               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 14.12.2015
            COM(2015) 640 final
            2015/0290(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind semnarea, în numele Uniunii Europene și al statelor membre ale acesteia, și aplicarea provizorie a Protocolului la Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte, pentru a se ține seama de aderarea Republicii Croația la Uniunea Europeană

               EXPUNERE DE MOTIVE

               Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte, a fost semnat la Bruxelles la 1 aprilie 2002 și a intrat în vigoare la 1 aprilie 2006.

               În conformitate cu Actul de aderare a Republicii Croația, această țară trebuie să adere la acordurile internaționale semnate sau încheiate de Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia prin intermediul unui protocol la aceste acorduri.

               Propunerea anexată constituie instrumentele legale pentru semnarea și aplicarea provizorie a Protocolului la Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte, pentru a se ține seama de aderarea Republicii Croația la Uniunea Europeană.

               La data de 14 septembrie 2012, Consiliul a autorizat Comisia să deschidă negocieri cu țările terțe vizate în vederea încheierii protocoalelor aferente. Negocierile cu Republica Libaneză au fost încheiate cu succes. Comisia a fost informată prin nota verbală din 5 iunie 2014 că textul, astfel cum a fost propus, a fost acceptat de către Liban.

               Protocolul propus include Republica Croația ca parte contractantă la acord și prevede angajamentul UE de a furniza versiunea autentică a acordului în noua limbă oficială a UE.

               Rezultatele negocierilor au fost considerate satisfăcătoare. Comisia invită Consiliul să adopte decizia anexată privind semnarea și aplicarea provizorie a protocolului.

               2015/0290 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind semnarea, în numele Uniunii Europene și al statelor membre ale acesteia, și aplicarea provizorie a Protocolului la Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte, pentru a se ține seama de aderarea Republicii Croația la Uniunea Europeană

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 217 coroborat cu articolul 218 alineatul (5),

               având în vedere Actul de aderare a Republicii Croația, în special articolul 6 alineatul (2),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte, a fost semnat la Bruxelles la 1 aprilie 2002 și a intrat în vigoare la 1 aprilie 2006.

               (2)Republica Croația a devenit stat membru al Uniunii Europene la 1 iulie 2013.

               (3)În conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din Actul de aderare a Republicii Croația, aderarea Republicii Croația la Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte, trebuie convenită prin intermediul unui protocol la acord, încheiat între Consiliu, acționând în numele Uniunii și în unanimitate în numele statelor membre, și Republica Libaneză.

               (4)La data de 14 septembrie 2012, Consiliul a autorizat Comisia să deschidă negocieri cu țările terțe respective. Negocierile cu Republica Libaneză au fost încheiate cu succes prin parafarea protocolului atașat la prezenta decizie.

               (5)Articolul 7 din protocol prevede aplicarea provizorie a acordului, până la intrarea acestuia în vigoare.

               (6)Protocolul ar trebui să fie semnat, sub rezerva încheierii sale la o dată ulterioară, și să fie aplicat provizoriu,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Se autorizează semnarea, în numele Uniunii și al statelor membre ale acesteia, a Protocolului la Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte, sub rezerva încheierii sale.

               Textul protocolului se anexează la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Secretariatul General al Consiliului stabilește instrumentul prin care se acordă puteri depline în vederea semnării protocolului, sub rezerva încheierii sale, persoanei (persoanelor) desemnate de negociator.

               Articolul 3

               Sub rezerva încheierii sale la o dată ulterioară și până la intrarea sa în vigoare, protocolul se aplică cu titlu provizoriu, în conformitate cu articolul 7 din protocol.

               Articolul 4

               Prezenta decizie intră în vigoare la ….

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 14.12.2015
            COM(2015) 640 final
            ANEXĂ
            PROTOCOLla Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte, pentru a se ține seama de aderarea Republicii Croația la Uniunea Europeană
            la
            Propunerea deDECIZIE A CONSILIULUI
            privind semnarea, în numele Uniunii Europene și al statelor membre ale acesteia, și aplicarea provizorie a Protocolului la Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte, pentru a se ține seama de aderarea Republicii Croația la Uniunea Europeană

               ANEXĂ
               PROTOCOL
               la Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte, pentru a se ține seama de aderarea Republicii Croația la Uniunea Europeană

                  REGATUL BELGIEI,

               REPUBLICA BULGARIA,

               REPUBLICA CEHĂ,

               REGATUL DANEMARCEI,

               REPUBLICA FEDERALĂ GERMANIA,

               REPUBLICA ESTONIA,

               IRLANDA,

               REPUBLICA ELENĂ,

               REGATUL SPANIEI,

               REPUBLICA FRANCEZĂ,

               REPUBLICA CROAȚIA,

               REPUBLICA ITALIANĂ,

               REPUBLICA CIPRU,

               REPUBLICA LETONIA,

               REPUBLICA LITUANIA,

               MARELE DUCAT AL LUXEMBURGULUI,

               UNGARIA,

               REPUBLICA MALTA,

               REGATUL ȚĂRILOR DE JOS,

               REPUBLICA AUSTRIA,

               REPUBLICA POLONĂ,

               REPUBLICA PORTUGHEZĂ,

               ROMÂNIA,

               REPUBLICA SLOVENIA,

               REPUBLICA SLOVACĂ,

               REPUBLICA FINLANDA,

               REGATUL SUEDIEI,

               REGATUL UNIT AL MARII BRITANII ȘI IRLANDEI DE NORD,

               părți contractante la Tratatul privind Uniunea Europeană și Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, denumite în continuare „statele membre”, reprezentate de Consiliul Uniunii Europene,

               precum și

               UNIUNEA EUROPEANĂ, denumită în continuare „Uniunea Europeană”,

               pe de o parte,

               și

               REPUBLICA LIBANEZĂ, denumită în continuare „Liban”,

               pe de altă parte,

               denumite în continuare colectiv „părțile contractante” în sensul prezentului protocol,

               întrucât:

               (1)Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte, denumit în continuare „Acordul euro-mediteraneean”, a fost semnat la Bruxelles la 1 aprilie 2002 și a intrat în vigoare la 1 aprilie 2006.

               (2)Tratatul de aderare a Republicii Croația la Uniunea Europeană, denumit în continuare „Tratatul de aderare”, a fost semnat la Bruxelles la 9 decembrie 2011 și a intrat în vigoare la 1 iulie 2013.

               (3)În temeiul articolului 6 alineatul (2) din Actul de aderare a Republicii Croația, aderarea acesteia la acord se aprobă prin încheierea unui protocol la acord.

               (4)Au avut loc consultările prevăzute la articolul 22 alineatul (2) din Acordul euromediteraneean pentru a se asigura faptul că s-a ținut seama de interesele reciproce ale Uniunii și ale Libanului,

               CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:

               Articolul 1

               Republica Croația devine prin prezentul protocol parte contractantă la Acordul euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte și adoptă și, respectiv, ia act, în același mod ca și celelalte state membre ale Uniunii, de textele acordului, ale declarațiilor comune și ale declarațiilor.

               CAPITOLUL I

               Modificări ale textului Acordului euro-mediteraneean, în special ale anexelor și protocoalelor la acesta

               Articolul 2

               Regulile de origine

               Protocolul 4 se modifică după cum urmează:

               1.La articolul 18 alineatul (4) se adaugă următoarea teză: „Izdano naknadno”.

               2.Anexa V se înlocuiește cu următorul text:

               1. Anexa V

               TEXTUL DECLARAȚIEI PE FACTURĂ

               Declarația pe factură, al cărei text este prevăzut în continuare, trebuie întocmită în conformitate cu notele de subsol. Cu toate acestea, reproducerea notelor de subsol nu este necesară.

               Versiunea în limba bulgară

               Износителят на продуктите, обхванати от този документ (митническо разрешение № … (
                  1
               ) декларира, че освен където е отбелязано друго, тези продукти са с … преференциален произход (
                  2
               ).

               Versiunea în limba spaniolă

               El exportador de los productos incluidos en el presente documento [autorización aduanera no …(1)] declara que, salvo indicación en sentido contrario, estos productos gozan de un origen preferencial…(2).

               Versiunea în limba cehă

               Vývozce výrobků uvedených v tomto dokumentu (číslo povolení … (1)) prohlašuje, že kromě zřetelně označených mají tyto výrobky preferenční původ v … (2).

               Versiunea în limba daneză

               Eksportøren af varer, der er omfattet af nærværende dokument, (toldmyndighedernes tilladelse nr. … (1)), erklærer, at varerne, medmindre andet tydeligt er angivet, har præferenceoprindelse i … (2).

               Versiunea în limba germană

               Der Ausführer (Ermächtigter Ausführer; Bewilligungs-Nr. … (1)) der Waren, auf die sich dieses Handelspapier bezieht, erklärt, dass diese Waren, soweit nicht anders angegeben, präferenzbegünstigte … (2) Ursprungswaren sind.

               Versiunea în limba estonă

               Käesoleva dokumendiga hõlmatud toodete eksportija (tolliameti kinnitus nr … (1)) deklareerib, et need tooted on … (2) sooduspäritoluga, välja arvatud juhul, kui on selgelt näidatud teisiti.

               Versiunea în limba greacă

               Ο εξαγωγέας των προϊόντων που καλύπτονται από το παρόν έγγραφο [άδεια τελωνείου υπ’ αριθ. … (1)] δηλώνει ότι, εκτός εάν δηλώνεται σαφώς άλλως, τα προϊόντα αυτά είναι προτιμησιακής καταγωγής … (2).

               Versiunea în limba engleză

               The exporter of the products covered by this document (customs authorisation No … (1)) declares that, except where otherwise clearly indicated, these products are of … (2) preferential origin.

               Versiunea în limba franceză

               L’exportateur des produits couverts par le présent document [autorisation douanière no … (1)] déclare que, sauf indication claire du contraire, ces produits ont l’origine préférentielle … (2).

               Versiunea în limba croată

               Izvoznik proizvoda obuhvaćenih ovom ispravom (carinsko ovlaštenje br. .(1)..) izjavljuje da su, osim ako je drukčije izričito navedeno, ovi proizvodi .... (2) preferencijalnog podrijetla.

               Versiunea în limba italiană

               L’esportatore delle merci contemplate nel presente documento [autorizzazione doganale n. … (1)] dichiarache, salvo indicazione contraria, le merci sono di origine preferenziale … (2).

               Versiunea în limba letonă

               Eksportētājs produktiem, kuri ietverti šajā dokumentā (muitas pilnvara Nr. … (1)), deklarē, ka, izņemot tur, kur ir citādi skaidri noteikts, šiem produktiem ir priekšrocību izcelsme no … (2).

               Versiunea în limba lituaniană

               Šiame dokumente išvardintų prekių eksportuotojas (muitinės liudijimo Nr … (1)) deklaruoja, kad, jeigu kitaip nenurodyta, tai yra … (2) preferencinės kilmės prekės.

               Versiunea în limba maghiară

               A jelen okmányban szereplő áruk exportőre (vámfelhatalmazási szám: … (1)) kijelentem, hogy eltérő egyértelmű jelzés hianyában az áruk preferenciális … (2) származásúak.

               Versiunea în limba malteză

               L-esportatur tal-prodotti koperti b’dan id-dokument (awtorizzazzjoni tad-dwana nru. … (1)) jiddikjara li, ħlief fejn indikat b’mod ċar li mhux hekk, dawn il-prodotti huma ta’ oriġini preferenzjali … (2).

               Versiunea în limba neerlandeză

               De exporteur van de goederen waarop dit document van toepassing is (douanevergunning nr. … (1)), verklaart dat, behoudens uitdrukkelijke andersluidende vermelding, deze goederen van preferentiële …oorsprong zijn (2).

               Versiunea în limba polonă

               Eksporter produktów objętych tym dokumentem (upoważnienie władz celnych nr … (1)) deklaruje, że z wyjątkiem gdzie jest to wyraźnie określone, produkty te mają … (2) preferencyjne pochodzenie.

               Versiunea în limba portugheză

               O exportador dos produtos cobertos pelo presente documento [autorização aduaneira n.o … (1)], declara que, salvo expressamente indicado em contrário, estes produtos são de origem preferencial … (2).

               Versiunea în limba română

               Exportatorul produselor ce fac obiectul acestui document [autorizația vamală nr. … (1)] declară că, exceptând cazul în care în mod expres este indicat altfel, aceste produse sunt de origine preferențială … (2).

               Versiunea în limba slovenă

               Izvoznik blaga, zajetega s tem dokumentom (pooblastilo carinskih organov št. … (1)) izjavlja, da, razen če ni drugače jasno navedeno, ima to blago preferencialno … (2) poreklo.

               Versiunea în limba slovacă

               Vývozca výrobkov uvedených v tomto dokumente [číslo povolenia … (1)] vyhlasuje, že okrem zreteľne označených, majú tieto výrobky preferenčný pôvod v … (2).

               Versiunea în limba finlandeză

               Tässä asiakirjassa mainittujen tuotteiden viejä (tullin lupa nro … (1)) ilmoittaa, että nämä tuotteet ovat, ellei toisin ole selvästi merkitty, etuuskohteluun oikeutettuja … (2) alkuperätuotteita.

               Versiunea în limba suedeză

               Exportören av de varor som omfattas av detta dokument (tullmyndighetens tillstånd nr … (1)) försäkrar att dessa varor, om inte annat tydligt markerats, har förmånsberättigande … ursprung (2).

               Versiunea în limba arabă

               ..................................................................................................................................................(
                  3
               ). (Locul și data)

               ..................................................................................................................................................(
                  4
               ).

               (Semnătura exportatorului; în plus, trebuie indicat cu scris lizibil numele persoanei care semnează declarația)”

               CAPITOLUL II

               Dispoziții tranzitorii

               Articolul 3

               Mărfuri în tranzit

               Dispozițiile acordului se pot aplica mărfurilor exportate fie din Liban în Croația, fie din Croația în Liban care respectă dispozițiile Protocolului nr. 4 la acord și care, la data aderării Croației, fie se află în tranzit, fie sunt depozitate temporar într-un antrepozit vamal sau într-o zonă liberă din Liban sau din Croația.

               Tratamentul preferențial poate fi acordat în cazurile menționate anterior cu condiția înaintării către autoritățile vamale din țara importatoare, în termen de patru luni de la data aderării Croației, a unei dovezi de origine eliberate retroactiv de autoritățile vamale din țara exportatoare.

               CAPITOLUL III

               Dispoziții finale și generale

               Articolul 4

               Republica Libaneză se angajează să nu prezinte nicio revendicare, solicitare sau sesizare și nici să modifice sau să retragă vreo concesie în temeiul articolelor XXIV.6 și XXVIII din GATT 1994 în legătură cu extinderea Uniunii.

               Articolul 5

               Uniunea Europeană transmite statelor sale membre și Republicii Libaneze, în timp util, după parafarea prezentului protocol, versiunea în limba croată a acordului. Sub rezerva intrării în vigoare a prezentului protocol, versiunea lingvistică menționată în prima teză a prezentului articol devine autentică în aceleași condiții ca și versiunile acordului în limbile arabă, bulgară, cehă, daneză, engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, neerlandeză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă și suedeză.

               Articolul 6

               Prezentul protocol face parte integrantă din acord.

               Articolul 7

               Prezentul protocol se aprobă de către Uniunea Europeană, de către Consiliul Uniunii Europene în numele statelor membre și de către Liban în conformitate cu procedurile proprii ale acestora. Părțile contractante își notifică reciproc finalizarea procedurilor necesare în acest scop. Instrumentele de aprobare se depun la Secretariatul General al Consiliului Uniunii Europene.

               Prezentul protocol intră în vigoare în prima zi a lunii următoare datei la care toate părțile și-au notificat reciproc finalizarea procedurilor necesare în acest scop.

               Până la intrarea sa în vigoare, prezentul protocol se aplică cu titlu provizoriu începând de la 1 iulie 2013.

               Articolul 8

               Prezentul protocol este redactat în dublu exemplar în limbile arabă, bulgară, cehă, croată, daneză, engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, neerlandeză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă și suedeză, fiecare dintre aceste texte fiind în egală măsură autentic.

               DREPT CARE subsemnații plenipotențiari, pe deplin autorizați în acest scop, semnează prezentul protocol.

               Întocmit la …, la …

               Pentru Uniunea Europeană și statele sale membre,

               Pentru Republica Libaneză

                     (1)

                        Atunci când declarația pe factură este întocmită de un exportator autorizat în sensul articolului 22 din protocol, acest spațiu trebuie completat cu numărul autorizației exportatorului autorizat. Atunci când declarația pe factură nu este întocmită de un exportator autorizat, se omit cuvintele din paranteză sau spațiul nu se completează.

                     (2)

                        Se indică originea produselor. Atunci când declarația pe factură se referă integral sau parțial la produse originare din Ceuta și Melilla, în sensul articolului 38 din protocol, exportatorul trebuie să le indice clar în documentul pe care este întocmită declarația, cu ajutorul simbolului „CM”.

                     (3)

                        Aceste indicații se pot omite dacă informațiile există în documentul propriu-zis.

                     (4)

                        A se vedea articolul 22 alineatul (5) din protocol. În cazurile în care nu este obligatoriu ca exportatorul să semneze, exceptarea de la obligația de a semna implică și exceptarea de la obligația de a indica numele semnatarului.”


				|

		52014PC0181

			Propunere de DECIZIE A CONSILIULUI de modificare a Deciziei 2004/162/CE privind taxele de andocare în departamentele franceze de peste mări în ceea ce privește perioada de aplicare a acesteia /* COM/2014/0181 final - 2014/0101 (CNS) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           CONTEXTUL PROPUNERII
Dispozițiile Tratatului privind
funcționarea Uniunii Europene (TFUE) se aplică regiunilor
ultraperiferice ale Uniunii. Cu toate acestea, regiunile ultraperiferice
franceze sunt excluse din domeniul de aplicare teritorială al directivelor
privind TVA și accizele.
În principiu, dispozițiile TFUE, în special
articolul 110, nu autorizează nicio diferență de impozitare
aplicabilă în regiunile ultraperiferice franceze între produsele locale
și cele provenind din Franța metropolitană, din alte state
membre sau din țări terțe. Cu toate acestea, articolul 349 din
TFUE [fostul articol 299 alineatul (2) din Tratatul CE] prevede posibilitatea
introducerii unor măsuri specifice în favoarea acestor regiuni, având în
vedere existența unor handicapuri permanente care afectează
situația economică și socială a regiunilor ultraperiferice.
Aceste măsuri vizează diverse politici, inclusiv politica
fiscală.
Decizia 2004/162/CE a Consiliului din 10 februarie
2004 (astfel cum a fost modificată prin Decizia 2008/439/CE a Consiliului
din 9 iunie 2008 și Decizia nr. 448/2011/UE a Consiliului din 19 iulie 2011),
adoptată în temeiul articolului 299 alineatul (2) din Tratatul CE,
autorizează Franța să aplice, până la 1 iulie 2014,
scutiri de la taxa de andocare sau reduceri ale taxei de andocare pentru
anumite produse fabricate în regiunile ultraperiferice franceze (exceptând
Saint-Martin). În anexa la decizia menționată anterior este
prevăzută lista de produse pentru care se pot aplica scutirile sau
reducerile fiscale. În funcție de produse, diferența de impozitare
dintre produsele fabricate la nivel local și celelalte produse nu poate
depăși 10, 20 sau 30 de puncte procentuale.
Decizia 2004/162/CE expune motivele care au stat
la baza adoptării măsurilor specifice: situarea la distanță
mare față de continent, dependența în ceea ce privește
materiile prime și energia, obligația constituirii unor stocuri mai
mari, dimensiunea redusă a pieței locale combinată cu
dezvoltarea slabă a activităților de export etc. Toate aceste
handicapuri se traduc printr-o creștere a costurilor de producție
și, implicit, a prețurilor de cost ale produselor fabricate la nivel
local care, în lipsa unor măsuri specifice, ar fi mai puțin competitive
față de cele provenind din străinătate, chiar dacă se
iau în calcul taxele de transport către DOM. În consecință,
menținerea unei producții locale ar fi cu atât mai dificilă.
Prin urmare, măsurile specifice prevăzute în Decizia 2004/162/CE au
fost concepute în scopul consolidării industriei locale prin
creșterea competitivității acesteia.
Autoritățile franceze consideră
că handicapurile de care suferă regiunile ultraperiferice franceze
persistă și au adresat Comisiei Europene diferite scrisori între 25
ianuarie și 7 iunie 2013, prin care i-au solicitat să se
mențină, dincolo de 1 iulie 2014 și până la 31
decembrie 2020, un sistem de impozitare diferențiată similar cu cel
existent în prezent.
Examinarea listelor de produse în cazul
cărora autoritățile franceze doresc să aplice o impozitare
diferențiată necesită un proces îndelungat care presupune
să se verifice, pentru fiecare produs, dacă o impozitare
diferențiată este justificată și proporțională,
asigurându-se în același timp că o astfel de impozitare
diferențiată nu aduce atingere integrității și
coerenței ordinii juridice a Uniunii, inclusiv pieței interne și
politicilor comune.
Acest proces nu a putut fi încheiat până în
prezent, ca urmare a numărului ridicat al produselor vizate (mai multe
sute) și a cantității de informații care trebuie să
fie colectate privind structura piețelor produselor vizate: existența
unei producții locale, existența unor „importuri” semnificative
(inclusiv din Franța metropolitană și din alte state membre) care
pot compromite menținerea producției locale, absența unui
monopol sau a unui cvasimonopol al producției locale, justificarea
costurilor de producție suplimentare care creează handicapuri
produselor locale în comparație cu produsele „importate”, verificarea cu
scopul de a se asigura că o impozitare diferențiată nu ar fi
incompatibilă cu alte politici ale Uniunii.
Dacă nu se adoptă nicio propunere
înainte de 1 iulie 2014, există riscul creării unui vid
juridic, întrucât acest lucru ar face imposibilă aplicarea unui regim
fiscal diferențiat în regiunile ultraperiferice franceze după 1 iulie
2014, chiar în ceea ce privește produsele în cazul cărora
menținerea unei impozitări diferențiate ar fi, de fapt,
justificată.
Prin urmare, cu scopul de a permite finalizarea
lucrărilor în curs de desfășurare și de a acorda suficient
timp Comisiei pentru a prezenta o propunere echilibrată, care să
țină cont de diversele interese aflate în joc, este necesară o
perioadă suplimentară de șase luni.
2.           REZULTATELE
CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII
IMPACTULUI
Direcțiile generale competente ale Comisiei
Europene au fost consultate cu privire la textul prezentei propuneri.
Comisia Europeană nu a recurs la o evaluare a
impactului.
3.           ELEMENTELE JURIDICE ALE
PROPUNERII
 Rezumatul măsurilor propuse Propunerea prevede prelungirea cu șase luni a perioadei de valabilitate a Deciziei 2004/162/CE a Consiliului din 10 februarie 2004, până la 31 decembrie 2014 în loc de 1 iulie 2014.
 Temei juridic Articolul 349 din TFUE.
 Principiul subsidiarității Numai Consiliul are autoritatea de a adopta, în temeiul articolului 349 din TFUE, măsuri specifice în favoarea regiunilor ultraperiferice în scopul adaptării aplicării tratatelor în aceste regiuni, inclusiv a politicilor comune, având în vedere existența unor handicapuri permanente care afectează situația economică și socială a regiunilor ultraperiferice. Prin urmare, propunerea respectă principiul subsidiarității.
 Principiul proporționalității Propunerea respectă principiul proporționalității din următoarele motive:
 Propunerea urmărește să prelungească sistemul aplicabil în prezent cu șase luni, pentru a permite încheierea analizei complete, pentru fiecare produs în parte, a cererii de autorizare a aplicării unei impozitări diferențiate în vederea compensării handicapurilor de care suferă produsele locale. ||
 Nicio altă prelungire nu va fi autorizată înainte de încheierea acestei analize, pentru fiecare produs în parte, a cererii autorităților franceze.
 Alegerea instrumentelor
 Instrumentul propus: decizie a Consiliului.
 Alte instrumente nu ar fi adecvate din următoarele motive: textul care face obiectul modificării constituie în sine o decizie a Consiliului, adoptată pe baza aceluiași temei juridic [articolul 299 alineatul (2) din Tratatul CE, la momentul respectiv].
4.           IMPLICAȚIILE BUGETARE
Propunerea nu are niciun impact asupra bugetului
Uniunii Europene.
2014/0101 (CNS)
Propunere de
DECIZIE A CONSILIULUI
de modificare a Deciziei 2004/162/CE privind
taxele de andocare în departamentele franceze de peste mări în ceea ce
privește perioada de aplicare a acesteia
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 349,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act
legislativ parlamentelor naționale,
având în vedere avizul Parlamentului European[1],
hotărând în conformitate cu o
procedură legislativă specială,
întrucât:
(1)       Decizia 2004/162/CE a
Consiliului[2]
autorizează Franța să aplice scutiri de la taxa de andocare sau
reduceri ale taxei de andocare pentru produsele fabricate la nivel local în
departamentele franceze de peste mări care figurează în anexa la
respectiva decizie. În funcție de produse, diferența de impozitare
dintre produsele fabricate la nivel local și celelalte produse nu poate
depăși 10, 20 sau 30 de puncte procentuale. Aceste scutiri sau
reduceri reprezintă măsuri specifice care vizează compensarea
constrângerilor particulare enumerate la articolul 349 din tratat, cu care se
confruntă regiunile ultraperiferice și al căror efect este de a
crește costurile de producție ale întreprinderilor locale și de
a diminua capacitatea produselor lor de a concura cu aceleași produse
provenind din Franța metropolitană, din alte state membre sau din
țări terțe. Aplicarea, în cazul produselor locale, a acestor
scutiri de la taxa de andocare sau a acestor reduceri ale taxei de andocare
permite sprijinirea creării, menținerii și dezvoltării
producției locale. Decizia 2004/162/CE se aplică până la 1 iulie
2014.
(2)       Franța consideră
că handicapurile de care suferă regiunile ultraperiferice franceze
persistă și a solicitat Comisiei să se mențină,
dincolo de 1 iulie 2014 și până la 31 decembrie 2020, un
sistem de impozitare diferențiată similar cu cel existent în prezent.
(3)       Cu toate acestea, examinarea
listelor de produse în cazul cărora Franța dorește să
aplice o impozitare diferențiată necesită un proces îndelungat
care presupune să se verifice, pentru fiecare produs, dacă o
impozitare diferențiată este justificată și proporțională,
asigurându-se în același timp că o astfel de impozitare diferențiată
nu aduce atingere integrității și coerenței ordinii
juridice a Uniunii, inclusiv pieței interne și politicilor comune.
(4)       Acest proces nu a putut fi
încheiat până în prezent, ca urmare a numărului ridicat al produselor
vizate și a cantității de informații care trebuie să
fie colectate, în special cu privire la cuantificarea costurilor de
producție suplimentare care creează handicapuri produselor locale
și la structura piețelor produselor vizate.
(5)       Dacă nu se adoptă
nicio propunere înainte de 1 iulie 2014, există riscul
creării unui vid juridic, întrucât acest lucru ar face imposibilă
aplicarea unui regim fiscal diferențiat în regiunile ultraperiferice
franceze după 1 iulie 2014.
(6)       Cu scopul de a permite
finalizarea lucrărilor în curs de desfășurare și de a
acorda suficient timp Comisiei pentru a prezenta o propunere echilibrată,
care să țină cont de diversele interese aflate în joc, este
necesară o perioadă suplimentară de șase luni.
(7)       Prin urmare, Decizia 2004/162/CE
ar trebui modificată în consecință,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
La articolul 1 alineatul (1) din Decizia 2004/162/CE,
data de „1 iulie 2014” se înlocuiește cu „31 decembrie 2014”.
Articolul 2
Prezenta
decizie se aplică de la data de 2 iulie 2014.
Articolul 3
Prezenta decizie
se adresează Republicii Franceze.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Președintele
[1]               JO C , , p. .
[2]               Decizia 2004/162/CE a Consiliului din 10 februarie 2004
privind taxele de andocare în departamentele franceze de peste mări
și extinderea perioadei de valabilitate a Deciziei 89/688/CEE (JO L 52, 21.2.2004,
p. 64).