(Statisticile referitoare la cheltuielile cu asistența medicală)

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               Pentru a asigura securitatea juridică și omogenitatea necesare pieței interne, Comitetul mixt al SEE trebuie să încorporeze în Acordul privind SEE toată legislația relevantă a Uniunii Europene, cât mai curând posibil după adoptarea acesteia.

               2.REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI,

               Proiectul de decizie a Comitetului mixt al SEE (anexat la propunerea de decizie a Consiliului) are ca obiect modificarea anexei XXI (Statistică) la Acordul privind SEE în vederea încorporării în acesta a Regulamentului (UE) 2015/359 al Comisiei din 4 martie 2015 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1338/2008 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește statisticile referitoare la cheltuielile și sursele de finanțare în domeniul sănătății
                  1
               .

               Justificarea adaptărilor solicitate pentru încorporarea Regulamentului (UE) 2015/359 în Acordul privind SEE

               Dispozițiile relevante:

               Articolele 3 și 5; transmiterea datelor privind serviciile curative de zi (HC.1.2), serviciile de recuperare de zi (HC.2.2), serviciile de îngrijire medicală pe termen lung de zi (HC.3.2) și mecanismele de finanțare ale întreprinderilor (HF.2.3).

               Justificare și soluția propusă:

               Informațiile privind serviciile de îngrijire medicală cu internare de zi (curative, de recuperare, pe termen lung) și mecanismele de finanțare ale întreprinderilor nu sunt disponibile în Liechtenstein și nu sunt relevante la nivel național. Conform principiului 11 din Codul european de bune practici în domeniul statistic, statisticile europene trebuie să răspundă nevoilor utilizatorilor; trebuie îndeplinite nevoile prioritare și este necesar ca acestea să se reflecte în programele de lucru ale Eurostat și ale birourilor naționale de statistică. Acest lucru înseamnă că datele statistice care nu răspund nevoilor utilizatorilor nu trebuie colectate.

               HC.1.2, HC.2.2, HC.3.2 – Date privind serviciile de îngrijire medicală cu internare de zi (curative, de recuperare, pe termen lung):

               Furnizorii de servicii medicale din Liechtenstein utilizează pentru înregistrarea datelor privind activitățile lor numai categoriile „servicii de îngrijire medicală cu internare” și „servicii de îngrijire medicală ambulatorii”. Nu se face în mod obișnuit distincție între îngrijirea medicală cu internare de zi și îngrijirea medicală ambulatorie și, prin urmare, nu sunt disponibile date în acest sens. Cu toate acestea, serviciile curative de zi (HC.1.2) sunt incluse în serviciile curative în ambulatoriu (HC.1.3), serviciile de recuperare de zi (HC.2.2) sunt incluse în serviciile de recuperare în ambulatoriu (HC.2.3) și serviciile de îngrijire medicală pe termen lung de zi (HC.3.2) sunt incluse în serviciile de îngrijire medicală pe termen lung în ambulatoriu (HC.3.3).

               Prin urmare, se propune următoarea adaptare:

               „Liechtenstein este scutit de obligația de a furniza date separate pentru serviciile curative de zi (HC.1.2), serviciile de recuperare de zi (HC.2.2) și serviciile de îngrijire medicală pe termen lung de zi (HC.3.2), care sunt incluse în datele furnizate pentru serviciile curative în ambulatoriu (HC.1.3), serviciile de recuperare în ambulatoriu (HC.2.3) și, respectiv, serviciile de îngrijire medicală pe termen lung în ambulatoriu (HC.3.3).”

               HF.2.3 – Mecanisme de finanțare ale întreprinderilor:

               În Liechtenstein nu sunt disponibile informații privind mecanismele de finanțare ale întreprinderilor. În plus, cheltuielile pentru sănătate efectuate în întreprinderi reprezintă o foarte mică parte din totalul cheltuielilor pentru sănătate și, prin urmare, sarcina aferentă colectării acestor informații este disproporționată. Scutirea Liechtensteinului de obligația de a furniza date pentru HF.2.3 face obiectul unei revizuiri permanente de către părțile contractante la Acordul privind SEE, pe baza informațiilor furnizate de Biroul Statistic al Liechtensteinului, care va notifica Eurostat în cazul în care cheltuielile cu mecanismele de finanțare ale întreprinderilor nu mai pot fi considerate neglijabile.

               Prin urmare, se propune următoarea adaptare:

               „Liechtenstein este scutit de obligația de a furniza date privind mecanismele de finanțare ale întreprinderilor (HF.2.3). Această scutire face obiectul revizuirii de către Comitetul mixt al SEE, ori de câte ori cifrele furnizate de Liechtenstein demonstrează că nu mai sunt neglijabile cheltuielile cu mecanismele de finanțare ale întreprinderilor.”

               3.ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII

               Articolul 1 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2894/94 al Consiliului privind normele de punere în aplicare a Acordului privind SEE prevede stabilirea de către Consiliu, pe baza unei propuneri a Comisiei, a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii cu privire la astfel de decizii.

               Comisia prezintă Consiliului proiectul de decizie a Comitetului mixt al SEE, în vederea adoptării acestuia ca poziție a Uniunii. Comisia speră să fie în măsură să prezinte acest document Comitetului mixt al SEE cât mai curând posibil.

               2015/0299 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în Comitetul mixt al SEE în legătură cu o modificare a anexei XXI (Statistică)
                  la Acordul privind SEE
                  (Statisticile referitoare la cheltuielile cu asistența medicală)

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 338 alineatul (1) coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2894/94 al Consiliului din 28 noiembrie 1994 privind normele de punere în aplicare a Acordului privind Spațiul Economic European
                  2
               , în special articolul 1 alineatul (3),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Acordul privind Spațiul Economic European
                  3
                („Acordul privind SEE”) a intrat în vigoare la 1 ianuarie 1994.

               (2)În temeiul articolului 98 din Acordul privind SEE, Comitetul mixt al SEE poate decide să modifice, printre altele, anexa XXI (Statistică) la Acordul privind SEE.

               (3)Regulamentul (UE) 2015/359 al Comisiei
                  4
                trebuie încorporat în Acordul privind SEE. Informațiile privind serviciile de îngrijire medicală cu internare de zi și mecanismele de finanțare ale întreprinderilor și informațiile privind serviciile de îngrijire medicală ambulatorii și cu internare de zi nu sunt disponibile în Liechtenstein; prin urmare, Liechtenstein trebuie scutit de obligația de a furniza aceste date.

               (4)Așadar anexa XXI (Statistică) la Acordul privind SEE trebuie modificată în consecință.

               (5)Prin urmare, poziția Uniunii în Comitetul mixt al SEE trebuie să se bazeze pe proiectul de decizie atașat,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în Comitetul mixt al SEE în legătură cu propunerea de modificare a anexei XXI (Statistică) la Acordul privind SEE se bazează pe proiectul de decizie a Comitetului mixt al SEE atașat la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)
                  JO L 62, 6.3.2015, p. 6.

                     (2)
                  JO L 305, 30.11.1994, p. 6.

                     (3)
                  JO L 1, 3.1.1994, p. 3.

                     (4)
                  Regulamentul (UE) 2015/359 al Comisiei din 4 martie 2015 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1338/2008 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește statisticile referitoare la cheltuielile și sursele de finanțare în domeniul sănătății (JO L 62, 6.3.2015, p. 6).

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 16.12.2015
            COM(2015) 656 final
            ANEXĂ
            DECIZIA NR. .../2015 A COMITETULUI MIXT AL SEEdin de modificare a anexei XXI (Statistică) la Acordul privind SEElaPropunerea de Decizie a Consiliuluiprivind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în Comitetul mixt al SEE în legătură cu o modificare a anexei XXI (Statistică) la Acordul privind SEE

               ANEXĂ

                  DECIZIA NR. …/2015 A COMITETULUI MIXT AL SEE
                  din
                  de modificare a anexei XXI (Statistică) la Acordul privind SEE

               COMITETUL MIXT AL SEE,

               având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European („Acordul privind SEE”), în special articolul 98,

               întrucât:

               (1)
                     Regulamentul (UE) 2015/359 al Comisiei din 4 martie 2015 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1338/2008 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește statisticile referitoare la cheltuielile și sursele de finanțare în domeniul sănătății
                  1
                trebuie încorporat în Acordul privind SEE.

               (2)
                     Prin urmare, anexa XXI la Acordul privind SEE trebuie modificată în consecință,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               În anexa XXI la Acordul privind SEE, după punctul 18z5 [Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 205/2014 al Comisiei] se inserează următorul punct:

               „18z6.
                     32015 R 0359: Regulamentul (UE) 2015/359 al Comisiei din 4 martie 2015 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1338/2008 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește statisticile referitoare la cheltuielile și sursele de finanțare în domeniul sănătății (JO L 62, 6.3.2015, p. 6).

               În sensul prezentului acord, dispozițiile regulamentului se citesc cu următoarele adaptări:

               (a)
                     Liechtenstein este scutit de obligația de a furniza date separate pentru serviciile curative de zi (HC.1.2), serviciile de recuperare de zi (HC.2.2) și serviciile de îngrijire medicală pe termen lung de zi (HC.3.2), care sunt incluse în datele furnizate pentru serviciile curative în ambulatoriu (HC.1.3), serviciile de recuperare în ambulatoriu (HC.2.3) și, respectiv, serviciile de îngrijire medicală pe termen lung în ambulatoriu (HC.3.3).

               (b)
                     Liechtenstein este scutit de obligația de a furniza date privind mecanismele de finanțare ale întreprinderilor (HF.2.3). Această scutire face obiectul revizuirii de către Comitetul mixt al SEE, ori de câte ori cifrele furnizate de Liechtenstein demonstrează că nu mai sunt neglijabile cheltuielile cu mecanismele de finanțare ale întreprinderilor.”

               Articolul 2

               Textele Regulamentului (UE) 2015/359 în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicate în suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.

               Articolul 3

               Prezenta decizie intră în vigoare la […], cu condiția să se fi efectuat toate notificările prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din Acordul privind SEE*.

                  2Articolul 4

               Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.

               Adoptată la Bruxelles,

                  Pentru Comitetul mixt al SEE,

                  Președintele

                     [...]

               Secretarii

               Comitetului mixt al SEE

                     [...]

                     (1)
                  JO L 62, 6.3.2015, p. 6.

                     (2)
                  [Nu au fost semnalate obligații constituționale.] [Au fost semnalate obligații constituționale.]


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 15.6.2016
            COM(2016) 389 final
            2016/0183(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind contribuțiile financiare care trebuie plătite de statele membre pentru finanțarea Fondului european de dezvoltare, inclusiv a doua tranșă pentru 2016

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               Motivele și obiectivele propunerii

                  Propunerea se referă la un proiect de Decizie a Consiliului privind cea de a 2-a tranșă a contribuțiilor financiare pe care statele membre urmează să o plătească în 2016 în favoarea Fondului european de dezvoltare (FED).

                  Cel de al 11-lea FED și alte fonduri FED care sunt încă deschise (și anume, cel de al 8-lea, al 9-lea și al 10-lea FED) sunt gestionate în conformitate cu următorul set de norme:

                  actualul Acord de parteneriat între membrii grupului statelor din Africa, Caraibe și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte („Acordul de parteneriat ACP-UE”), astfel cum a fost modificat ultima dată
                     1
                  ;

                  Acordul intern dintre reprezentanții guvernelor statelor membre ale Uniunii Europene, reuniți în cadrul Consiliului, privind finanțarea ajutoarelor Uniunii Europene în baza cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020, în conformitate cu Acordul de parteneriat ACP-UE, și privind alocarea de asistență financiară pentru țările și teritoriile de peste mări cărora li se aplică partea a patra din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene
                     2
                   („Acordul intern privind cel de al 11-lea FED”);

                  Regulamentul (UE) 2015/323 al Consiliului privind regulamentul financiar aplicabil celui de al 11-lea Fond european de dezvoltare
                     3
                   („Regulamentul financiar aplicabil celui de al 11-lea FED”).

                  Documentele menționate mai sus conțin angajamente multianuale asumate de statele membre pentru a sprijini financiar trezoreria FED. Regulamentul financiar aplicabil celui de al 11-lea FED prevede că statele membre furnizează în mod regulat contribuții la trezoreria FED, conform unor angajamente financiare prestabilite. Contribuțiile regulate sunt solicitate prin decizii tehnice ale Consiliului care reflectă execuția angajamentelor financiare decise anterior.

                  Prin urmare, unele rubrici din expunerea de motive nu sunt aplicabile solicitării de contribuții regulate precum prezenta solicitare.

               Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică

                  A se vedea punctul 1 - Motivele și obiectivele propunerii

               Coerența cu alte politici ale Uniunii

                  A se vedea punctul 1 - Motivele și obiectivele propunerii

               2.TEMEI JURIDIC, SUBSIDIARITATE ȘI PROPORȚIONALITATE

               Temei juridic

                  În conformitate cu articolul 21 alineatul (7) din Regulamentul financiar aplicabil celui de al 11-lea FED, se precizează separat suma gestionată de Comisie și suma gestionată de Banca Europeană de Investiții (BEI).

                  În conformitate cu articolul 52 din Regulamentul financiar aplicabil celui de al 11-lea FED, BEI a transmis Comisiei estimări actualizate ale angajamentelor și plăților din cadrul instrumentelor pe care le gestionează.

                  În conformitate cu articolul 22 alineatul (1) din Regulamentul financiar aplicabil celui de al 11-lea FED, solicitările de contribuții utilizează mai întâi, succesiv, sumele disponibile din FED anterioare. Prin urmare, pentru solicitările de contribuții care fac obiectul prezentei propuneri vor fi utilizate sumele corespunzătoare celui de al 10-lea FED în cazul BEI și al Comisiei.

                  În conformitate cu articolul 21 alineatul (3) din Regulamentul financiar aplicabil celui de al 11-lea FED, Consiliul hotărăște asupra acestei propuneri în termen de cel mult 21 de zile calendaristice de la prezentarea propunerii de către Comisie.

                  În conformitate cu articolul 1 din Decizia 2013/759/UE de instituire a Facilității de tranziție
                     4
                  , contribuțiile statelor membre, prevăzute la articolul 1 alineatul (2) litera (a) din acordurile interne privind cel de al 8-lea, cel de al 9-lea și cel de al 10-lea FED, sunt reduse în mod proporțional după intrarea în vigoare a Acordului intern privind cel de al 11-lea FED. Reducerea va avea un impact asupra contribuțiilor statelor membre în 2015, 2016 și 2017, în funcție de opțiunea de ajustare aleasă de fiecare stat membru.

                  La articolul 23 alineatul (1) din Regulamentul financiar aplicabil celui de al 11-lea FED se prevede că statul membru care nu plătește până la termenul stabilit tranșa din contribuție este obligat să plătească o dobândă pentru suma neplătită, conform procedurilor stabilite la același articol.

               Subsidiaritate (pentru competență neexclusivă)

                  A se vedea punctul 1 - Motivele și obiectivele propunerii

               Proporționalitate

                  A se vedea punctul 1 - Motivele și obiectivele propunerii

               Alegerea instrumentului

                  A se vedea punctul 1 - Motivele și obiectivele propunerii

               3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI

               Evaluări ex post/verificări ale adecvării legislației existente

                  Nu se aplică.

               Consultarea cu părțile interesate

                  Nu se aplică.

               Obținerea și utilizarea expertizei

                  Nu se aplică.

               Evaluarea impactului

                  Nu se aplică.

               Adecvarea reglementărilor și simplificare

                  Nu se aplică.

               Drepturi fundamentale

                  Nu se aplică.

               4.IMPLICAȚIILE BUGETARE

                  A se vedea punctul 1 - Motivele și obiectivele propunerii

               5.ALTE ELEMENTE

               Planuri de punere în aplicare și măsuri de monitorizare, evaluare și raportare

                  Nu se aplică.

               Documente explicative (pentru directive)

                  Nu se aplică.

               Explicația detaliată a dispozițiilor specifice ale propunerii

                  Nu se aplică.

               2016/0183 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind contribuțiile financiare care trebuie plătite de statele membre pentru finanțarea Fondului european de dezvoltare, inclusiv a doua tranșă pentru 2016

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană și Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               având în vedere Acordul de parteneriat între membrii grupului statelor din Africa, Caraibe și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte, astfel cum a fost modificat ultima dată
                  5
                („Acordul de parteneriat ACP-UE”),

               având în vedere Acordul intern dintre reprezentanții guvernelor statelor membre ale Uniunii Europene, reuniți în cadrul Consiliului, privind finanțarea ajutoarelor Uniunii Europene în baza cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020, în conformitate cu Acordul de parteneriat ACP-UE, și privind alocarea de asistență financiară pentru țările și teritoriile de peste mări cărora li se aplică partea a patra din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene
                  6
                („acordul intern”), în special articolul 7,

               având în vedere Regulamentul (UE) 2015/323 al Consiliului din 2 martie 2015 privind regulamentul financiar aplicabil celui de al 11-lea Fond european de dezvoltare („Regulamentul financiar aplicabil celui de al 11-lea FED”)
                  7
               , în special articolul 21 alineatul (3),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)În conformitate cu procedura prevăzută la articolele 21-24 din Regulamentul financiar aplicabil celui de al 11-lea FED, Comisia prezintă, până la 15 iunie 2016, o propunere în care se specifică (a) valoarea celei de a doua tranșe a contribuției pentru 2016 și (b) valoarea anuală revizuită a contribuției pentru 2016, în cazul în care valoarea nu corespunde nevoilor reale.

               (2)În conformitate cu articolul 52 din Regulamentul financiar aplicabil celui de al 11-lea FED, Banca Europeană de Investiții a transmis Comisiei, la 28 aprilie 2016, estimări actualizate ale angajamentelor și plăților din cadrul instrumentelor pe care le gestionează.

               (3)La articolul 22 alineatul (1) din Regulamentul financiar aplicabil celui de al 11-lea FED se prevede că solicitările de contribuții utilizează mai întâi sumele stabilite pentru FED anterioare. Prin urmare, ar trebui să se facă o solicitare de fonduri în cadrul celui de al 10-lea FED.

               (4)La 24 noiembrie 2015, în urma unei propuneri a Comisiei, Consiliul a adoptat decizia de a stabili plafonul corespunzător valorii anuale a contribuțiilor statelor membre la FED pentru exercițiul 2016 la 3 450 000 000 EUR pentru Comisie și la 150 000 000 EUR pentru Banca Europeană de Investiții
                  8
               .

               (5)Consiliul a adoptat crearea Facilității de tranziție la 12 decembrie 2013 privind măsuri tranzitorii referitoare la gestionarea FED între 1 ianuarie 2014 și intrarea în vigoare a celui de al 11-lea Fond european de dezvoltare
                  9
               ,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Contribuțiile individuale la Fondul european de dezvoltare pe care statele membre trebuie să le plătească Comisiei și Băncii Europene de Investiții în cadrul celei de a doua tranșe pentru exercițiul 2016 sunt indicate în tabelul din anexa 1.

               Plata acestor contribuții poate fi combinată cu ajustările efectuate în cadrul aplicării deducerii din fondurile angajate în temeiul Facilității de tranziție, pe baza unui plan de ajustare comunicat Comisiei de către fiecare stat membru la adoptarea celei de a treia tranșe pentru exercițiul 2015.

               Articolul 2

               Prezenta decizie se adresează statelor membre.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)
                  JO L 317, 15.12.2000, p. 3.

                     (2)
                  JO L 210, 6.8.2013, p. 1.

                     (3)
                  JO L 58, 3.3.2015, p. 17-38.

                     (4)
                  JO L 335, 20.12.2013, p. 48-49.

                     (5)
                  JO L 317, 15.12.2000, p. 3.

                     (6)
                  JO L 210, 6.8.2013, p. 1.

                     (7)
                  JO L 58, 3.3.2015, p. 17-38.

                     (8)
                  Dosar interinstituțional 2015/0248 (NLE).

                     (9)
                  JO L 335, 14.12.2013, Regulamentul (UE) 2015/322 al Consiliului și Regulamentul (UE) 2015/323 din 2 martie 2015.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 15.6.2016
            COM(2016) 389 final
            ANEXĂ
            la
            propunerea de Decizie a Consiliului
            privind contribuțiile financiare care trebuie plătite de statele membre pentru finanțarea Fondului european de dezvoltare, inclusiv a doua tranșă pentru 2016

               ANEXA 1

                        STATE MEMBRE

                        Cheie al 10-lea FED %

                        A 2-a tranșă 2016 (EUR)

                        plătită către

                        plătită către

                        Total

                        BEI

                        Comisie

                        Al 10-lea FED

                        Al 10-lea FED

                        AUSTRIA

                        2,41

                        2 410 000,00

                        24 100 000,00

                        26 510 000,00

                        BELGIA

                        3,53

                        3 530 000,00

                        35 300 000,00

                        38 830 000,00

                        BULGARIA

                        0,14

                        140 000,00

                        1 400 000,00

                        1 540 000,00

                        CIPRU

                        0,09

                        90 000,00

                        900 000,00

                        990 000,00

                        REPUBLICA CEHĂ

                        0,51

                        510 000,00

                        5 100 000,00

                        5 610 000,00

                        DANEMARCA

                        2,00

                        2 000 000,00

                        20 000 000,00

                        22 000 000,00

                        ESTONIA

                        0,05

                        50 000,00

                        500 000,00

                        550 000,00

                        FINLANDA

                        1,47

                        1 470 000,00

                        14 700 000,00

                        16 170 000,00

                        FRANȚA

                        19,55

                        19 550 000,00

                        195 500 000,00

                        215 050 000,00

                        GERMANIA

                        20,50

                        20 500 000,00

                        205 000 000,00

                        225 500 000,00

                        GRECIA

                        1,47

                        1 470 000,00

                        14 700 000,00

                        16 170 000,00

                        UNGARIA

                        0,55

                        550 000,00

                        5 500 000,00

                        6 050 000,00

                        IRLANDA

                        0,91

                        910 000,00

                        9 100 000,00

                        10 010 000,00

                        ITALIA

                        12,86

                        12 860 000,00

                        128 600 000,00

                        141 460 000,00

                        LETONIA

                        0,07

                        70 000,00

                        700 000,00

                        770 000,00

                        LITUANIA

                        0,12

                        120 000,00

                        1 200 000,00

                        1 320 000,00

                        LUXEMBURG

                        0,27

                        270 000,00

                        2 700 000,00

                        2 970 000,00

                        MALTA

                        0,03

                        30 000,00

                        300 000,00

                        330 000,00

                        ȚĂRILE DE JOS

                        4,85

                        4 850 000,00

                        48 500 000,00

                        53 350 000,00

                        POLONIA

                        1,30

                        1 300 000,00

                        13 000 000,00

                        14 300 000,00

                        PORTUGALIA

                        1,15

                        1 150 000,00

                        11 500 000,00

                        12 650 000,00

                        ROMÂNIA

                        0,37

                        370 000,00

                        3 700 000,00

                        4 070 000,00

                        SLOVACIA

                        0,21

                        210 000,00

                        2 100 000,00

                        2 310 000,00

                        SLOVENIA

                        0,18

                        180 000,00

                        1 800 000,00

                        1 980 000,00

                        SPANIA

                        7,85

                        7 850 000,00

                        78 500 000,00

                        86 350 000,00

                        SUEDIA

                        2,74

                        2 740 000,00

                        27 400 000,00

                        30 140 000,00

                        REGATUL UNIT

                        14,82

                        14 820 000,00

                        148 200 000,00

                        163 020 000,00

                        TOTAL UE-27

                        100,00

                        100 000 000,00

                        1 000 000 000,00

                        1 100 000 000,00