title: Propunere de DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI de stabilire a unui regim simplificat de control al persoanelor la frontierele externe, bazat pe recunoaşterea unilaterală de către Bulgaria, Republica Cehă, Cipru, Letonia, Ungaria, Malta, Polonia, România, Slovenia şi Slovacia a anumitor documentele ca fiind echivalente ale vizele lor naţionale în scopul tranzitului pe teritoriul lor

text:
Anunţ juridic important

|

52007PC0508(01)

Propunere de decizie a Parlamentului European si a Consiliului de stabilire a unui regim simplificat de control al persoanelor la frontierele externe, bazat pe recunoaşterea unilaterală de către Bulgaria, Republica Cehă, Cipru, Letonia, Ungaria, Malta, Polonia, România, Slovenia şi Slovacia a anumitor documentele ca fiind echivalente ale vizele lor naţionale în scopul tranzitului pe teritoriul lor  /* COM/2007/0508 final - COD 2007/0185 */  Propunere de decizie a Parlamentului European şi a Consiliului de stabilire a unui regim simplificat de control al persoanelor la frontierele externe, bazat pe recunoaşterea unilaterală de către Bulgaria, Republica Cehă, Cipru, Letonia, Ungaria, Malta, Polonia, România, Slovenia şi Slovacia a anumitor documentele ca fiind echivalente ale vizele lor naţionale în scopul tranzitului pe teritoriul lor  /* COM/2007/0508 final - COD 2007/0185 */

	[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |Bruxelles, 15.10.2007COM(2007) 508 final/22007/0185 (COD)2007/0186 (COD)CorrigendumCe document annule et remplace le COM(2007)508 du 11.9.2007.Concerne le version RO.Propunere deDECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUIde stabilire a unui regim simplificat de control al persoanelor la frontierele externe, bazat pe recunoaşterea unilaterală de către Bulgaria, Republica Cehă, Cipru, Letonia, Ungaria, Malta, Polonia, România, Slovenia şi Slovacia a anumitor documentele ca fiind echivalente ale vizele lor naţionale în scopul tranzitului pe teritoriul lorPropunere deDECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUIde modificare a Deciziei nr. 896/2006/CE de stabilire a unui regim simplificat de control al persoanelor la frontierele externe, bazat pe recunoaşterea unilaterală de către statele membre a anumitor permise de şedere eliberate de Elveţia şi de Liechtenstein în scopul tranzitului pe teritoriul lor.(prezentate de Comisie)EXPUNERE DE MOTIVE1. INTRODUCERELa data de 14 iunie 2006, Parlamentul European şi Consiliul au adoptat două decizii de stabilire a unui regim simplificat de control la frontierele externe ale Uniunii al resortisanţilor ţărilor terţe care sunt supuşi obligaţiei de a avea viză în temeiul Regulamentului (CE) nr. 539/2001[1]:-  Decizia nr. 895/2006/CE[2] de stabilire a unui regim simplificat de control al persoanelor la frontierele externe, bazat pe recunoaşterea unilaterală de către Republica Cehă, Estonia, Cipru, Letonia, Lituania, Ungaria, Malta, Polonia, Slovenia şi Slovacia a anumitor documentele ca fiind echivalente ale vizele lor naţionale în scopul tranzitului pe teritoriul lor, şi-  Decizia nr. 896/2006/CE[3] de stabilire a unui regim simplificat de control al persoanelor la frontierele externe, bazat pe recunoaşterea unilaterală de către statele membre a anumitor permise de şedere eliberate de Elveţia şi de Liechtenstein în scopul tranzitului pe teritoriul lor.Aceasta a fost prima dată când au fost introduse în acquis -ul comunitar privind vizele, norme comune de bază privind recunoaşterea unilaterală a vizelor şi a permiselor de şedere.Decizia nr. 895/2006/CE ia în considerare nevoile specifice în materie de vize ale statelor membre care au aderat la Uniunea Europeană în anul 2004, în special cerinţele acestora în materie de vize, aplicate în perioada de tranziţie, până la integrarea completă în spaţiul Schengen. De fapt, decizia menţionată anterior reduce supraîncărcarea administrativă semnificativă care revine birourilor consulare ale acestor ţări, care au trebuit să emită vize naţionale de tranzit pentru persoanele care nu reprezintă niciun risc pentru statele membre.Fără să creeze nicio altă obligaţie în afară de cele enumerate în Actul de aderare din 2003, Decizia nr. 895/2006/CE introduce un regim facultativ care se bazează pe norme comune care permit acestor state membre să simplifice controalele, la frontierele externe, ale resortisanţilor ţărilor terţe, care deţin anumite documente eliberate de către state membre care pun în aplicare în întregime acquis -ul Schengen, precum şi documente similare eliberate de alte state membre, care nu pun încă în aplicare în întregime acest acquis . Normele comune se aplică până la sfârşitul perioadei de tranziţie, adică până în momentul în care statele membre respective vor participa pe deplin la spaţiul fără frontiere interne, data începând cu care recunoaşterea reciprocă a acestor documente devine obligatorie.Regimul de recunoaştere unilaterală este limitat în scopul tranzitului, a cărui durată nu poate depăşi cinci zile. Această restricţie a fost considerată necesară în scopul evitării oricărui risc de confuzie sau aplicare greşită a actualelor norme Schengen privind vizele, care definesc statul responsabil de prelucrarea unei cereri de viză (fie statul pe teritoriul căruia se află destinaţia principală a vizitei, fie statul în care se face prima intrare).Aceeaşi abordare a fost adoptată în cazul Deciziei nr. 896/2006/CE, care ia în considerare dificultăţile administrative cu care se confruntă statele membre atunci când trebuie să emită vize pentru resortisanţi ai ţărilor terţe care au drept de şedere în Elveţia şi Liechtenstein. Având în vedere importanta mobilitate sezonieră (pe perioada vacanţei de vară), birourile consulare din Elveţia şi Liechtenstein ale anumitor state membre, care au fost afectate în mod special, din cauza poziţiei lor geografice, de aceste tipuri de mişcări ale populaţiei, s-au confruntat cu o povară administrativă importantă, ca urmare a necesităţii de a emite, la timp, vizele solicitate, în perioadele menţionate anterior.Decizia nr. 896/2006/CE introduce norme comune pentru recunoaşterea unilaterală de către statele membre a anumitor permise de şedere eliberate de Elveţia şi Liechtenstein ca echivalente ale vizelor lor de tranzit. Noile norme sunt obligatorii pentru statele membre care participă pe deplin la spaţiul comun fără frontiere interne şi, respectiv, facultative pentru statele membre care au aderat la Uniune în 2004. Această distincţie a fost considerată necesară pentru a se evita impunerea unor obligaţii suplimentare noilor state membre în perioada de tranziţie premergătoare integrării lor depline în spaţiul Schengen.În conformitate cu articolul 5 din Decizia nr. 895/2006/CE şi articolul 4 din Decizia nr. 896/2006/CE[4], Republica Cehă, Cipru, Letonia, Ungaria, Malta, Polonia, Slovenia şi Slovacia au informat Comisia cu privire la hotărârea lor de a pune în aplicare regimul comun pentru ambele decizii. În ceea ce priveşte Decizia nr. 895/2006/CE, în special, aceste ţări au optat, de asemenea, pentru recunoaşterea unilaterală a tuturor documentelor enumerate în anexă, eliberate de alte state membre, care nu pun încă în întregime acquis -ul Schengen.Comisia a publicat informaţiile astfel notificate în Jurnalul Oficial[5]. Data de începere a punerii în aplicare a normelor comune variază de la un stat membru la altul. În absenţa unor dispoziţii specifice prevăzute de aceste decizii, anumite state membre au optat pentru punerea imediată în aplicare a normelor comune (Slovenia şi Cipru), în timp ce altele au decis, din motive administrative, să înceapă punerea în aplicare la o dată ulterioară. Începând cu 1 decembrie 2006, normele comune sunt aplicabile în Republica Cehă, Cipru, Letonia, Ungaria, Malta, Polonia, Slovenia şi Slovacia.Pentru a garanta o aplicare eficientă a normelor comune, statele membre au adresat întrebări (în cadrul grupului de lucru relevant al Consiliului) privind aspecte specifice legate de Decizia nr. 895/2006/CE şi au solicitat serviciilor Comisiei să ofere consiliere şi sugestii de interpretare în ceea ce priveşte domeniul de aplicare al anumitor dispoziţii.Ca răspuns la aceste întrebări, serviciile Comisiei au reamintit scopul introducerii normelor comune, subliniind că domeniul de aplicare al acestora se limitează la tranzit. Acest regim comun este aplicabil în perioada de tranziţie, până la integrarea completă a statelor membre respective în spaţiul Schengen (prima decizie) şi până la punerea completă în aplicare a acquis -ului Schengen de către Elveţia şi Liechtenstein (a doua decizie).Serviciile Comisiei au subliniat faptul că introducerea normelor comune are ca scop simplificarea tranzitului anumitor categorii de persoane şi eliminarea oricărei sarcini administrative nejustificate care revine birourilor consulare, legată de solicitanţii de viză care nu prezintă niciun risc pentru statele membre.Introducerea acestor noi reguli nu are niciun efect asupra punerii în aplicare de către statele membre a tuturor celorlalte dispoziţii ale acquis -ului comunitar în materie de vize şi frontiere externe, care rămân aplicabile. În special, aceste norme comune nu afectează dispoziţiile acquis -ului referitoare la vizele cu valabilitate teritorială limitată, vizele de tranzit aeroportuar sau controalele efectuate asupra persoanelor la frontierele externe.În ceea ce priveşte acest ultim punct, Comisia a subliniat că controlul persoanelor la frontierele externe trebuie să se efectueze în conformitate cu articolele 5-13 şi articolele 18 şi 19 din Regulamentul (CE) nr. 562/2006[6]. Grănicerii trebuie să efectueze controalele la frontierele externe ţinând cont de simplificarea introdusă de normele comune şi evitând orice aplicare abuzivă a dispoziţiilor Deciziei nr. 895/2006/CE. Prin urmare, aceste controale sunt echilibrate şi proporţionale cu obiectivele urmărite. Grănicerii ar trebui să examineze, pentru fiecare caz în parte, dacă resortisanţii ţărilor terţe ar putea beneficia de regimul simplificat şi dacă aceştia îndeplinesc condiţiile de intrare şi respectă termenul pentru tranzit prevăzut în Decizia nr. 895/2006/CE. În funcţie de evaluarea efectuată de grănicer, în cazul în care o persoană încalcă durata autorizată de tranzit, acesteia îi poate fi refuzată intrarea. Se pot impune şi alte măsuri administrative, mai potrivite pentru cazul respectiv (de exemplu, amenzi).Având în vedere experienţa reuşită cu aceste două decizii, UE ar trebui să extindă regimul simplificat la Bulgaria şi România, care au aderat la Uniunea Europeană la 1 ianuarie 2007 şi nu intră încă sub incidenţa normelor comune actuale. Într-adevăr, motivele care stau la baza celor două decizii menţionate anterior sunt valabile, de asemenea, pentru Bulgaria şi România.Pentru aceste două state membre, precum şi în cazul extinderii din 2004, în aspectele legate de acquis -ul în materie de vize s-a urmărit aşa-numita „procedură de punere în aplicare în două etape a acquis -ului Schengen” [articolul 4 din Actul privind condiţiile de aderare a Republicii Bulgaria şi a României şi adaptările tratatelor pe care se întemeiază Uniunea Europeană (denumit în continuare „Actul de aderare din 2005”)]. Aceasta implică faptul că Bulgaria şi România trebuie să aplice, de la data aderării (1.1.2007), dispoziţiile Regulamentului (CE) nr. 539/2001 şi, prin urmare, să impună obligativitatea vizei resortisanţilor ţărilor terţe enumerate în anexa I la regulamentul respectiv, eliberând în continuare vizele naţionale până la data care urmează a fi fixată de Consiliu, care va autoriza integrarea completă a acestor state în spaţiul Schengen. Având în vedere că normele de recunoaştere reciprocă în scopuri de tranzit şi scurtă şedere nu se aplică Bulgariei şi României de la data aderării, aceste state membre au obligaţia ca, începând cu 1 ianuarie 2007, să elibereze vize naţionale de intrare şi tranzit pe teritoriul lor pentru resortisanţii ţărilor terţe care sunt supuşi obligaţiei de a avea viză în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 539/2001, chiar dacă persoanele în cauză deţin o viză Schengen, un permis de şedere sau o viză naţională de lungă şedere eliberată de un stat Schengen. Acelaşi lucru se aplică documentelor similare eliberate de alte state membre care au aderat la Uniune în 2004 şi care nu pun încă în aplicare în întregime acquis -ul Schengen.În plus, Republica Cehă, Cipru, Letonia, Ungaria, Malta, Polonia, Slovenia şi Slovacia care au aplicat, de la 1 decembrie 2006, regimul comun prevăzut de Decizia nr. 895/2006/CE şi care nu sunt încă pe deplin integrate în spaţiul Schengen, nu au avut posibilitatea de a recunoaşte unilateral permisele de şedere şi vizele eliberate de Bulgaria şi România în scopul tranzitului pe teritoriul lor.Normele actuale nu permit Bulgariei şi României să recunoască permisele de şedere eliberate de Elveţia şi Liechtenstein.2. DOUĂ PROPUNERIÎn absenţa unor dispoziţii specifice care să permită reducerea sarcinii administrative cu care se confruntă consulatele bulgare şi române şi pentru a răspunde nevoilor specifice ale altor state membre după aderarea Bulgariei şi României la Uniunea Europeană, Comisia consideră că este necesară revizuirea normelor comune prevăzute de Deciziile nr. 895/2006/CE şi 896/2006/CE.În acest scop, Comisia a luat în considerare:-  nevoile specifice ale Bulgariei şi ale României în materie de vize, noile dificultăţi întâmpinate de statele membre după ultima extindere şi în perioada premergătoare integrării complete în spaţiul Schengen a statelor membre care au aderat la Uniunea Europeană în 2004 şi 2007, precum şi-  controalele şi verificările severe la care au fost supuşi resortisanţii ţărilor terţe respectivi de către statul membru care a eliberat o viză de scurtă şedere sau un permis de şedere, precum şi nivelul scăzut de risc pe care îl prezintă această categorie de persoane pentru alte state membre.În consecinţă, se propun două instrumente:2.1. Decizie a Parlamentului European şi a Consiliului, de stabilire a unui regim simplificat de control al persoanelor la frontierele externe, bazat pe recunoaşterea unilaterală de către Bulgaria, Republica Cehă, Cipru, Letonia, Ungaria, Malta, Polonia, România, Slovenia şi Slovacia a anumitor documentele ca fiind echivalente ale vizele lor naţionale în scopul tranzitului pe teritoriul lor.Decizia propusă se bazează pe articolul 62 alineatul (2) din Tratatul de instituire a Comunităţii Europene şi se adresează Bulgariei şi României, precum şi statelor membre care au decis să aplice Decizia nr. 895/2006/CE.În absenţa oricărei dispoziţii prevăzute de Decizia nr. 895/2006/CE care să permită, în urma ultimei extinderi a Uniunii Europene, ca regimul simplificat să fie extins la controalele la frontierele externe ale anumitor categorii de persoane care deţin anumite tipuri de documente, s-a considerat necesar să se revizuiască normele comune pentru a răspunde nevoilor specifice create de aderarea, la 1 ianuarie 2007, a Bulgariei şi României.Extinderea regimului de recunoaştere reciprocă printr-un instrument comunitar nu ar impune noi obligaţii statelor membre, pe lângă cele enumerate în Actul de aderare din 2003 şi în Actul de aderare din 2005. Prin urmare, aceasta nu ar constitui o derogare de la aceste două tratate de aderare.Punerea în aplicare a regimului propus va fi facultativă: statele membre în cauză au posibilitatea fie de aplica noul instrument, fie de a elibera în continuare vizele naţionale cerute de tratatele de aderare.Noua propunere ar trebui să permită Bulgariei şi României, care au aderat la Uniunea Europeană în 2007, să recunoască unilateral, ca fiind echivalente ale vizelor lor naţionale, vizele şi permisele de şedere eliberate de statele Schengen, precum şi documente similare eliberate de aceste două ţări şi de statele membre care au aderat la Uniune în 2004 şi care nu sunt încă pe deplin integrate în spaţiul SchengenÎn plus, ar trebui să li se permită statelor membre care au decis să pună în aplicare Decizia nr. 895/2006/CE şi care nu sunt încă pe deplin integrate în spaţiul fără frontiere interne să recunoască unilateral vizele şi permisele de şedere eliberate de Bulgaria şi România. Nu ar trebui să li se permită statelor membre care nu au decis să pună în aplicare Decizia nr. 895/2006/CE să aplice prezenta decizie, deoarece acestea consideră că numai permisele de şedere şi vizele eliberate de statele membre care pun în aplicare în întregime acquis -ul Schengen pot fi considerate ca fiind echivalente ale vizelor lor naţionale în scopul tranzitului.Regimul simplificat se bazează pe considerentul că resortisanţii ţărilor terţe care ar beneficia de sistem au fost deja supuşi unei verificări severe efectuate de către un stat membru şi se consideră că nu reprezintă o ameninţare la adresa ordinii publice sau un risc privind imigraţia clandestină.Prezentul regim se va aplica până la sfârşitul perioadei de tranziţie şi până în momentul în care statele membre respective vor participa pe deplin la spaţiul fără frontiere interne, dată începând cu care recunoaşterea reciprocă a acestor documente devine obligatorie.Astfel cum este prevăzut în Decizia nr. 895/2006/CE, regimul de recunoaştere va fi limitat la tranzitul pe teritoriul statelor membre în cauză. Durata tranzitului nu poate depăşi cinci zile. Obiectivul prezentului regim nu este de a înlocui eliberarea de vize naţionale de către statele membre respective pentru scurte şederi. Pe lângă acestea, în conformitate cu normele actuale, aceste state membre au posibilitatea să elibereze vize naţionale de scurtă şedere cu intrări multiple care ar putea fi valabile pentru unul sau mai mulţi ani pentru a facilita mobilitatea resortisanţilor ţărilor terţe, titulari de documente Schengen, care au nevoie să călătorească frecvent spre teritoriul lor.Documentele selecţionate pentru regimul de recunoaştere sunt:-  viza uniformă eliberată de un stat Schengen în conformitate cu normele comune prevăzute de instrucţiunile consulare comune (viză de tranzit, viză de scurtă şedere sau de călătorie, viză colectivă);-  vize naţionale de lungă şedere eliberate de un stat Schengen în conformitate cu legislaţia sa internă;-  permise de şedere eliberate de un stat Schengen şi care sunt incluse în anexa IV la Instrucţiunile consulare comune, în care sunt enumerate documentele care dau dreptul titularilor lor să intre în spaţiul Schengen fără viză;-  vize naţionale de scurtă şi de lungă şedere, precum şi permise de şedere eliberate de un stat membru care a aderat la Uniunea Europeană în 2004, astfel cum sunt enumerate în anexa la Decizia nr. 895/2006/CE;-  vize naţionale de scurtă şi lungă şedere, precum şi permise de şedere eliberate de Bulgaria şi România.În cazul în care decid să aplice regimul comun, Bulgaria şi România vor trebui să accepte toate documentele eliberate de statele membre care pun în aplicare în întregime acquis -ul Schengen, evitând astfel orice distincţie în ceea ce priveşte autoritatea emitentă.Statele membre respective au obligaţia de a comunica decizia lor Comisiei. Aceasta va publica aceste informaţii în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene şi va garanta, astfel, transparenţa întregului sistem. Cu toate acestea, statele membre ar putea refuza intrarea resortisanţilor ţărilor terţe ale căror nume figurează pe listele lor naţionale de alerte.Prezentul instrument va fi adoptat prin procedura de codecizie.2.2 . Decizie a Parlamentului European şi a Consiliului de modificare a Deciziei nr. 896/2006/CE de stabilire a unui regim simplificat de control al persoanelor la frontierele externe, bazat pe recunoaşterea unilaterală de către statele membre a anumitor permise de şedere eliberate de Elveţia şi de Liechtenstein în scopul tranzitului pe teritoriul lor.Decizia propusă se bazează pe articolul 62 alineatul (2) litera (a) din Tratatul de instituire a Comunităţii Europene.Decizia propusă ia în considerare aderarea Bulgariei şi României la Uniunea Europeană în ianuarie 2007 şi îşi propune să modifice Decizia nr. 896/2006/CE astfel încât să permită Bulgariei şi României să aplice un regim simplificat de control al persoanelor la frontierele externe, bazat pe recunoaşterea unilaterală de către aceste două state membre a permiselor de şedere eliberate de Elveţia şi Liechtenstein şi care sunt enumerate în anexa la Decizia nr. 896/2006/CE. Decizia propusă se bazează pe considerentul că resortisanţii ţărilor terţe care deţin un permis de şedere eliberat de Elveţia sau Liechtenstein nu ar reprezenta o ameninţare la adresa ordinii publice sau un risc privind imigraţia clandestină.Recunoaşterea este limitată la tranzit. În cazul în care Bulgaria şi România decid să ia parte la decizia Parlamentului European şi a Consiliului, care le permite recunoaşterea unilaterală a documentelor eliberate de statele Schengen şi alte state membre ca fiind echivalente ale vizelor lor naţionale în scopul tranzitului, punerea în aplicare a prezentului instrument este facultativă în perioada de tranziţie, până la data care urmează a fi fixată de Consiliu pentru integrarea completă a acestora în spaţiul Schengen.Bulgaria şi România au posibilitatea de a decide dacă iau parte la regimul de recunoaştere şi au obligaţia de a informa Comisia Europeană cu privire la decizia lor. Comisia va asigura publicarea informaţiilor respective.Sistemul propus nu afectează în niciun fel normele prevăzute de acquis -ul Schengen cu privire la procedurile şi verificările necesare în cazul trecerii frontierelor externe.Deoarece sistemul propus este limitat la tranzit, acesta nu afectează posibilitatea pe care o au Bulgaria şi România de a elibera vize de scurtă şedere cu intrări multiple, valabile pentru unul sau mai mulţi ani pentru a facilita mobilitatea resortisanţilor ţărilor terţe, titulari de permise de şedere eliberate de Elveţia şi Liechtenstein.Prezentul instrument va fi adoptat prin procedura de codecizie.3. SUBSIDIARITATE ŞI PROPORŢIONALITATEArticolul 5 din Tratatul CE prevede că „acţiunea Comunităţii nu depăşeşte ceea ce este necesar în vederea atingerii obiectivelor prezentului tratat”. Acţiunea Comunităţii trebuie să ia forma cea mai simplă posibilă care să permită prezentei propuneri să îşi atingă obiectivul şi să fie pusă în aplicare în mod cât mai eficient posibil. În acest sens, instrumentele juridice propuse în vederea revizuirii normelor comune pentru regimul de recunoaştere unilaterală stabilite de Deciziile nr. 895/2006/CE şi 896/2006/CE sunt următoarele:-  O decizie care să permită Bulgariei, Republicii Cehe, Ciprului, Letoniei, Maltei, Poloniei, României, Slovaciei, Sloveniei şi Ungariei să recunoască unilateral anumite documente ca fiind echivalente ale vizele lor naţionale în scopul tranzitului pe teritoriile lor, în perioada de tranziţie, până la integrarea completă a statelor membre respective în spaţiul comun fără frontiere interne. Participarea la acest regim este facultativă;-  O modificare a Deciziei nr. 896/2006/CE de stabilire a unui regim simplificat de control al persoanelor la frontierele externe, bazat pe recunoaşterea unilaterală de către statele membre a anumitor permise de şedere eliberate de Elveţia şi de Liechtenstein în scopul tranzitului pe teritoriul lor. Obiectivul modificării propuse este de a extinde la Bulgaria şi România regimul simplificat pentru tranzitul pe teritoriul lor, renunţându-se la obligativitatea vizelor de tranzit pentru titularii unor astfel de permise de şedere eliberate de aceste două ţări.Participarea la regimul de recunoaştere este facultativă pentru statele membre care au aderat la Uniunea Europeană în 2004 şi 2007, pe perioada de tranziţie, până la integrarea completă a statelor membre respective în spaţiul comun fără frontiere interne, dată începând cu care regimul de recunoaştere reciprocă devine obligatoriu între statele membre care participă pe deplin la spaţiul fără frontiere interne.Obiectivul urmărit de propunerile menţionate anterior, şi anume acela de introducere temporară a normelor comune privind recunoaşterea unilaterală a anumitor documente de către Bulgaria, România şi statele membre care aplică deja Decizia nr. 895/2006/CE, precum şi extinderea la Bulgaria şi România a unui regim comun de recunoaştere unilaterală a anumitor permise de şedere eliberate de Elveţia şi Liechtenstein, poate fi atins numai printr-o acţiune la nivel comunitar, deoarece niciun stat membru nu ar avea posibilitatea de a adopta măsuri pur naţionale prin care să se obţină efectul dorit.Acţiunea comunitară a reţinut măsuri care ar permite prezentei propuneri să îşi atingă obiectivul şi să fie pusă în aplicare în mod cât mai eficient posibil. În acest sens, în conformitate cu cele două decizii din 14 iunie 2006 şi având în vedere obiectivele urmărite, au fost alese două instrumente juridice diferite. Pentru această primă propunere, o decizie a Parlamentului European şi a Consiliului este instrumentul juridic potrivit pentru aplicarea facultativă de către statele membre respective a normelor comune de recunoaştere unilaterală care constituie o derogare temporară de la normele actuale de recunoaştere reciprocă. În ceea ce priveşte a doua propunere, se alege modificarea Deciziei nr. 896/2006/CE printr-o nouă decizie a Parlamentului European şi a Consiliului, în vederea extinderii normelor comune şi a autorizării Bulgariei şi României să recunoască unilateral anumite permise de şedere eliberate de Elveţia şi Liechtenstein.4. CONSECINŢE LEGATE DE DIFERITELE PROTOCOALE ANEXATE LA TRATATPrima decizie a Parlamentului European şi a Consiliului propusă se adresează exclusiv Bulgariei, Republicii Cehe, Ciprului, Ungariei, Letoniei, Maltei, Poloniei, României, Slovaciei şi Sloveniei şi introduce un regim tranzitoriu specific care permite acestora să recunoască unilateral anumite documente eliberate de statele membre ca fiind echivalente ale vizelor lor naţionale de tranzit. Decizia propusă este facultativă şi ar fi aplicabilă de către statele membre respective până la data pe care urmează să o fixeze Consiliul în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din Actul de aderare din 2003 şi articolul 4 alineatul (2) din Actul de aderare din 2005.Prin însăşi natura sa, regimul stabilit de această propunere nu poate implica situaţia variabilă astfel cum se prevede în protocoalele privind poziţia Regatului Unit, Irlandei şi a Danemarcei.Prezenta decizie, adresată exclusiv statelor membre care sunt obligate să aplice acquis -ul Schengen şi care nu sunt integrate pe deplin în spaţiul comun fără frontiere interne, nu constituie o dezvoltare a acquis -ului Schengen în sensul acordului semnat la 18 mai 1999 între Consiliu, Norvegia şi Islanda în scopul asocierii acestor două ţări la implementarea, punerea în aplicare şi dezvoltarea acquis -ului Schengen[7]. Cu toate acestea, pentru coerenţa şi buna funcţionare a sistemului Schengen, prezenta decizie reglementează, de asemenea, vizele şi permisele de şedere eliberate de Norvegia şi Islanda, ţări asociate la implementarea, punerea în aplicare şi dezvoltarea acquis -ului Schengen şi care pun în aplicare în întregime acquis -ul Schengen.Prezenta decizie, adresată exclusiv statelor membre care sunt obligate să aplice acquis -ul Schengen şi care nu sunt integrate pe deplin în spaţiul comun fără frontiere interne, nu constituie o dezvoltare a acquis -ului Schengen în sensul acordului semnat de Uniunea Europeană Comunitatea Europeană şi Confederaţia Elveţiană privind asocierea Confederaţiei Elveţiene la transpunerea, punerea în aplicare şi dezvoltarea acquis -ului Schengen[8], care intră sub incidenţa articolului 4 alineatul (1) din Decizia Consiliului privind semnarea, în numele Comunităţii Europene şi aplicarea provizorie.Decizia Parlamentului European şi a Consiliului propusă de modificare a Deciziei nr. 896/2006/CE se adresează Bulgariei şi României, cu obiectivul de a le permite să recunoască unilateral anumite permise de şedere eliberate de Elveţia şi Liechtenstein ca fiind echivalente ale vizelor lor de tranzit. Prin însăşi natura sa, regimul stabilit de această propunere nu poate implica situaţia variabilă astfel cum se prevede în protocoalele privind poziţia Regatului Unit, Irlandei şi cea a Danemarcei.Decizia nu constituie o dezvoltare a acquis -ului Schengen în sensul acordului semnat la 18 mai 1999, între Consiliu, Norvegia şi Islanda în scopul asocierii acestor două ţări la implementarea, punerea în aplicare şi dezvoltarea acquis -ului Schengen, deoarece noul element introdus de prezenta decizie se referă la extinderea la Bulgaria şi România a regimului simplificat al Deciziei nr. 896/2006/CE, fără a modifica normele şi principiile de bază.2007/0185(COD)Propunere deDECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUIde stabilire a unui regim simplificat de control al persoanelor la frontierele externe, bazat pe recunoaşterea unilaterală de către Bulgaria, Republica Cehă, Cipru, Letonia, Ungaria, Malta, Polonia, România, Slovenia şi Slovacia a anumitor documentele ca fiind echivalente ale vizele lor naţionale în scopul tranzitului pe teritoriul lorPARLAMENTUL EUROPEAN ŞI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunităţii Europene, în special articolul 62, punctul (2),având în vedere propunerea Comisiei[9],hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat,întrucât:(1) În temeiul articolului 4 alineatul (1) din Actul privind condiţiile de aderare a Republicii Bulgaria şi a României şi adaptările tratatelor pe care se întemeiază Uniunea Europeană (denumit în continuare „Actul de aderare din 2005”), Bulgaria şi România, care au aderat la Uniune la 1 ianuarie 2007, au obligaţia să se supună obligativităţii vizelor resortisanţii ţărilor terţe, care sunt enumerate în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului din 15 martie 2001 de stabilire a listei ţărilor terţe ai căror resortisanţi trebuie să deţină viză pentru trecerea frontierelor externe şi a listei ţărilor terţe ai căror resortisanţi sunt exoneraţi de această obligaţie[10].(2) În conformitate cu articolul 4 alineatul (2) din Actul de aderare din 2005, dispoziţiile acquis -ului Schengen privind condiţiile şi criteriile de eliberare a vizelor uniforme de scurtă şedere, precum şi dispoziţiile privind recunoaşterea reciprocă a vizelor şi echivalenţa dintre permisele de şedere şi vize se aplică în Bulgaria şi România numai după adoptarea unei decizii a Consiliului în acest sens. Cu toate acestea, aceste dispoziţii sunt obligatorii pentru statele membre respective de la data aderării.(3) Prin urmare, Bulgaria şi România au obligaţia de a elibera vize naţionale, pentru intrare sau tranzit pe teritoriul lor, resortisanţilor ţărilor terţe care deţin o viză uniformă, o viză de lungă şedere sau un permis de şedere eliberat de un stat membru care pune în aplicare în întregime acquis -ul Schengen ori un document similar eliberat de statele membre care nu pun încă în aplicare în întregime acquis -ul Schengen.(4) Titularii de documente eliberate de statele membre care pun în aplicare în întregime acquis -ul Schengen şi de documente similare eliberate de statele membre care nu pun încă în aplicare în întregime acquis -ul Schengen nu prezintă niciun risc pentru Bulgaria şi România, deoarece aceştia au fost supuşi de către alte state membre la toate controalele necesare. Pentru a evita aplicarea unor sarcini administrative suplimentare nejustificate Bulgariei şi României, ar trebui ca normele comune introduse de Decizia nr. 895/2006/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 14 iunie 2006 de stabilire a unui regim simplificat de control al persoanelor la frontierele externe, bazat pe recunoaşterea unilaterală de către Republica Cehă, Cipru, Estonia, Letonia, Lituania, Ungaria, Malta, Polonia, Slovenia şi Slovacia a anumitor documentele ca fiind echivalente ale vizele lor naţionale în scopul tranzitului pe teritoriul lor[11] să fie extinse la aceste ţări.(5) Noile norme comune ar trebui să autorizeze Bulgaria şi România să recunoască unilateral, ca fiind echivalente ale vizelor lor naţionale, anumite documente eliberate de statele membre care pun în aplicare în întregime acquis -ul Schengen, documente similare eliberate de acestea şi documentele enumerate în anexa la Decizia nr. 895/2006/CE, eliberate de statele membre care au aderat la Uniunea Europeană în 2004 şi să instituie un regim simplificat de control al persoanelor la frontierele externe, bazat pe această echivalenţă unilaterală.(6) Având în vedere că Republica Cehă, Cipru, Letonia, Ungaria, Malta, Polonia, Slovenia şi Slovacia au informat Comisia cu privire la decizia lor de a aplica regimul simplificat introdus de Decizia nr. 895/2006/CE, noile norme comune ar trebui, de asemenea, să permită statelor membre să recunoască vizele şi permisele de şedere eliberate de Bulgaria şi România ca fiind echivalente ale vizelor lor naţionale în scopul tranzitului pe teritoriul lor.(7) Noul regim comun ar trebui să se aplice pe o perioadă de tranziţie, până la data care urmează a fi fixată printr-o decizie a Consiliului, astfel cum este prevăzut la articolul 3 alineatul (2) primul paragraf din Actul de aderare din 2003 şi la articolul 4 alineatul (2) din Actul de aderare din 2005.(8) Recunoaşterea unui document ar trebui limitată la scopul tranzitului pe teritoriul Bulgariei, Republicii Cehe, Ciprului, Letoniei, Maltei, Poloniei, României, Slovaciei, Sloveniei şi Ungariei. Participarea la sistemul comun ar trebui să fie facultativă, fără să impună obligaţii suplimentare statelor membre, definite de Actul de aderare din 2003 şi de Actul de aderare din 2005.(9) Normele comune ar trebui să se aplice vizelor uniforme de scurtă şedere, vizelor de lungă şedere şi permiselor de şedere eliberate de statele membre care pun în aplicare în întregime acquis -ul Schengen, documentelor similare eliberate de state membre care nu pun încă în aplicare în întregime acquis -ul Schengen, precum şi vizelor de scurtă şedere, vizelor de lungă şedere şi permiselor de şedere eliberate de Bulgaria şi România.(10) Condiţiile de intrare menţionate la articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 562/2006 al Parlamentului European şi al Consiliului din 15 martie 2006 de instituire a unui Cod Comunitar privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul Frontierelor Schengen)[12] trebuie îndeplinite, cu excepţia condiţiei prevăzute la articolul 5 alineatul (1) litera (b) din regulamentul menţionat anterior, în măsura în care prezenta decizie de extindere a normelor comune prevăzute de Decizia nr. 895/2006/CE stabileşte un regim de recunoaştere unilaterală de către Bulgaria şi România a anumitor documente eliberate de statele membre care pun în aplicare în întregime acquis -ul Schengen, documente similare eliberate de statele membre care nu pun în aplicare în întregime acquis -ul Schengen, precum şi a vizelor de scurtă sau lungă şedere şi a permiselor de şedere eliberate de Bulgaria sau România în scopul tranzitului şi, în plus, permite Republicii Cehe, Ciprului, Letoniei, Maltei, Poloniei, Slovaciei, Sloveniei şi Ungariei care aplică regimul simplificat introdus de Decizia nr. 895/2006/CE, să recunoască documentele similare eliberate de Bulgaria şi România.(11) Deoarece obiectivul prezentei decizii, şi anume introducerea unui regim de recunoaştere unilaterală care trebuie aplicat de statele membre care au aderat la Uniune în 2004 şi 2007, nu poate fi realizat în mod satisfăcător şi, prin urmare, date fiind importanţa şi efectele acţiunii, poate să fie realizat mai bine la nivel comunitar, Comunitatea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarităţii, enunţat la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporţionalităţii, enunţat în respectivul articol, prezenta decizie nu depăşeşte ceea ce este necesar pentru realizarea acestor obiective.(12) Având în vedere că se adresează numai statelor membre care au aderat la Uniunea Europeană în 2004 şi 2007 şi care nu pun încă în aplicare în întregime acquis -ul Schengen, prezenta decizie nu constituie o dezvoltare a dispoziţiilor acquis -ului Schengen în sensul acordului încheiat de către Consiliul Uniunii Europene, Republica Islanda şi Regatul Norvegiei în scopul asocierii acestor două ţări la implementarea, punerea în aplicare şi dezvoltarea acquis -ului Schengen. Cu toate acestea, pentru coerenţa şi buna funcţionare a sistemului Schengen, prezenta decizie reglementează, de asemenea, vizele şi permisele de şedere eliberate de ţările terţe asociate la implementarea, punerea în aplicare şi dezvoltarea acquis -ului Schengen şi care pun în aplicare în întregime acquis -ul Schengen, precum Islanda şi Norvegia.(13) În conformitate cu articolele 1 şi 2 din Protocolul privind poziţia Regatului Unit şi a Irlandei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană şi la Tratatul de instituire a Comunităţii Europene, statele membre menţionate anterior nu participă la adoptarea prezentei decizii.(14) În conformitate cu articolele 1 şi 2 din Protocolul privind poziţia Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană şi la Tratatul de instituire a Comunităţii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii.ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:Articolul 1Prezenta decizie introduce un regim simplificat pentru controlul persoanelor la frontierele externe, prin care:-  Bulgaria şi România pot recunoaşte unilateral, ca fiind echivalente ale vizelor lor naţionale în scopul tranzitului, documentele menţionate la articolele 2 şi 3, precum şi cele menţionate la articolul 4 eliberate de aceste două ţări pentru resortisanţii ţărilor terţe care intră sub incidenţa obligativităţii vizei în temeiul Regulamentului (CE) nr. 539/2001.-  Republica Cehă, Cipru, Letonia, Ungaria, Malta, Polonia, Slovenia şi Slovacia, care au informat Comisia cu privire la decizia de a aplica regimul simplificat introdus de Decizia nr. 895/2006/CE, pot recunoaşte unilateral, ca fiind echivalente ale vizelor lor naţionale în scopul tranzitului, documentele menţionate la articolul 4, eliberate de Bulgaria şi România resortisanţilor ţărilor terţe care intră sub incidenţa obligativităţii vizei în temeiul Regulamentului (CE) nr. 539/2001.Articolul 2(1) Bulgaria şi România pot considera ca fiind echivalente ale vizelor lor naţionale în scopul tranzitului următoarele documente eliberate de statele membre care pun în aplicare în întregime acquis -ul Schengen, indiferent de naţionalitatea titularilor:(i) o „viză uniformă”, menţionată la articolul 10 din Convenţia de punere în aplicare a Acordului Schengen;(ii) o „viză de lungă şedere”, menţionată la articolul 18 din Convenţia de punere în aplicare a Acordului Schengen;(iii) un „permis de şedere”, inclus în anexa IV la Instrucţiunile consulare comune.(2) În cazul în care Bulgaria şi România decid să aplice prezenta Decizie, acestea recunosc toate documentele menţionate la alineatul (1), indiferent de statul care a eliberat documentul.Articolul 3În cazul în care Bulgaria şi România decid să aplice articolul 2, acestea pot, în plus, să recunoască vizele naţionale de scurtă şedere, vizele de lungă şedere şi permisele de şedere eliberate de unul sau mai multe dintre statele membre care au aderat la Uniune în 2004 şi care nu pun încă în aplicare în întregime acquis -ul Schengen, ca fiind echivalente vizelor lor naţionale în scopul tranzitului.Documentele eliberate de state membre care nu pun încă în aplicare în întregime acquis -ul Schengen, care pot fi recunoscute, sunt enumerate în anexa la Decizia nr. 895/2006/CE.Articolul 4În plus, Bulgaria şi România pot, de asemenea, să recunoască vizele naţionale de scurtă şedere, vizele de lungă şedere şi permisele de şedere pe care le eliberează, ca fiind echivalente vizelor lor naţionale în scopul tranzitului.Documentele eliberate de Bulgaria şi România, care pot fi recunoscute în temeiul prezentei decizii, sunt enumerate în anexă.Articolul 5Republica Cehă, Cipru, Letonia, Ungaria, Malta, Polonia, Slovenia şi Slovacia pot recunoaşte, de asemenea, în scopul tranzitului, documentele eliberate de Bulgaria şi România, enumerate în anexa la prezenta decizie.Articolul 6Bulgaria, Republica Cehă, Cipru, Letonia, Ungaria, Malta, Polonia, România, Slovenia şi Slovacia pot recunoaşte documente ca fiind echivalente vizelor lor naţionale în scopul tranzitului numai în cazul în care perioada în care resortisantul unei ţări terţe tranzitează teritoriul lor nu depăşeşte cinci zile.Durata de valabilitate a documentelor menţionate la articolele 2, 3 şi 4 trebuie să acopere durata tranzitului.Articolul 7Bulgaria, Republica Cehă, Cipru, Letonia, Ungaria, Malta, Polonia, România, Slovenia şi Slovacia informează Comisia cu privire la decizia de a aplica sau nu prezenta decizie, în termen de 10 zile lucrătoare de la data intrării acesteia în vigoare. Comisia publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene informaţia comunicată de statele membre în cauză.Articolul 8Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Aceasta se aplică până la data care urmează a fi stabilită de decizia Consiliului, adoptată în temeiul articolului 4 alineatul (2) din Actul de aderare din 2005.Articolul 9Prezenta decizie se adresează Bulgariei, Republicii Cehe, Ciprului, Letoniei, Maltei, Poloniei, României, Slovaciei, Sloveniei şi Ungariei.Adoptată la Bruxelles, […]Pentru Parlamentul European Pentru ConsiliuPreşedintele Preşedintele[…]  ANEXĂListă cu documentele eliberate de BULGARIA- Vize1. Виза за летищен транзит (виза вид "А") – viză de tranzit aeroportuar (tip „A”)2. Визи за транзитно преминаване (виза вид "B") – vize de tranzit (tip „B”)-  Еднократна транзитна виза – viză pentru tranzit simplu-  Двукратна транзитна виза – viză pentru tranzit dublu-  Многократна транзитна виза – viză pentru tranzit multiplu3. Визи за краткосрочно пребиваване (виза вид "C") – vize de scurtă şedere (tip „C”)-  Еднократна входна виза – viză cu o singură intrare-  Многократна входна виза – viză cu intrări multiple4. Виза за дългосрочно пребиваване (виза вид "D") – viză de lungă şedere (tip „D”)- Permise de şedere1. Карта на продължително пребиваващ в Република България чужденец – permis de lungă şedere2. Карта на постоянно пребиваващ в Република България чужденец – permis de şedere permanentă3. Карта на бежанец – permis de şedere pentru refugiaţi4. Удостоверение за пътуване зад граница на чужденец с хуманитарен статут – permis de şedere pentru un resortisant al unei ţări terţe, căruia Republica Bulgaria i-a acordat un statut de protecţie umanitară.Listă cu documentele eliberate de ROMÂNIA- Vize-  viză de tranzit, identificată prin simbolul B-  viză de scurtă şedere, identificată prin simbolul C-  viză de lungă şedere, identificată prin unul dintre următoarele simboluri, în funcţie de activitatea pe care urmează să o desfăşoare în România străinul căruia i-a fost acordată:(i) desfăşurarea de activităţi economice, identificată prin simbolul D/AE(ii) desfăşurarea de activităţi profesionale, identificată prin simbolul D/AP(iii) desfăşurarea de activităţi comerciale, identificată prin simbolul D/AC(iv) angajare în muncă, identificată prin simbolul D/AM(v) studii, identificată prin simbolul D/SD(vi) reîntregirea familiei, identificată prin simbolul D/VF(vii) intrarea în România a străinilor căsătoriţi cu cetăţeni români, identificată prin simbolul D/CR(viii) activităţi religioase sau umanitare, identificată prin simbolul D/RU(ix) viză diplomatică şi viză de serviciu, identificată prin simbolul DS(x) alte scopuri, identificată prin simbolul D/AS- Permise de şedere- Permis de şedere temporară- Permis de şedere permanentă- Carte de rezidenţă - pentru străinii membri de familie ai cetăţenilor români- Carte de rezidenţă permanentă - pentru străinii membri de familie ai cetăţenilor români2007/0186 (COD)Propunere deDECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUIde modificare a Deciziei nr. 896/2006/CE de stabilire a unui regim simplificat de control al persoanelor la frontierele externe, bazat pe recunoaşterea unilaterală de către statele membre a anumitor permise de şedere eliberate de Elveţia şi de Liechtenstein în scopul tranzitului pe teritoriul lor.PARLAMENTUL EUROPEAN ŞI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunităţii Europene, în special articolul 62 punctul (2) litera (a),având în vedere propunerea Comisiei[13],hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat,întrucât:(1) Decizia nr. 896/2006/CE stabileşte norme comune privind recunoaşterea unilaterală de către statele membre a anumitor permise de şedere eliberate de Elveţia şi Liechtenstein, norme care permit un regim simplificat de control la graniţele externe al resortisanţilor ţărilor terţe, care sunt titulari ai documentelor respective.(2) Ca urmare a procedurii de punere în aplicare în două etape a acquis -ului Schengen, statele membre care au aderat la Uniunea Europeană la 1 mai 2004 erau obligate, de la această dată, să elibereze vize naţionale resortisanţilor ţărilor terţe care sunt titulari ai unui permis de şedere eliberat de Elveţia sau de Liechtenstein şi care intră sub incidenţa obligativităţii vizei în temeiul Regulamentului (CE) nr. 539/2001 al Consiliului. Această obligativitate a creat sarcini administrative suplimentare consulatelor statelor respective în Elveţia şi Liechtenstein.(3) Nu a fost necesar ca statele membre să supună obligativităţii vizei această categorie de persoane care prezintă pentru ele numai un risc scăzut de imigraţie clandestină.(4) Având în vedere că acelaşi raţionament se aplică şi Bulgariei şi României, regimul simplificat introdus de Decizia nr. 896/2006/CE[14] ar trebui să fie extins la Bulgaria şi România.(5) Această modificare a Deciziei nr. 896/2006/CE ar trebui să permită Bulgariei şi României, în cazul în care acestea decid să aplice Decizia nr. …/2007/CE să recunoască, în mod unilateral, permisele de şedere eliberate de Elveţia şi Liechtenstein, enumerate în anexa la Decizia nr. 896/2006/CE, ca fiind echivalente ale vizelor lor naţionale în scopul tranzitului.(6) Recunoaşterea ar trebui limitată la scopul tranzitului pe teritoriul Bulgariei şi României şi nu ar trebui să afecteze posibilitatea acestor două state membre de a elibera vize de scurtă şedere.(7) Posibilitatea ca Bulgaria şi România să nu aplice prezenta Decizie ar trebui limitată la perioada de tranziţie, până la o dată ce urmează a fi stabilită de către Consiliu, în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) din Actul de aderare din 2005.(8) Condiţiile de intrare formulate la articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 562/2006 al Parlamentului European şi al Consiliului din 15 martie 2006 de instituire a unui Cod Comunitar privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul Frontierelor Schengen)[15] trebuie îndeplinite, cu excepţia condiţiei prevăzute la articolul 5 alineatul (1) litera (b), în măsura în care prezenta decizie creează un regim de echivalenţă între vizele de tranzit eliberate de Bulgaria şi România şi anumite permise de şedere eliberate de Elveţia şi Liechtenstein.(9) Dat fiind că obiectivul acţiunii care trebuie întreprinsă afectează direct acquis -ul comunitar privind vizele şi nu poate fi atins în mod corespunzător prin acţiunea individuală a statelor membre şi, prin urmare, având în vedere dimensiunile şi efectele acestei acţiuni, poate fi mai bine realizat la nivel comunitar, Comunitatea poate lua măsuri în conformitate cu principiul subsidiarităţii consacrat la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporţionalităţii, astfel cum a fost formulat la articolul menţionat anterior, prezenta decizie nu depăşeşte ceea ce este necesar pentru a atinge obiectivul în cauză.(10) În conformitate cu articolele 1 şi 2 din Protocolul privind poziţia Regatului Unit şi a Irlandei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană şi la Tratatul de instituire a Comunităţii Europene, statele membre menţionate anterior nu participă la adoptarea prezentei decizii.(11) În conformitate cu articolele 1 şi 2 din Protocolul privind poziţia Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană şi la Tratatul de instituire a Comunităţii Europene, Danemarca nu ia parte la adoptarea prezentei decizii şi nu este obligată de aceasta sau supusă aplicării sale.ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:Articolul 1La articolul 2 din Decizia nr. 896/2006/CE, se adaugă un al treilea paragraf, după cum urmează:„În cazul în care Bulgaria şi România decid să aplice Decizia nr. …./2007/CE, acestea pot recunoaşte unilateral permisele de şedere enumerate în anexa la prezenta decizie ca fiind echivalente ale vizelor lor naţionale de tranzit până la data ce urmează a fi stabilită de Consiliu, în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) din Actul privind condiţiile de aderare a Republicii Bulgaria şi a României şi adaptările tratatelor pe care se întemeiază Uniunea Europeană.”Articolul 2În cazul în care Bulgaria şi România decid să aplice prezenta decizie, acestea informează Comisia cu privire la aceasta în termen de 10 zile lucrătoare de la intrării în vigoare a prezentei decizii. Comisia publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene informaţia comunicată de statele membre în cauză.Articolul 3Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .Articolul 4Prezenta decizie se adresează Bulgariei şi României.Adoptată la Bruxelles, […]Pentru Parlamentul European Pentru ConsiliuPreşedintele Preşedintele[…] [1] JO L 81, 21.3.2001, p. 1, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1932/2006 (JO L 405, 30.12.2006, p. 23)[2] JO L 167, 20.6.2006, p 1.[3] JO L 167, 20.6.2006, p. 8.[4] Statele membre care au aderat la Uniunea Europeană în 2004 au trebuit să informeze Comisia înainte de 1 august 2006 cu privire la decizia de a aplica normele comune.[5] JO C 251, 17.10.2006, p. 20.[6] Regulamentul (CE) nr. 562/2006 al Parlamentului European şi al Consiliului din 15 martie 2006 de instituire a unui Cod Comunitar privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul Frontierelor Schengen), JO L 105, 13.4.2006, p. 1[7] JO L 176, 10.7.1999, p. 35.[8] Documentul 13054/04 al Consiliului.[9] JO C […], […], p. […].[10] JO L 81, 21.3.2001, p. 1. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1932/2006 (JO L 405, 30.12.2006, p. 23).[11] JO L 167, 20.6.2006, p 1.[12] JO L 105, 13.4.2006, p 1.[13] JO C […], […], p. […][14] JO L 167, 20.6.2006.[15] JO L 105, 13.4.2006, p 1.


title: Propunere de DECIZIE A CONSILIULUI privind semnarea și aplicarea cu titlu provizoriu a unui protocol la Acordul euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană Propunere de DECIZIE A CONSILIULUI privind încheierea unui protocol la Acordul euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană

text:
Anunţ juridic important

|

52008PC0065(01)

Propunere de decizie a Consiliului privind semnarea şi aplicarea cu titlu provizoriu a unui protocol la Acordul euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană şi statele sale membre, pe de o parte, şi Republica Libaneză, pe de altă parte, pentru a ţine seama de aderarea Republicii Bulgaria şi a României la Uniunea Europeană  /* COM/2008/0065 final */

	[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |Bruxelles, 11.2.2008COM(2008) 65 final2008/0027 (AVC)Propunere deDECIZIE A CONSILIULUIprivind semnarea și aplicarea cu titlu provizoriu a unui protocol la Acordul euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea EuropeanăPropunere deDECIZIE A CONSILIULUIprivind încheierea unui protocol la Acordul euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană(prezentată de Comisie)EXPUNERE DE MOTIVEÎn conformitate cu dispozițiile articolului 6 alineatul (2) din Actul de aderare a Bulgariei şi a Românie la UE din 2005, aderarea noilor state membre ale UE la Acordul euromediteraneean de asociere cu Republica Libaneză trebuie convenită prin intermediul unui protocol la acordul menționat anterior. Același articol prevede o procedură simplificată, prin care protocolul trebuie încheiat de către Consiliu, hotărând în unanimitate în numele statelor membre, și de către țara terță în cauză. Această procedură nu aduce atingere competențelor proprii ale Comunității.La 23 octombrie 2006, Consiliul a dat mandat Comisiei să negocieze un astfel de protocol cu Libanul pentru a ține seama de aderarea Bulgariei și a României la 1 ianuarie 2007. Negocierile au fost amânate din cauza constrângerilor întâmpinate de administraţia libaneză şi a cererii de clarificări a acesteia, depăşind cadrul protocolar tradiţional, anterior unui acord de principiu asupra textului. În timpul acestor negocieri s-a ajuns la concluzia că la actualul acord de asociere nu se vor adăuga concesii suplimentare privind agricultura şi produsele agricole şi piscicole prelucrate.Propunerile din anexă se referă la (1) o decizie a Consiliului privind semnarea și punerea în aplicare cu titlu provizoriu a protocolului și la (2) o decizie a Consiliului privind încheierea protocolului.Textul protocolului negociat cu Libanul este inclus în anexă. Cea mai importantă dispoziție a protocolului se referă la aderarea noilor state membre la Acordul de asociere UE-Liban și la includerea noilor limbi oficiale ale UE.Comisia invită Consiliul să adopte propunerile de decizii ale Consiliului privind semnarea și încheierea protocolului.Se va solicita avizul conform al Parlamentului European cu privire la încheierea prezentului protocol.Propunere deDECIZIE A CONSILIULUIprivind semnarea și aplicarea cu titlu provizoriu a unui protocol la Acordul euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea EuropeanăCONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 310 coroborat cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf a doua teză,având în vedere Actul de aderare a Bulgariei și a României al Uniunea Europeană, în special articolul 6 alineatul (2),având în vedere propunerea Comisiei,întrucât:(1) La 23 octombrie 2006, Consiliul a autorizat Comisia să negocieze, în numele Comunităţii Europene şi statelor sale membre, protocoalele de modificare a acordurilor încheiate între Comunitatea Europeană şi statele sale membre şi ţările terţe, precum Acordul euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană şi statele sale membre, pe de o parte, şi Republica Libaneză, pe de altă parte,[1] pentru a ţine cont de aderarea noilor state membre la Uniunea Europeană.(2) Negocierile cu Libanul au fost între timp încheiate.(3) Textul protocolului negociat cu Libanul prevede la articolul 8 alineatul (2) aplicarea cu titlu provizoriu a protocolului înainte de intrarea acestuia în vigoare.(4) Sub rezerva încheierii sale eventuale la o dată ulterioară, protocolul ar trebui semnat în numele Comunității și aplicat cu titlu provizoriu,DECIDE:Articolul 1Președintele Consiliului este autorizat prin prezenta decizie să desemneze persoana (persoanele) împuternicită (împuternicite) să semneze, în numele Comunității Europene și a statelor sale membre, protocolul la Acordul euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană. Textul protocolului este anexat la prezenta decizie.Articolul 2Sub rezerva eventualei sale încheieri la o dată ulterioară, protocolul se aplică, cu titlu provizoriu, de la 1 ianuarie 2007.Adoptată la Bruxelles,Pentru ConsiliuPreședintele2008/0027 (AVC)Propunere deDECIZIE A CONSILIULUIprivind încheierea unui protocol la Acordul euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea EuropeanăCONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 310, coroborat cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf teza a doua și cu articolul 300 alineatul (3) paragraful al doilea,având în vedere Actul de aderare a Bulgariei și a României al Uniunea Europeană, în special articolul 6 alineatul (2),având în vedere propunerea Comisiei,având în vedere avizul conform al Parlamentului European,întrucât:(1) Protocolul la Acordul euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte, a fost semnat în numele Comunității Europene și al statelor sale membre la data de […].(2) Protocolul ar trebui aprobat,DECIDE:Articol unicProtocolul la Acordul euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte, este aprobat în numele Comunității Europene și statelor sale membre pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană.Textul protocolului se anexează la prezenta decizie.Adoptată la Bruxelles,Pentru ConsiliuPreședintelePROTOCOLla Acordul euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea EuropeanăREGATUL BELGIEI,REPUBLICA BULGARIA,REPUBLICA CEHĂ,REGATUL DANEMARCEI,REPUBLICA FEDERALĂ GERMANIA,REPUBLICA ESTONIA,REPUBLICA ELENĂ,REGATUL SPANIEI,REPUBLICA FRANCEZĂ,IRLANDA,REPUBLICA ITALIANĂ,REPUBLICA CIPRU,REPUBLICA LETONIA,REPUBLICA LITUANIA,MARELE DUCAT DE LUXEMBURG,REPUBLICA UNGARĂ,REPUBLICA MALTA,REGATUL ȚĂRILOR DE JOS,REPUBLICA AUSTRIA,REPUBLICA POLONĂ,REPUBLICA PORTUGHEZĂ,ROMÂNIA,REPUBLICA SLOVENIA,REPUBLICA SLOVACĂ,REPUBLICA FINLANDA,REGATUL SUEDIEI,REGATUL UNIT AL MARII BRITANII ȘI IRLANDEI DE NORD,denumite în continuare „statele membre CE”, reprezentate de Consiliul Uniunii Europene, șiCOMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,denumită în continuare „Comunitatea”, reprezentată de Consiliul Uniunii Europene și de Comisia Europeană, pe de o parteşi REPUBLICA LIBANEZĂdenumită în continuare „Liban”,pe de altă parteÎNTRUCÂT Acordul euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte,[2] denumit în continuare „Acordul euromediteraneean”, a fost semnat la Luxemburg la data de 1 aprilie 2002 și a intrat în vigoare la data de 1 aprilie 2006;ÎNTRUCÂT Tratatul de aderare a Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană și Actul de aderare au fost semnate la Luxemburg la 25 aprilie 2005 și au intrat în vigoare la 1 ianuarie 2007;ÎNTRUCÂT un Acord provizoriu privind comerțul și probleme legate de comerț încheiat între Comunitatea Europeană și Republica Libaneză[3] a intrat în vigoare la 1 martie 2003;ÎNTRUCÂT, în temeiul articolului 6 alineatul (2) din Actul de aderare, aderarea noilor părți contractante la Acordul euromediteraneean trebuie convenită prin încheierea unui protocol la Acordul euromediteraneean;ÎNTRUCÂT s-au desfășurat consultări în temeiul articolului 22 din Acordul euromediteraneean în vederea asigurării faptului că s-a ținut seama de interesele reciproce ale Comunității și ale Republicii Libaneze,CONVIN:Articolul 1Republica Bulgaria și România devin părți contractante ale Acordului euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte, și iau la cunoștință și, respectiv, adoptă, în același mod ca și celelalte state membre ale Comunității Europene, textele acordului și declarațiile comune, declarațiile și schimburile de scrisori.CAPITOLUL UNU: MODIFICĂRI ALE TEXTULUI ACORDULUI EUROMEDITERANEEAN, INCLUSIV ALE ANEXELOR ȘI PROTOCOALELOR LA ACESTAArticolul 2 (Reguli de origine)Protocolul 4 se modifică după cum urmează:1. Articolul 18 alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:Pe certificatele de circulație a mărfurilor EUR.1 eliberate retroactiv trebuie să figureze una dintre următoarele mențiuni:BG „ИЗДАДЕН ВПОСЛЕДСТВИЕ”ES „EXPEDIDO A POSTERIORI”CS „VYSTAVENO DODATEČNĔ”DA „UDSTEDT EFTERFØLGENDE”DE „NACHTRÄGLICH AUSGESTELLT”ET "VÄLJA ANTUD TAGASIULATUVALT"EL „ΕΚΔΟΘΕΝ ΕΚ ΤΩΝ ΥΣΤΕΡΩΝ”RO „ISSUED RETROSPECTIVELY”FR „EXPEDIDO A POSTERIORI”IT „EXPEDIDO A POSTERIORI”LV "IZSNIEGTS RETROSPEKTĪVI"LT "RETROSPEKTYVUSIS IŠDAVIMAS"HU "KIADVA VISSZAMENŐLEGES HATÁLLYAL"MT "MAĦRUĠ RETROSPETTIVAMENT"NL „EXPEDIDO A POSTERIORI”PL "WYSTAWIONE RETROSPEKTYWNIE"PT „EXPEDIDO A POSTERIORI”RO „EXPEDIDO A POSTERIORI”SL "IZDANO NAKNADNO"SK "VYDANÉ DODATOČNE"FI "ANNETTU JÄLKIKÄTEEN"SV "UTFÄRDAT I EFTERHAND"AR [pic]"2. Articolul 19 alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:(…)Pe duplicatul eliberat astfel trebuie să figureze una dintre următoarele mențiuni:BG "ДУБЛИКАТ"ES „DUPLICADO”,CS "DUPLIKÁT"DA "DUPLIKAT"DE "DUPLIKAT"ET "DUPLIKAAT"EL "ΑΝΤΙΓΡΑΦΟ"RO „DUPLICATE”FR "DUPLICATA"IT "DUPLICATO"LV "DUBLIKĀTS"LT "DUBLIKATAS"HU "MÁSODLAT"MT "DUPLIKAT"NL "DUPLICAAT"PL "DUPLIKAT"PT "SEGUNDA VIA"RO "DUPLICAT"SL "DVOJNIK"SK "DUPLIKÁT"FI "KAKSOISKAPPALE"SV "DUPLIKAT"AR [pic]"3 Anexa V se înlocuiește cu următorul text:Versiunea bulgarăИзносителят на продуктите, обхванати от този документ (митническо разрешение № … (1)) декларира, че освен където ясно е отбелязано друго, тези продукти са с ….(2)преференциален произходVersiunea spaniolăEl exportador de los productos incluidos en el presente documento (autorización aduanera n° .. …(1).) declara que, salvo indicación en sentido contrario, estos productos gozan de un origen preferencial . …(2).Versiunea cehăVývozce výrobků uvedených v tomto dokumentu (číslo povolení …(1)) prohlašuje, že kromě zřetelně označených, mají tyto výrobky preferenční původ v …(2).Versiunea danezăEksportøren af varer, der er omfattet af nærværende dokument, (toldmyndighedernes tilladelse nr. ...(1)), erklærer, at varerne, medmindre andet tydeligt er angivet, har præferenceoprindelse i ...(2).Versiunea germanăDer Ausführer (Ermächtigter Ausführer; Bewilligungs-Nr. ...(1)) der Waren, auf die sich dieses Handelspapier bezieht, erklärt, dass diese Waren, soweit nicht anderes angegeben, präferenzbegünstigte ...(2) Ursprungswaren sind.Versiunea estonăKäesoleva dokumendiga hõlmatud toodete eksportija (tolliameti kinnitus nr. ...(1)) deklareerib, et need tooted on ...(2) sooduspäritoluga, välja arvatud juhul kui on selgelt näidatud teisiti.Versiunea greacăΟ εξαγωγέας των προϊόντων που καλύπτονται από το παρόν έγγραφο (άδεια τελωνείου υπ΄αριθ. ...(1)) δηλώνει ότι, εκτός εάν δηλώνεται σαφώς άλλως, τα προϊόντα αυτά είναι προτιμησιακής καταγωγής ...(2).Versiunea englezăThe exporter of the products covered by this document (customs authorization No ...(1)) declares that, except where otherwise clearly indicated, these products are of ...(2) preferential origin.Versiunea francezăL'exportateur des produits couverts par le présent document (autorisation douanière n° ...(1)) déclare que, sauf indication claire du contraire, ces produits ont l'origine préférentielle ... (2)).Versiunea italianăL'esportatore delle merci contemplate nel presente documento (autorizzazione doganale n… (1)) dichiara che, salvo indicazione contraria, le merci sono di origine preferenziale … (2))Versiunea letonăEksportētājs produktiem, kuri ietverti šajā dokumentā (muitas pilnvara Nr. …(1)), deklarē, ka, iznemot tur, kur ir citādi skaidri noteikts, šiem produktiem ir priekšrocību izcelsme no …(2).Versiunea lituanianăŠiame dokumente išvardintų prekių eksportuotojas (muitinès liudijimo Nr …(1)) deklaruoja, kad, jeigu kitaip nenurodyta, tai yra (2) preferencinès kilmés prekés.Versiunea maghiarăA jelen okmányban szereplő áruk exportőre (vámfelhatalmazási szám: …(1)) kijelentem, hogy eltérő jelzés hianyában az áruk kedvezményes …(2) származásúak.Versiunea maltezăL-esportatur tal-prodotti koperti b’dan id-dokument (awtorizzazzjoni tad-dwana nru. …(1)) jiddikjara li, ħlief fejn indikat b’mod ċar li mhux hekk, dawn il-prodotti huma ta’ oriġini preferenzjali …(2).Versiunea neerlandezăDe exporteur van de goederen waarop dit document van toepassing is (douanevergunning nr. ...(1)), verklaart dat, behoudens uitdrukkelijke andersluidende vermelding, deze goederen van preferentiële ... oorsprong zijn (2).Versiunea polonăEksporter produktów objętych tym dokumentem (upoważnienie władz celnych nr …(1)) deklaruje, że z wyjątkiem gdzie jest to wyraźnie określone, produkty te mają …(2) preferencyjne pochodzenie.Versiunea portughezăO exportador dos produtos cobertos pelo presente documento (autorização aduaneira n°. ...(1)), declara que, salvo expressamente indicado em contrário, estes produtos são de origem preferencial ...(2).Versiunea românăExportatorul produselor ce fac obiectul acestui document (autorizația vamală nr. …(1)) declară că, exceptând cazul în care în mod expres este indicat altfel, aceste produse sunt de origine preferențială …(2).Versiunea slovenăIzvoznik blaga, zajetega s tem dokumentom (pooblastilo carinskih organov št …(1)) izjavlja, da, razen če ni drugače jasno navedeno, ima to blago preferencialno …(2) poreklo.Versiunea slovacăVývozce výrobků uvedených v tomto dokumentu (číslo povolení …(1)) prohlašuje, že kromě zřetelně označených, mají tyto výrobky preferenční původ v …(2).Versiunea finlandezăTässä asiakirjassa mainittujen tuotteiden viejä (tullin lupa n:o ...(1)) ilmoittaa, että nämä tuotteet ovat, ellei toisin ole selvästi merkitty, etuuskohteluun oikeutettuja ... alkuperätuotteita (2).Versiunea suedezăExportören av de varor som omfattas av detta dokument (tullmyndighetens tillstånd nr...(1)) försäkrar att dessa varor, om inte annat tydligt markerats, har förmånsberättigande...ursprung(2).Versiunea arabă[pic]…………………………………………………………..(3)(Locul și data)…………………………………………………………..(4)(Semnătura exportatorului; în plus, trebuie indicat cu scris lizibil numele persoanei care semnează declarația)(1) Atunci când declarația pe factură este întocmită de un exportator autorizat, numărul autorizației exportatorului autorizat trebuie introdus în acest spațiu. Atunci când declarația de pe factură nu este redactată de un exportator autorizat, vor fi omise cuvintele din paranteză sau spațiul nu se va completa.(2) Se indică originea produselor. Atunci când declarația de pe factură se referă integral sau parțial la produse originare din Ceuta și Melilla în sensul articolului 37 din protocol, exportatorul trebuie să le indice clar în documentul pe baza căruia este întocmită declarația, prin simbolul „CM”.(3) Aceste indicații pot fi omise în cazul în care informațiile sunt prevăzute în documentul însuși.(4) În cazurile în care exportatorul nu este obligat să semneze, lipsa semnăturii aduce după sine și omiterea numelui semnatarului.CAPITOLUL DOI: DISPOZIŢII TRANZITORIIArticolul 3 (Dovezi ale originii și cooperare administrativă)1. Dovezile originii eliberate corespunzător fie de Liban, fie de un nou stat membru în temeiul acordurilor preferențiale sau al regimurilor autonome aplicate între acestea se acceptă în țările în cauză în temeiul prezentului protocol, cu condiția ca:(a) dobândirea unei astfel de origini să confere tratament tarifar preferențial pe baza măsurilor tarifare preferențiale prevăzute de prezentul acord sau de Sistemul de preferințe generalizate al Comunității;(b) dovada de origine și documentele de transport să fi fost eliberate cel târziu în ziua anterioară datei aderării;(c) dovada de origine să fi fost înaintată autorităților vamale în termen de patru luni de la data aderării.Atunci când bunurile au fost declarate la import fie în Liban, fie într-un nou stat membru, înainte de data aderării, în temeiul acordurilor preferențiale sau a regimurilor autonome aplicate între Liban și noul stat membru în cauză la acea dată, dovada originii eliberate retroactiv în temeiul acordurilor sau a regimurilor în cauză poate fi de asemenea acceptată, cu condiția să fie înaintată autorităților vamale în termen de patru luni de la data aderării.2. Libanul și noile state membre sunt autorizate să mențină autorizațiile prin care a fost acordat statutul de „exportatori autorizați” în temeiul acordurilor preferențiale sau a regimurilor autonome aplicate între ele, cu condiția ca:(a) să se prevadă astfel și în acordul încheiat între Liban și Comunitate înaintea datei aderării, precum și(b) exportatorii autorizați să aplice regulile de origine în vigoare în temeiul acordului respectiv.Autorizațiile în cauză se înlocuiesc, în termen de cel mult un an de la data aderării, cu noi autorizații eliberate în temeiul acordului.3. Cererile de verificare ulterioară a dovezii de origine eliberate în temeiul acordurilor preferențiale sau a regimurilor autonome menționate la alineatele (1) și (2) pot fi prezentate de autoritățile vamale competente fie din Liban, fie din noile state membre și sunt acceptate de autoritățile în cauză timp de trei ani de la data eliberării dovezii de origine respective.Articolul 4 (Mărfuri în tranzit)1. Dispozițiile acordului pot fi aplicate mărfurilor exportate fie din Liban către unul dintre noile state membre, fie din unul dintre noile state membre către Liban, în conformitate cu dispozițiile protocolului 4 și care, la data aderării, sunt fie în tranzit, fie depozitate temporar, într-un depozit vamal sau într-o zonă liberă, în Liban sau în noul stat membru în cauză.2. Tratamentul preferențial poate fi acordat în cazurile menționate anterior cu condiția înaintării către autoritățile vamale ale țării importatoare, în termen de patru luni de la data aderării, a dovezii de origine eliberate retroactiv de autoritățile vamale ale țării exportatoare.Dispoziții generale și finaleArticolul 5Republica Libaneză se angajează să nu prezinte nicio revendicare, solicitare sau trimitere și nici să modifice sau să retragă vreo concesie în temeiul articolelor XXIV.6 și XXVIII din GATT 1994 în legătură cu această extindere a Comunității.Articolul 6Prezentul protocol face parte integrantă din Acordul euromediteraneean.Articolul 71. Prezentul protocol este aprobat de Comunitate, de Consiliul Uniunii Europene în numele statelor membre și de Republica Libaneză în conformitate cu procedurile proprii ale acestora.2. Fiecare parte contractantă comunică celeilalte îndeplinirea procedurilor corespunzătoare menționate la alineatul anterior. Instrumentele de aprobare se depun la Secretariatul General al Consiliului Uniunii Europene.Articolul 81. Prezentul protocol intră în vigoare în prima zi a primei luni următoare datei de depunere a ultimului instrument de aprobare.2. Prezentul protocol se aplică, cu titlu provizoriu, de la 1 ianuarie 2007.Articolul 9Prezentul protocol este redactat în dublu exemplar în fiecare din limbile oficiale ale părților contractante, textele în fiecare limbă fiind egal autentice.Articolul 10Textul Acordului euromediteraneean, inclusiv anexele și protocoalele care fac parte integrantă din acesta, precum și textul actului final și al declarațiilor anexate sunt redactate în limbile bulgară și română și sunt egal autentice cu textele originale. Consiliul de asociere aprobă textele menționate anterior.PENTRU STATELE MEMBRE…PENTRU COMUNITATEA EUROPEANĂ…PENTRU REPUBLICA LIBANEZĂJO L 143, 30.05.2006, p. 2.JO L 143, 30.05.2006, p. 2.JO L 262, 30.9.2002, p. 2.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 13.10.2017
            COM(2017) 593 final
            2017/0258(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului mixt instituit prin Convenția din 20 mai 1987 privind simplificarea formalităților în comerțul cu mărfuri, în ceea ce privește propunerile de modificare a acestei convenții

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.OBIECTUL PROPUNERII

               Prezenta propunere se referă la o decizie de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Comitetului mixt UE-AELS privind simplificarea formalităților în comerțul cu mărfuri (denumit în continuare „Comitetul mixt”) în legătură cu adoptarea preconizată de către Comitetul mixt a unei decizii de modificare a anexelor la Convenția din 20 mai 1987 privind simplificarea formalităților în comerțul cu mărfuri (denumită în continuare „convenția”).

               2.CONTEXTUL PROPUNERII

               2.1Convenția privind simplificarea formalităților în comerțul cu mărfuri

               Convenția are ca obiectiv să faciliteze schimburile comerciale dintre Uniunea Europeană și celelalte țări care sunt părți contractante la convenție prin introducerea unui document unic având la bază un formular de declarație, care servește drept declarație de export, de tranzit sau de import. Convenția a intrat în vigoare la 1 ianuarie 1988.

               Uniunea Europeană este parte contractantă la convenție.

               2.2Comitetul mixt UE-AELS

               Comitetul mixt UE-AELS administrează convenția și asigură aplicarea corectă a acesteia. Comitetul adoptă prin decizie modificări ale anexelor la convenție.

               Deciziile Comitetului mixt sunt adoptate în unanimitate de către părțile contractante.

               2.3Decizia Comitetului mixt UE-AELS

               La 5 decembrie 2017, în cadrul celei de a 30-a reuniuni, Comitetul mixt urmează să adopte o decizie de modificare a anexelor la convenție.

               Convenția privind simplificarea formalităților în comerțul cu mărfuri extinde utilizarea documentului administrativ unic și a datelor necesare în scopul diferitor proceduri vamale la părțile contractante la convenție din afara Uniunii.

               Dispozițiile cu privire la date conținute în pachetul legislativ CVU se vor aplica după data de 1 mai 2016, având în vedere atât necesitatea de a actualiza sau de a implementa sistemele vamale electronice transeuropene și naționale relevante, care sunt prevăzute a fi finalizate în următorii câțiva ani, cât și solicitarea înaintată de operatorii economici de a li se acorda suficient timp pentru a se pregăti pentru noile norme și pentru a-și adapta sistemele vamale în consecință.

               Prin urmare, pentru a acorda și părților contractante la convenție din afara Uniunii suficient timp să se pregătească pentru punerea în aplicare a dispozițiilor modificate și a cerințelor referitoare la date atunci când acestea vor fi pe deplin aplicabile în temeiul legislației vamale a Uniunii, convenția trebuie modificată pentru a fi aliniată pe deplin la pachetul legislativ CVU.

               Procesul de stabilire a unei poziții comune a UE asupra proiectului de decizie referitor la modificarea Convenției privind simplificarea formalităților în comerțul cu mărfuri ar trebui să se desfășoare fără prea multe dificultăți, deoarece conținutul se bazează pe norme ale UE care au fost convenite de statele membre și care sunt incluse în CVU intrat în vigoare la 1 mai 2016.

               Comisia este invitată să adopte proiectul de decizie și să îl transmită Consiliului.

               Decizia Comitetului mixt de modificare a convenției devine obligatorie pentru părțile contractante în conformitate cu articolul 2 din respectiva decizie, care prevede că „Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării sale”.

               În conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din convenție, acest tip de decizie trebuie pusă în aplicare de către părțile contractante în conformitate cu propria lor legislație.

               •Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică vizat

                  Modificarea convenției are ca scop alinierea sa cu anumite dispoziții din actele delegate și de punere în aplicare ale CVU privind cerințele comune în materie de date pentru declarațiile vamale care vor fi aplicabile începând cu anumite date ulterioare.

                  Această aliniere vizează îmbunătățirea simplificării formalităților în comerțul cu mărfuri între părțile contractante. Îmbunătățirile ar trebui să genereze avantaje substanțiale și tangibile pentru comercianți și pentru administrațiile vamale.

               •Coerența cu alte politici ale Uniunii

                  Propunerea de decizie este conformă cu politica comună în domeniul comerțului.

               3.POZIȚIA CARE URMEAZĂ SĂ FIE ADOPTATĂ ÎN NUMELE UNIUNII

               Propunerea modifică anumite dispoziții din anexele la convenție. Modificările propun alinierea anumitor dispoziții din convenție la dispozițiile din actele delegate și de punere în aplicare a CVU în ceea ce privește cerințele în materie de date utilizate în scopul declarațiilor vamale de import, de export și de tranzit care se vor aplica în viitor, de la anumite date.

               Scopul este de a menține armonizarea cerințelor în materie de date utilizate pentru declarațiile vamale în cadrul schimburilor comerciale dintre părțile contractante. Modificările ar trebui să aducă beneficii substanțiale și tangibile atât pentru comercianți, cât și pentru administrațiile vamale, prin sporirea clarității și prin asigurarea unei tranziții line către noile sisteme electronice.

               Instrumentul propus: Decizie a Comitetului mixt UE-AELS privind simplificarea formalităților în comerțul cu mărfuri.

               Nu există un alt instrument mai adecvat.

               Propunerea de decizie este conformă cu politica comună în domeniul comerțului și al transportului.

               4.TEMEIUL JURIDIC

               4.1.Temeiul juridic procedural

               4.1.1.
                     Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede adoptarea deciziilor de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului.”

                  Articolul 11 alineatul (3) din convenție prevede că Comitetul mixt UE-AELS adoptă decizii de modificare a anexelor la convenție.

               4.1.2.
                     Aplicarea în cazul de față

               Comitetul mixt este un organism instituit prin articolul 10 din convenție.

               Decizia pe care Comitetul mixt urmează să o adopte constituie un act cu efecte juridice. Decizia va avea caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, în conformitate cu articolul 15 din convenție.

               Decizia nu completează și nu modifică cadrul instituțional al convenției.

               Temeiul juridic procedural al deciziei propuse este, prin urmare, articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2.Temeiul juridic material

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii.

               Temeiul juridic material al deciziei propuse este, prin urmare, articolul 207 din TFUE.

               Simplificările realizate prin intermediul Convenției și modificarea avută în vedere vizează eficiența formalităților vamale și, prin urmare, politica comercială comună a UE.

               4.3.Concluzii

               Temeiul juridic al deciziei propuse ar trebui să fie articolul 207 din TFUE coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               2017/0258 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului mixt instituit prin Convenția din 20 mai 1987 privind simplificarea formalităților în comerțul cu mărfuri, în ceea ce privește propunerile de modificare a acestei convenții

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Convenția privind simplificarea formalităților în comerțul cu mărfuri (denumită în continuare „convenția”) a fost încheiată de către Uniunea Europeană printr-o decizie a Consiliului
                  1
                și a intrat în vigoare la 1 ianuarie 1988.

               (2)În temeiul articolului 11 alineatul (3) din convenție, Comitetul mixt UE-AELS privind simplificarea formalităților în comerțul cu mărfuri instituit prin convenția menționată (denumit în continuare „Comitetul mixt”) poate adopta printr-o decizie modificări ale anexelor la convenție.

               (3)La 5 decembrie 2017, în cadrul celei de a 30-a reuniuni, Comitetul mixt urmează să adopte o decizie de modificare a anexelor la convenție.

               (4)Este necesar să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Comitetului mixt, întrucât decizia acestuia va fi obligatorie pentru Uniune.

               (5)Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a Codului vamal al Uniunii
                  2
               , precum și actele delegate și de punere în aplicare ale acestuia prevăd cerințele comune în materie de date pentru declarațiile vamale, precum și formatele și codurile pentru respectivele cerințe comune în materie de date. Dispozițiile menționate vor fi integral aplicabile atunci când sistemele electronice relevante vor fi actualizate sau instalate astfel cum se prevede în anexa la Decizia de punere în aplicare (UE) 2016/578 a Comisiei din 11 aprilie 2016 de stabilire a programului de lucru referitor la dezvoltarea și instalarea sistemelor electronice prevăzute în Codul vamal al Uniunii
                  3
               .

               (6)Pentru a se asigura funcționarea armonioasă și eficientă a schimburilor comerciale dintre Uniune și părțile contractante la convenție, dispozițiile privind cerințele în materie de date pentru declarațiile vamale incluse în anexele la convenție ar trebui să fie aliniate la cele incluse în legislația Uniunii.

               (7)Toate statele membre ale Uniunii și-au exprimat avizul favorabil cu privire la modificările propuse în cadrul grupului de lucru UE-AELS privind simplificarea formalităților în comerțul cu mărfuri.

               (8)Întrucât decizia Comitetului mixt va aduce modificări convenției, este necesar să fie publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene după adoptarea sa.

               (9)În conformitate cu articolul 17 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE), Uniunea va fi reprezentată în cadrul Comitetului mixt de către Comisie. Prin urmare, poziția Uniunii cu privire la modificările propuse ar trebui să se bazeze pe proiectul de decizie atașat,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul reuniunii Comitetului mixt cu privire la modificările aduse convenției se bazează pe proiectul de Decizie nr. 1/2017 a Comitetului mixt, anexat la prezenta decizie.

               Reprezentanții Uniunii din cadrul Comitetului mixt pot accepta modificări minore ale proiectului de decizie, fără a mai fi necesară o nouă decizie a Consiliului.

               Articolul 2

               După adoptare, decizia Comitetului mixt se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               Articolul 3

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)
                  JO L 134, 22.5.1987, p. 2.

                     (2)
                  JO L 269, 10.10.2013, p. 1.

                     (3)
                  JO L 99, 15.4.2016, p. 6.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 13.10.2017
            COM(2017) 593 final
            ANEXĂ
            Propunere de Decizie nr.1/2017 a Comitetului mixt UE-AELS privindsimplificarea formalităților în comerțul cu mărfuri dinXX XXXX 2017de modificare a Convenției din 20 mai 1987 privind simplificarea formalităților în comerțul cu mărfuri
            la
            Propunerea de decizie a Consiliului
            privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului mixt instituit prin Convenția din 20 mai 1987 privind simplificarea formalităților în comerțul cu mărfuri, în ceea ce privește propunerile de modificare a acestei convenții

               ANEXĂ

               Propunere de Decizie nr.1/2017 a Comitetului mixt UE-AELS privind
                  simplificarea formalităților în comerțul cu mărfuri din
                  XX XXXX 2017
                  de modificare a Convenției din 20 mai 1987 privind simplificarea formalităților în comerțul cu mărfuri

               COMITETUL MIXT

               având în vedere Convenția din 20 mai 1987 privind simplificarea formalităților în comerțul cu mărfuri
                  1
               , în special articolul 11 alineatul (3),

               întrucât:

               (1)În temeiul articolului 11 alineatul (3) din Convenția din 20 mai 1987 privind simplificarea formalităților în comerțul cu mărfuri („convenția”), Comitetul mixt instituit prin convenția menționată („Comitetul mixt”) este abilitat să adopte printr-o decizie modificări ale anexelor la convenție.

               (2)Prin Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a Codului vamal al Uniunii
                  2
                (CVU) și prin actele delegate și de punere în aplicare ale acestuia s-au introdus cerințe noi în materie de date pentru declarațiile vamale și s-au modificat codurile pentru anumite elemente de date existente. Dispozițiile menționate vor fi integral aplicabile la o dată ulterioară, deoarece este necesar ca sistemele electronice relevante să fie actualizate sau instalate astfel cum se prevede în anexa la Decizia de punere în aplicare (UE) 2016/578 a Comisiei din 11 aprilie 2016 de stabilire a programului de lucru referitor la dezvoltarea și instalarea sistemelor electronice prevăzute în Codul vamal al Uniunii
                  3
               .

               (3)Pentru a asigura funcționarea în bune condiții, eficientă și armonizată a schimburilor comerciale dintre Uniune și părțile contractante la convenție, dispozițiile din anexele la convenție referitoare la completarea documentului administrativ unic ar trebui să fie aliniate la dispozițiile corespunzătoare din actele delegate și de punere în aplicare ale CVU care vor fi aplicabile doar într-o etapă ulterioară. În acest scop, este indispensabil să se modifice anexele la convenție.

               (4)Prin urmare, convenția trebuie modificată în consecință, °

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               (1)Textul anexei II, apendicele 3 la Convenția din 20 mai 1987 privind simplificarea formalităților în comerțul cu mărfuri („convenția”) se modifică în conformitate cu anexa A la prezenta decizie.

               (2)Textul anexei III la convenție se modifică în conformitate cu anexa B la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

               Adoptată la Oslo,

               Pentru Comitetul mixt

               Președintele

               ANEXA A

               Anexa II, apendicele 3, titlul II la Convenția din 20 mai 1987 privind simplificarea formalităților în comerțul cu mărfuri se modifică după cum urmează:

               (1)Partea I. „Formalitățile care trebuie îndeplinite în țara exportatoare” se modifică după cum urmează:

               (a)în notele explicative referitoare la „Rubrica 44: Mențiuni speciale, documente prezentate, certificate și autorizații”, prima teză se înlocuiește cu următorul text:

               „A se indica detaliile cerute de orice reglementări specifice aplicabile în țara exportatoare, împreună cu referințele documentelor prezentate în sprijinul declarației, sau orice referințe suplimentare considerate necesare în raport cu declarația sau cu mărfurile care fac obiectul declarației. (Acestea pot include numărul licenței/permisului de export; date cu privire la reglementările veterinare și fitosanitare; numărul conosamentului sau o trimitere la părți, biroul vamal sau anularea licențelor etc.).”

               (b)în notele explicative referitoare la „Rubrica 50: Principalul obligat și reprezentantul autorizat, locul, data și semnătura”, primul paragraf se înlocuiește cu următorul text:

               „A se introduce numele complet (al persoanei sau al firmei) și adresa titularului regimului de tranzit (principalul obligat), precum și numărul de identificare, dacă există, alocat de autoritățile competente. Se introduce, dacă este cazul, numele complet (al persoanei sau al firmei) al reprezentantului autorizat care semnează în numele titularului regimului de tranzit (principalul obligat).”

               (2)În partea III. „Formalitățile în țara de destinație”, notele explicative referitoare la „Rubrica 44: Mențiuni speciale/Documente prezentate/certificate și autorizații” se înlocuiesc cu următorul text:

               „A se indica detaliile cerute de orice reglementări specifice aplicabile în țara de destinație, împreună cu referințele documentelor prezentate în sprijinul declarației, sau orice referințe suplimentare considerate necesare în raport cu declarația sau cu mărfurile care fac obiectul declarației. (Acestea pot include numărul licenței/permisului de export; date cu privire la reglementările veterinare și fitosanitare; numărul conosamentului sau o trimitere la părți, biroul vamal sau anularea licențelor etc.). În cazul în care este obligatorie constituirea unei garanții în legătură cu regimul vamal în cauză, detaliile privind garanția trebuie să fie introduse în această rubrică. A nu se utiliza caseta „Cod informații suplimentare (IS)”.

               ANEXA B

               Anexa III. „Codurile care trebuie folosite în documentul unic” la Convenția din 20 mai 1987 privind simplificarea formalităților în comerțul cu mărfuri se modifică după cum urmează:

               (1)în notele explicative referitoare la „Rubrica 1: Declarația”, textul referitor la prima casetă a rubricii se înlocuiește după cum urmează:

               „Prima casetă:

               Simbolul UE poate fi folosit pentru:

               -
                     declarația de export către o altă parte contractantă;

               -
                     declarația de import provenind de la o altă parte contractantă.”

               (2)în notele explicative referitoare la „Rubrica 25: Mod de transport la frontieră”, descrierea codurilor „5” și „9” se înlocuiește după cum urmează:

                        A

                        B

                        Denumire

                        …

                        5

                        …

                        9

                        …

                        50

                        …

                        90

                        …

                        Poștă (modul activ de transport necunoscut)

                        …

                        Mod necunoscut (și anume autopropulsie)

                     (1)
                  JO L 134, 22.5.1987, p. 2.

                     (2)
                  JO L 269, 10.10.2013, p. 1.

                     (3)
                  JO L 99, 15.4.2016, p. 6.