				|

		52012PC0089

			Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI privind circulația necomercială a animalelor de companie /* COM/2012/089 final - 2012/0039 (COD) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           CONTEXTUL PROPUNERII
1.1.        Motivele și obiectivele
propunerii
Propunerea abrogă și înlocuiește
Regulamentul (CE) nr. 998/2003 al Parlamentului European și al Consiliului
privind cerințele de sănătate animală aplicabile
circulației necomerciale a animalelor de companie și de modificare a
Directivei 92/65/CEE a Consiliului[1].
1.2.        Cadru juridic
Regulamentul (CE) nr. 998/2003 a fost aliniat cu
procedura de reglementare cu control prin Regulamentul (CE) nr. 219/2009 al
Parlamentului European și al Consiliului din 11 martie 2009 de adaptare la
Decizia 1999/468/CE a Consiliului a unor acte care fac obiectul procedurii
menționate la articolul 251 din tratat în ceea ce privește procedura
de reglementare cu control[2].
Acesta a fost ulterior modificat substanțial
prin Regulamentul (UE) nr. 438/2010 al Parlamentului European și al
Consiliului din 19 mai 2010 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 998/2003
privind cerințele de sănătate animală aplicabile circulației
necomerciale a animalelor de companie[3],
în special pentru a prelungi regimul tranzitoriu prevăzut la articolele 6,
8 și 16 până la 31 decembrie 2011.
De asemenea, regulamentul a fost aliniat
parțial cu Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE). Cu
toate acestea, într-o declarație anexată la Regulamentul (UE) nr.
438/2010, Comisia s-a angajat să propună o revizuire integrală a
Regulamentului (CE) nr. 998/2003 și, în special, a aspectelor legate de
actele delegate și de punere în aplicare.
Regulamentul (CE) nr. 998/2003 prevede, de
asemenea, că începând cu 3 iulie 2011, adică sfârșitul perioadei
de tranziție de opt ani prevăzută la articolul 4 alineatul (1)
din regulamentul menționat, sistemul de identificare electronică este
singurul mijloc de identificare a câinilor, pisicilor sau dihorilor domestici
de companie. Cu toate acestea, un animal cu un tatuaj lizibil în mod clar,
aplicat înainte de data menționată este, de asemenea, considerat ca
fiind identificat în conformitate cu regulamentul respectiv.
Din cauza expirării regimului de
tranziție și a perioadei menționate anterior și a
necesității unor modificări care să alinieze cerințele
de sănătate animală prevăzute în Regulamentul (CE) nr.
998/2003 cu TFUE într‑un mod suficient de clar și accesibil pentru
cetățeni, este necesară abrogarea regulamentul menționat
anterior și înlocuirea sa cu prezenta propunere.
2.           CONSULTAREA
PĂRȚILOR INTERESATE
Deoarece obiectivul principal al prezentei
propuneri este alinierea Regulamentului (CE) nr. 998/2003 la articolele 290
și 291 din TFUE și clarificarea anumitor aspecte din regulament, nu
sunt prevăzute impacte semnificative. Prin urmare, nu au fost necesare
consultări specifice sau evaluarea impactului.
3.           ELEMENTELE JURIDICE ALE
PROPUNERII
3.1.        Rezumatul acțiunii propuse
Scopul propunerii este abrogarea și
înlocuirea Regulamentului (CE) nr. 998/2003 cu prezentul regulament, care
(a)     aliniază competențele conferite
Comisiei în temeiul Regulamentului (CE) nr. 998/2003 cu articolele 290 și
291 din TFUE;
(b)     clarifică pentru cetățeni
regimul care se va aplica după expirarea regimului de tranziție
prevăzut la articolele 6, 8 și 16 din Regulamentul (CE) nr. 998/2003
și a perioadei de tranziție prevăzută la articolul 4
alineatul (1).
3.2.        Temei juridic
Obiectivul principal al Regulamentului este protecția
sănătății publice și animale.
Prin urmare, deoarece Regulamentul (CE) nr.
998/2003 s-a bazat pe articolul 37 și pe articolul 152 alineatul (4)
litera (b) din Tratatul de instituire a Comunității Europene,
propunerea se bazează în consecință pe articolul 43 alineatul
(2) și pe articolul 168 alineatul (4) din TFUE.
3.3.        Principiul
subsidiarității
Principiul subsidiarității se
aplică în măsura în care propunerea nu intră în sfera
competenței exclusive a Uniunii.
Obiectivul propunerii nu poate fi îndeplinit în
mod satisfăcător prin acțiunile statelor membre. Pentru
reducerea sarcinilor administrative ale autorităților competente (ale
UE, naționale și din țări terțe) și ale
cetățenilor și menținând în același timp un nivel
ridicat de protecție a sănătății publice și
animale, sunt necesare cerințe de sănătate animală la
nivelul Uniunii aplicabile circulației necomerciale a animalelor de
companie în statele membre din alte state membre sau din țări
terțe.
3.4.        Principiul proporționalității
În conformitate cu principiul proporționalității,
această măsură nu depășește ceea ce este necesar
pentru atingerea obiectivului.
Forma măsurii este un regulament al
Parlamentului European și al Consiliului care este direct aplicabil în
toate statele membre. Aceasta garantează faptul că
administrațiile naționale și ale UE nu vor suporta niciun cost
pentru transpunerea legislației în dreptul intern.
3.5.        Alegerea instrumentelor
Instrumentul propus: regulament al Parlamentului European și al
Consiliului.
Alte mijloace nu ar fi adecvate deoarece
obiectivele acțiunii pot fi atinse în modul cel mai eficient prin
cerințe complet armonizate (inclusiv intrarea în vigoare în timp util) în
întreaga UE, asigurând astfel libera circulație a animalelor de companie
care își însoțesc proprietarul.
4.           IMPLICAȚII BUGETARE
Propunerea nu are implicații asupra bugetului
Uniunii.
5.           INFORMAȚII SUPLIMENTARE
Actul propus ar trebui extins la Spațiul
Economic European, deoarece acesta se referă la o chestiune care
privește SEE.
Dispozițiile Directivei 92/65/CEE a
Consiliului din 13 iulie 1992 de definire a cerințelor de
sănătate animală care reglementează schimburile și
importurile în Comunitate de animale, material seminal, ovule și embrioni
care nu se supun, în ceea ce privește cerințele de sănătate
animală, reglementărilor comunitare speciale prevăzute la
punctul I din anexa A la Directiva 90/425/CEE[4],
care se referă la schimburile și importurile de câini, pisici și
dihori domestici se referă la dispozițiile respective din
Regulamentul (CE) nr. 998/2003.
În interesul consecvenței și
coerenței legislației Uniunii, Directiva 92/65/CEE ar trebui
modificată cu scopul de a înlocui trimiterile la Regulamentul (CE) nr.
998/2003 cu trimiteri la actul propus.
Cele două propuneri sunt prezentate
împreună pentru a fi adoptate simultan.
2012/0039 (COD)
Propunere de
REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN
ŞI AL CONSILIULUI
privind circulația necomercială a
animalelor de companie
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ŞI
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43 alineatul (2)
și articolul 168 alineatul (4) teza introductivă și litera
(b),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act
legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic
și Social European[5],
având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[6],
hotărând în conformitate cu procedura
legislativă ordinară,
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 998/2003 al Parlamentului
European și al Consiliului din 26 mai 2003 privind cerințele de
sănătate animală aplicabile circulației necomerciale a
animalelor de companie și de modificare a Directivei 92/65/CEE a
Consiliului[7]
stabilește condițiile de sănătate animală care se
aplică circulației necomerciale a animalelor de companie într‑un
stat membru din alt stat membru sau din țări terțe, precum
și controalele aplicabile acestei circulații. Regulamentul are scopul
de a asigura un nivel suficient de siguranță cu privire la riscurile
legate de sănătatea umană și animală prezentate de
această circulație necomercială și de a elimina orice
obstacole nejustificate din calea acestei circulații.
(2)
Într-o declarație anexată la Regulamentul
(UE) nr. 438/2010 al Parlamentului European și al Consiliului[8] de
modificare a Regulamentului (CE) nr. 998/2003, Comisia s-a angajat să
propună o revizuire integrală a Regulamentului (CE) nr. 998/2003
și, în special, a aspectelor legate de actele delegate și de punere
în aplicare. Prin urmare, în urma intrării în vigoare a Tratatului,
competențele conferite Comisiei în temeiul Regulamentului (CE) nr.
998/2003 trebuie să se alinieze la articolele 290 și 291 din tratatul
menționat. Luând în considerare numărul de modificări care trebuie
aduse cerințelor de sănătate animală prevăzute în
Regulamentul (CE) nr. 998/2003 și pentru a se asigura că acestea sunt
suficient de clare și accesibile cetățenilor, regulamentul
menționat ar trebui abrogat și înlocuit cu prezentul regulament.
(3)
Deoarece obiectivul prezentului regulament, și
anume stabilirea normelor de sănătate publică și
animală pentru circulația necomercială a animalelor de companie
din speciile enumerate în anexa I pentru a preveni sau minimiza riscurile
pentru sănătatea publică și animală generate de
această circulație, nu poate fi realizat în mod
satisfăcător de către statele membre și, prin urmare, poate
fi realizat mai bine la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri, în
conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este
prevăzut la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul
proporționalității, astfel cum este enunțat la articolul
respectiv, prezentul regulament nu depășește ceea ce este
necesar pentru îndeplinirea acestui obiectiv.
(4)
Prezentul regulament ar trebui să
stabilească o listă pozitivă a speciilor de animale pentru care
cerințele de sănătate animală armonizate ar trebui să
se aplice în cazul în care animalele din speciile respective sunt crescute ca
animale de companie și deplasate în scopuri necomerciale. La întocmirea
listei respective, ar trebui să se țină seama de
susceptibilitatea sau rolul acestor animale în epidemiologia rabiei.
(5)
Directiva 92/65/CEE a Consiliului din 13 iulie 1992
de definire a cerințelor de sănătate animală care
reglementează schimburile și importurile în Comunitate de animale,
material seminal, ovule și embrioni care nu se supun, în ceea ce
privește cerințele de sănătate animală,
reglementărilor comunitare speciale prevăzute la punctul I din anexa
A la Directiva 90/425/CEE[9]
prevede, printre altele, cerințele de sănătate animală
aplicabile comerțului și importurilor de câini, pisici și dihori
domestici, care sunt animale din speciile susceptibile la rabie. Deoarece
aceste specii sunt, de asemenea, ținute ca animale de companie și
deseori deplasate, în scopuri necomerciale împreună cu proprietarul lor,
în interiorul Uniunii și în Uniune, prezentul regulament ar trebui să
prevadă cerințele de sănătate animală aplicabile
circulației necomerciale a speciilor respective în statele membre. Aceste
specii sunt enumerate în partea A din anexa I la prezentul regulament.
(6)
În mod similar, ar trebui stabilit un cadru juridic
pentru cerințele de sănătate animală aplicabile
circulației necomerciale a speciilor de animale neafectate de rabie sau
fără semnificație epidemiologică în ceea ce privește
rabia, cărora, în cazul în care acestea nu au fost ținute ca animale
de companie, ar trebui să li se aplice o altă legislație a
Uniunii, inclusiv legislația privind animalele de la care se obțin produse
alimentare. Aceste specii sunt enumerate în partea B din anexa I la prezentul
regulament.
(7)
Lista din partea B a anexei I ar trebui să
includă nevertebrate, cu excepția albinelor și bondarilor
reglementate de Directiva 92/65/CEE, precum și moluștele și
crustaceele, reglementate de Directiva 2006/88/CE[10]. Aceasta
ar trebui să includă, de asemenea, animalele acvatice ornamentale
ținute în acvarii de tip necomercial excluse din domeniul de aplicare al
Directivei 2006/88/CE, precum și amfibienii și reptilele.
(8)
Lista ar trebui să includă toate speciile
de păsări, cu excepția păsărilor de curte care
intră în domeniul de aplicare al Directivei 92/65/CEE și al
Directivei 2009/158/CE a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind
condițiile de sănătate animală care reglementează
comerțul intracomunitar și importurile din țări terțe
de păsări de curte și de ouă pentru incubație[11], precum
și rozătoarele și iepurii domestici.
(9)
Totuși, în scopul coerenței
legislației Uniunii, până la elaborarea normelor Uniunii privind
circulația necomercială într-un stat membru din țări sau
teritorii terțe a animalelor de companie din speciile enumerate în partea
B, normele naționale în vigoare ar trebui să se aplice în continuare
acestor deplasări, cu condiția ca acestea să nu fie mai stricte
decât cele care se aplică la importul acestor animale în scopuri
comerciale.
(10)
Pe de altă parte, fără a aduce
atingere articolului 3, articolului 9 alineatul (3) și articolului 10a din
Directiva 92/65/CEE, statele membre nu ar trebui să adopte cerințe de
sănătate animală pentru circulația necomercială
într-un stat membru dintr-un alt stat membru a animalelor de companie din
speciile enumerate în partea B, cu excepția cazului în care normele care
reglementează această circulație sunt stabilite în conformitate
cu prezentul regulament.
(11)
Deoarece animalele din speciile enumerate în partea
B pot aparține unor specii care necesită protecție
specială, prezentul regulament ar trebui să se aplice fără
a aduce atingere Regulamentului (CE) nr. 338/97 al Consiliului din 9 decembrie
1996 privind protecția speciilor faunei și florei sălbatice prin
controlul comerțului cu acestea[12].
(12)
Pentru a face o distincție clară între
normele care se aplică circulației necomerciale și cele care se
aplică comerțului și importurilor din țările
terțe în Uniune de câini, pisici și dihori domestici care fac
obiectul cerințelor de sănătate animală din Directiva
92/65/CEE, prezentul regulament ar trebui să definească atât
animalele de companie, cât și circulația necomercială a unor
astfel de animale ca o circulație care nu implică sau nu
urmărește, în mod direct sau indirect, un câștig financiar sau
un transfer de proprietate.
(13)
Ca urmare a îmbunătățirii
situației privind rabia în Uniune, Irlanda, Malta, Suedia și Regatul
Unit au abandonat sistemul carantinei obligatorii de șase luni, pe care
l-au aplicat timp de mai multe decenii pentru anumite animale de companie care
intrau pe teritoriul lor, în favoarea unui sistem alternativ, mai puțin
restrictiv, care oferă un nivel echivalent de siguranță,
stabilit în Regulamentul (CE) nr. 998/2003. Statele membre respective sunt
enumerate în partea A din anexa II la Regulamentul (CE) nr. 998/2003 și au
aplicat până la 31 decembrie 2011, în plus față de o vaccinare
antirabică valabilă, în conformitate cu normele naționale, un
control înainte de intrare privind eficacitatea vaccinării antirabice la
pisicile și câinii de companie provenind din alte state membre și
anumite țări și teritorii terțe.
(14)
Secțiunea 1 din partea B din anexa II la
Regulamentul (CE) nr. 998/2003 stabilește o listă cu restul statelor
membre, inclusiv țări și teritorii care sunt, în sensul
regulamentului menționat, considerate parte a statelor membre, deoarece se
aplică condițiile naționale de circulație a animalelor din
speciile enumerate în anexa I la acesta, sau sunt considerate comparabile cu
statele membre, în cazul în care aceste animale sunt transportate în scopuri
necomerciale între statele membre și aceste țări și
teritorii.
(15)
Articolul 355 alineatul (5) litera (c) din tratat
și Regulamentul (CEE) nr. 706/73 al Consiliului din 12 martie 1973 privind
regimurile comunitare aplicabile Insulelor anglo-normande și Insulei Man
pentru comerțul produselor agricole[13] prevăd ca legislația
sanitar-veterinară a Uniunii să se aplice insulelor respective, care,
în sensul Regulamentului (CE) nr. 998/2003, sunt considerate ca fiind parte a
Regatului Unit.
(16)
Ținând cont de sfârșitul regimului de
tranziție prevăzut de Regulamentul (CE) nr. 998/2003 și din
motive de claritate a legislației Uniunii, lista statelor membre, inclusiv
Irlanda, Malta, Suedia și Regatul Unit, teritoriile care fac parte din
statele membre și Gibraltar, ar trebui stabilită în anexa II la
prezentul regulament, iar prezentul regulament ar trebui să clarifice
cerințele de sănătate animală aplicabile circulației
necomerciale a animalelor de companie din speciile enumerate în partea A din
anexa I într‑un stat membru dintr-un alt stat membru și din
țări și teritorii terțe.
(17)
Regulamentul (CE) nr. 998/2003 prevede, de
asemenea, că, pentru o perioadă de tranziție, animalele de
companie din speciile enumerate în părțile A și B din anexa I la
regulamentul respectiv sunt considerate ca fiind identificate atunci când
acestea prezintă fie un tatuaj clar lizibil, fie un sistem de identificare
electronică (denumit în continuare „transponder”). Prin urmare, prezentul
regulament ar trebui să clarifice normele de marcare a animalelor de
companie din speciile enumerate în partea A din anexa I după expirarea
perioadei de tranziție la 3 iulie 2011, inclusiv calificările
necesare pentru cei care efectuează marcarea.
(18)
Anexa Ia la Regulamentul (CE) nr. 998/2003
stabilește cerințe tehnice pentru identificarea animalelor de
companie cu transpondere. Aceste cerințe tehnice corespund standardelor
acceptate la nivel internațional și ar trebui introduse
fără modificări substanțiale în anexa III la prezentul
regulament.
(19)
Pentru a proteja sănătatea publică
și sănătatea animalelor de companie din speciile enumerate în
anexa I, prezentul regulament ar trebui să ofere posibilitatea de a se
adopta măsuri sanitare preventive de combatere a bolilor și a
infecțiilor, altele decât rabia. Măsurile respective ar trebui
să se bazeze pe informații științifice validate și
aplicate proporțional cu riscurile pentru sănătatea publică
sau animală prezentate de circulația necomercială a animalelor
susceptibile de a fi afectate de aceste boli sau infecții. Ele ar trebui
să includă normele pentru clasificarea statelor membre sau regiunilor
acestora, procedurile de justificare continuă a motivelor pentru statele
membre care impun aplicarea unor măsuri sanitare preventive,
condițiile de solicitare și documentare a măsurilor sanitare
preventive și, în cazul în care este necesar, condițiile de derogare
de la aplicarea lor. Prin urmare, ar trebui să se prevadă, de
asemenea, stabilirea unei liste a statelor membre sau a regiunilor acestora
clasificate în conformitate cu normele pentru clasificarea statelor membre sau
regiunilor acestora, într‑un act de punere în aplicare ce urmează
să fie adoptat în conformitate cu prezentul regulament.
(20)
Vaccinurile antirabice administrate animalelor de
companie din speciile enumerate în partea A din anexa I înainte de vârsta de
trei luni nu pot induce o imunitate protectoare din cauza competiției cu
anticorpii materni. Prin urmare, producătorii de vaccinuri recomandă
ca animalele tinere să nu fie vaccinate înainte de această
vârstă. În consecință, pentru a autoriza circulația
necomercială a animalelor tinere din speciile enumerate în partea A din
anexa I care nu au fost vaccinate contra rabiei, prezentul regulament ar trebui
să stabilească anumite măsuri de precauție care trebuie
adoptate și să ofere statelor membre posibilitatea de a autoriza
circulația pe teritoriile lor a animalelor tinere care sunt în
conformitate cu măsurile respective.
(21)
Pentru a simplifica condițiile
circulației necomerciale a animalelor de companie din speciile enumerate
în partea A din anexa I între statele membre cu statut favorabil echivalent
referitor la rabie, prezentul regulament ar trebui să prevadă, de
asemenea, posibilitatea de a se adopta condiții de derogare de la
cerința vaccinării antirabice. Măsurile respective ar trebui
să se bazeze pe informații științifice validate și
aplicate proporțional cu riscurile pentru sănătatea publică
sau animală prezentate de circulația necomercială a animalelor
susceptibile de a fi afectate de rabie. Acestea ar trebui să includă
norme pentru clasificarea statelor membre sau a regiunilor acestora și
proceduri de justificare continuă a motivelor pentru statele membre care
impun aplicarea derogării. De asemenea, ar trebui să se prevadă
stabilirea unei liste a statelor membre sau a regiunilor acestora clasificate
în conformitate cu normele pentru clasificarea statelor membre sau regiunilor
acestora, într‑un act de punere în aplicare ce urmează să fie
adoptat în conformitate cu prezentul regulament.
(22)
Țările și teritoriile enumerate în
secțiunea 2 a părții B din anexa II la Regulamentul (CE) nr.
998/2003 aplică norme echivalente cu cele aplicate de statele membre, în
timp ce țările și teritoriile terțe menționate în
partea C din anexa II la respectivul regulament trebuie să respecte
criteriile prevăzute la articolul 10 din regulamentul menționat. Prin
urmare, este necesar să se asigure introducerea acestor liste,
fără modificări substanțiale, într‑un act de punere
în aplicare care trebuie adoptat în termen de un an de la adoptarea prezentului
regulament. Cu toate acestea, prezentul regulament ar trebui să
prevadă faptul că lista țărilor și teritoriilor
prevăzute în secțiunea 2 din partea B și în partea C din anexa II
la Regulamentul (CE) nr. 998/2003 continuă să se aplice în sensul
prezentului regulament, până la intrarea în vigoare a actului de punere în
aplicare menționat.
(23)
Regulamentul (CE) nr. 998/2003 prevede anumite
cerințe pentru circulația necomercială în statele membre a
animalelor de companie provenind din alte state membre și din
țările sau teritoriile enumerate în secțiunea 2 din partea B
și în partea C din anexa II la acesta, care includ, printre altele, o
vaccinare antirabică valabilă efectuată la animalele de companie
în cauză cu vaccinuri conforme cu standardele minime astfel cum sunt
stabilite în capitolul relevant din Manualul de Teste de Diagnostic și
Vaccinuri pentru Animale Terestre al Organizației Mondiale pentru
Sănătatea Animalelor (OIE), sau pentru care s-a acordat o
autorizație de comercializare în conformitate cu Directiva 2001/82/CE a
Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire
a unui cod comunitar cu privire la produsele medicamentoase veterinare[14] sau cu
Regulamentul (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului
din 31 martie 2004 de stabilire a procedurilor comunitare privind autorizarea
și supravegherea medicamentelor de uz uman și veterinar și de
instituire a unei Agenții Europene pentru Medicamente[15]. Aceste
vaccinuri s-au dovedit a fi eficiente pentru protecția animalelor
împotriva rabiei și fac parte din cerințele de valabilitate privind
vaccinarea antirabică prevăzute în anexa Ib la Regulamentul (CE) nr.
998/2003. Cerințele respective ar trebui introduse, fără
modificări substanțiale, în anexa IV la prezentul regulament.
(24)
Regulamentul (CE) nr. 998/2003 stabilește
cerințe de sănătate animală mai stricte pentru animalele de
companie deplasate în statele membre din țări sau teritorii
terțe, altele decât cele enumerate în partea C din anexa II la
regulamentul respectiv. Cerințele respective includ controlul
eficacității vaccinării antirabice la animale individuale prin
titrarea anticorpilor într-un laborator autorizat în conformitate cu Decizia
2000/258/CE a Consiliului din 20 martie 2000 privind desemnarea unui institut
specific responsabil cu stabilirea criteriilor necesare pentru standardizarea
testelor serologice de control al eficacității vaccinurilor
antirabice[16].
Prin urmare, este adecvată menținerea acestor cerințe în anexa V
la prezentul regulament și includerea condiției ca testul să se
efectueze în conformitate cu metodele stabilite în capitolul relevant din
Manualul de Teste de Diagnostic și Vaccinuri pentru Animale Terestre.
(25)
Pentru a atesta respectarea condițiilor din
prezentul regulament, sunt necesare documente de identificare care
însoțesc animalele de companie din speciile enumerate în partea A din
anexa I care sunt deplasate în scopuri necomerciale în statele membre. Prin urmare,
prezentul regulament ar trebui să stabilească în condițiile în
care se emit documentele de identificare și cerințele privind
conținutul, valabilitatea și formatul acestora.
(26)
Prezentul regulament ar trebui să permită
statelor membre autorizarea circulației necomerciale pe teritoriul lor a
animalelor de companie din speciile enumerate în partea A din anexa I, care
sunt însoțite de un document de identificare emis într-o țară
sau teritoriu terț care aplică norme echivalente cu cele aplicate de
statele membre. El ar trebui, de asemenea, să permită statelor membre
să autorizeze circulația necomercială pe teritoriul lor
după o deplasare temporară într‑o țară sau teritoriu
terț a respectivelor animale de companie însoțite de un document de
identificare emis într‑un stat membru, dacă condițiile pentru a
reveni din aceste țări sau teritorii sunt îndeplinite înainte ca
animalul să fi părăsit Uniunea.
(27)
Prezentul regulament ar trebui, de asemenea,
să ofere statelor membre posibilitatea de a autoriza, în cazul în care
există o necesitate de plecare urgentă, intrarea directă pe
teritoriul lor a animalelor de companie din speciile enumerate în anexa I care
nu sunt în conformitate cu condițiile prevăzute de prezentul
regulament, cu condiția solicitării și acordării prealabile
a unui permis de către statul membru de destinație și a
aplicării unei carantine pe o perioadă limitată, sub
supraveghere oficială, pentru a îndeplini aceste condiții. Chiar
dacă există o necesitate de plecare urgentă, un astfel de permis
ar trebui să fie indispensabil din cauza riscurilor pentru
sănătatea animală care decurg din introducerea în Uniune a unui
animal de companie care nu este în conformitate cu condițiile
prevăzute în prezentul regulament.
(28)
Directiva 90/425/CEE a Consiliului din 26 iunie
1990 privind controalele veterinare și zootehnice aplicabile în
schimburile intracomunitare cu anumite animale vii și produse în vederea
realizării pieței interne[17]
și Directiva 91/496/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 de stabilire a
principiilor privind organizarea controalelor sanitar‑veterinare ale
animalelor provenite din țări terțe introduse în Comunitate
și de modificare a Directivelor 89/662/CEE, 90/425/CEE și 90/675/CEE[18] nu se
aplică controalelor sanitar‑veterinare ale animalelor de companie
care însoțesc călătorii în scopuri necomerciale.
(29)
Prin urmare, pentru a permite statelor membre
să verifice conformitatea cu normele prevăzute în prezentul
regulament și să ia măsurile necesare, prezentul regulament ar
trebui să prevadă că persoana care însoțește animalul de
companie trebuie să prezinte documentul de identificare în momentul
circulației necomerciale sau intrării într-un stat membru și
să prevadă controale țintite sau aleatorii ale documentelor
și identității animalelor de companie care circulă în
scopuri necomerciale într-un stat membru dintr-un alt stat membru. De asemenea,
acesta ar trebui să prevadă că statele membre trebuie să
efectueze, în punctele de intrare desemnate, controale sistematice ale
documentelor și identității animalelor de companie care circulă
în scopuri necomerciale într-un stat membru din țări sau teritorii
terțe. Controalele menționate ar trebui să țină cont
de principiile relevante din Regulamentul (CE) nr. 882/2004 al Parlamentului
European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind controalele
oficiale efectuate pentru a asigura verificarea conformității cu
legislația privind hrana pentru animale și produsele alimentare
și cu normele de sănătate animală și de bunăstare
a animalelor[19].
(30)
În plus, prezentul regulament ar trebui să
prevadă măsuri de salvgardare pentru gestionarea riscurilor pentru
sănătatea publică sau animală care decurg din
circulația necomercială a animalelor de companie.
(31)
Cu scopul de a oferi cetățenilor
informații clare și accesibile privind normele care se aplică
circulației necomerciale în Uniune a animalelor de companie din speciile
enumerate în anexa I, statele membre ar trebui să aibă obligația
de a pune aceste informații la dispoziția publicului, în special
dispozițiile relevante din legislația națională, în termen
de un an de la data adoptării prezentului regulament.
(32)
Pentru a asigura o aplicare adecvată a
prezentului regulament, ar trebui să se delege Comisiei competența de
a adopta acte legislative în conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene în ceea ce privește normele privind
condițiile de derogare de la anumite condiții aplicabile
circulației necomerciale între statele membre cu statut echivalent cu
privire la rabia animalelor de companie din speciile enumerate în partea A din
anexa I, cerințele specifice speciei pentru marcarea animalelor de
companie enumerate în partea B din anexa I la regulament și măsurile
sanitare preventive specifice speciei împotriva unor boli sau infecții,
altele decât rabia, care afectează speciile de animale de companie
enumerate în anexa I la regulament, precum și de a adopta norme pentru
limitarea numărului de animale de companie din speciile enumerate în anexa
I care își însoțesc stăpânul în timpul circulației necomerciale
și de a modifica anexele II – V la regulament. Este deosebit de important
ca, în timpul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să
organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți.
La pregătirea și redactarea unor astfel de acte delegate, Comisia ar
trebui să asigure transmiterea simultană, promptă și
adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și
Consiliu.
(33)
În plus, ar trebui să se delege Comisiei
competența de a adopta, în cazuri justificate corespunzător de
riscuri pentru sănătatea publică sau animală, acte
legislative, în conformitate cu procedura de urgență, în ceea ce
privește măsurile sanitare preventive împotriva unor boli sau
infecții, altele decât rabia, susceptibile să afecteze animalele de
companie din speciile enumerate în anexa I.
(34)
Pentru a se asigura condiții uniforme pentru
punerea în aplicare a prezentului regulament în ceea ce privește lista
statelor membre sau a regiunilor acestora clasificate în conformitate cu
condițiile de derogare de la anumite condiții aplicabile
circulației necomerciale între statele membre cu statut echivalent în ceea
ce privește rabia animalelor de companie din speciile enumerate în partea
A din anexa I și cu normele privind măsurile sanitare preventive de
combatere a bolilor și a infecțiilor, altele decât rabia, precum
și listele cu țările sau teritoriile terțe în scopul
derogării de la anumite condiții ale circulației necomerciale,
modelul pentru documentele de identificare care trebuie să
însoțească animalele de companie din speciile enumerate în anexa I
care sunt deplasate în scop necomercial într-un stat membru dintr-un alt stat
membru sau dintr-o țară sau teritoriu terț, măsurile de
salvgardare în cazul apariției sau răspândirii rabiei și
aplicarea uniformă a cerințelor privind informațiile,
competențele de punere în aplicare ar trebui să fie conferite
Comisiei. Aceste competențe ar trebui exercitate în conformitate cu
Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului
din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale
privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării
competențelor de executare de către Comisie[20].
(35)
Comisia ar trebui să adopte acte de punere în
aplicare imediat aplicabile prin care să actualizeze lista cu
țări sau teritorii terțe în scopul derogării de la anumite
condiții privind circulația necomercială și cu privire la
măsurile de salvgardare în cazul apariției sau răspândirii
rabiei, dacă, în cazuri justificate în mod corespunzător, acestea se
impun din motive de maximă urgență în ceea ce privește
sănătatea umană și animală.
(36)
În câteva state membre s-au constatat unele
nerespectări ale normelor stabilite de Regulamentul (CE) nr. 998/2003. În
consecință, statele membre trebuie să stabilească norme
referitoare la pedepsele aplicabile în cazul încălcării prezentului
regulament.
(37)
Decizia 2003/803/CE a Comisiei din 26 noiembrie
2003 de stabilire a pașaportului tip pentru circulația
intracomunitară a câinilor, pisicilor și a dihorilor domestici[21]
stabilește pașaportul tip pentru circulația între statele membre
a câinilor, pisicilor și dihorilor domestici de companie, astfel cum
prevede Regulamentul (CE) nr. 998/2003. Documentele de identificare emise în
conformitate cu pașaportul tip menționat ar trebui, sub rezerva
anumitor condiții, să rămână valabile pe parcursul
vieții animalului în vederea limitării sarcinii administrative
și financiare pentru proprietari.
(38)
Decizia de punere în aplicare 2011/874/EU a
Comisiei din 15 decembrie 2011 de stabilire a listei țărilor
terțe și teritoriilor autorizate pentru importurile de câini, pisici
și dihori domestici și pentru circulația necomercială a mai
mult de cinci câini, pisici și dihori domestici în Uniune și a
modelelor de certificate pentru importul și circulația
necomercială a respectivelor animale în Uniune[22]
stabilește modelul de certificat care atestă conformitatea cu
cerințele din Regulamentul (CE) nr. 998/2003 pentru circulația
necomercială a mai puțin de cinci câini, pisici sau dihori domestici
în Uniune. Pentru a acorda suficient timp statelor membre să se adapteze
la noile norme prevăzute de prezentul regulament, modelul de certificat
respectiv ar trebui să rămână valabil sub rezerva anumitor
condiții,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL
I
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 1
Obiect
Prezentul regulament stabilește
cerințele de sănătate animală aplicabile circulației
necomerciale a animalelor de companie și normele privind controlul acestei
circulații.
Articolul 2
Domeniu de aplicare
1.           Prezentul regulament se aplică
circulației necomerciale a animalelor de companie din speciile enumerate
în anexa I într‑un stat membru dintr-un alt stat membru sau din
țări sau teritorii terțe.
2.           Prezentul regulament se aplică
fără a aduce atingere:
(a)     Regulamentului (CE) nr. 338/97;
(b)     măsurilor de restricționare a
circulației anumitor specii sau rase de animale de companie adoptate de
către statele membre pe baza unor considerații, altele decât cele
referitoare la sănătatea animală.
Articolul 3
Definiții
În sensul prezentului regulament, se
aplică următoarele definiții:
(a)          „circulație necomercială”
înseamnă orice circulație care nu implică sau nu vizează,
direct sau indirect, un câștig financiar sau un transfer de proprietate;
(b)          „animal de companie” înseamnă
orice animal din speciile enumerate în anexa I, care însoțește în
scopul circulației necomerciale proprietarul său sau o persoană
fizică acționând în numele și de comun acord cu proprietarul
și care rămâne în cursul acestei circulații necomerciale în responsabilitatea
proprietarului sau a unei astfel de persoane;
(c)          „proprietar” înseamnă o
persoană fizică care deține animalul de companie;
(d)          „transponder” înseamnă un
dispozitiv pasiv de identificare cu ajutorul frecvenței radio, numai
pentru citire;
(e)          „document de identificare”
înseamnă orice document care permite identificarea clară a animalului
de companie și verificarea stării sale de sănătate în
scopul asigurării conformității cu prezentul regulament;
(f)           „state membre” înseamnă
țările și teritoriile enumerate în anexa II;
(g)          „punct de intrare a călătorilor”
înseamnă orice zonă de control desemnată de statele membre în
sensul articolului 36 alineatul (1).
Articolul 4
Obligații generale
Circulația necomercială a animalelor
de companie care respectă cerințele de sănătate
animală prevăzute în prezentul regulament nu este interzisă,
restricționată sau obstrucționată din motive de
sănătate animală, altele decât cele care rezultă din
aplicarea prezentului regulament.
CAPITOLUL
II
CONDIȚII APLICABILE
CIRCULAȚIEI NECOMERCIALE A ANIMALELOR DE COMPANIE ÎNTR-UN STAT MEMBRU
DINTR-UN ALT STAT MEMBRU
Articolul 5
Condiții aplicabile circulației necomerciale a animalelor de
companie din speciile enumerate în anexa I partea A
Animalele de companie din speciile enumerate
în anexa I partea A pot fi deplasate într‑un stat membru dintr-un alt
stat membru numai dacă:
(a)          sunt marcate activ în conformitate
cu articolul 16 alineatul (1);
(b)          le‑a fost administrată o
vaccinare antirabică care respectă cerințele de valabilitate
stabilite în anexa IV;
(c)          respectă măsurile sanitare
preventive pentru bolile sau infecțiile, altele decât rabia, în cazul în
care este necesar:
(i)      în conformitate cu articolul 18
alineatul (1) din prezentul regulament, sau
(ii)     adoptate în conformitate cu articolul 5
alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 998/2003;
(d)          sunt însoțite de un document de
identificare completat în mod corespunzător emis în conformitate cu
articolul 20 alineatul (1).
Articolul 6
Derogare de la condiția vaccinării antirabice pentru animalele de
companie tinere din speciile enumerate în anexa I partea A
Prin derogare de la articolul 5 litera (b),
statele membre pot autoriza circulația necomercială a animalelor de
companie care au mai puțin de trei luni și care nu sunt vaccinate
împotriva rabiei, cu condiția ca acestea să fie însoțite de
documentul de identificare completat în mod corespunzător și emis în
conformitate cu articolul 20, și:
(a)          fie proprietarul sau o persoană
fizică acționând în numele și de comun acord cu proprietarul
să ofere dovada că acestea au rămas la locul nașterii
fără a intra în contact cu animale sălbatice din speciile
susceptibile care au putut fi expuse la rabie,
(b)          fie să fie însoțite de
mama lor, de care aceste animale încă depind, și să fi fost
documentat faptul că mamei i‑a fost administrată înainte de
nașterea lor o vaccinare antirabică care a respectat cerințele
de valabilitate stabilite în anexa IV.
Articolul 7
Derogare de la condiția vaccinării antirabice pentru animalele de
companie din speciile enumerate în anexa I partea A
1.           Prin derogare de la articolul 5
litera (b), circulația necomercială a animalelor de companie din
speciile enumerate în anexa I partea A care nu au fost vaccinate contra rabiei
poate fi autorizată între statele membre sau regiuni ale acestora indemne
de rabie, cu condiția ca acestea să respecte condițiile
specifice. Pentru a se asigura aplicarea măsurilor necesare pentru
autorizarea adecvată a circulației necomerciale în temeiul acestei
derogări, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în
conformitate cu articolul 41 referitoare la condițiile specifice pentru
autorizarea acestei circulații necomerciale.
2.           Condițiile specifice pentru
autorizare stabilite în actele delegate adoptate în temeiul alineatului (1) se
bazează pe informații științifice adecvate, fiabile și
validate privind o evaluare a stării de sănătate în ceea ce
privește rabia din statele membre sau regiuni ale acestora și sunt
aplicate proporțional cu riscurile pentru sănătatea publică
sau animală asociate cu circulația necomercială a animalelor de
companie din speciile enumerate în partea A din anexa I care ar putea fi
afectate de rabie.
3.           Din același motiv, actele
delegate menționate la alineatul (1) pot include, de asemenea:
(a)     norme de clasificare a statelor membre
sau ale regiunilor acestora bazate pe date istorice cu privire la statutul lor
în ceea ce privește rabia și la sistemele de supraveghere și
raportare privind rabia;
(b)     condițiile care trebuie îndeplinite
de statele membre pentru a rămâne eligibile pentru autorizația menționată
la alineatul 2.
Articolul 8
Lista statelor membre sau a regiunilor statelor membre care urmează
să fie clasificate în conformitate cu actele delegate adoptate în temeiul
articolului 7 alineatul (1)
Comisia, prin intermediul unui act de punere
în aplicare, adoptă lista statelor membre sau a regiunilor statelor membre
care sunt conforme cu normele pentru clasificarea statelor membre sau a
regiunilor acestora astfel cum se menționează la articolul 7
alineatul (3) litera (a). Actul de punere în aplicare respectiv se adoptă
în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 43
alineatul (2).
Articolul 9
Condiții aplicabile circulației necomerciale a animalelor de
companie din speciile enumerate în anexa I partea B
1.           Animalele de companie din speciile
enumerate în anexa I partea B pot fi deplasate într‑un stat membru
dintr-un alt stat membru numai dacă îndeplinesc următoarele
condiții:
(a)     sunt marcate sau descrise astfel cum se
prevede la articolul 16 alineatul (2);
(b)     respectă măsurile sanitare
preventive pentru bolile sau infecțiile, altele decât rabia, astfel cum se
prevede la articolul 18 alineatul (1):
(c)     sunt însoțite de un document de
identificare completat corespunzător emis:
(i)      în conformitate cu articolul 28;
(ii)      în formatul prevăzut la articolul
30.
2.           Condițiile menționate la
alineatul (1) se aplică de la data aplicării actelor delegate sau de
punere în aplicare relevante prevăzute la articolul 16 alineatul (2), la
articolul 18 alineatul (1) și la articolul 30.
CAPITOLUL III
CONDIȚII APLICABILE
CIRCULAȚIEI NECOMERCIALE A ANIMALELOR DE COMPANIE ÎNTR-UN STAT MEMBRU DIN
ȚĂRI SAU TERITORII TERȚE
Articolul 10
Condiții aplicabile circulației necomerciale a animalelor de
companie din speciile enumerate în anexa I partea A
Animalele de companie din speciile enumerate
în anexa I partea A pot fi deplasate într‑un stat membru din
țări sau teritorii terțe numai dacă:
(a)          sunt marcate activ în conformitate
cu articolul 16 alineatul (1);
(b)          le‑a fost administrată o
vaccinare antirabică care respectă cerințele de valabilitate
stabilite în anexa IV;
(c)          au fost supuse unui test de titrare
a anticorpilor antirabici care respectă cerințele de valabilitate
stabilite în anexa V;
(d)          respectă măsurile sanitare
preventive pentru bolile sau infecțiile, altele decât rabia, în cazul în
care este necesar:
(i)      în conformitate cu articolul 18
alineatul (1) din prezentul regulament, sau
(ii)     adoptate în conformitate cu articolul 5
alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 998/2003;
(e)          sunt însoțite de un document de
identificare completat în mod corespunzător emis în conformitate cu
articolul 24.
Articolul 11
Derogare de la condiția vaccinării antirabice pentru animalele de
companie tinere din speciile enumerate în anexa I partea A
1.           Prin derogare de la articolul 10
litera (b), statele membre pot autoriza circulația necomercială pe
teritoriul lor a animalelor de companie care au mai puțin de trei luni
și care nu sunt vaccinate împotriva rabiei, din țările sau
teritoriile terțe enumerate în actele de punere în aplicare adoptate în
temeiul articolului 13, cu condiția să fie însoțite de
documentul de identificare completat în mod corespunzător și emis în
conformitate cu articolul 24, și:
(a)     fie proprietarul sau o persoană
fizică acționând în numele și de comun acord cu proprietarul
să ofere dovada că acestea au rămas la locul nașterii
fără a intra în contact cu animale sălbatice din speciile
susceptibile care au putut fi expuse la rabie,
(b)     fie să fie însoțite de mama
lor, de care aceste animale încă depind, și să fi fost
documentat faptul că mamei i‑a fost administrată înainte de
nașterea lor o vaccinare antirabică care a respectat cerințele
de valabilitate stabilite în anexa IV.
2.           Cu toate acestea, circulația
necomercială ulterioară într‑un alt stat membru a respectivelor
animale este interzisă, cu excepția cazului în care acestea sunt
deplasate în conformitate cu condițiile stabilite la articolul 5.
Articolul 12
Derogare de la condiția testului de titrare a anticorpilor pentru
animalele de companie din speciile enumerate în anexa I partea A
Prin derogare de la articolul 10 litera (c),
testul de titrare a anticorpilor nu este necesar în cazul animalelor de
companie deplasate într-un stat membru:
(a)          fie direct din țări sau
teritorii terțe enumerate în actele de punere în aplicare adoptate în
conformitate cu articolul 13 sau după o ședere exclusiv în una sau
mai multe dintre acele țări sau teritorii terțe,
(b)          fie din țări sau teritorii
terțe menționate în actele de punere în aplicare adoptate în
conformitate cu articolul 13 după tranzitul prin alte țări sau
teritorii terțe, altele decât cele prevăzute în normele de punere în
aplicare adoptate în conformitate cu articolul 13, cu condiția ca
proprietarul sau o persoană fizică acționând în numele și
de comun acord cu proprietarul să prezinte dovezi conform cărora pe
durata tranzitului aceste animale de companie nu au intrat în contact cu specii
susceptibile la rabie și au rămas într‑un mijloc de transport
sau în perimetrul unui aeroport internațional.
Articolul 13
Stabilirea unei liste cu țări sau teritorii terțe în sensul
articolul 12
1.           Comisia, prin intermediul unui act
de punere în aplicare, adoptă până la [a se introduce data: un an
de la intrarea în vigoare a prezentului regulament] o listă cu țări
sau teritorii terțe care au demonstrat că aplică norme
echivalente cu cele prevăzute în capitolul II, prezentul capitol și
secțiunea 2 din capitolul VI pentru animalele din speciile enumerate în
anexa I partea A.
2.           Comisia, prin intermediul unui act
de punere în aplicare, adoptă până la [a se introduce data: un an
de la intrarea în vigoare a prezentului regulament] o listă cu
țări sau teritorii terțe care au demonstrat că, referitor
la animalele din speciile enumerate în anexa I partea A, îndeplinesc cel
puțin următoarele criterii:
(a)     notificarea cazurilor de rabie către
autoritățile competente este obligatorie;
(b)     există de cel puțin doi ani un
sistem eficient de monitorizare și raportare pentru rabie;
(c)     structura și organizarea serviciilor
lor veterinare sunt suficiente pentru a garanta valabilitatea certificatelor de
sănătate animală prevăzute la articolul 26 și emise în
conformitate cu articolul 24;
(d)     au fost puse în aplicare măsuri de
prevenire și control al rabiei, inclusiv norme privind importurile
animalelor de companie în aceste țări sau teritorii terțe;
(e)     sunt în vigoare norme privind autorizarea
și comercializarea vaccinurilor antirabice.
3.           Actele de punere în aplicare
menționate la alineatele (1) și (2) sunt adoptate în conformitate cu
procedura de examinare menționată la articolul 43 alineatul (2).
Dacă există motive imperative de
urgență justificate în mod adecvat referitoare la riscurile pentru
sănătatea publică sau animală, Comisia adoptă acte de
punere în aplicare imediat aplicabile de actualizare a listei cu
țările sau teritoriile terțe menționate la alineatele (1)
și (2) în conformitate cu procedura menționată la articolul 43
alineatul (3).
Articolul 14
Condiții aplicabile circulației necomerciale a animalelor de
companie din speciile enumerate în anexa I partea B
1.           Animalele de companie din speciile
enumerate în anexa I partea B pot fi deplasate într‑un stat membru din
țări sau teritorii terțe numai dacă îndeplinesc
următoarele condiții:
(a)     sunt marcate sau descrise astfel cum se
prevede la articolul 16 alineatul (2);
(b)     respectă măsurile sanitare
preventive pentru bolile sau infecțiile, altele decât rabia, astfel cum se
prevede la articolul 18 alineatul (1);
(c)     sunt însoțite de un document de
identificare completat corespunzător emis:
(i)      în conformitate cu articolul 28;
(ii)      în formatul prevăzut la articolul
33.
2.           Condițiile menționate la
alineatul (1) se aplică de la data aplicării actelor delegate sau de
punere în aplicare relevante prevăzute la articolul 16 alineatul (2), la
articolul 18 alineatul (1) și la articolul 33.
3.           Până la adoptarea actelor
delegate și de punere în aplicare menționate la alineatul (2),
normele naționale continuă să se aplice, în măsura în care
aceste norme:
(a)     se aplică proporțional cu
riscurile pentru sănătatea publică sau animală prezentate
de circulația necomercială a animalelor de companie din speciile
enumerate în anexa I partea B;
(b)     nu sunt mai stricte decât cele aplicate
importurilor de animale din aceste specii, în conformitate cu Directiva
92/65/CEE.
Articolul 15
Derogare de la condițiile circulației necomerciale între anumite
țări a animalelor de companie din speciile enumerate în anexa I
Prin derogare de la articolele 10 și 14,
circulația necomercială a animalelor de companie între
următoarele țări poate continua în condițiile stabilite
prin normele naționale ale acestor țări:
(a)          San Marino și Italia;
(b)          Vatican și Italia;
(c)          Monaco și Franța;
(d)          Andorra și Franța;
(e)          Andorra și Spania;
(f)           Norvegia și Suedia.
CAPITOLUL IV
MARCARE ȘI MĂSURI SANITARE PREVENTIVE
Secțiunea 1
Marcarea
Articolul 16
Marcarea animalelor de companie
1.           Animalele de companie din speciile
enumerate în anexa I partea A se marchează activ prin implantarea unui
transponder în conformitate cu cerințele tehnice stabilite în anexa III
sau cu un tatuaj lizibil în mod clar aplicat înainte de 3 iulie 2011.
Dacă un astfel de animal de companie este
marcat cu un transponder care nu este în conformitate cu cerințele tehnice
prevăzute în anexa III, proprietarul sau persoana fizică care
acționează în numele și de comun acord cu proprietarul trebuie
să furnizeze mijloacele necesare pentru citirea transponderului în
momentul verificării identității, prevăzute la articolul 20
alineatul (2), articolul 24 alineatul (2), articolul 35 și articolul 36
alineatul (1).
2.           Animalele de companie din speciile
enumerate în anexa I partea B sunt marcate sau descrise luând în considerare
particularitățile fiecărei specii, astfel încât să se
asigure legătura neechivocă între animalul de companie și
documentul de identificare corespunzător.
Pentru a ține seama de
particularitățile speciilor enumerate în anexa I partea B, Comisia
este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu
articolul 41 privind astfel de cerințe specifice speciei pentru marcarea
sau pentru descrierea animalelor de companie respective.
Articolul 17
Calificările necesare pentru implantarea transponderelor la animalele
de companie
Statele membre stabilesc norme cu privire la
minimul de calificări necesare pentru persoanele care efectuează
implantarea transponderelor la animalele de companie.
Secțiunea 2
Măsuri sanitare preventive
pentru boli sau infecții, altele decât rabia
Articolul 18
Măsuri sanitare preventive și condiții pentru aplicarea lor
1.           Dacă sunt necesare măsuri
sanitare preventive pentru protecția sănătății publice
sau a sănătății animalelor de companie din speciile
enumerate în anexa I pentru controlul bolilor sau infecțiilor, altele
decât rabia, care ar putea fi răspândite ca urmare circulației
animalelor de companie respective, Comisia este împuternicită să
adopte acte delegate în conformitate cu articolul 41 privind măsuri
sanitare preventive specifice pentru aceste boli sau infecții.
În cazul apariției riscurilor pentru
sănătatea publică sau animală, dacă motive imperative
de urgență impun acest lucru, procedura prevăzută la
articolul 42 se aplică actelor delegate adoptate în temeiul prezentului
alineat.
2.           Măsurile sanitare preventive
specifice speciei autorizate printr-un act delegat adoptat în temeiul
alineatului (1) se bazează pe informații științifice
adecvate, fiabile și validate, aplicate proporțional cu riscurile
pentru sănătatea publică sau animală legate de
circulația necomercială a animalelor de companie din speciile
enumerate în anexa I care ar putea fi afectate de boli sau infecții,
altele decât rabia.
3.           Din același motiv, actele
delegate precizate la alineatul (1) pot include, de asemenea:
(a)     norme de clasificare a statelor membre
sau regiunilor acestora în funcție de statutul lor privind starea de
sănătate a animalelor și de sistemele lor de supraveghere
și de raportare privind anumite boli și infecții, altele decât
rabia;
(b)     condiții care trebuie îndeplinite de
statele membre pentru a rămâne eligibile pentru aplicarea măsurilor
sanitare preventive menționate la alineatul 2;
(c)     condiții pentru aplicarea și
documentarea măsurilor sanitare preventive menționate la alineatul
(2) înainte de circulația necomercială a animalelor de companie din
speciile enumerate în anexa I;
(d)     condiții de acordare, în anumite
condiții specificate, a derogărilor de la aplicarea măsurilor
sanitare preventive menționate la alineatul (2).
Articolul 19
Lista statelor membre sau a regiunilor statelor membre clasificate în
conformitate cu actele delegate adoptate în temeiul articolului 18 alineatul
(1)
Comisia, prin intermediul unui act de punere
în aplicare, adoptă lista statelor membre sau a regiunilor statelor membre
care sunt conforme cu normele pentru clasificarea statelor membre sau a
regiunilor acestora astfel cum se menționează la articolul 18
alineatul (3) litera (a). Actul de punere în aplicare respectiv se adoptă
în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 43
alineatul (2).
CAPITOLUL V
DOCUMENTE DE IDENTIFICARE
Secțiunea 1
Documente de identificare pentru
circulația necomercială într-un stat membru dintr-un alt stat membru
a animalelor de companie din speciile enumerate în anexa I partea A
Articolul 20
Emiterea documentului de identificare
1.           Documentul de identificare
menționat la articolul 5 litera (d):
(a)     se emite de un medic veterinar autorizat
de către autoritatea competentă în acest sens;
(b)     consemnează conformitatea cu
cerințele prevăzute la articolul 5 literele (a), (b) și (c)
și, după caz, la articolul 27 litera (b) punctul (ii); această
conformitate poate să fie consemnată în mai multe documente de
identificare, în formatul prevăzut la articolul 22 alineatul (1).
2.           Conformitatea cu cerințele
privind marcarea prevăzute la articolul 5 litera (a) se verifică
înainte de:
(a)     emiterea documentului de identificare în
conformitate cu alineatul (1) litera (a);
(b)     consemnarea conformității cu
cerințele prevăzute la alineatul (1) litera (b).
Articolul 21
Informații care trebuie furnizate în documentul de identificare
1.           Documentul de identificare
menționat la articolul 5 litera (d) conține următoarele
informații:
(a)     locul, data aplicării și un cod
alfanumeric afișate de transponder sau de tatuaj;
(b)     numele, adresa și semnătura
proprietarului;
(c)     detaliile vaccinării antirabice;
(d)     data recoltării sângelui pentru
testul de titrare a anticorpilor antirabici în cazul prevăzut la articolul
27 litera (b) punctul (ii);
(e)     respectarea măsurilor sanitare
preventive pentru bolile sau infecțiile, altele decât rabia, în cazul în
care este necesar:
(i)      în conformitate cu articolul 18
alineatul (1) din prezentul regulament, sau
(ii)      adoptate în conformitate cu articolul 5
alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 998/2003;
(f)      alte informații relevante privind
descrierea și starea de sănătate a animalului.
2.           Medicul veterinar care a emis
documentul de identificare înregistrează informațiile menționate
la alineatul (1) literele (a) și (b) și păstrează informațiile
respective timp de cel puțin 10 ani de la data emiterii documentului de
identificare.
Articolul 22
Formatul documentului de identificare
1.           Documentul de identificare
menționat la articolul 5 litera (d) trebuie să aibă formatul
unui pașaport în conformitate cu modelul care urmează să fie
adoptat de Comisie prin intermediul unui act de punere în aplicare și
cuprinde rubrici pentru introducerea informațiilor necesare în
conformitate cu articolul 21 alineatul (1). Actul de punere în aplicare respectiv
se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată
la articolul 43 alineatul (2) până la [a se introduce data: trei ani de
la intrarea în vigoare a prezentului regulament].
2.           Actul de punere în aplicare
menționat la alineatul (1) stabilește cerințe privind limbile de
redactare și formatul pașaportului la care se face referire în
alineatul menționat.
3.           Pașaportul menționat la
alineatul (1) conține un număr constituit din codul ISO al statului
membru emitent urmat de un cod alfanumeric unic.
Articolul 23
Derogare de la formatul documentului de identificare prevăzut la
articolul 22 alineatul (1)
1.           Prin derogare de la articolul 22
alineatul (1), statele membre autorizează circulația
necomercială într-un stat membru dintr-un alt stat membru a animalelor de
companie însoțite de documentul de identificare emis în sensul articolului
10 litera (e):
(a)     în conformitate cu articolul 24;
(b)     în formatul prevăzut la articolul 26
alineatul (1).
2.           Dacă este necesar,
conformitatea cu cerințele prevăzute la articolul 5 litera (c) se
consemnează în documentul de identificare menționat la alineatul (1),
după finalizarea controalelor prevăzute la articolul 36 alineatul
(1).
Secțiunea 2
Documente de identificare pentru
circulația necomercială într-un stat membru din țări sau
teritorii terțe a animalelor de companie din speciile enumerate în anexa I
partea A
Articolul 24
Emiterea documentului de identificare
1.           Documentul de identificare
menționat la articolul 10 litera (e) conține un număr de serie
și:
(a)     este emis:
(i)      fie de un medic veterinar oficial din
țara terță de origine pe baza documentelor justificative;
(ii)      fie de un medic veterinar autorizat de
către autoritatea competentă din țara terță de origine
în acest scop și este aprobat ulterior de autoritatea competentă;
(b)     consemnează conformitatea cu
cerințele prevăzute la articolul 10 literele (a) ‑ (d).
2.           Conformitatea cu cerințele
privind marcarea prevăzute la articolul 10 litera (a) se verifică
înainte de:
(a)     emiterea documentului de identificare în
conformitate cu alineatul (1);
(b)     consemnarea respectării
cerințelor menționate la articolul 10 literele (b), (c) și (d).
Articolul 25
Informații care trebuie furnizate în documentul de identificare
1.           Documentul de identificare
menționat la articolul 10 litera (e) conține următoarele
informații:
(a)     locul, data aplicării și un cod
alfanumeric afișate de transponder sau de tatuaj;
(b)     numele și adresa proprietarului sau
a persoanei fizice care acționează în numele și de comun acord
cu proprietarul;
(c)     detaliile vaccinării antirabice;
(d)     data recoltării sângelui pentru
testul de titrare a anticorpilor antirabici;
(e)     respectarea măsurilor sanitare
preventive pentru bolile sau infecțiile, altele decât rabia, în cazul în
care este necesar:
(i)      în conformitate cu articolul 18
alineatul (1) din prezentul regulament, sau
(ii)      adoptate în conformitate cu articolul 5
alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 998/2003;
(f)      alte informații relevante privind
descrierea și starea de sănătate a animalului.
2.           Documentul de identificare
menționat la articolul 10 litera (e) este completat de o declarație
scrisă, semnată de proprietar sau de persoana fizică care
acționează în numele și de comun acord cu proprietarul, care atestă
că animalul de companie este deplasat în Uniune în scopuri necomerciale.
Articolul 26
Formatul documentului de identificare
1.           Documentul de identificare
menționat la articolul 10 litera (e) are formatul unui certificat de
sănătate animală în conformitate cu modelul care urmează să
fie adoptat de Comisie prin intermediul unui act de punere în aplicare și
cuprinde rubrici pentru introducerea informațiilor necesare în
conformitate cu articolul 25 alineatul (1). Actul de punere în aplicare
respectiv se adoptă în conformitate cu procedura de examinare
menționată la articolul 43 alineatul (2) până la [a se
introduce data: trei ani de la intrarea în vigoare a prezentului regulament].
2.           Actul de punere în aplicare
menționat la alineatul (1) stabilește cerințe privind limbile de
redactare, formatul și valabilitatea certificatului de sănătate
animală la care se face referire în alineatul menționat.
Articolul 27
Derogare de la formatul documentului de identificare
Prin derogare de la articolul 26 alineatul
(1), statele membre autorizează circulația necomercială a
animalelor de companie însoțite de documentul de identificare în formatul
prevăzut la articolul 22 alineatul (1) în cazul în care:
(a)          fie documentul de identificare a
fost emis în una din țările sau teritoriile terțe prevăzute
în actul de punere în aplicare adoptat în conformitate cu articolul 13
alineatul (1);
(b)          fie astfel de animale de companie
intră într-un stat membru după o deplasare temporară sau
după tranzitul printr-o țară sau teritoriu terț dintr‑un
stat membru, iar un medic veterinar autorizat de autoritatea competentă a
consemnat faptul că, înainte ca animalele de companie să
părăsească Uniunea, acestea:
(i)      au primit o vaccinare antirabică;
(ii)     au fost supuse unui test de titrare a
anticorpilor antirabici, cu excepția cazului în care a fost acordată
o derogare în conformitate cu articolul 12.
Secțiunea 3
Documente de identificare pentru
circulația necomercială într-un stat membru dintr-un alt stat membru
a animalelor de companie din speciile enumerate în anexa I partea B
Articolul 28
Emiterea documentului de identificare
1.           Documentul de identificare
menționat la articolul 9 alineatul (1) litera (c):
(a)     se emite de un medic veterinar autorizat
de către autoritatea competentă în acest sens;
(b)     consemnează conformitatea cu
articolul 9 alineatul (1) literele (a), (b) și (c).
2.           Conformitatea cu cerințele
privind marcarea sau descrierea prevăzute la articolul 9 alineatul (1)
litera (a) se verifică înainte de:
(a)     emiterea documentului de identificare în
conformitate cu alineatul (1) litera (a);
(b)     consemnarea respectării
cerințelor prevăzute la articolul 9 alineatul (1) literele (a), (b)
și (c) în conformitate cu articolul 18 alineatul (3) litera (c).
Articolul 29
Informații care trebuie furnizate în documentul de identificare
Documentul de identificare menționat la
articolul 9 alineatul (1) litera (c) conține următoarele
informații:
(a)          caracteristicile marcajului sau
descrierea animalului, astfel cum se prevede la articolul 16 alineatul (2);
(b)          numele, adresa și
semnătura proprietarului;
(c)          detalii privind măsurile
sanitare preventive pentru bolile sau infecțiile, altele decât rabia, în
cazul în care este necesar, în conformitate cu articolul 18 alineatul (1);
(d)          alte informații relevante
privind descrierea și starea de sănătate a animalului.
Articolul 30
Formatul documentului de identificare
1.           Comisia adoptă, prin
intermediul unui act de punere în aplicare, un model de document de
identificare menționat la articolul 9 alineatul (1) litera (c) care
cuprinde rubrici pentru introducerea informațiilor necesare în
conformitate cu articolul 29. Actul de punere în aplicare respectiv se
adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la
articolul 43 alineatul (2).
2.           Actul de punere în aplicare
menționat la alineatul (1) trebuie să stabilească cerințe
privind limbile de redactare, formatul și valabilitatea documentului de
identificare la care se face referire în alineatul menționat.
Secțiunea 4
Documente de identificare pentru
circulația necomercială într-un stat membru din țări sau
teritorii terțe a animalelor de companie din speciile enumerate în anexa I
partea B
Articolul 31
Emiterea documentului de identificare
1.           Documentul de identificare
menționat la articolul 14 alineatul (1) litera (c):
(a)     este emis:
(i)      fie de un medic veterinar oficial, pe
baza documentelor justificative;
(ii)      fie de un medic veterinar autorizat de
către autoritatea competentă în acest scop și aprobat ulterior
de autoritatea competentă;
(b)     consemnează conformitatea cu
articolul 14 alineatul (1) literele (a), (b) și (c).
2.           Conformitatea cu cerințele
privind marcarea sau descrierea prevăzute la articolul 14 alineatul (1)
litera (a) se verifică înainte de:
(a)     emiterea documentului de identificare în
conformitate cu alineatul (1) litera (a);
(b)     consemnarea respectării
cerințelor prevăzute la articolul 14 alineatul (1) literele (a), (b)
și (c) în conformitate cu articolul 18 alineatul (3) litera (c).
Articolul 32
Informații care trebuie furnizate în documentul de identificare
1.           Documentul de identificare
menționat la articolul 14 alineatul (1) litera (c) conține
următoarele informații:
(a)     caracteristicile marcajului sau
descrierea animalului, astfel cum se prevede la articolul 16 alineatul (2);
(b)     numele și adresa proprietarului sau
a persoanei fizice care acționează în numele și de comun acord
cu proprietarul;
(c)     detalii privind măsurile sanitare
preventive pentru bolile sau infecțiile, altele decât rabia, în cazul în
care este necesar, în conformitate cu articolul 18 alineatul (1);
(d)     alte informații relevante privind
descrierea și starea de sănătate a animalului.
2.           Documentul de identificare
menționat la articolul 14 alineatul (1) litera (c) este completat de o
declarație scrisă, semnată de proprietar sau de persoana
fizică care acționează în numele și de comun acord cu
proprietarul, care atestă că animalul de companie este deplasat în
Uniune în scopuri necomerciale.
Articolul 33
Formatul documentului de identificare
1.           Comisia adoptă, prin
intermediul unui act de punere în aplicare, un model de document de
identificare menționat la articolul 14 alineatul (1) litera (c) care
cuprinde rubrici pentru introducerea informațiilor necesare în
conformitate cu articolul 32 alineatul (1). Actul de punere în aplicare
respectiv se adoptă în conformitate cu procedura de examinare
menționată la articolul 43 alineatul (2).
2.           Actul de punere în aplicare
menționat la alineatul (1) trebuie să stabilească cerințe
privind limbile de redactare, formatul și valabilitatea documentului de
identificare la care se face referire în alineatul menționat.
CAPITOLUL VI
DISPOZIȚII COMUNE
Secțiunea 1
Derogare pentru circulația
necomercială directă a animalelor de companie în statele membre
Articolul 34
Derogare de la condițiile prevăzute la articolele 5, 9, 10 și
14
1.           Prin derogare de la condițiile
prevăzute la articolele 5, 9, 10 și 14, statele membre pot autoriza
circulația pe teritoriile lor în scopuri necomerciale a animalelor de
companie din speciile enumerate în anexa I care nu sunt în conformitate cu
condițiile prevăzute la articolele respective, cu condiția ca:
(a)     proprietarul sau persoana fizică
care acționează în numele și de comun acord cu proprietarul
să fi depus în prealabil o cerere de autorizare și statul membru de
destinație să fi acordat o asemenea autorizație;
(b)     animalele de companie să fi fost
plasate în carantină sub control oficial pe durata necesară
îndeplinirii acestor condiții, care nu depășește șase
luni:
(i)      într-un loc aprobat de autoritatea
competentă;
(ii)      în conformitate cu
modalitățile prevăzute în autorizație.
2.           Autorizația
menționată la alineatul (1) litera (a) poate include o autorizare
pentru tranzitul altui stat membru, cu condiția ca statul membru de
tranzit să-și fi dat în prealabil acordul către statul membru de
destinație.
Secțiunea 2
Condiții generale privind
conformitatea
Articolul 35
Controlul documentelor, controlul identității și controale
fizice care trebuie efectuate cu privire la circulația necomercială a
animalelor de companie într-un stat membru din alt stat membru sau din
țări sau teritorii terțe enumerate în temeiul articolului 13
alineatul (1)
1.           Fără a aduce atingere
dispozițiilor de la articolul 15, statele membre efectuează controale
țintite sau aleatorii ale documentelor și ale identității
și, acolo unde este necesar, controale fizice, asupra animalelor de
companie transportate în scop necomercial într-un stat membru dintr-un alt stat
membru sau din țări sau teritorii terțe enumerate în actul de
punere în aplicare adoptat în conformitate cu articolul 13 alineatul (1) pentru
a verifica în mod nediscriminatoriu respectarea dispozițiilor din
capitolul II.
2.           Proprietarul sau persoana
fizică acționând în numele și de comun acord cu proprietarul, în
momentul circulației necomerciale într-un stat membru din alt stat membru
sau din țări sau teritorii terțe enumerate în conformitate cu
articolul 13 alineatul (1), la solicitarea autorității competente
responsabile de controalele prevăzute la alineatul (1) din prezentul
articol:
(a)     prezintă documentul de identificare
care demonstrează conformitatea cu cerințele unei astfel de
circulații în formatul prevăzut:
(i)      fie le articolul 22 alineatul (1),
(ii)      fie la articolul 23 alineatul (1);
(b)     pune la dispoziție animalul de
companie pentru efectuarea acestor controale.
Articolul 36
Controlul documentelor, controlul identității și controale
fizice care trebuie efectuate cu privire la circulația necomercială
într-un stat membru din țări sau teritorii terțe
1.           Circulația necomercială a
animalelor de companie într-un stat membru din țări sau teritorii
terțe, altele decât cele enumerate în actul de punere în aplicare adoptat
în conformitate cu articolul 13 alineatul (1), se supune unor controale ale
documentelor și ale identității și, dacă este necesar,
unor controale fizice, efectuate de către autoritățile
competente la punctul de intrare a călătorilor.
2.           Proprietarul sau persoana
fizică acționând în numele și de comun acord cu proprietarul, în
momentul intrării într-un stat membru din țări sau teritorii
terțe, altele decât cele enumerate în conformitate cu articolul 13
alineatul (1), la solicitarea autorității competente prevăzute
la alineatul (1):
(a)     prezintă documentul de identificare
care demonstrează conformitatea cu cerințele unei astfel de
circulații în formatul prevăzut:
(i)      fie le articolul 26 alineatul (1),
(ii)      fie la articolul 27 litera (b);
(b)     pune la dispoziție animalul de
companie pentru efectuarea acestor controale.
3.           Statele membre întocmesc și
mențin actualizată o listă cu punctele de intrare a
călătorilor.
4.           Statele membre se asigură
că autoritatea competentă pe care au desemnat‑o pentru
efectuarea controalelor prevăzute la alineatul (1):
(a)     este pe deplin informată în
legătură cu normele stabilite în capitolul III, iar funcționarii
autorității competente dispun de pregătirea necesară pentru
a le pune în aplicare;
(b)     păstrează registre de
evidență a controalelor care au fost efectuate;
(c)     consemnează controalele efectuate în
documentul de identificare menționat:
(i)      fie le articolul 10 litera (e),
(ii)      fie la articolul 27 litera (b).
Articolul 37
Acțiuni în caz de neconformitate stabilită de controalele
prevăzute la articolele 35 și 36
1.           În cazul în care controalele
prevăzute la articolele 35 și 36 constată că un animal de
companie nu respectă condițiile prevăzute în capitolele II
și III, autoritatea competentă decide, după consultarea
medicului veterinar oficial:
(a)     fie întoarcerea animalului de companie în
țara sau teritoriul de origine,
(b)     fie izolarea animalului de companie, pe
cheltuiala proprietarului, sub control oficial pe perioada necesară pentru
a fi în conformitate cu condițiile stabilite în capitolele II și III,
(c)     fie eutanasierea animalului de companie,
fără compensarea financiară a proprietarului sau a persoanei
fizice care acționează în numele și de comun acord cu
proprietarul, în cazul în care întoarcerea animalului nu este posibilă sau
izolarea sa nu este practică.
2.           În cazul în care circulația
necomercială a animalelor de companie în Uniune este respinsă de
autoritatea competentă, acestea trebuie să adăpostite sub
control oficial până la:
(a)     întoarcerea lor în țara sau
teritoriul de origine, sau
(b)     adoptarea altor decizii administrative
privind aceste animale de companie.
Articolul 38
Măsuri de salvgardare
În cazul în care într-un stat membru sau într‑o
țară sau teritoriu terț izbucnește sau se
răspândește rabia, iar această situație poate prezenta o
amenințare gravă pentru sănătatea publică sau
animală, Comisia poate, din proprie inițiativă sau la cererea
unui stat membru, să adopte una din următoarele măsuri, prin
intermediul unui act de punere în aplicare, fără întârziere și
în funcție de gravitatea situației:
(a)          suspendarea circulației
necomerciale sau a tranzitului animalelor de companie din statul membru,
țara sau teritoriul terț în cauză sau din regiuni ale acestora;
(b)          stabilirea de condiții speciale
în ceea ce privește circulația necomercială a animalelor de
companie provenind din statul membru, țara sau teritoriul terț în
cauză sau din regiuni ale acestora.
Actele de punere în aplicare respective se
adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la
articolul 43 alineatul (2).
În cazuri imperative de extremă
urgență, justificate în mod corespunzător, care necesită
controlul și/sau a gestionarea unor riscuri grave la adresa sănătății
publice sau animale, Comisia adoptă acte de punere în aplicare cu
aplicabilitate imediată, în conformitate cu procedura menționată
la articolul 43 alineatul (3).
Articolul 39
Obligații cu privire la informare
1.           Până la [a se introduce
data: un an de la intrarea în vigoare a prezentului regulament] cel târziu,
statele membre pun la dispoziția publicului informații clare și
ușor accesibile privind următoarele:
(a)     calificările necesare pentru
implantarea transponderului, în conformitate cu articolul 17;
(b)     autorizația de derogare de la
condiția vaccinării antirabice pentru animalele de companie tinere
din speciile enumerate în anexa I partea A, în conformitate cu articolele 6
și 11;
(c)     condițiile aplicabile
circulației necomerciale pe teritoriul lor a animalelor de companie din
speciile enumerate în anexa I:
(i)      care nu sunt în conformitate cu
articolele 5, 9, 10 și 14;
(ii)      care provin din anumite țări
și teritorii, în conformitate cu condițiile stabilite în normele
adoptate la nivel național, conform articolului 15;
(d)     lista punctelor de intrare a
călătorilor, conform cerințelor prevăzute la articolul 36
alineatul (3), inclusiv autoritatea competentă desemnată să
efectueze controalele prevăzute la articolul 36 alineatul (4);
(e)     condițiile aplicabile
circulației necomerciale pe teritoriul lor a animalelor de companie din
speciile enumerate în anexa I partea B, prevăzute în normele
naționale, în conformitate cu articolul 14 alineatul (2).
2.           Pentru a asigura aplicarea
uniformă a cerințelor privind informarea prevăzute la alineatul
(1), Comisia poate adopta acte de punere în aplicare. Actele de punere în
aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare
menționată la articolul 43 alineatul (2).
Secțiunea 3
Dispoziții procedurale
Articolul 40
Domeniul de aplicare al actelor delegate
1.           Pentru a lua în considerare
progresele tehnice, evoluțiile științifice și
protecția sănătății publice sau a
sănătății animalelor de companie din speciile enumerate în
anexa I, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în
conformitate cu articolul 41 pentru a modifica anexele II-V la prezentul
regulament.
2.           Pentru a se evita circulația
comercială frauduloasă, mascată sub forma circulației
necomerciale a animalelor de companie, Comisia este împuternicită să
adopte acte delegate în conformitate cu articolul 41 pentru a adopta norme care
limitează numărul animalelor de companie din speciile enumerate în
anexa I care pot însoți proprietarul sau persoana fizică acționând
în numele și de comun acord cu proprietarul pentru o anumită
deplasare necomercială.
Articolul 41
Exercitarea competențelor delegate
1.           Se conferă Comisiei
competența de a adopta acte delegate, sub rezerva condițiilor
stabilite în prezentul articol.
2.           Delegarea de competențe
menționată la articolul 7 alineatul (1), articolul 16 alineatul (2)
al doilea paragraf, articolul 18 alineatul (1) primul paragraf și
articolul 40 sunt conferite Comisiei pentru o perioadă de timp
nedeterminată începând cu (*).
(*)     Data
intrării în vigoare a actului legislativ de bază sau orice altă
dată stabilită de organul legislativ.
3.           Delegarea de competențe
prevăzută la articolul 7 alineatul (1), articolul 16 alineatul (2) al
doilea paragraf, articolul 18 alineatul (1) primul paragraf și articolul
40 poate fi revocată în orice moment de către Parlamentul European
sau de către Consiliu. O decizie de revocare încheie delegarea
competențelor precizate în decizia respectivă. Aceasta produce efecte
începând cu ziua următoare publicării deciziei în Jurnalul Oficial
al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară, precizată în
decizie. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare.
4.           Imediat ce adoptă un act
delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și
Consiliului.
5.           Un act delegat adoptat în temeiul
articolului 7 alineatul (1), articolului 16 alineatul (2) al doilea paragraf,
articolului 18 alineatul (1) primul paragraf și articolului 40 intră
în vigoare doar dacă nu a fost formulată nicio obiecție de către
Parlamentul European sau de către Consiliu în termen de 2 luni de la
notificarea Parlamentului European și a Consiliului cu privire la actul
respectiv sau dacă, înainte de expirarea acestui termen, atât Parlamentul
European cât și Consiliul au informat Comisia că nu au obiecții.
Respectivul termen se prelungește cu două luni la inițiativa
Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 42
Procedura de urgență
1.           Actele delegate adoptate în temeiul
prezentului articol intră imediat în vigoare și se aplică atât
timp cât nu se formulează nicio obiecție în conformitate cu
alineatul (2). Notificarea unui act delegat Parlamentului European și
Consiliului prezintă motivele pentru care s-a folosit procedura de
urgență.
2.           Atât Parlamentul European, cât
și Consiliul pot formula obiecții la un act delegat în conformitate
cu procedura menționată la articolul 41 alineatul (5). În acest caz,
Comisia abrogă actul imediat ce Parlamentul European sau Consiliul i-au
notificat decizia de opoziție.
Articolul 43
Procedura comitetelor
1.           Comisia este asistată de
Comitetul permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea
animală înființat prin articolul 58 din Regulamentul (CE) nr.
178/2002. Comitetul menționat este un comitet în sensul Regulamentului
(UE) nr. 182/2011.
2.           În cazul în care se face trimitere
la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr.
182/2011.
În cazul în care avizul comitetului trebuie
obținut prin procedură scrisă, această procedură se
încheie fără rezultat dacă, înainte de expirarea termenului de
trimitere a avizului, acest lucru este hotărât de președintele
comitetului sau solicitat de o majoritate simplă a membrilor comitetului.
3.           Atunci când se face trimitere la
prezentul alineat, se aplică articolul 8 din Regulamentul (UE) nr.
182/2011, în coroborare cu articolul 5 din acesta.
Articolul 44
Sancțiuni
Statele membre stabilesc normele privind
sancțiunile aplicabile în cazul încălcării prezentului
regulament și iau toate măsurile necesare garantării punerii lor
în aplicare. Sancțiunile prevăzute trebuie să fie eficiente,
proporționale și disuasive.
Statele membre notifică dispozițiile
în cauză Comisiei până la [a se introduce data: un an de la
intrarea în vigoare a prezentului regulament] și notifică
fără întârziere Comisia cu privire la orice modificare ulterioară
a acestora.
CAPITOLUL
VII
Dispoziții
tranzitorii și finale
Articolul 45
Abrogare
1.           Regulamentul (CE) nr. 998/2003 se
abrogă cu efect de la [a se introduce data: un an de la intrarea în
vigoare a prezentului regulament].
Trimiterile din prezentul regulament la lista din
actele de punere în aplicare adoptate în conformitate cu articolul 13 alineatul
(1) sau (2) se interpretează ca trimiteri la lista țărilor
și teritoriilor terțe prevăzute în secțiunea 2 din partea B
sau în partea C din anexa II la Regulamentul (CE) nr. 998/2003 până la
intrarea în vigoare a actului de punere în aplicare menționat.
2.           Trimiterile la regulamentul abrogat
se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament și se citesc în
conformitate cu tabelul de corespondență din anexa VI.
Articolul 46
Măsuri tranzitorii privind documentele de identificare
1.           Prin derogare de la articolul 22
alineatul (1), documentul de identificare este considerat în conformitate cu
prezentul regulament dacă:
(a)     este redactat în conformitate cu pașaportul
tip stabilit prin Decizia 2003/803/CE;
(b)     a fost emis în termen de cel mult un an
de la data intrării în vigoare a actului de punere în aplicare adoptat în
conformitate cu articolul 22 alineatul (1).
2.           Prin derogare de la articolul 26
alineatul (1), documentul de identificare este considerat în conformitate cu
prezentul regulament dacă:
(a)     este redactat în conformitate cu modelul
de certificat stabilit în anexa II la Decizia 2011/874/UE;
(b)     a fost emis în termen de cel mult un an
de la data intrării în vigoare a actului de punere în aplicare adoptat în
conformitate cu articolul 26 alineatul (1).
Articolul 47
Intrare în vigoare și aplicabilitate
Prezentul regulament intră în vigoare în
a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii
Europene.
Se aplică de la xxxx [a se introduce
data: un an de la intrarea în vigoare a prezentului regulament].
Prezentul
regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică
direct în toate statele membre.
Adoptată la Bruxelles, .
Pentru Parlamentul European,                     Pentru
Consiliu,
Președintele                                                  Președintele
ANEXA I
Specii
de animale de companie
PARTEA
A
Câini (Canis lupus
familiaris)
Pisici (Felis
silvestris catus)
Dihori domestici (Mustela
putorius furo)
PARTEA B
Nevertebrate (cu
excepția albinelor și bondarilor, care intră în domeniul de
aplicare al Directivei 92/65/CEE, și a moluștelor și
crustaceelor, care intră în domeniul de aplicare al Directivei 2006/88/CE)
Animale acvatice
ornamentale crescute în acvarii de tip necomercial (excluse din domeniul de
aplicare al Directivei 2006/88/CE)
Amfibieni
Reptile
Păsări: toate
speciile de păsări, cu excepția păsărilor de curte,
care intră în domeniul de aplicare al Directivelor 92/65/CEE și
2009/158/CE)
Mamifere:
rozătoare și iepuri domestici.
ANEXA II
Lista statelor membre, astfel cum sunt definite la articolul 3 litera
(f)
 Cod țară || Țară || Teritoriile incluse
 BE || Belgia ||
 BG || Bulgaria ||
 CZ || Republica Cehă ||
 DK || Danemarca || Insulele Feroe și Groenlanda
 DE || Germania ||
 EE || Estonia ||
 IE || Irlanda ||
 EL || Grecia ||
 ES || Spania || Insulele Baleare, Insulele Canare, Ceuta și Melilla
 FR || Franța || Guyana Franceză, Guadelupa, Martinica și Réunion
 IT || Italia ||
 CY || Cipru ||
 LV || Letonia ||
 LT || Lituania ||
 LU || Luxemburg ||
 HU || Ungaria ||
 MT || Malta ||
 NL || Țările de Jos ||
 AT || Austria ||
 PL || Polonia ||
 PT || Portugalia || Azore și Madeira
 RO || România ||
 SI || Slovenia ||
 SK || Slovacia ||
 FI || Finlanda ||
 SE || Suedia ||
 UK || Regatul Unit || Insulele Anglo-Normande și Insula Man
 GI || Gibraltar ||
ANEXA III
Cerințe tehnice
pentru transpondere
Transponderul este un dispozitiv pasiv de
identificare cu ajutorul frecvenței radio, numai pentru citire:
(a)          care respectă standardul ISO
11784 și aplică tehnologia HDX sau FDX-B;
(b)          care poate fi citit de un dispozitiv
de citire compatibil cu standardul ISO 11785.
ANEXA IV
Cerințe
de valabilitate pentru vaccinurile antirabice
1.           Vaccinul antirabic trebuie :
(a)     să fie un vaccin, altul decât un
vaccin viu modificat, și să facă parte dintr-una din
următoarele categorii:
(i)      fie un vaccin inactivat cu cel
puțin o unitate antigenică per doză (recomandarea
Organizației Mondiale a Sănătății),
(ii)      fie un vaccin recombinant care să
exprime glicoproteina imunizantă a virusului rabiei într-un vector viral
viu;
(b)     dacă este administrat într-un stat
membru, să i se fi acordat o autorizație de comercializare în
conformitate cu:
(i)      articolul 5 din Directiva 2001/82/CE,
sau
(ii)      articolul 3 din Regulamentul (CE)
nr. 726/2004;
(c)     dacă este administrat într-o
țară terță, să i se fi acordat o autorizație sau
o licență de către autoritatea competentă și să
îndeplinească cel puțin cerințele prevăzute în partea
relevantă din capitolul privind rabia din Manualul de Teste de Diagnostic
și Vaccinuri pentru Animale Terestre al Organizației Mondiale pentru
Sănătatea Animalelor.
2.           O vaccinare antirabică trebuie să
îndeplinească următoarele condiții:
(a)     vaccinul a fost administrat de un medic
veterinar autorizat de autoritatea competentă;
(b)     data administrării este
indicată de un medic veterinar autorizat de autoritatea competentă în
secțiunea adecvată a documentului de identificare în formatul
prevăzut la articolul 22 alineatul (1) sau articolul 26 alineatul (1);
(c)     data administrării
menționată la litera (b) nu este anterioară datei aplicării
microcipului sau tatuajului indicat în secțiunea corespunzătoare din
documentul de identificare în formatul prevăzut la articolul 22 alineatul
(1) sau articolul 26 alineatul (1);
(d)     perioada de valabilitate a
vaccinării este indicată de medicul veterinar autorizat în
secțiunea adecvată a documentului de identificare în formatul
prevăzut la articolul 22 alineatul (1) sau articolul 26 alineatul (1).
Aceasta începe de la inducerea
imunității protectoare, care nu trebuie să fie mai mică de
21 de zile de la încheierea protocolului de vaccinare impus de producător
pentru vaccinarea primară, și continuă până la
sfârșitul perioadei imunității protectoare, astfel cum este
prescrisă în specificațiile tehnice din autorizația de
comercializare menționată la punctul 1 litera (b) sau în
autorizația sau licența menționată la punctul 1 litera (c)
pentru vaccinul antirabic în statul membru sau în țara sau teritoriul
terț în care vaccinul este administrat;
(e)     o revaccinare trebuie considerată ca
fiind o vaccinare primară dacă nu a fost efectuată în timpul
perioadei de valabilitate menționată la litera (d) a unei
vaccinări anterioare.
ANEXA V
Cerințe
de valabilitate pentru testul de titrare a anticorpilor antirabici
1.           Recoltarea probei de sânge
necesară pentru efectuarea testului de titrare a anticorpilor antirabici
trebuie să fie efectuată și documentată de un medic
veterinar autorizat de autoritatea competentă în secțiunea
corespunzătoare a documentului de identificare în formatul prevăzut
la articolul 22 alineatul (1) sau articolul 26 alineatul (1);
2.           Testul de titrare a anticorpilor
antirabici trebuie:
(a)     să fie efectuat pe o probă
recoltată la cel puțin 30 de zile după data vaccinării
și
(i)      nu mai puțin de trei luni înainte
de data:
–
circulației necomerciale din țări
sau teritorii terțe, altele decât cele menționate în normele de
punere în aplicare adoptate în temeiul articolului 13, sau
–
tranzitului prin astfel de țări sau
teritorii terțe, în cazul în care condițiile prevăzute la
articolul 12 litera (b) nu sunt îndeplinite;
          sau
(ii)      înainte ca animalul de companie să
părăsească Uniunea în vederea circulației necomerciale sau
a tranzitului în țări sau teritorii terțe, altele decât cele
menționate în normele de punere în aplicare adoptate în temeiul
articolului 13; documentul de identificare în formatul prevăzut la
articolul 22 alineatul (1) trebuie să confirme faptul că testul de
titrare a anticorpilor antirabici a fost efectuat înainte de data
deplasării și acesta a avut rezultate favorabile;
(b)     să prezinte un nivel seric al
anticorpilor neutralizanți ai virusului rabiei egal sau mai mare cu 0,5
UI/ml, utilizând o metodă prevăzută în partea relevantă din
capitolul privind rabia din Manualul de Teste de Diagnostic și Vaccinuri
pentru Animale Terestre al Organizației Mondiale pentru
Sănătatea Animalelor;
(c)     să fie efectuat într-un laborator
autorizat în conformitate cu articolul 3 din Decizia 2000/258/CE;
(d)     să nu fie reînnoit după
obținerea unui rezultat satisfăcător descris la litera (b) din
prezenta anexă, cu condiția ca animalul să fie revaccinat în
conformitate cu punctul 2 litera (e) din anexa IV.
ANEXA VI
Tabel
de corespondență
[prevăzut la articolul 45 alineatul
(2)]
 Regulamentul (CE) nr. 998/2003 || Prezentul regulament
 Articolul 1 || Articolul 1
 Articolul 2 primul paragraf || Articolul 2 alineatul (1)
 Articolul 2 al doilea paragraf || Articolul 2 alineatul (2) litera (a)
 Articolul 2 paragraful al treilea || Articolul 2 alineatul (2) litera (b)
 Articolul 3 litera (a) || Articolul 3 litera (b)
 Articolul 3 litera (b) || Articolul 3 litera (e)
 Articolul 3 litera (c) || Articolul 3 litera (a)
 Teza introductivă de la Articolul 4 alineatul (1) primul paragraf || ---
 Articolul 4 alineatul (1) primul paragraf literele (a) și (b) || Articolul 16 alineatul (1) primul paragraf
 Articolul 4 alineatul (1) al doilea paragraf || Articolul 16 alineatul (1) al doilea paragraf
 Articolul 4 alineatul (2) || Articolul 21 alineatul (1) litera (b)
 Articolul 4 alineatul (3) || ---
 Articolul 4 alineatul (4) || ---
 Articolul 5 alineatul (1) litera (a) || Articolul 5 litera (a)
 Teza introductivă de la articolul 5 alineatul (1) litera (b) || Articolul 5 litera (d)
 Articolul 5 alineatul (1) litera (b) punctul (i) || Articolul 5 litera (b)
 Articolul 5 alineatul (1) litera (b) punctul (ii) || Articolul 5 litera (c)
 Articolul 5 alineatul (1) al doilea paragraf || Articolul 18
 Articolul 5 alineatul (2) || Articolul 6
 Articolul 6 || ---
 Articolul 7 || Articolul 9, articolul 14, articolul 30 alineatul (1) și articolul 40
 Articolul 8 alineatul (1) litera (a) punctul (i) || Articolele 10 și 12
 Articolul 8 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) || ---
 Articolul 8 alineatul (1) litera (b) punctul (i) || Articolul 10
 Articolul 8 alineatul (1) litera (b) punctul (ii) || ---
 Articolul 8 alineatul (2) || Articolul 10 litera (e) și articolul 27
 Articolul 8 alineatul (3) litera (a) || Articolul 13 alineatul (1)
 Articolul 8 alineatul (3) litera (b) || Articolul 15
 Articolul 8 alineatul (3) litera (c) || Articolul 11
 Articolul 8 alineatul (4) || Articolul 26 alineatul (1)
 Articolul 9 || Articolul 14 și articolul 33 alineatul (1)
 Articolul 10 || Articolul 13 alineatele (2) și (3)
 Articolul 11 prima teză || Articolul 39 alineatul (1)
 Articolul 11 a doua teză || Articolul 36 alineatul (3) litera (a)
 Articolul 12 primul paragraf || Articolul 36 alineatul (1)
 Articolul 12 al doilea paragraf || Articolul 36 alineatul (4)
 Articolul 13 || Articolul 36 alineatul (3) și articolul 39 alineatul (1) litera (d)
 Articolul 14 primul paragraf || Articolul 35 alineatul (2) și articolul 36 alineatul (2)
 Articolul 14 al doilea paragraf || Articolul 16 alineatul (1) al doilea paragraf
 Articolul 14 paragraful al treilea || Articolul 37 alineatul (1)
 Articolul 14 paragraful al patrulea || Articolul 37 alineatul (2)
 Articolul 15 || Anexa V punctul 2 litera (c)
 Articolul 16 || ---
 Articolul 17 primul paragraf || ---
 Articolul 17 al doilea paragraf || Articolul 22 alineatul (1)
 Articolul 18 primul paragraf || ---
 Articolul 18 al doilea paragraf || Articolul 38
 Articolul 19 || Articolul 13, articolul 40 și articolul 43 alineatul (2)
 Articolul 19a alineatele (1) și (2) || Articolul 40 alineatul (1)
 Articolul 19a alineatul (3) || ---
 Articolul 19b alineatul (1) || Articolul 41 alineatele (1) și (2)
 Articolul 19b alineatul (2) || Articolul 41 alineatul (4)
 Articolul 19b alineatul (3) || ---
 Articolul 19c alineatele (1) și (3) || Articolul 41 alineatul (3)
 Articolul 19c alineatul (2) || ---
 Articolul 19d alineatul (1) și Articolul 19d alineatul (2) || Articolul 41 alineatul (5)
 Articolul 19d alineatul (3) || ---
 Articolele 20-23 || ---
 Articolul 24 alineatele (1), (2) și (3) || Articolul 43 alineatele (1), (2) și (3)
 Articolul 24 alineatele (4) și (5) || ---
 Articolul 25 || Articolul 47
 Anexa I || Anexa I
 Anexa Ia || Anexa III
 Anexa Ib || Anexa IV
 Anexa II partea A și partea B secțiunea 1 || Anexa II
 Anexa II partea B secțiunea 2 || [Articolul 13 alineatul (1)]
 Anexa II partea C || [Articolul 13 alineatul (2)]
 --- || Articolul 3 literele (c), (d), (f) și (g)
 --- || Articolul 4
 --- || Articolul 7
 --- || Articolul 8
 --- || Articolul 16 alineatul (2)
 --- || Articolul 17
 --- || Articolul 19
 --- || Articolul 20
 --- || Articolul 21 alineatul (1) literele (a) și (c) ‑ (f) și articolul 21 alineatul (2)
 --- || Articolul 22 alineatul (2)
 --- || Articolul 23
 --- || Articolul 24
 --- || Articolul 25 alineatul (1) literele (a) și (c) ‑ (f) și articolul 25 alineatul (2)
 --- || Articolul 26 alineatul (2)
 --- || Articolul 27
 --- || Articolul 28
 --- || Articolul 29
 --- || Articolul 24
 --- || Articolul 25
 --- || Articolul 26
 --- || Articolul 27
 --- || Articolul 28
 --- || Articolul 29
 --- || Articolul 30 alineatul (2)
 --- || Articolul 31
 --- || Articolul 32
 --- || Articolul 33 alineatul (2)
 --- || Articolul 34
 --- || Articolul 35
 --- || Articolul 39 alineatul (1) literele (a), (b), (c) și (e) și articolul 39 alineatul (2)
 --- || Articolul 42
 --- || Articolul 44
 --- || Articolul 45
 --- || Articolul 46
 --- || Anexa V
 --- || Anexa VI
[1]               JO L 146,
13.6.2003, p. 1.
[2]               JO L 87,
31.3.2009, p. 109.
[3]               JO L 132,
29.5.2010, p. 3.
[4]               JO L 268,
14.9.1992, p. 54.
[5]               JO C […],
[…], p. […].
[6]               JO C […],
[…], p. […].
[7]               JO L 146,
13.6.2003, p. 1.
[8]               JO L 132,
29.5.2010, p. 3.
[9]               JO L 268,
14.9.1992, p. 54.
[10]             JO L 328,
24.11.2006, p. 14.
[11]             JO L 343,
22.12.2009, p. 74.
[12]             JO L 61,
3.3.1997, p. 1.
[13]             JO L 68,
15.3.1973, p. 1.
[14]             JO L 311,
28.11.2001, p. 1.
[15]             JO L 136,
30.4.2004, p. 1.
[16]             JO L 79,
30.3.2000, p. 40.
[17]             JO L 224,
18.8.1990, p. 29.
[18]             JO L 268,
24.9.1991, p. 56.
[19]             JO L 165,
30.4.2004, p. 1.
[20]             JO L 55,
28.2.2011, p. 13.
[21]             JO L 312,
27.11.2003, p. 1.
[22]             JO L 343,
23.12.2011, p. 65.