               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 10.7.2019
            COM(2019) 284 final
            2019/0138(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comisiei pentru pescuit în zona central-vestică a Atlanticului

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la o decizie de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul reuniunilor părților la Comisia pentru pescuit în zona central-vestică a Atlanticului (WECAFC) în perioada 2019-2023, cu privire la adoptarea de rezoluții și recomandări fără caracter obligatoriu referitoare la conservarea și gestionarea resurselor marine vii.

               2.Contextul propunerii

               2.1.Rezoluția FAO de instituire a Comisiei pentru pescuit în zona central-vestică a Atlanticului

               WECAFC a fost instituită în 1973, prin Rezoluția 4/61 a Consiliului Organizației pentru Alimentație și Agricultură (FAO) din cadrul Națiunilor Unite, în temeiul articolului VI alineatul (1) din actul constitutiv al FAO. WECAFC are ca obiectiv promovarea conservării, gestionării și dezvoltării eficace a resurselor marine vii din zona sa de competență, în conformitate cu Codul de conduită pentru un pescuit responsabil al FAO, precum și soluționarea problemelor comune legate de gestionarea și dezvoltarea pescuitului, cu care se confruntă membrii săi.

               Printre membrii WECAFC se numără Uniunea Europeană
                  1
               , alături de Franța, Regatul Unit, Spania și Țările de Jos.

               2.2.Comisia pentru pescuit în zona central-vestică a Atlanticului

               WECAFC este un organism consultativ tehnic și regional în domeniul pescuitului, instituit în temeiul articolului VI alineatul (1) din actul constitutiv al FAO. Secretariatul WECAFC este gestionat și finanțat de către FAO. Principalele sale funcții includ promovarea, coordonarea și facilitarea guvernanței și a activităților legate de conservarea și gestionarea resurselor marine vii în zona sa de competență. WECAFC poate oferi totodată membrilor săi și organizațiilor de pescuit competente consiliere cu privire la gestionarea, monitorizarea, controlul și supravegherea activităților de pescuit. Ea poate totodată oferi asistență membrilor săi, atunci când este cazul, în ceea ce privește implementarea instrumentelor internaționale relevante în domeniul pescuitului și, la cerere, în ceea ce privește conservarea, gestionarea și dezvoltarea stocurilor transzonale și a celor transfrontaliere aflate sub jurisdicțiile lor naționale respective
                  2
               .

               În calitate de membru, Uniunea are drepturi de participare și de vot. WECAFC depune eforturi pentru a lua deciziile prin consens. În alte cazuri, deciziile sunt luate cu majoritatea voturilor exprimate, excepție făcând cazurile în care regulamentul de procedură al WECAFC conține prevederi contrare.

               2.3.Deciziile adoptate de Comisia pentru pescuit în zona central-vestică a Atlanticului

               În temeiul articolului 6 litera (h) din statutul său revizuit, WECAFC oferă guvernelor membre și organizațiilor de pescuit competente consiliere în ceea ce privește măsurile de gestionare („recomandările” și „rezoluțiile”). Din cauza statutului său consultativ, deciziile WECAFC nu sunt obligatorii pentru membrii săi.

               3.Poziția care urmează să fie luată în numele Uniunii

               În conformitate cu procedurile aplicabile organizațiilor regionale de gestionare a pescuitului (ORGP-uri), poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul reuniunilor anuale ale unor ORGP-uri precum WECAFC va fi stabilită printr-o abordare pe două niveluri. O decizie a Consiliului stabilește, pe o bază multianuală, principiile directoare și orientările în ceea ce privește poziția Uniunii, iar aceasta este ulterior ajustată înaintea fiecărei reuniuni anuale, prin documente neoficiale ale Comisiei, care sunt discutate în cadrul grupului de lucru al Consiliului.

               Prezenta propunere de decizie:

               conține principii și orientări generale, dar ține totodată cont, în măsura posibilului, de caracteristicile specifice ale WECAFC;

               ·descrie procesul standard de stabilire a poziției Uniunii în fiecare an, conform solicitării statelor membre;

               ·încorporează principiile și orientările noii politici comune în domeniul pescuitului, astfel cum au fost stabilite în Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
                  3
               , ținând totodată cont de obiectivele stabilite în Comunicarea Comisiei privind dimensiunea externă a politicii comune în domeniul pescuitului
                  4
               ;

               ·ține cont de Comunicarea comună a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate și a Comisiei, intitulată „Guvernanța internațională a oceanelor: o agendă pentru viitorul oceanelor noastre”
                  5
               , precum și de concluziile Consiliului referitoare la această comunicare
                  6
               ; și

               ·ține cont de Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor privind o strategie europeană pentru materialele plastice într-o economie circulară
                  7
               .

               4.Temei juridic

               4.1.Temeiul juridic procedural

               4.1.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene („tratatul”) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului”.

               Noțiunea de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. Ea include, de asemenea, instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  8
               .

               4.1.2.Aplicarea în speță

               WECAFC este un organism tehnic și regional în domeniul pescuitului, instituit prin Rezoluția 4/61 din 1973 a FAO, în temeiul articolului VI alineatul (1) din actul constitutiv al FAO. În timp ce deciziile WECAFC („recomandările” și „rezoluțiile”) nu sunt obligatorii pentru membrii săi, actele pe care comisia este chemată să le adopte sunt într-adevăr capabile să influențeze în mod decisiv conținutul legislației adoptate de legiuitorul UE.

               Actul avut în vedere nu completează și nu modifică cadrul instituțional al acordului.

               Prin urmare, temeiul juridic procedural al deciziei propuse este articolul 218 alineatul (9) din tratat.

               4.2.Temeiul juridic material

               4.2.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din tratat depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere, cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. Dacă actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind cel principal, în vreme ce celălalt are mai degrabă un caracter pur accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din tratat trebuie să aibă un singur temei juridic material, și anume cel impus de obiectivul sau de elementul principal.

               4.2.2.Aplicarea în speță

               Obiectivul și conținutul principal al actului avut în vedere se referă la pescuit. Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 reprezintă temeiul juridic care stabilește principiile pe care trebuie să le reflecte această poziție.

               Prin urmare, temeiul juridic material al deciziei propuse este articolul 43 alineatul (2) din tratat.

               4.3.Concluzie

               Temeiul juridic al deciziei propuse ar trebui să fie, prin urmare, articolul 43 alineatul (2) din tratat, coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din tratat.

               2019/0138 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comisiei pentru pescuit în zona central-vestică a Atlanticului

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene („tratatul”), în special articolul 43 alineatul (2), coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Uniunea Europeană este membră a Comisiei pentru pescuit în zona central-vestică a Atlanticului (WECAFC), o comisie regională pentru pescuit a Organizației pentru Alimentație și Agricultură (FAO) din cadrul Organizației Națiunilor Unite, instituită în temeiul articolului VI alineatul (1) din actul constitutiv al FAO.

               (2)Uniunea Europeană este membră a FAO
                  9
               .

               (3)În temeiul articolului 6 litera (h) din statutul său revizuit, WECAFC poate adopta recomandări și rezoluții. Din cauza statutului său consultativ, deciziile WECAFC nu sunt obligatorii pentru membrii săi.

               (4)Cu ocazia sesiunilor sale, WECAFC trebuie să adopte recomandări și rezoluții cu privire la conservarea și gestionarea resurselor marine vii.

               (5)Este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul WECAFC în perioada 2019-2023, dat fiind faptul că WECAFC este chemată să adopte acte fără caracter obligatoriu, care sunt capabile să influențeze în mod decisiv conținutul legislației adoptate de legiuitorul UE. Majoritatea deciziilor Consiliului, care stabilesc poziția Uniunii în cadrul ORGP-urilor la care Uniunea este parte contractantă, urmează să fie revizuite înaintea reuniunii anuale din 2024 a respectivelor ORGP-uri. Prin urmare, pentru a îmbunătăți coerența dintre pozițiile Uniunii în cadrul tuturor ORGP-urilor și al tuturor ORP-urilor și pentru a raționaliza procesul de revizuire, prezenta decizie a Consiliului ar trebui să fie revizuită cel târziu înainte de reuniunea anuală a WECAFC din 2024.

               (6)Comunicarea comună a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate și a Comisiei, intitulată „Guvernanța internațională a oceanelor: o agendă pentru viitorul oceanelor noastre”
                  10
                și concluziile Consiliului privind această comunicare
                  11
               , prevăd că promovarea măsurilor de susținere și de sporire a eficacității organizațiilor regionale de gestionare a pescuitului și, după caz, îmbunătățirea guvernanței acestora și întărirea cooperării în zone-cheie ale oceanelor pentru a acoperi lacunele regionale în materie de guvernanță se află în centrul acțiunilor Uniunii în cadrul acestor foruri.

               (7)După cum se afirmă în Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor privind o strategie europeană pentru materialele plastice într-o economie circulară
                  12
               , ar trebui să fie luate măsuri specifice de reducere a poluării cu materiale plastice și a poluării marine, precum și a pierderii sau abandonării echipamentelor de pescuit pe mare.

               (8)Având în vedere caracterul dinamic al resurselor piscicole în zona WECAFC și necesitatea ca poziția Uniunii să țină seama de noile evoluții, inclusiv de noile informații științifice și de alte informații relevante prezentate înaintea sau în cursul reuniunilor WECAFC, ar trebui să fie stabilite proceduri, în conformitate cu principiul cooperării loiale dintre instituțiile Uniunii prevăzut la articolul 13 alineatul (2) din Tratatul privind Uniunea Europeană, pentru precizarea anuală a poziției Uniunii în perioada 2019-2023,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul sesiunilor Comisiei pentru pescuit în zona central-vestică a Atlanticului (WECAFC) este stabilită în anexa I.

               Articolul 2

               Precizarea anuală a poziției Uniunii, care urmează să fie adoptată în cadrul sesiunilor WECAFC, se realizează în conformitate cu anexa II.

               Articolul 3

               Poziția Uniunii, stabilită în anexa I, este evaluată și, după caz, revizuită de Consiliu la propunerea Comisiei, cel târziu înainte de orice sesiune a WECAFC din 2024.

               Articolul 4

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        Decizia Consiliului din 25 noiembrie 1991 privind aderarea Comunității Economice Europene la Organizația Națiunilor Unite pentru Alimentație și Agricultură (FAO).

                     (2)

                        Rezoluția 1/131 din 2006 a FAO de modificare a statutului WECAFC și de revizuire a Rezoluțiilor 4/61 din 1973 și 3/74 din 1978 ale FAO.

                     (3)

                        Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului privind politica comună în domeniul pescuitului, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1954/2003 și (CE) nr. 1224/2009 ale Consiliului și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 2371/2002 și (CE) nr. 639/2004 ale Consiliului și a Deciziei 2004/585/CE a Consiliului (JO L 354, 28.12.2013, p. 22).

                     (4)

                        COM(2011) 424, 13.7.2011.

                     (5)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (6)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.

                     (7)

                        COM(2018) 28 final, 16.1.2018.

                     (8)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, Germania/Consiliul, Cauza C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64.

                     (9)

                        Decizia Consiliului din 25 noiembrie 1991 privind aderarea Comunității Economice Europene la Organizația Națiunilor Unite pentru Alimentație și Agricultură (FAO).

                     (10)

                        JOIN(2016) 49 final din 10.11.2016.

                     (11)

                        7348/1/17 REV 1 din 24.3.2017.

                     (12)

                        COM(2018) 28 final, 16.1.2018.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 10.7.2019
            COM(2019) 284 final
            ANEXE
            la propunerea de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comisiei pentru pescuit în zona central-vestică a Atlanticului

               ANEXA I

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Comisiei pentru pescuit în zona central-vestică a Atlanticului (WECAFC)

               1.PRINCIPII

               În cadrul WECAFC, Uniunea:

               a) acționează în conformitate cu obiectivele și cu principiile urmărite de Uniune în cadrul politicii comune în domeniul pescuitului (PCP), în special prin intermediul abordării precauționare și al obiectivelor privind producția maximă durabilă menționate la articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, pentru a promova implementarea unei abordări ecosistemice a gestionării pescuitului, pentru a evita și reduce, în măsura posibilului, capturile nedorite și pentru a elimina treptat practica aruncării înapoi în mare a capturilor, precum și pentru a reduce la minimum impactul activităților de pescuit asupra ecosistemelor marine și a habitatelor acestora, dar și pentru a garanta, prin promovarea în Uniune a unui pescuit competitiv și viabil din punct de vedere economic, un nivel de trai decent pentru cei care depind de activitățile de pescuit, ținând seama de interesul consumatorilor;

               b) depune eforturi în vederea unei implicări corespunzătoare a părților interesate în etapa de pregătire a rezoluțiilor și recomandărilor WECAFC adoptate în cadrul WECAFC în conformitate cu statutul revizuit al acesteia;

               c) se asigură că rezoluțiile și recomandările adoptate în cadrul WECAFC respectă legislația internațională și, în special, prevederile Convenției ONU din 1982 asupra dreptului mării, ale Acordului ONU din 1995 în legătură cu conservarea și gestionarea populațiilor transzonale și a stocurilor de pești mari migratori, ale Acordului din 1993 privind promovarea respectării măsurilor internaționale de conservare și gestionare de către navele de pescuit în marea liberă, ale Codului de conduită din 1995 pentru un pescuit responsabil și ale Acordului Organizației Națiunilor Unite pentru Alimentație și Agricultură din 2009 privind măsurile de competența statului portului;

               d)promovează poziții conforme cu cele mai bune practici ale organizațiilor regionale de gestionare a pescuitului (ORGP) și ale organismelor regionale în domeniul pescuitului (ORP) din aceeași zonă, și asigură promovarea coordonării între ORGP-uri și organizații relevante cum ar fi organizațiile de pescuit subregionale și convențiile maritime regionale (CMR), precum și a cooperării cu organizații mondiale, dacă este cazul, în cadrul mandatelor acestora, după caz, inclusiv a mecanismelor de cooperare între ORGP-urile care nu au ca obiect pescuitul de ton, similare cu așa-numitul proces Kobe pentru ORGP-urile de ton;

               e) urmărește coerența și crearea de sinergii cu politica urmărită de Uniune în cadrul relațiilor bilaterale cu țări terțe în domeniul pescuitului și asigură coerența cu celelalte politici ale sale, în special în materie de relații externe, ocupare a forței de muncă, mediu, comerț, dezvoltare, cercetare și inovare;

               f)garantează respectarea angajamentelor internaționale ale Uniunii;

               g) acționează în conformitate cu concluziile Consiliului din 19 martie 2012 referitoare la Comunicarea Comisiei privind dimensiunea externă a PCP
                  1
               ;

               h) urmărește să creeze condiții de concurență echitabile pentru flota Uniunii în zona de competență a WECAFC, pe baza acelorași principii și standarde ca cele aplicabile în temeiul legislației Uniunii, și să promoveze punerea în aplicare uniformă a respectivelor principii și standarde;

               i) acționează în conformitate cu Comunicarea comună a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate și a Comisiei intitulată Guvernanța internațională a oceanelor: o agendă pentru viitorul oceanelor noastre
                  2
               , precum și cu concluziile Consiliului privind respectiva comunicare comună
                  3
                și promovează măsuri pentru a sprijini și consolida eficacitatea WECAFC și, după caz, pentru a îmbunătăți guvernanța și performanța acesteia, în special prin sprijinirea reformei WECAFC, datorită căreia aceasta va deveni un ORGP cu drepturi și obligații depline, ca o contribuție la gestionarea sustenabilă a oceanelor în toate dimensiunile ei;

               2.ORIENTĂRI

               Atunci când este cazul, Uniunea depune eforturi pentru a sprijini adoptarea de către WECAFC a următoarelor acțiuni:

               a) rezoluții și recomandări pentru conservarea și gestionarea resurselor marine vii din zona aflată în sfera de competență a WECAFC, pe baza celor mai bune avize științifice disponibile;

               b) rezoluții și recomandări privind activitățile de monitorizare, control și supraveghere din zona aflată în sfera de competență a WECAFC, inclusiv pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea activităților de pescuit ilegal, nedeclarat și nereglementat (INN);

               c) rezoluții și recomandări privind reducerea la minimum a impactului negativ al activităților de pescuit și al acvaculturii asupra biodiversității marine și asupra ecosistemelor marine și a habitatelor acestora, inclusiv măsuri de reducere a poluării marine, de prevenire a evacuării de materiale plastice în mare și de reducere a impactului materialelor plastice prezente în mare asupra biodiversității și ecosistemelor marine, măsuri de protecție a ecosistemelor marine vulnerabile din zona aflată în sfera de competență a WECAFC, în conformitate cu orientările internaționale ale FAO pentru gestionarea pescuitului de adâncime în marea liberă, și măsuri pentru evitarea și reducerea pe cât posibil a capturilor nedorite, în special de specii marine vulnerabile, precum și pentru eliminarea treptată a practicii aruncării capturilor înapoi în mare;

               d)rezoluții și recomandări privind reducerea impactului uneltelor de pescuit abandonate, pierdute sau aruncate în alt mod în ocean și privind facilitarea identificării și recuperării acestor unelte;

               e)rezoluții și recomandări privind interzicerea activităților de pescuit desfășurate exclusiv în scopul recoltării înotătoarelor de rechin și care să prevadă ca toți rechinii să fie debarcați cu toate înotătoarele atașate în mod natural;

               f)abordări comune cu alte ORP-uri și ORGP-uri, dacă este cazul, în special cu cele implicate în gestionarea pescuitului în aceeași zonă;

               g)recomandări, dacă este cazul și în măsura în care acest lucru este permis de documentele constitutive relevante, care să încurajeze punerea în aplicare a Convenției Organizației Internaționale a Muncii (OIM) privind munca în domeniul pescuitului;

               h) rezoluții și recomandări tehnice suplimentare pe baza avizelor organismelor subsidiare și ale grupurilor de lucru ale WECAFC.

               ANEXA II

               Precizarea anuală a poziției care urmează să fie adoptată de Uniune
               în cadrul sesiunilor Comisiei pentru pescuit în zona central-vestică a Atlanticului

               Înainte de fiecare sesiune a WECAFC, atunci când acest organism este chemat să adopte decizii capabile să influențeze în mod decisiv conținutul legislației adoptate de legiuitorul Uniunii, se iau măsurile necesare astfel încât poziția care urmează a fi exprimată în numele Uniunii să țină seama de cele mai recente informații științifice și de alte informații relevante transmise Comisiei, în conformitate cu principiile și orientările stabilite în anexa I.

               În acest sens și pe baza informațiilor menționate, Comisia transmite în scris Consiliului sau grupurilor sale de pregătire, cu suficient timp înainte de fiecare sesiune a WECAFC, un document care prezintă în detaliu propunerea de precizare a poziției Uniunii, în vederea dezbaterii și a adoptării detaliilor referitoare la poziția care urmează să fie exprimată în numele Uniunii.

               Dacă în cadrul unei sesiuni a WECAFC nu se poate ajunge la un acord, inclusiv la fața locului, chestiunea este supusă atenției Consiliului sau a grupurilor sale de pregătire, astfel încât poziția Uniunii să ia în considerare noile elemente.

                     (1)

                        7087/12 REV 1 ADD 1 COR 1.

                     (2)

                        JOIN(2016) 49 final din 10.11.2016.

                     (3)

                        7348/1/17 REV 1 din 24.3.2017.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 10.7.2019
            COM(2019) 327 final
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comitetului pentru pescuit în zona central-estică a Atlanticului
            (Text cu relevanță pentru SEE)

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la o decizie de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul sesiunilor Comitetului pentru pescuit în zona central-estică a Atlanticului (CECAF) în perioada 2019-2023, cu privire la adoptarea prevăzută de observații și măsuri fără caracter obligatoriu referitoare la gestionarea resurselor marine vii.

               2.Contextul propunerii

               2.1.Organizația Națiunilor Unite pentru Alimentație și Agricultură

               Comitetul pentru pescuit în zona central-estică a Atlanticului (CECAF) a fost instituit prin Rezoluția 1/48 a Consiliului Organizației pentru Alimentație și Agricultură (FAO) din cadrul Națiunilor Unite, în temeiul articolului VI alineatul (2) din actul constitutiv al FAO. Statutul CECAF a fost promulgat de către directorul general al FAO la 19 septembrie 1967 și a fost modificat ultima dată în 2003, în particular în ceea ce privește scopul, funcțiile și responsabilitățile CECAF.

               Scopul CECAF este de a promova utilizarea sustenabilă a resurselor marine vii din zona sa de competență, prin gestionarea și dezvoltarea corespunzătoare a activităților și a operațiunilor de pescuit. Comitetul acoperă toate resursele marine vii din această zonă de competență, care se întinde de la Capul Spartel până la gura fluviului Congo.

               Printre membrii CECAF se numără Uniunea Europeană
                  1
               , alături de Franța, Grecia, Italia, Polonia, România, Spania și Țările de Jos.

               2.2.Comitetul pentru pescuit în zona central-estică a Atlanticului

               CECAF este un organism consultativ tehnic și regional în domeniul pescuitului, instituit în temeiul articolului VI alineatul (2) din actul constitutiv al FAO. Secretariatul CECAF este gestionat și finanțat de către FAO. Principalele sale funcții includ promovarea, coordonarea și facilitarea cercetării științifice, a guvernanței și a activităților legate de conservarea și gestionarea resurselor marine vii în zona sa de competență. CECAF poate oferi totodată consiliere membrilor săi cu privire la gestionarea, monitorizarea, controlul și supravegherea activităților de pescuit. Comitetul lucrează, de asemenea, la stabilirea bazei științifice a măsurilor de reglementare ce conduc la conservarea și gestionarea resurselor piscicole marine și oferă consiliere cu privire la adoptarea de măsuri de reglementare de către guvernele membre.

               Sesiunile CECAF sunt organizate în mod normal o dată la doi ani. În calitate de membru, Uniunea are drepturi de participare și de vot. Deciziile CECAF sunt luate cu majoritatea voturilor exprimate, excepție făcând cazurile în care regulamentul său de procedură conține prevederi contrare.

               2.3.Deciziile adoptate de Comitetul pentru pescuit în zona central-estică a Atlanticului

               În temeiul mandatului din statutul revizuit al CECAF, comitetul oferă guvernelor membre și organizațiilor regionale competente consiliere în ceea ce privește măsurile de gestionare („măsurile”). Din cauza statutului său consultativ, deciziile CECAF nu sunt obligatorii pentru membrii săi.

               3.Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii

               În conformitate cu procedurile aplicabile organizațiilor regionale de gestionare a pescuitului (ORGP-uri), poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii, în cadrul reuniunilor anuale ale unor ORGP-uri precum CECAF, va fi stabilită printr-o abordare pe două niveluri. O decizie a Consiliului stabilește, pe o bază multianuală, principiile directoare și orientările în ceea ce privește poziția Uniunii, iar aceasta este ulterior ajustată înaintea fiecărei reuniuni anuale, prin documente neoficiale ale Comisiei, care sunt discutate în cadrul grupului de lucru al Consiliului.

               Prezenta propunere de decizie:

               ·conține principii și orientări generale, dar ține totodată cont, în măsura posibilului, de caracteristicile specifice ale CECAF;

               ·descrie procesul standard de stabilire a poziției Uniunii în fiecare an, conform solicitării statelor membre;

               ·încorporează principiile și orientările noii politici comune în domeniul pescuitului, astfel cum au fost stabilite în Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
                  2
               , ținând totodată cont de obiectivele stabilite în Comunicarea Comisiei privind dimensiunea externă a politicii comune în domeniul pescuitului
                  3
               ;

               ·ține cont de Comunicarea comună a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate și a Comisiei, intitulată „Guvernanța internațională a oceanelor: o agendă pentru viitorul oceanelor noastre”
                  4
               , precum și de concluziile Consiliului referitoare la această comunicare
                  5
               ; și

               ·ține cont de Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor privind o strategie europeană pentru materialele plastice într-o economie circulară
                  6
               .

               4.Temei juridic

               4.1.Temeiul juridic procedural

               4.1.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene („tratatul”) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului”.

               Noțiunea de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. Ea include, de asemenea, instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  7
               .

               4.1.2.Aplicarea în speță

               CECAF este un organism tehnic și regional în domeniul pescuitului, instituit prin Rezoluția 1/48 din 1967 a FAO, în temeiul articolului VI alineatul (2) din actul constitutiv al FAO. În timp ce deciziile CECAF („măsurile”) nu sunt obligatorii pentru membrii săi, actele pe care comitetul este chemat să le adopte sunt într-adevăr capabile să influențeze în mod decisiv conținutul legislației adoptate de legiuitorul Uniunii.

               Actul avut în vedere nu completează și nu modifică cadrul instituțional al acordului.

               Prin urmare, temeiul juridic procedural al deciziei propuse este articolul 218 alineatul (9) din tratat.

               4.2.Temeiul juridic material

               4.2.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din tratat depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere, cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. Dacă actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind cel principal, în vreme ce celălalt are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din tratat trebuie să aibă un singur temei juridic material, și anume cel impus de obiectivul sau de elementul principal.

               4.2.2.Aplicarea în speță

               Obiectivul și conținutul principal al actului avut în vedere se referă la pescuit. Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 reprezintă temeiul juridic care stabilește principiile pe care trebuie să le reflecte această poziție.

               Prin urmare, temeiul juridic material al deciziei propuse este articolul 43 alineatul (2) din tratat.

               4.3.Concluzie

               Temeiul juridic al deciziei propuse ar trebui să fie, prin urmare, articolul 43 alineatul (2) din tratat, coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din tratat.

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comitetului pentru pescuit în zona central-estică a Atlanticului

               (Text cu relevanță pentru SEE)

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene („tratatul”), în special articolul 43 alineatul (2), coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Uniunea Europeană este membră a Comitetului pentru pescuit în zona central-estică a Atlanticului (CECAF), un comitet regional pentru pescuit al Organizației pentru Alimentație și Agricultură (FAO) din cadrul Organizației Națiunilor Unite, instituit în temeiul articolului VI alineatul (2) din actul constitutiv al FAO.

               (2)Uniunea Europeană este membră a FAO
                  8
               .

               (3)În temeiul mandatului din statutul revizuit, CECAF oferă consiliere în ceea ce privește măsurile de gestionare („măsurile”). Din cauza statutului său consultativ, deciziile CECAF nu sunt obligatorii pentru membrii săi.

               (4)Cu ocazia sesiunilor sale, CECAF trebuie să ofere consiliere cu privire la măsurile de conservare și de gestionare a resurselor marine vii.

               (5)Este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul CECAF în perioada 2019-2023, dat fiind faptul că CECAF este chemat să adopte acte fără caracter obligatoriu, capabile să influențeze în mod decisiv conținutul legislației adoptate de legiuitorul Uniunii. Majoritatea deciziilor Consiliului, care stabilesc poziția Uniunii în cadrul ORGP-urilor la care Uniunea este parte contractantă, urmează să fie revizuite înaintea reuniunii anuale din 2024 a respectivelor ORGP-uri. Prin urmare, pentru a îmbunătăți coerența dintre pozițiile Uniunii în cadrul tuturor ORGP-urilor și al tuturor ORP-urilor și pentru a raționaliza procesul de revizuire, prezenta decizie a Consiliului ar trebui să fie revizuită cel târziu înainte de orice sesiune a CECAF din 2024.

               (6)Comunicarea comună a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate și a Comisiei, intitulată „Guvernanța internațională a oceanelor: o agendă pentru viitorul oceanelor noastre”
                  9
               , și concluziile Consiliului privind această comunicare
                  10
                prevăd că promovarea măsurilor de susținere și de sporire a eficacității organizațiilor regionale de gestionare a pescuitului și, după caz, îmbunătățirea guvernanței acestora și întărirea cooperării în zone-cheie ale oceanelor pentru a acoperi lacunele regionale în materie de guvernanță se află în centrul acțiunilor Uniunii în cadrul acestor foruri.

               (7)După cum se afirmă în Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor privind o strategie europeană pentru materialele plastice într-o economie circulară
                  11
               , ar trebui să fie luate măsuri specifice de reducere a poluării cu materiale plastice și a poluării marine, precum și a pierderii sau abandonării echipamentelor de pescuit pe mare.

               (8)Având în vedere caracterul dinamic al resurselor piscicole în zona CECAF și necesitatea ca poziția Uniunii să țină seama de noile evoluții, inclusiv de noile informații științifice și de alte informații relevante prezentate înaintea sau în cursul sesiunilor CECAF, ar trebui să fie stabilite proceduri, în conformitate cu principiul cooperării loiale dintre instituțiile Uniunii prevăzut la articolul 13 alineatul (2) din Tratatul privind Uniunea Europeană, pentru precizarea anuală a poziției Uniunii în perioada 2019-2023,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul sesiunilor Comitetului pentru pescuit în zona central-estică a Atlanticului (CECAF) este stabilită în anexa I.

               Articolul 2

               Precizarea anuală a poziției Uniunii, care urmează să fie adoptată în cadrul sesiunilor CECAF, se realizează în conformitate cu anexa II.

               Articolul 3

               Poziția Uniunii, stabilită în anexa I, este evaluată și, după caz, revizuită de Consiliu la propunerea Comisiei, cel târziu înainte de orice sesiune a CECAF din 2024.

               Articolul 4

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        Decizia Consiliului din 25 noiembrie 1991 privind aderarea Comunității Economice Europene la Organizația Națiunilor Unite pentru Alimentație și Agricultură (FAO).

                     (2)

                        Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului privind politica comună în domeniul pescuitului, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1954/2003 și (CE) nr. 1224/2009 ale Consiliului și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 2371/2002 și (CE) nr. 639/2004 ale Consiliului și a Deciziei 2004/585/CE a Consiliului (JO L 354, 28.12.2013, p. 22).

                     (3)

                        COM(2011) 424, 13.7.2011.

                     (4)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (5)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.

                     (6)

                        COM(2018) 28 final, 16.1.2018.

                     (7)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, Germania/Consiliul, Cauza C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64.

                     (8)

                        Decizia Consiliului din 25 noiembrie 1991 privind aderarea Comunității Economice Europene la Organizația Națiunilor Unite pentru Alimentație și Agricultură (FAO).

                     (9)

                        JOIN(2016) 49 final din 10.11.2016.

                     (10)

                        7348/1/17 REV 1 din 24.3.2017.

                     (11)

                        COM(2018) 28 final, 16.1.2018.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 10.7.2019
            COM(2019) 327 final
            ANEXE
            la propunerea de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comitetului pentru pescuit în zona central-estică a Atlanticului

               ANEXA I

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Comitetului pentru pescuit în zona central-estică a Atlanticului (CECAF)

               1.PRINCIPII

               În cadrul CECAF, Uniunea:

               a)acționează în conformitate cu obiectivele și cu principiile urmărite de Uniune în cadrul politicii comune în domeniul pescuitului (PCP), în special prin intermediul abordării precauționare și al obiectivelor privind producția maximă durabilă menționate la articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, pentru a promova implementarea unei abordări ecosistemice a gestionării pescuitului, pentru a evita și reduce, în măsura posibilului, capturile nedorite și pentru a elimina treptat practica aruncării înapoi în mare a capturilor, precum și pentru a reduce la minimum impactul activităților de pescuit asupra ecosistemelor marine și a habitatelor acestora, dar și pentru a garanta, prin promovarea în Uniune a unui pescuit competitiv și viabil din punct de vedere economic, un nivel de trai decent pentru cei care depind de activitățile de pescuit, ținând seama de interesul consumatorilor;

               b)depune eforturi în vederea unei implicări corespunzătoare a părților interesate în etapa de pregătire a măsurilor CECAF adoptate în cadrul CECAF în conformitate cu statutul revizuit al acestuia;

               c)se asigură că măsurile adoptate în cadrul CECAF respectă legislația internațională și, în special, prevederile Convenției ONU din 1982 asupra dreptului mării, ale Acordului ONU din 1995 în legătură cu conservarea și gestionarea populațiilor transzonale și a stocurilor de pești mari migratori, ale Acordului din 1993 privind promovarea respectării măsurilor internaționale de conservare și gestionare de către navele de pescuit în marea liberă și ale Acordului Organizației Națiunilor Unite pentru Alimentație și Agricultură din 2009 privind măsurile de competența statului portului;

               d)promovează poziții conforme cu cele mai bune practici ale organizațiilor regionale de gestionare a pescuitului (ORGP) și ale organismelor regionale în domeniul pescuitului (ORP) din aceeași zonă, și asigură promovarea coordonării între ORGP-uri și organizații relevante cum ar fi organizațiile de pescuit subregionale și convențiile maritime regionale (CMR), precum și a cooperării cu organizații mondiale, dacă este cazul, în cadrul mandatelor acestora, după caz, inclusiv a mecanismelor de cooperare între ORGP-urile care nu au ca obiect pescuitul de ton, similare cu așa-numitul proces Kobe pentru ORGP-urile de ton;

               e)urmărește coerența și crearea de sinergii cu politica urmărită de Uniune în cadrul relațiilor bilaterale cu țări terțe în domeniul pescuitului și asigură coerența cu celelalte politici ale sale, în special în materie de relații externe, ocupare a forței de muncă, mediu, comerț, dezvoltare, cercetare și inovare;

               f)garantează respectarea angajamentelor internaționale ale Uniunii;

               g)acționează în conformitate cu concluziile Consiliului din 19 martie 2012 referitoare la Comunicarea Comisiei privind dimensiunea externă a PCP
                  1
               ;

               h)urmărește să creeze condiții de concurență echitabile pentru flota Uniunii în zona de competență a CECAF, pe baza acelorași principii și standarde ca cele aplicabile în temeiul legislației Uniunii, și să promoveze punerea în aplicare uniformă a respectivelor principii și standarde;

               i)acționează în conformitate cu Comunicarea comună a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate și a Comisiei intitulată Guvernanța internațională a oceanelor: o agendă pentru viitorul oceanelor noastre
                  2
               , precum și cu concluziile Consiliului privind respectiva comunicare comună
                  3
                și promovează măsuri pentru a sprijini și consolida eficacitatea CECAF și, după caz, pentru a îmbunătăți guvernanța și performanța acestuia, în special prin sprijinirea reformei CECAF, datorită căreia acesta va deveni un ORGP cu drepturi și obligații depline, ca o contribuție la gestionarea sustenabilă a oceanelor în toate dimensiunile ei.

               2.ORIENTĂRI

               Atunci când este cazul, Uniunea depune eforturi pentru a sprijini adoptarea de către CECAF a următoarelor acțiuni:

               a)măsuri pentru conservarea și gestionarea resurselor marine vii din zona aflată în sfera de competență a CECAF, pe baza celor mai bune avize științifice disponibile;

               b)măsuri privind activitățile de monitorizare, control și supraveghere din zona aflată în sfera de competență a CECAF, inclusiv pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea activităților de pescuit ilegal, nedeclarat și nereglementat (INN);

               c)măsuri de reducere la minimum a impactului negativ al activităților de pescuit și al acvaculturii asupra biodiversității marine și asupra ecosistemelor marine și a habitatelor acestora, inclusiv măsuri de reducere a poluării marine, de prevenire a evacuării de materiale plastice în mare și de reducere a impactului materialelor plastice prezente în mare asupra biodiversității și ecosistemelor marine, măsuri de protecție a ecosistemelor marine vulnerabile din zona aflată în sfera de competență a CECAF, în conformitate cu orientările internaționale ale FAO pentru gestionarea pescuitului de adâncime în marea liberă, și măsuri pentru evitarea și reducerea pe cât posibil a capturilor nedorite, în special de specii marine vulnerabile, precum și pentru eliminarea treptată a practicii aruncării capturilor înapoi în mare;

               d)măsuri de reducere a impactului uneltelor de pescuit abandonate, pierdute sau aruncate în alt mod în ocean și de facilitare a identificării și recuperării acestor unelte;

               e)abordări comune cu alte ORP-uri și ORGP-uri, dacă este cazul, în special cu cele implicate în gestionarea pescuitului în aceeași zonă;

               f)recomandări, dacă este cazul și în măsura în care acest lucru este permis de documentele constitutive relevante, care să încurajeze punerea în aplicare a Convenției Organizației Internaționale a Muncii (OIM) privind munca în domeniul pescuitului;

               g)măsuri tehnice suplimentare pe baza avizelor organismelor subsidiare și ale grupurilor de lucru ale CECAF.

               ANEXA II

               Precizarea anuală a poziției care urmează să fie adoptată de Uniune
                  în cadrul sesiunilor Comitetului pentru pescuit în zona central-estică a Atlanticului

               Înainte de fiecare sesiune a CECAF, atunci când acest organism este chemat să adopte decizii capabile să influențeze în mod decisiv conținutul legislației adoptate de legiuitorul Uniunii, se iau măsurile necesare astfel încât poziția care urmează a fi exprimată în numele Uniunii să țină seama de cele mai recente informații științifice și de alte informații relevante transmise Comisiei, în conformitate cu principiile și orientările stabilite în anexa I.

               În acest sens și pe baza informațiilor menționate, Comisia transmite în scris Consiliului sau grupurilor sale de pregătire, cu suficient timp înainte de fiecare sesiune a CECAF, un document care prezintă în detaliu propunerea de precizare a poziției Uniunii, în vederea dezbaterii și a adoptării detaliilor referitoare la poziția care urmează să fie exprimată în numele Uniunii.

               Dacă în cadrul unei sesiuni a CECAF nu se poate ajunge la un acord, inclusiv la fața locului, chestiunea este supusă atenției Consiliului sau a grupurilor sale de pregătire, astfel încât poziția Uniunii să ia în considerare noile elemente.

                     (1)

                        7087/12 REV 1 ADD 1 COR 1.

                     (2)

                        JOIN(2016) 49 final din 10.11.2016.

                     (3)

                        7348/1/17 REV 1 din 24.3.2017.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 30.11.2017
            COM(2017) 711 final
            2017/0314(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene,în cadrul Comitetului mixt al SEE referitor la o modificare a anexei XIII (Transporturile)la Acordul privind SEE

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXT

               •Temeiurile și obiectivele propunerii

               Proiectul de decizie a Comitetului mixt al SEE (atașat la propunerea de decizie a Consiliului) are ca obiect modificarea anexei XIII (Transporturile) la Acordul privind SEE, în vederea încorporării Directivei 2014/94/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2014 privind instalarea infrastructurii pentru combustibili alternativi
                  1
               .

               •Coerența cu dispozițiile deja existente în domeniul de politică vizat

               Proiectul atașat de decizie a Comitetului mixt extinde politica deja existentă a UE la statele AELS care fac parte din SEE (Norvegia, Islanda și Liechtenstein).

               •Coerența cu alte domenii de politică a Uniunii

               Extinderea acquis-ului UE la statele AELS care fac parte din SEE, prin încorporarea acestuia în Acordul privind SEE, se realizează în conformitate cu obiectivele și principiile acestui acord care vizează instituirea unui Spațiu Economic European dinamic și omogen, bazat pe norme comune și pe condiții egale în materie de concurență.

               2.TEMEI JURIDIC, SUBSIDIARITATE ȘI PROPORȚIONALITATE

               •Temeiul juridic

               Actele legislative care urmează să fie încorporate în Acordul privind SEE se întemeiază pe articolul 91 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

               Articolul 1 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2894/94 al Consiliului
                  2
                referitor la normele de punere în aplicare a Acordului privind SEE prevede stabilirea de către Consiliu, la propunerea Comisiei, a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în legătură cu astfel de decizii.

               SEAE, în cooperare cu Comisia, prezintă proiectul de decizie a Comitetului mixt al SEE în vederea adoptării de către Consiliu ca poziție a Uniunii. SEAE speră să poată prezenta acest document în cel mai scurt timp posibil în cadrul Comitetului mixt al SEE.

               •Subsidiaritatea (în cazul competențelor neexclusive)

               Prezenta propunere respectă principiul subsidiarității din motivul prezentat mai jos.

               Obiectivul prezentei propuneri, și anume asigurarea omogenității pieței interne, nu poate fi realizat în mod suficient de către statele membre și, prin urmare, având în vedere efectele sale, poate fi mai bine realizat la nivelul Uniunii.

               Procesul de încorporare a acquis-ului UE în Acordul privind SEE se desfășoară în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 2894/94 al Consiliului din 28 noiembrie 1994 referitor la normele de punere în aplicare a Acordului privind Spațiul Economic European, care confirmă abordarea adoptată.

               •Proporționalitatea

               În conformitate cu principiul proporționalității, prezenta propunere nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivului propus.

               •Alegerea instrumentului

               În conformitate cu articolul 98 din Acordul privind SEE, instrumentul ales este o decizie a Comitetului mixt al SEE. Comitetul mixt al SEE asigură punerea în aplicare și funcționarea eficace a Acordului privind SEE și, în acest scop, ia decizii în cazurile prevăzute de Acordul privind SEE.

               3.REZULTATE ALE EVALUĂRILOR EX POST, CONSULTĂRILOR PĂRȚILOR INTERESATE ȘI EVALUĂRII IMPACTULUI

               •Obținerea și utilizarea expertizei

               Nu este cazul.

               •Evaluarea impactului

               Nu este cazul.

               4.IMPLICAȚII BUDGETARE

               Nu se preconizează implicații bugetare ca urmare a încorporării Directivei 2014/94/UE în Acordul privind SEE.

               5.ELEMENTE DIVERSE

               Principalele adaptări solicitate de AELS

               Adaptarea (b), articolul 6

               În Islanda, gazele naturale se utilizează într-o măsură limitată, dat fiind că în prezent nu există nicio piață, nicio infrastructură și nicio întreprindere pentru gazele naturale, nici la nivel de transport rutier, nici la nivel de nave maritime. Nu au existat în trecut piețe și întreprinderi de acest fel – și nici nu se preconizează că ele vor apărea în viitor – și nu au fost construite încă rețele pentru distribuția gazelor naturale. În acest context, articolul 6 din Directiva 2014/94/UE nu ar trebui să se aplice Islandei.

               Adaptarea (c), directiva în ansamblu

               Dată fiind situația sa specifică, Liechtensteinul a fost scutit pe deplin de aplicarea Directivei 2009/28/CE privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile
                  3
               , care a fost încorporată în Acordul privind SEE și la care Directiva 2014/94/UE se referă în mai multe rânduri.

               Întrucât nu are nici ieșire la mare/porturi, nici aeroporturi (cu excepția unui mic eliport), nici autostrăzi și, cel mai important, nu face parte din rețeaua TEN-T, Liechtensteinul a cerut să fie scutit de la punerea în aplicare a Directivei 2014/94/UE.

               2017/0314 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene,
                  în cadrul Comitetului mixt al SEE referitor la o modificare a anexei XIII (Transporturile)
                  la Acordul privind SEE

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 91 coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2894/94 al Consiliului din 28 noiembrie 1994 referitor la normele de punere în aplicare a Acordului privind Spațiul Economic European
                  4
               , în special articolul 1 alineatul (3),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Acordul privind Spațiul Economic European
                  5
                (denumit în continuare „Acordul privind SEE”) a intrat în vigoare la 1 ianuarie 1994.

               (2)În temeiul articolului 98 din Acordul privind SEE, Comitetul mixt al SEE poate decide să modifice, printre altele, anexa XIII (Transporturile) la Acordul privind SEE.

               (3)Directiva 2014/94/UE a Parlamentului European și a Consiliului
                  6
                trebuie încorporată în Acordul privind SEE.

               (4)Prin urmare, anexa XIII (Transporturile) la Acordul privind SEE ar trebui modificată în consecință.

               (5)Prin urmare, poziția Uniunii în cadrul Comitetului mixt al SEE ar trebui să se bazeze pe proiectul de decizie atașat,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul Comitetului mixt al SEE referitor la propunerea de modificare a anexei XIII (Transporturile) la Acordul privind SEE se bazează pe proiectul de decizie a Comitetului mixt al SEE atașat la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 307, 28.10.2014, p. 1.

                     (2)

                        JO L 305, 30.11.1994, p. 6-8.

                     (3)

                        Directiva 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile, de modificare și ulterior de abrogare a Directivelor 2001/77/CE și 2003/30/CE (JO L 140, 5.6.2009, p. 16).

                     (4)

                        JO L 305, 30.11.1994, p. 6.

                     (5)

                        JO L 1, 3.1.1994, p. 3.

                     (6)

                        Directiva 2014/94/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2014 privind instalarea infrastructurii pentru combustibili alternativi (JO L 307, 28.10.2014, p. 1).

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles,30.11.2017
            COM(2017) 711 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea de decizie a Consiliului
            privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului mixt al SEE referitor la o modificare a anexei XIII (Transporturile) la Acordul privind SEE

               ANEXĂ

                  DECIZIA nr. …/2017 A COMITETULUI MIXT AL SEE

                  din

                  de modificare a anexei XIII (Transporturile) la Acordul privind SEE

               COMITETUL MIXT AL SEE,

               având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European („Acordul privind SEE”), în special articolul 98,

               întrucât:

               (1)Directiva 2014/94/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2014 privind instalarea infrastructurii pentru combustibili alternativi
                  1
                trebuie încorporată în Acordul privind SEE.

               (2)Prin urmare, anexa XIII la Acordul privind SEE ar trebui să fie modificată în consecință,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               După punctul 5 (eliminat) din anexa XIII la Acordul privind SEE se adaugă următorul punct:

               „5a.32014 L 0094: Directiva 2014/94/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2014 privind instalarea infrastructurii pentru combustibili alternativi (JO L 307, 28.10.2014, p. 1).

               În sensul prezentului acord, dispozițiile directivei se citesc cu următoarele adaptări:

               (a)În ceea ce privește statele AELS, cuvântul «TFUE» de la articolul 3 alineatul (5) se citește «Acordul privind SEE».

               (b)Articolul 6 nu se aplică Islandei.

               (c)Directiva nu se aplică Liechtensteinului.”

               Articolul 2

               Textele Directivei 2014/94/UE în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicate în suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.

               Articolul 3

               Prezenta decizie intră în vigoare la […], cu condiția să se fi efectuat toate notificările prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din Acordul privind SEE*.

                  2Articolul 4

               Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Comitetul mixt al SEE,

                     Președintele

                     Secretarii
                     Comitetului mixt al SEE

                     (1)

                        JO L 307, 28.10.2014, p. 1.

                     (2)
                  *
                        [Nu au fost semnalate obligații constituționale.] [Au fost semnalate obligații constituționale.]


title: Propunere de DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI privind mobilizarea Fondului de solidaritate al Uniunii Europene în vederea furnizării de asistență Greciei, Spaniei, Franței și Portugaliei

text:
               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 22.2.2018
            COM(2018) 150 final
            Propunere de
            DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI
            privind mobilizarea Fondului de solidaritate al Uniunii Europene în vederea furnizării de asistență Greciei, Spaniei, Franței și Portugaliei

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Contextul propunerii

               Prezenta decizie se referă la mobilizarea sumei de 104 166 951 EUR din Fondul de solidaritate al Uniunii Europene (FSUE) pentru a oferi asistență Greciei, Franței, Portugaliei și Spaniei în urma catastrofelor care au afectat aceste țări în cursul anului 2017. Această mobilizare este însoțită de proiectul de buget rectificativ (PBR) nr. 1/2018
                  1
               , care propune înscrierea creditelor necesare în bugetul general 2018, atât în ceea ce privește angajamentele, cât și plățile, după deducerea avansului plătit deja (6 520 846 EUR).

               2.Informații și condiții

               2.1Grecia – cutremurele din Lesbos

               La 12 iunie 2017, un cutremur cu magnitudinea de 6,3 pe scara Richter a afectat insula Lesbos din Egeea de Nord. Cutremurul a fost urmat de numeroase replici, aducând daune locuințelor, sediilor de întreprinderi și infrastructurilor locale.

               (1)Grecia a solicitat o contribuție din partea FSUE la 1 septembrie 2017, respectând termenul de 12 săptămâni de la primele daune înregistrate.

               (2)Catastrofa este de origine naturală.

               (3)Autoritățile elene estimează daunele directe totale la 54,4 milioane EUR. Cererea a fost prezentată pe baza criteriilor aplicabile pentru catastrofele naturale regionale, astfel cum sunt prevăzute la articolul 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2012/2002 al Consiliului din 11 noiembrie 2002 de instituire a Fondului de Solidaritate al Uniunii Europene
                  2
                (denumit în continuare „regulamentul”), care definește o „catastrofă naturală regională” drept orice catastrofă naturală care provoacă într-o regiune de nivel NUTS 2 dintr-un stat eligibil daune directe care depășesc 1,5 % din produsul intern brut (PIB) al regiunii respective. Daunele provocate în Lesbos reprezintă 2,14 % din PIB-ul regiunii de nivel NUTS 2 Egeea de Nord
                  3
                și, prin urmare, depășește pragul de 1,5 % din PIB-ul regional stabilit în regulament.

               (4)În cererea sa, Grecia a solicitat plata unui avans, după cum se prevede la articolul 4a din regulament. La 24 octombrie 2017, Comisia a adoptat Decizia de punere în aplicare C(2017) 7203, prin care a acordat un avans de 10 %, în valoare de 135 912 EUR, din contribuția financiară anticipată din FSUE, care ulterior a fost plătită integral Greciei la 9 noiembrie 2017.

               (5)În cerere, autoritățile elene descriu în detaliu impactul cutremurului și eforturile făcute pentru a sprijini populația afectată. Grecia a informat că douăsprezece sate din Lesbos au fost afectate de cutremur. Peste o jumătate din satul Vrisa a fost distrusă, iar cei 850 de locuitori ai săi au fost evacuați pentru o perioadă îndelungată din cauza replicilor puternice. S-a constatat că sunt necesare reparații pentru 776 de case, iar 200 de case au trebuit reconstruite. De asemenea, școlile din zonele afectate au rămas închise. Cupola bisericii Sfântul Pantelimon din Plomari s-a prăbușit. Alunecări de teren au blocat drumul dintre Mytilini și Plomari la Agios Isidoros și drumul către Melinta. Au fost grav afectate și situri istorice, printre care muzeul de istorie naturală de la Vrisa al Universității Naționale și Kapodistriene din Atena. În orașul Chios și în satul Kampos s-au înregistrat daune minore.

               (6)Costul operațiunilor de urgență și de recuperare eligibile în temeiul articolului 3 alineatul (2) din regulament a fost estimat de Grecia la 12,7 milioane EUR.

               (7)Autoritățile elene au confirmat faptul că nu există nicio asigurare care să acopere costurile eligibile.

               (8)Regiunea afectată face parte din categoria „regiunilor de tranziție” în cadrul fondurilor structurale și de investiții europene (2014-2020). În cererea prezentată, autoritățile elene nu au semnalat Comisiei că intenționează să realoce fonduri din programele aferente fondurilor ESI pentru măsurile de recuperare.

               (9)Grecia nu a activat mecanismul de protecție civilă al Uniunii.

               (10)În ceea ce privește punerea în aplicare a legislației Uniunii privind prevenirea și gestionarea riscurilor de catastrofe, în prezent nu se desfășoară nicio procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor.

               (11)În urma cutremurelor puternice care au lovit Grecia între 1978 și 1981, guvernul elen a decis să creeze un cadru de prevenire și gestionare a riscurilor de catastrofe naturale. Acest cadru vizează îmbunătățirea rezilienței comunităților locale, permițând punerea în aplicare a unor politici de reducere a riscurilor cunoscute și de gestionare a impactului cutremurelor, precum și a unor proceduri/măsuri de prevenire a noilor riscuri. Sistemul elen de protecție civilă împotriva seismelor este bazat pe politici axate în principal pe reducerea vulnerabilității prin prevenirea și atenuarea riscurilor (și a daunelor) și pe abordarea situațiilor de urgență și a consecințelor catastrofelor.

               2.2Franța – uraganele Irma și Maria în Saint-Martin și în Guadeloupa

               Pe 5 și 6 septembrie 2017, un uragan de categoria 5 cu o violență fără precedent, uraganul Irma, a traversat Insulele Caraibe în direcția nord-vest, făcând numeroase victime și răniți și lăsând în urma sa pagube grave. Ochiul uraganului Irma a traversat insula Saint-Martin/Sint Maarteen cu o viteză medie de 290-295 km/h, distrugând peste 90 % din insulă. Cu doar două săptămâni mai târziu, la 18 și 19 septembrie, încă un uragan de categoria 5, uraganul Maria, provocat de aceleași condiții meteorologice și climatice ca Irma, a traversat insulele Caraibe și a provocat alte pagube grave în Saint-Martin/Sint Maarteen, Guadelupa și părți din Martinica.

               (1)Franța a solicitat o contribuție financiară din partea FSUE la 27 noiembrie 2017, respectând termenul de 12 săptămâni de la primele daune înregistrate.

               (2)Catastrofa este de origine naturală.

               (3)Autoritățile franceze estimează daunele directe totale provocate de catastrofă la 1 956,2 milioane EUR. Cererea a fost prezentată pe baza criteriilor aplicabile pentru catastrofele naturale regionale, astfel cum sunt prevăzute la articolul 2 alineatul (3) din regulament. Cererea înaintată de Franța se referă la o singură regiune de nivel NUTS 2, care cuprinde Saint-Martin și Guadeloupa. Întrucât aceasta are statutul de regiune ultraperiferică în sensul articolului 349 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, se aplică un prag al daunelor mai mic, și anume 1 % din PIB. Daunele directe raportate reprezintă 21,9 % din PIB-ul regiunii
                  4
                și depășesc cu mult pragul aplicabil de 1 % prevăzut de regulament în cazul regiunilor ultraperiferice.

               (4)În cererea sa, Franța a solicitat plata unui avans, după cum se prevede la articolul 4a din regulament. La 12 decembrie 2017, Comisia a adoptat Decizia de punere în aplicare C(2017) 8726, prin care a acordat un avans de 10 %, în valoare de 4 890 603 EUR, din contribuția financiară anticipată din FSUE. Avansul a fost plătit Franței în două tranșe, în decembrie 2017 (2 369 757 EUR) și în ianuarie 2018 (2 520 846 EUR).

               (5)În cerere, autoritățile franceze descriu în detaliu amploarea distrugerilor provocate de cele două uragane. Uraganul Irma, de categoria 5, cu un vânt mediu de peste 275 km/h timp de mai mult de trei zile, a avut o forță fără precedent. La mai puțin de două săptămâni, insulele Caraibe au fost lovite din nou, de uraganul Maria, care a provocat daune mai ales în Guadelupa. Cel puțin 35 de persoane și-au pierdut viața în Caraibe. În punctul culminant al crizei, aproape 3 000 de pompieri, personal de intervenție, doctori, jandarmi și soldați au fost mobilizați în zonele afectate pentru a participa la eforturile pentru acordarea de ajutor, oferind asistență și protecție populației. Au fost distribuite populației 226 de tone de produse alimentare și 735 000 de litri de apă. Au fost instalate module de locuit pentru a asigura condiții de cazare acceptabile. În Saint-Martin, 90 % din clădiri au fost afectate de rafalele de vânt; dintre acestea, 25 % au fost complet distruse, iar 40 % vor avea nevoie de lucrări structurale. Economia insulei este bazată în principal pe turism. Se estimează că uraganul va provoca șomaj de lungă durată în acest sector, iar rata generală a șomajului este într-o creștere dramatică. În Guadelupa, după trecerea uraganului Maria, în noaptea dintre 18 și 19 septembrie 2017, toate serviciile de stat au fost mobilizate pentru a degaja drumurile, a salva persoanele în pericol și a ajuta populația în vederea revenirii la condiții normale de viață. Pentru mai multe zile, 60 000 de locuințe din Guadelupa au rămas fără curent electric, iar diferite zone nu au avut apă. Multe plantații de bananieri, care reprezintă una dintre sursele importante de venituri din Guadelupa, au suferit pagube importante, estimându-se că vor fi necesari doi ani pentru a se reveni la producția normală.

               (6)Costul operațiunilor de urgență și de recuperare eligibile în temeiul articolului 3 alineatul (2) din regulament a fost estimat de Franța la 191,4 milioane EUR.

               (7)Autoritățile franceze au confirmat faptul că nu există nicio asigurare care să acopere costurile eligibile.

               (8)Regiunile ultraperiferice afectate intră în categoria „regiuni mai puțin dezvoltate” în cadrul fondurilor structurale și de investiții europene (2014-2020). Autoritățile franceze au semnalat Comisiei că intenționează să realoce fonduri din programele aferente fondurilor ESI pentru măsurile de recuperare.

               (9)La cererea Franței, a fost activat mecanismul de protecție civilă al Uniunii. În plus, Comisia a mobilizat o sumă de 2,4 milioane EUR pentru acordarea de asistență umanitară imediată insulelor din regiune afectate de uraganul Irma. De asemenea, instrumentul de cartografiere prin satelit al Copernicus a fost utilizat pentru a sprijini eforturile de acordare de ajutor.

               (10)În ceea ce privește punerea în aplicare a legislației Uniunii privind prevenirea și gestionarea riscurilor de catastrofe, în prezent nu se desfășoară nicio procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor.

               2.3Portugalia – incendiile forestiere din regiunea Centro

               Între iunie și octombrie 2017, Portugalia a fost lovită de mai multe valuri de incendii forestiere puternice, declanșate de temperaturile ridicate, vântul puternic și umiditatea foarte scăzută. Incendiile au afectat mai ales centrul și nordul țării și au avut un efect devastator, distrugând infrastructuri publice importante, clădiri publice, locuințe, întreprinderi, terenuri agricole și forestiere.

               (1)Primul val de incendii din regiunea Centro s-a declanșat la 17 iunie 2017. Portugalia a prezentat cererea inițială pentru o contribuție din FSUE foarte rapid, la 17 iulie 2017, încadrându-se pe deplin în termenul de 12 săptămâni pentru depunerea cererilor. Între iulie și octombrie, Portugalia a fost însă lovită din nou de incendii grave. Pentru a ține cont de acestea, Portugalia a transmis actualizări ale cererii sale la 13 octombrie 2017 și la 14 decembrie 2017, inclusiv o estimare revizuită a valorii cumulate a daunelor provocate de incendii între iunie și octombrie 2017.

               (2)Catastrofa este de origine naturală.

               (3)În cererea finală, autoritățile portugheze estimează daunele directe totale cauzate de incendii în perioada iunie-octombrie la 1 458 de milioane EUR. Cererea prezentată a invocat producerea unei „catastrofe naturale majore”, în temeiul articolului 2 alineatul (2) din regulament. Acest cuantum, care reprezintă 0,832 % din VNB-ul Portugaliei, depășește pragul de „catastrofă majoră” pentru mobilizarea Fondului de solidaritate aplicabil în 2017, și anume 1 051,6 milioane EUR (0,6 % din VNB-ul Portugaliei). Prin urmare, catastrofa se califică drept „catastrofă naturală majoră” și se încadrează în domeniul de aplicare al regulamentului.

               (4)În cererea sa, Portugalia a solicitat plata unui avans, după cum se prevede la articolul 4a din regulament. La 9 noiembrie 2017, Comisia a adoptat Decizia de punere în aplicare C(2017) 7517, prin care a acordat un avans în valoare de 1 494 331 EUR. Această sumă s-a bazat pe estimarea inițială a daunelor efectuată în iulie 2017 și a reprezentat 10 % din contribuția financiară din FSUE anticipată la momentul respectiv. Avansul a fost plătit integral Portugaliei la 29 noiembrie 2017.

               (5)În cererea lor, autoritățile portugheze descriu în detaliu eforturile de stingere a incendiilor, precum și consecințele pe care le-a avut catastrofa. Incendiile au afectat mai ales centrul și nordul țării, în perioada 17 iunie - 17 octombrie 2017. Numai incendiul din Pedrógão Grande din luna iunie a făcut 64 de victime. În total, în urma incendiului au murit circa o sută de oameni și mult mai mulți au fost răniți. Impactul asupra vieții de zi cu zi și asupra proprietății private a fost considerabil. Suprafața importantă afectată de incendii descrisă în cerere a fost cartografiată în Sistemul european de informații privind incendiile forestiere (EFFIS). Conform EFFIS, incendiile au afectat grav o suprafață de 491 094 de hectare, din care 89 419 hectare de terenuri agricole și 401 675 de hectare de păduri și alte terenuri forestiere.

               (6)Costul operațiunilor de urgență și de recuperare eligibile în temeiul articolului 3 alineatul (2) din regulament a fost estimat de Portugalia la 211 milioane EUR.

               (7)Autoritățile portugheze au confirmat faptul că nu există nicio asigurare care să acopere costurile eligibile.

               (8)Regiunile afectate intră în categoria „regiuni mai puțin dezvoltate” în cadrul fondurilor structurale și de investiții europene (2014-2020). Autoritățile portugheze au semnalat Comisiei că au intenția de a realoca fonduri din programele aferente fondurilor ESI pentru măsurile de recuperare.

               (9)La cererea Portugaliei, mecanismul de protecție civilă al Uniunii a fost activat pentru a sprijini eforturile de combatere a incendiilor.

               (10)În ceea ce privește punerea în aplicare a legislației Uniunii privind prevenirea și gestionarea riscurilor de catastrofe, în prezent nu se desfășoară nicio procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor.

               (11)Cererea Portugaliei oferă o imagine de ansamblu asupra măsurilor de prevenire instituite. De exemplu, Rezoluția nr. 56/2015 a Consiliului de Miniștri, publicată în Jurnalul Oficial al Republicii Portugheze nr. 147 din 30 iulie 2015, a aprobat Cadrul strategic pentru politica privind clima, Programul național pentru schimbările climatice și Strategia națională pentru adaptarea la schimbările climatice, documente strategice care sunt conforme cu legislația UE pentru prevenirea și gestionarea riscurilor legate catastrofele pe care le reprezintă incendiile forestiere.

               2.4Spania – incendiile forestiere din Galicia

               Între 10 și 17 octombrie 2017, o serie de incendii puternice au izbucnit în regiunea Galicia din nord-vestul Spaniei. Incendiile au fost provocate de aceleași condiții meteorologice ca în cazul Portugaliei, mai exact temperaturi ridicate, vânt și o umiditate extrem de scăzută. Incendiile au afectat grav infrastructuri publice importante, locuințe, întreprinderi și terenuri forestiere.

               (1)Spania a solicitat o contribuție financiară din partea FSUE la 22 decembrie 2017, respectând termenul de 12 săptămâni de la primele daune înregistrate - la 10 octombrie 2017.

               (2)Catastrofa este de origine naturală.

               (3)Autoritățile spaniole estimează daunele directe totale cauzate de catastrofă la 129,1 milioane EUR. Această sumă este considerabil mai scăzută decât pragul de „catastrofă majoră” aplicabil Spaniei în 2017 pentru mobilizarea FSUE, care era de 3 378,5 milioane de EUR (și anume 3 miliarde EUR la prețurile din 2011). Suma este, de asemenea, sub pragul de „catastrofă regională”, și anume 1,5 % din produsul intern brut regional, care pentru Galicia este de 808 milioane EUR. Prin urmare, catastrofa nu se califică nici drept „catastrofă naturală majoră”, nici drept „catastrofă naturală regională” în temeiul regulamentului. Cu toate acestea, Spania a fost afectată de aceleași condiții meteorologice care au provocat catastrofa majoră din Portugalia. Din acest motiv, autoritățile spaniole și-au prezentat cererea în temeiul dispoziției „țară învecinată” de la articolul 2 alineatul (4) din regulament, conform căreia o țară eligibilă afectată de o catastrofă care se califică drept catastrofă majoră într-o țară eligibilă învecinată poate, de asemenea, beneficia de asistență din FSUE.

               (4)În cererea lor, autoritățile spaniole au cerut plata unui avans. Având în vedere nivelul scăzut al daunelor și al valorii anticipate a ajutorului, plata unui avans nu a fost considerată justificată.

               (5)Autoritățile spaniole au furnizat o descriere detaliată a impactului catastrofei. A fost declarată o suprafață arsă de 49 171 ha de păduri și zone cu arbuști, inclusiv situri Natura 2000. Serviciile de salvare au mobilizat 300 de persoane și au utilizat 112 vehicule. Au fost mobilizați 487 de voluntari care să ajute la stingerea incendiilor. Incendiile au afectat 96 730 de persoane și au făcut patru victime. În total, au fost afectate 151 din cele 315 municipalități din Galicia. Din punct de vedere economic, sectorul cel mai afectat a fost cel forestier, în cazul căruia numai daunele directe totale au fost estimate la peste 93,4 milioane EUR. Spania a răspuns rapid celor mai urgente nevoi ale populației afectate de incendii, oferind ajutor social, adăposturi temporare și efectuând operațiuni de urgență de primă necesitate și de reparare a infrastructurilor.

               (6)Costul operațiunilor de urgență și de recuperare eligibile în temeiul articolului 3 alineatul (2) din regulament a fost estimat de Spania la 18,7 milioane EUR.

               (7)Autoritățile spaniole au confirmat faptul că nu există nicio asigurare care să acopere costurile eligibile.

               (8)Regiunea afectată, Galicia, se încadrează la categoria „regiune mai dezvoltată” în cadrul fondurilor structurale și de investiții europene (2014-2020). În cererea prezentată, autoritățile spaniole nu au semnalat Comisiei că intenționează să realoce fonduri din programele aferente fondurilor ESI pentru măsurile de recuperare.

               (9)Spania nu a cerut activarea mecanismului de protecție civilă al Uniunii.

               (10)În ceea ce privește punerea în aplicare a legislației Uniunii privind prevenirea și gestionarea riscurilor de catastrofe, în prezent nu se desfășoară nicio procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor.

               (11)În cererea sa, Spania face trimitere la Decizia nr. 1313/2013/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 decembrie 2013 privind un mecanism de protecție civilă al Uniunii. Planul teritorial pentru situațiile de urgență al regiunii Galicia (PLATERGA) prevede o serie de norme și proceduri privind măsurile de intervenție și prevenire care trebuie realizate de administrațiile publice pentru combaterea situațiilor de urgență în Galicia. Există de asemenea un plan special de protecție civilă pentru combaterea incendiilor forestiere, denumit PEIFOGA, care a fost actualizat în 2015.

               2.5Concluzie

               Pentru motivele de mai sus, catastrofele menționate în cererile prezentate de Grecia, Franța, Portugalia și Spania îndeplinesc condițiile stabilite în regulament pentru mobilizarea FSUE.

               3.Finanțarea din alocările FSUE pentru 2018

               Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului din 2 decembrie 2013 de stabilire a cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020
                  5
                (denumit în continuare „Regulamentul privind CFM”), în special articolul 10, permite mobilizarea FSUE în limita unui plafon anual de 500 000 000 EUR (la prețurile din 2011). Punctul 11 din Acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară
                  6
                (AII) stabilește modalitățile de mobilizare a FSUE.

               Întrucât solidaritatea reprezintă principala justificare pentru crearea FSUE, Comisia consideră că ajutorul acordat ar trebui să fie progresiv. Astfel, potrivit practicilor anterioare, partea din daune care depășește pragul de „catastrofă naturală majoră” pentru mobilizarea FSUE (și anume 0,6 % din VNB sau 3 miliarde EUR la prețurile din 2011, luându-se în considerare suma cea mai mică) ar trebui să beneficieze de o intensitate mai mare a ajutorului în raport cu daunele care nu depășesc pragul. Rata aplicată în trecut pentru stabilirea sumelor alocate pentru catastrofe majore este de 2,5 % din valoarea daunelor directe totale care nu depășesc pragul și de 6 % pentru partea din daune care depășește pragul. Pentru catastrofele regionale și pentru catastrofele acceptate în temeiul dispoziției „țară învecinată”, rata este de 2,5 %.

               Contribuția nu poate depăși costul total estimat al operațiunilor eligibile. Metoda de calcul a ajutorului a fost stabilită în raportul anual pe 2002-2003 privind FSUE și acceptată de Consiliu și de Parlamentul European.

               Pe baza cererii prezentate de Grecia, Franța, Portugalia și Spania, calculul contribuției financiare acordate din FSUE, bazat pe estimarea valorii daunelor directe totale, este următorul:

                        State membre

                        Calificarea catastrofei

                        Daune directe totale

                        (milioane EUR)

                        Pragul de catastrofă majoră

                        (milioane EUR)

                        2,5 % din daunele directe care nu depășesc pragul

                        (în EUR)

                        6 % din daunele directe care depășesc pragul

                        (în EUR)

                        Cuantumul total al ajutorului propus

                        (în EUR)

                        Avansuri plătite

                        (în EUR)

                        GRECIA

                        Regională

                        [articolul 2 alineatul (3)]

                        54,365

                        1 057,800

                        1 359 119

                        -

                        1 359 119

                        135 912

                        FRANȚA

                        Regională

                        [articolul 2 alineatul (3)]

                        1 956,241

                        3 378,487

                        48 906 025

                        -

                        48 906 025

                        4 890 603

                        PORTUGALIA

                        Majoră

                        [articolul 2 alineatul (2)]

                        1 457,966

                        1 051,566

                        26 289 150

                        24 383 982

                        50 673 132

                        1 494 331

                        SPANIA

                        Regională

                        [articolul 2 alineatul (4)]

                        129,147

                        3 378,487

                        3 228 675

                        -

                        3 228 675

                        TOTAL

                        104 166 951

                        6 520 846

               În conformitate cu articolul 10 alineatul (1) din Regulamentul privind CFM, la începutul lui 2018 era disponibilă pentru mobilizarea FSUE o sumă totală de 421 142 057 EUR, reprezentând alocările rămase pentru 2018, în valoare de 280 371 754 EUR (și anume 574 342 834 EUR minus o sumă de 293 971 080 EUR deja mobilizată în 2017
                  7
               ), plus o alocare pentru 2017 în valoare de 140 770 303 EUR care a rămas necheltuită și a fost reportată pentru 2018.

               Suma care poate fi mobilizată în acest moment al anului 2018 este de 277 556 348 EUR. Această sumă corespunde sumei totale disponibile pentru mobilizarea FSUE la începutul anului 2018 (421 142 057 EUR), minus suma de 143 585 709 EUR, care a fost reținută în vederea respectării obligației de a menține în rezervă 25 % din alocarea anuală pe 2018 până la 1 octombrie 2018, astfel cum se prevede la articolul 10 alineatul (1) din Regulamentul privind CFM.

                        Finanțarea FSUE - tabel recapitulativ

                        Sumă

                        în EUR

                        Alocare pentru 2017 reportată pentru 2018

                        140 770 303

                        Alocare pentru 2018

                        574 342 834

                        Sumă pentru 2018 alocată anticipat în 2017, în conformitate cu articolul 10 alineatul (2) din Regulamentul privind CFM

                        -293 971 080

                        ----------------

                        Total disponibil la începutul exercițiului 2018

                        421 142 057

                        Minus suma deja mobilizată în 2018

                        -

                        Minus 25 % care au fost reținuți din alocarea pentru 2018

                        -143 585 709

                        ----------------

                        Suma maximă disponibilă în prezent (alocări pentru 2017+2018)

                        277 556 348

                        Valoarea totală a alocării propuse pentru Grecia, Franța, Portugalia și Spania

                        104 166 951

                        Disponibilități rămase până la 1 octombrie 2018

                        173 389 387

               Propunere de

               DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI

               privind mobilizarea Fondului de solidaritate al Uniunii Europene în vederea furnizării de asistență Greciei, Spaniei, Franței și Portugaliei

               PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2012/2002 al Consiliului din 11 noiembrie 2002 de instituire a Fondului de solidaritate al Uniunii Europene
                  8
               , în special articolul 4 alineatul (3),

               având în vedere Acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 între Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară
                  9
               , în special punctul 11,

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Obiectivul Fondului de solidaritate al Uniunii Europene („fondul”) este de a-i permite Uniunii să răspundă într-un mod rapid, eficient și flexibil situațiilor de urgență pentru a-și exprima solidaritatea față de populațiile din regiunile afectate de catastrofe naturale.

               (2)Fondul nu depășește o valoare anuală maximă de 500 000 000 EUR (la prețurile din 2011), astfel cum se prevede la articolul 10 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului
                  10
               .

               (3)La 1 septembrie 2017, Grecia a prezentat o cerere de mobilizare a fondului, în urma cutremurului care a afectat insula Lesbos din Egeea de Nord la 12 iunie 2017.

               (4)La 22 decembrie 2017, Spania a prezentat o cerere de mobilizare a fondului, în urma unor incendii de vegetație produse în regiunea Galicia din nord-vestul Spaniei între 10 și 17 octombrie 2017.

               (5)La 27 noiembrie 2017, Franța a prezentat o cerere de mobilizare a fondului, în urma uraganului Irma care a traversat insula Saint Martin la 5 și 6 septembrie 2017 și a uraganului Maria care a lovit Guadelupa la 18 și 19 septembrie 2017.

               (6)La 17 iulie 2017, Portugalia a prezentat cererea sa inițială pentru o contribuție din fond, în urma unor incendii grave care au izbucnit la 17 iunie 2017. Între iunie și octombrie 2017 Portugalia a fost însă lovită din nou de incendii grave, în urma cărora a transmis actualizări ale cererii sale, la 13 octombrie 2017 și încă o dată la 14 decembrie 2017, inclusiv o estimare revizuită a valorii cumulate a daunelor provocate de incendii între iunie și octombrie 2017.

               (7)Cererile prezentate de Grecia, Spania, Franța și Portugalia îndeplinesc condițiile de acordare a unei contribuții financiare din fond, astfel cum se prevede la articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 2012/2002.

               (8)Prin urmare, fondul ar trebui să fie mobilizat pentru a se acorda o contribuție financiară Greciei, Franței, Portugaliei și Spaniei.

               (9)Pentru a se reduce la minimum perioada necesară pentru mobilizarea fondului, prezenta decizie ar trebui să se aplice de la data adoptării,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               În cadrul bugetului general al Uniunii pentru exercițiul financiar 2018, se mobilizează sumele de 1 359 119 EUR pentru Grecia, 3 228 675 EUR pentru Spania, 48 906 025 EUR pentru Franța și 50 673 132 EUR pentru Portugalia din Fondul de solidaritate al Uniunii Europene, sub formă de credite de angajament și credite de plată.

               Articolul 2

               Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               Decizia se aplică începând din … [data adoptării]**.

               Adoptată la Bruxelles,

                  Pentru Parlamentul European,
                        Pentru Consiliu,

                     (1)

                        COM(2018) 155, 22.2.2018.

                     (2)

                        JO L 311, 14.11.2002, p. 3.

                     (3)

                        EL41 = PIB-ul regional pentru Voreio Aigaio/Egeea de Nord este de 2 545 de milioane EUR, pe baza datelor din 2014.

                     (4)

                        8 928 de milioane EUR pe baza datelor din 2014.

                     (5)

                        JO L 347, 20.12.2013, p. 884.

                     (6)

                        JO C 373, 20.12.2013, p. 1.

                     (7)

                        Decizia (UE) 2017/1599 a Parlamentului European și a Consiliului din 13 septembrie 2017 privind mobilizarea Fondului de solidaritate al Uniunii Europene în vederea furnizării de asistență Italiei.

                     (8)

                        JO L 311, 14.11.2002, p. 3.

                     (9)

                        JO C 373, 20.12.2013, p. 1.

                     (10)

                        Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului din 2 decembrie 2013 de stabilire a cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020 (JO L 347, 20.12.2013, p. 884).