               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 5.3.2020
            COM(2020) 92 final
            2020/0039(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind prelungirea perioadei de aplicare a autorizării acordate pentru coproducții prevăzută la articolul 5 din Protocolul privind cooperarea culturală la Acordul de liber schimb dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Coreea, pe de altă parte

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               •Motivele și obiectivele propunerii

               Acordul de liber schimb (ALS) dintre Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Coreea, pe de altă parte, a fost semnat la 6 octombrie 2010 și a fost încheiat în 2015, prin adoptarea Deciziei 2015/2169 a Consiliului privind încheierea Acordului de liber schimb dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Coreea, pe de altă parte (denumită în continuare „decizia”). Protocolul privind cooperarea culturală (denumit în continuare „protocolul”), încheiat între părți în cadrul ALS, a stabilit un cadru pentru cooperarea părților în scopul de a facilita schimburile referitoare la activități, produse și servicii culturale, inclusiv în sectorul audiovizual, și de a îmbunătăți condițiile care reglementează astfel de schimburi.

               Prin protocol, părțile, în conformitate cu legislația fiecăreia, au convenit, printre altele, să autorizeze coproducțiile audiovizuale realizate de producători din UE și din Coreea să beneficieze de sistemele celeilalte părți pentru promovarea conținutului cultural local/regional, sub rezerva anumitor condiții specifice.

               Astfel de coproducții pot fi considerate opere europene în UE și, respectiv, opere coreene în Coreea, cu condiția să respecte cerințele prevăzute la articolul 5 din protocol [a se vedea, în special, alineatul 8 literele (a)-(c)].

                  Această autorizare a fost acordată pentru o perioadă de trei ani (1 iulie 2011-30 iunie 2014) și a fost reînnoită de două ori, de fiecare dată pentru încă trei ani. Prima reînnoire a fost valabilă până la 30 iunie 2017, în timp ce actuala reînnoire este valabilă până la 30 iunie 2020. Prin prezenta decizie, se propune Consiliului să declare reînnoirea autorizării pentru încă trei ani.

               •Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică vizat

               Subprogramul MEDIA al programului Europa creativă sprijină dezvoltarea și distribuția operelor audiovizuale europene din țările europene participante. Beneficiarii din țări terțe pot participa la anumite sisteme, dacă sunt îndeplinite anumite condiții.

                  Anumite sisteme contribuie la crearea unui mediu favorabil coproducțiilor, mai exact sistemele pentru acces la piață și formare, care finanțează piețele, întâlnirile pentru stabilirea de contacte și atelierele, inclusiv cu Coreea. De asemenea, sistemul privind coproducțiile internaționale sprijină partenerii coproducțiilor europene și internaționale, inclusiv din Coreea, în ceea ce privește colaborarea dintre aceștia și oferă sprijin indirect pentru operele audiovizuale coproduse de fonduri de coproducție internaționale, inclusiv pentru coproducțiile cu Coreea, dacă sunt îndeplinite anumite condiții.

               •Coerența cu alte domenii de politică ale Uniunii

               Protocolul privind cooperarea culturală a fost încheiat de UE și Coreea în 2015 ca parte a acordului de liber schimb. Protocolul a fost considerat a fi un instrument de promovare a Convenției din 2005 a Organizației Națiunilor Unite pentru Educație, Știință și Cultură (UNESCO) privind protecția și promovarea diversității expresiilor culturale.

               În sfera autorizării existente intră coproducțiile finanțate de grupări de sisteme și fonduri naționale pentru producțiile audiovizuale. Autorizarea permite, de asemenea, ca operele coproduse să se califice drept opere europene, în conformitate cu definiția operelor europene prevăzută la articolul 1 litera (n) punctul (iii) din Directiva privind serviciile media audiovizuale (DSMAV).

               2.TEMEIUL JURIDIC, SUBSIDIARITATEA ȘI PROPORȚIONALITATEA

               •Temei juridic

                  Procedura pentru reînnoirea autorizării este prevăzută la articolul 5 din protocol. Au fost întreprinse acțiunile necesare în acest sens.

                  Articolul 5 alineatul (8) din protocol prevede că în cazul în care se decide că autorizarea ar trebui reînnoită, aceasta poate fi reînnoită pentru o durată de trei ani și se reînnoiește apoi automat pentru perioade suplimentare succesive de aceeași durată, cu excepția cazului în care o parte anulează autorizarea prin avizare în scris cu cel puțin trei luni înainte de expirarea perioadei. Coproducțiile care sunt anterioare anulării pot încă beneficia de sistemele respective pentru promovarea conținutului cultural local/regional.

                  Este oportună prezentarea unei propuneri de decizie a Consiliului privind reînnoirea autorizării.  O astfel de propunere ar trebui să se întemeieze pe articolul 218 alineatul (6) din TFUE, întrucât are ca obiect declararea prelungirii aplicării unei părți a unui acord internațional. Normele referitoare la modul în care instituțiile Uniunii își adoptă deciziile sunt stabilite de tratate și nu sunt nici la discreția statelor membre, nici a instituțiilor însele. Deciziile Consiliului de încheiere a acordurilor internaționale nu pot deroga de la tratate în ceea ce privește procedura de declarare a prelungirii aplicării obligațiilor care decurg din acordurile internaționale încheiate prin deciziile în cauză.

               •Subsidiaritate (în cazul competențelor neexclusive)

                  Reînnoirea autorizării va oferi sectorului audiovizual european posibilitatea de a-și menține prezența pe piața coreeană și de a câștiga cote de piață, experiență și cunoștințe suplimentare pe piața coreeană, care înregistrează o creștere rapidă.

                  În timp ce unele state membre au realizat cu succes coproducții audiovizuale pe bază bilaterală, multe altele nu au făcut acest lucru deocamdată; astfel, autorizarea la nivelul UE are încă potențialul de a permite participarea unui număr mai mare de țări.

                  Comisia Europeană are competențe limitate în ceea ce privește producția de filme, întrucât acesta este rolul fondurilor cinematografice naționale, inclusiv în ceea ce privește coproducțiile internaționale.  Prin urmare, pentru punerea în aplicare a protocolului va fi necesară o mai mare implicare a fondurilor cinematografice naționale.

               •Proporționalitatea

                  Conform studiilor și datelor furnizate de Observatorul European al Audiovizualului, coproducțiile duc la creșterea audienței.  În 2017, filmele europene au reprezentat 17 % din filmele lansate în cinematografele din Coreea, dar numai 5 % din numărul biletelor de cinematograf vândute. Diferența dintre filmele lansate în cinematografe și numărul de bilete de cinematograf vândute pentru filmele respective arată că există un potențial semnificativ neexploatat, care ar putea fi valorificat printr-o mai bună colaborare.  Autorizarea acordată pentru coproducții ar putea crea mai multe ocazii pentru industria audiovizuală europeană din punct de vedere al exportului și promovării în Coreea, precum și o poartă de intrare în Asia. Prin urmare, punerea în aplicare a autorizării acordate pentru coproducții ar contribui la consolidarea cotei de piață, într-un moment în care piața este în creștere (numărul total de bilete de cinematograf vândute în Coreea a crescut cu 23 % între 2013 și 2017).  Cu toate acestea, prezența filmelor coreene în UE este destul de limitată (cifrele pentru perioada 20142018 arată că procentul de filme coreene lansate în cinematografe este de 0,4 %, iar procentul de bilete de cinematograf vândute pentru filmele respective este de 0,1 % din totalul biletelor vândute).

                  Neaplicarea protocolului până acum pare a fi consecința lipsei de informații concrete în legătură cu stimulentele disponibile pentru coproducții la nivel național.  Prin urmare, ar trebui luate măsuri specifice (referitoare la accesul la finanțare, formare, stabilirea de contacte), atât la nivel european, cât și la nivel național.

                  De asemenea, succesul coproducțiilor bilaterale arată că există capacitatea și potențialul de a face mai mult.  În discuțiile preliminare din cadrul Grupului de lucru pentru audiovizual, statele membre au indicat că ar fi dispuse să colaboreze la nivelul Uniunii pentru a promova coproducțiile care intră sub incidența protocolului, valorificând cele mai bune practici de la nivel bilateral.

               •Alegerea instrumentului

                  Instrumentul adecvat pentru orice declarație explicită cu privire la reînnoirea acestei autorizări este o decizie a Consiliului, întemeiată pe articolul 218 alineatul (6) din TFUE, întrucât are ca obiect prelungirea aplicării unei părți a unui acord internațional.

               3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

               •Evaluări ex post/verificarea adecvării legislației existente

               Nu se aplică.

               •Consultări cu părțile interesate

               Protocolul prevede ca fiecare parte să instituie un grup consultativ intern (GCI), compus din reprezentanți din domeniul cultural și audiovizual care să își desfășoare activitatea în domeniul acoperit de protocol. GCI al UE s-a reunit la data de 17 octombrie 2019 la Bruxelles pentru a evalua rezultatele punerii în aplicare a autorizării în ceea ce privește sporirea diversității culturale și cooperarea reciproc avantajoasă privind operele coproduse. Părțile interesate au contribuit, la rândul lor, la consultare, trimițându-și observațiile scrise.

               În general, părțile interesate au constatat lipsa coproducțiilor audiovizuale UE-Coreea care respectă condițiile menționate în protocol, dar că acesta are, totuși, potențialul de a fi un instrument util. Părțile interesate s-au exprimat în favoarea reînnoirii autorizării privind coproducțiile UE-Coreea, deși au existat anumite rezerve cu privire la valoarea adăugată a acesteia în practică, care a trebuit clarificată. Părțile interesate au concluzionat, de asemenea, că este necesar ca protocolul să fie promovat la nivel de sector, de stat și la nivelul UE, pentru a pune în evidență avantajele acestuia.

               În urma consultării statelor membre și având în vedere avizul emis de GCI, Comisia este invitată să aprobe reînnoirea autorizării.

               •Obținerea și utilizarea expertizei

               Conform studiilor și datelor furnizate de Observatorul European al Audiovizualului, coproducțiile duc la creșterea audienței.

               Comparativ cu alte piețe de export, în 2017, filmele europene au reprezentat 17 % din filmele lansate în cinematografele din Coreea, dar numai 5 % din numărul biletelor de cinematograf vândute. Diferența dintre filmele lansate în cinematografe și numărul de bilete de cinematograf vândute pentru filmele respective arată că există un potențial semnificativ neexploatat, care ar putea fi valorificat printr-o mai bună colaborare. Autorizarea acordată coproducțiilor ar putea crea mai multe ocazii pentru industria audiovizuală europeană din punct de vedere al exportului și promovării în Coreea, precum și o poartă de intrare în Asia. Prin urmare, punerea în aplicare a autorizării acordate pentru coproducții ar contribui la consolidarea cotei de piață, într-un moment în care piața este în creștere (numărul total de bilete de cinematograf vândute în Coreea a crescut cu 23 % între 2013 și 2017).  Cu toate acestea, prezența filmelor coreene în UE este destul de limitată (cifrele pentru perioada 20142018 arată că procentul de filme coreene lansate este de 0,4 %, iar procentul de bilete de cinematograf vândute pentru filmele respective este de 0,1 % din totalul biletelor vândute).

               •Evaluarea impactului

               Nu se aplică.

               •Adecvarea reglementărilor și simplificarea

               Nu se aplică.

               •Drepturile fundamentale

               Nu se aplică.

               4.IMPLICAȚIILE BUGETARE

               Niciuna.

               5.ALTE ELEMENTE

               •Planuri de punere în aplicare și măsuri de monitorizare, evaluare și raportare

               Comisia va monitoriza în permanență punerea în aplicare a autorizării acordate pentru coproducțiile audiovizuale, pe baza datelor obținute de la Observatorul European al Audiovizualului și din partea sectorului, în special în ceea ce privește sectorul animației.

               O dată pe an va avea loc o reuniune a Comitetului pentru cooperare culturală între Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Coreea, pe de altă parte. Comitetul va monitoriza progresele realizate și va discuta provocările și oportunitățile existente.

               •Documente explicative (pentru directive)

                  Nu se aplică.

               •Explicații detaliate referitoare la prevederile specifice ale propunerii

               Perioada de aplicare a autorizării va fi prelungită cu încă trei ani, până în iunie 2023. Autorizarea este prevăzută la articolul 5 din protocol, astfel:

               „În sensul prezentului protocol, o «coproducție» înseamnă o operă audiovizuală produsă de producători atât din Coreea, cât și din UE, în care acești producători au investit în conformitate cu termenii prezentului protocol.

               Părțile încurajează negocierea de noi acorduri de coproducție și punerea în aplicare a celor existente, între unul sau mai multe state membre ale Uniunii Europene și Coreea. Părțile reafirmă că statele membre ale Uniunii Europene și Coreea pot acorda beneficii financiare operelor audiovizuale în coproducție, după cum se definesc în acorduri de coproducție bilaterale relevante existente sau viitoare, la care sunt parte unul sau mai multe state membre din Uniunea Europeană și Coreea.

               Părțile, în conformitate cu legislația lor respectivă, facilitează coproducțiile între producători din UE și Coreea, inclusiv prin autorizarea coproducțiilor de a beneficia de sistemele celeilalte părți pentru promovarea conținutului cultural local/regional.

               Operele audiovizuale coproduse sunt autorizate să beneficieze de sistemul părții UE pentru promovarea conținutului cultural local/regional sub forma calificării drept opere europene în conformitate cu articolul 1 alineatul (n) litera (i) din Directiva 89/552/CEE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2007/65/CE, sau prin modificările ulterioare ale acesteia
                  1
               , în sensul cerințelor pentru promovarea operelor audiovizuale, conform dispozițiilor de la articolele 4 alineatul (1) și 3i alineatul (1) din Directiva 89/552/CEE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2007/65/CE sau prin modificările ulterioare ale acesteia
                  2
               . Operele audiovizuale coproduse sunt autorizate să beneficieze de sistemele coreene de promovare a conținutului cultural local/regional menționate la alineatul (3) sub forma calificării drept opere coreene în sensul articolului 40 din Legea promovării filmelor artistice și a produselor vizuale (Legea nr. 9676, 21 mai 2009), sau a modificărilor ulterioare ale acesteia și în sensul articolului 71 din Legea radioului și a televiziunii (Legea nr. 9280, 31 decembrie 2008), sau a modificărilor ulterioare ale acesteia, precum și Avizului privind procentajul de programare (Avizul Comisiei coreene pentru comunicații nr. 2008-135, 31 decembrie 2008), sau a modificărilor ulterioare ale acestuia.

               Autorizarea acordată coproducțiilor de a beneficia de sistemele celeilalte părți pentru promovarea conținutului cultural local/regional se acordă în următoarele condiții:

               (a) operele audiovizuale coproduse se realizează de către întreprinderi care sunt deținute sau continuă să fie deținute, fie direct, fie cu participare majoritară, de un stat membru al Uniunii Europene sau, respectiv, de Coreea și/sau de resortisanți ai unui stat membru al Uniunii Europene sau, respectiv, de resortisanți coreeni;

               (b) directorul (directorii) executiv(i) sau managerul (managerii) întreprinderilor coproducătoare au naționalitatea unui stat membru al Uniunii Europene sau, respectiv, a Coreei și pot să demonstreze că domiciliază pe teritoriul acestora;

               (c) pentru fiecare operă coprodusă audiovizuală, cu excepția operelor de animație, va fi necesară participarea producătorilor din două state membre ale Uniunii Europene. Pentru operele de animație, va fi necesară participarea producătorilor din trei state membre ale Uniunii Europene. Proporția contribuției financiare a unui producător sau a producătorilor din fiecare stat membru al Uniunii Europene nu este mai mică de 10 procente;

               (d) contribuțiile financiare minime respective la o operă audiovizuală coprodusă, alta decât operele de animație, a producătorilor din UE (luați împreună) și a producătorilor din Coreea (luați împreună) nu pot fi mai mici de 30 la sută din costul total de producție al operei audiovizuale. Pentru operele de animație, această contribuție nu poate fi mai mică de 35 la sută din costul total de producție;

               (e) contribuția producătorilor din fiecare parte (luați împreună) include participarea tehnică și artistică efectivă și asigurarea unui echilibru între contribuțiile celor două părți. În mod special, în operele audiovizuale coproduse, altele decât operele de animație, contribuția tehnică și artistică a producătorilor din fiecare parte (luați împreună) nu variază cu mai mult de 20 de puncte procentuale în comparație cu contribuția financiară a acestora și nu poate să reprezinte, în niciun caz, mai mult de 70 la sută din întreaga contribuție. Pentru operele de animație, contribuția tehnică și artistică a producătorilor din fiecare parte (luați împreună) nu variază cu mai mult de 10 puncte procentuale în comparație cu contribuția financiară a acestora și nu poate să reprezinte, în niciun caz, mai mult de 65 la sută din întreaga contribuție;

               (f) participarea producătorilor din țări terțe care au ratificat Convenția UNESCO la o operă audiovizuală coprodusă se acceptă până la o proporție maximă de 20 la sută, după caz, din costurile totale de producție și/sau contribuția tehnică și artistică la opera audiovizuală.”

               Părțile reafirmă că autorizarea în baza căreia coproducțiile pot beneficia de sistemele celeilalte părți pentru promovarea conținutului cultural local/regional oferă avantaje reciproce, iar coproducțiilor care îndeplinesc criteriile li se acordă statutul de opere europene/coreene fără alte condiții suplimentare.

               Autorizarea coproducțiilor de a beneficia de sistemele respective pentru promovarea conținutului cultural local/regional se acordă pentru o perioadă de trei ani.

               2020/0039 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind prelungirea perioadei de aplicare a autorizării acordate pentru coproducții prevăzută la articolul 5 din Protocolul privind cooperarea culturală la Acordul de liber schimb dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Coreea, pe de altă parte

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 167 alineatul (3), coroborat cu articolul 218 alineatul (6),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               având în vedere aprobarea Parlamentului European,

               întrucât:

                (1) La 1 octombrie 2015, Consiliul a adoptat Decizia 2015/2169 privind încheierea Acordului de liber schimb între Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Coreea, pe de altă parte.

               (2) Acordul conține un Protocol privind cooperarea culturală (denumit în continuare „protocolul”) care, în conformitate cu articolul 1, stabilește cadrul în care părțile cooperează în vederea facilitării schimburilor referitoare la activități, produse și servicii culturale, inclusiv, printre altele, în sectorul audiovizual.

                (3) În temeiul articolului 5 alineatul (8) litera (b) din protocol, după încheierea perioadei inițiale de trei ani, autorizarea se va reînnoi automat pentru perioade suplimentare succesive de aceeași durată, cu excepția cazului în care o parte anulează autorizarea prin avizare în scris cu cel puțin trei luni înainte de expirarea perioadei inițiale sau a oricărei perioade ulterioare.

               (6) Grupul consultativ intern prevăzut la articolul 3 alineatul (5) din protocol a fost consultat cu privire la prelungirea perioadei de aplicare a autorizării, astfel cum se prevede la articolul 5 alineatul (8) din protocol.

               (7) Prezenta decizie ar trebui să nu aducă atingere competențelor Uniunii, respectiv ale statelor membre,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Consiliul declară reînnoirea autorizării acordate pentru coproducțiile audiovizuale de a beneficia de sistemele celeilalte părți pentru promovarea conținutului cultural local/regional, astfel cum se prevede la articolul 5 din protocol, pentru o perioadă de trei ani, de la 1 iulie 2020 până la 30 iunie 2023.

               Articolul 2

               Prezenta decizie intră în vigoare la 1 aprilie 2020.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        Cea mai recentă modificare a constat în Directiva (UE) 2018/1808 de modificare a Directivei 2010/13/UE privind coordonarea anumitor dispoziții stabilite prin acte cu putere de lege sau acte administrative în cadrul statelor membre cu privire la furnizarea de servicii mass-media audiovizuale (Directiva serviciilor mass-media audiovizuale) având în vedere evoluția realităților pieței, JO L 303, 28.11.2018.

                     (2)

                        Idem nota de subsol 1; Directiva privind serviciile media audiovizuale revizuită consolidează promovarea operelor europene prin faptul că prevede la articolul 13 alineatul (1) ca furnizorii de servicii mass-media audiovizuale la cerere să aloce cel puțin 30 % din cataloagele lor operelor europene și să asigure punerea în evidență a operelor respective.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 7.5.2020
            COM(2020) 182 final
            2020/0072(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Convenției privind protecția mediului marin al Atlanticului de Nord-Est în ceea ce privește integrarea Macaroneziei în zona maritimă OSPAR

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în legătură cu adoptarea preconizată a unei modificări la Convenția privind protecția mediului marin al Atlanticului de Nord-Est (denumită în continuare „Convenția OSPAR”).

               2.Contextul propunerii

               2.1.Convenția OSPAR

               Obiectivul Convenției OSPAR este de a proteja zona maritimă din Atlanticul de Nord-Est împotriva efectelor negative ale activităților umane pentru a proteja sănătatea umană și a conserva ecosistemele marine și, atunci când este posibil, pentru a restaura zonele marine care au fost afectate negativ. Convenția are 16 părți contractante: Belgia, Danemarca, UE
                  1
               , Finlanda, Franța, Germania, Islanda, Irlanda, Țările de Jos, Norvegia, Portugalia, Spania, Suedia, Regatul Unit, Luxemburg și Elveția. Convenția a fost deschisă spre semnare la Paris, la 22 septembrie 1992, cu ocazia reuniunii ministeriale a Comisiilor de la Oslo și de la Paris, și a intrat în vigoare la 25 martie 1998.

               2.2.Comisia OSPAR

               Comisia OSPAR (instituită în conformitate cu articolul 10 din convenție) este alcătuită din reprezentanți ai fiecărei părți contractante; aceasta se reunește la intervale regulate și în orice moment, dacă apar circumstanțe speciale. Printre atribuțiile Comisiei OSPAR se numără supravegherea punerii în aplicare a convenției și analizarea stării zonei maritime, a eficacității măsurilor adoptate, a priorităților și a necesității unor măsuri suplimentare sau diferite.

               În conformitate cu articolul 20 din convenție, fiecare parte contractantă are un vot în cadrul Comisiei OSPAR. UE are dreptul la un număr de voturi egal cu numărul statelor sale membre care sunt părți contractante la convenție. UE nu își exercită dreptul de vot atunci când statele sale membre îl exercită pe al lor și viceversa.

               În conformitate cu articolul 15 alineatul (3) din convenție, Comisia adoptă modificări ale convenției prin votul unanim al părților contractante.

               2.3.Actul avut în vedere al Comisiei OSPAR

               În cursul segmentului ministerial al unei reuniuni anuale, Comisia OSPAR trebuie să adopte o modificare a articolului 1 litera (a) din convenție, prin care să se adapteze limitele zonei maritime OSPAR pentru a include apele aflate sub jurisdicția portugheză și spaniolă și apele internaționale cuprinse între acestea („actul avut în vedere”).

               Scopul actului avut în vedere este de a adăuga apele care înconjoară Macaronezia (Insulele Madeira și Canare) la zona maritimă a OSPAR, astfel încât să se asigure o mai mare coerență a OSPAR cu Directiva-cadru a UE „Strategia pentru mediul marin”
                  2
                și, prin urmare, să se amelioreze coordonarea pentru protecția și conservarea bogatei biodiversități și a ecosistemelor vulnerabile prezente în zona Macaronezia.

               Modificarea convenției va intra în vigoare pentru părțile contractante care au ratificat-o, au acceptat-o sau au aprobat-o în a treizecea zi de la primirea de către guvernul depozitar a notificărilor din partea a cel puțin șapte părți contractante, în conformitate cu dispozițiile articolului 15 din Convenția OSPAR. Prin urmare, modificarea intră în vigoare pentru toate celelalte părți contractante în a treizecea zi de la depunerea ratificării, acceptării sau aprobării respective.

               Până la intrarea în vigoare a modificării Convenției OSPAR, Portugalia și Spania, precum și oricare altă parte contractantă, o pot aplica cu titlu provizoriu, în conformitate cu dispozițiile relevante din Convenția de la Viena privind dreptul tratatelor din 23 mai 1969, în special articolul 25 privind „aplicarea provizorie”.

               3.Poziția care trebuie adoptată în numele Uniunii

               Subregiunea Macaronezia face parte din regiunea Atlanticului de Nord-Est în conformitate cu articolul 4 din Directiva-cadru „Strategia pentru mediul marin” și este cea mai mare subregiune marină din mările europene. În această subregiune există o mare diversitate de habitate și specii, inclusiv unele care se află și în lista OSPAR a „Speciilor și habitatelor amenințate și/sau cu populație în declin”. În prezent, zona maritimă OSPAR acoperă doar parțial apele subregiunii Macaronezia, astfel cum au fost delimitate și convenite la nivelul UE.

               Portugalia și Spania, singurele țări membre ale UE și părți contractante ale Convenției OSPAR care au ape teritoriale în Macaronezia, au elaborat o propunere comună de modificare a Convenției OSPAR pentru a alinia zona maritimă OSPAR la delimitările stabilite în Directiva-cadru „Strategia pentru mediul marin”. Această aliniere va facilita punerea în aplicare a Directivei-cadru „Strategia pentru mediul marin” pentru cele două țări prin intensificarea colaborării în cadrul OSPAR și va consolida, prin mobilizarea OSPAR, protejarea speciilor și a habitatelor vulnerabile din această zonă și a biodiversității sale marine și costiere unice.

               Este necesară o poziție a Uniunii, întrucât un text obligatoriu din punct de vedere juridic, respectiv Convenția OSPAR, la care UE este parte, va trebui să fie modificat pentru a realiza această aliniere. Având în vedere că modificarea va facilita punerea în aplicare a legislației UE și va îmbunătăți protecția mediului, se propune ca poziția Uniunii să sprijine această modificare a articolului 1 litera (a) din Convenția OSPAR.

               4.Temeiul juridic

               4.1.Temeiul juridic procedural

               4.1.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului.”

               Noțiunea de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. Sunt, de asemenea, incluse instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  3
               .

               4.1.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Comisia OSPAR este un organism creat printr-un acord, și anume Convenția OSPAR.

               Actul pe care Comisia OSPAR este invitată să îl adopte este un act cu efecte juridice. Actul avut în vedere are efecte juridice deoarece modifică un act existent care are efecte juridice, și anume Convenția OSPAR.

               Actul avut în vedere nu aduce completări sau modificări cadrului instituțional al Convenției OSPAR.

               Prin urmare, temeiul juridic procedural al deciziei propuse este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2.Temeiul juridic material

               4.2.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               4.2.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere vizează protecția mediului.

               Prin urmare, temeiul juridic material al deciziei propuse este articolul 192 alineatul (1) din TFUE.

               4.3.Concluzie

               Temeiul juridic al deciziei propuse ar trebui să fie articolul 192 alineatul (1), coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               5.Publicarea actului avut în vedere

               Întrucât Comisia OSPAR va modifica Convenția OSPAR, la care Uniunea este parte, este oportun ca modificarea respectivă să fie publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene după adoptarea sa.

               2020/0072 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Convenției privind protecția mediului marin al Atlanticului de Nord-Est în ceea ce privește integrarea Macaroneziei în zona maritimă OSPAR

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 192 alineatul (1), coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Convenția OSPAR („acordul”) a fost încheiată de Uniune prin Decizia 98/249/CE a Consiliului din 7 octombrie 1997
                  4
                și a intrat în vigoare la 25 martie 1998.

               (2)În temeiul articolului 15 din acord, Comisia OSPAR poate adopta modificări ale convenției prin votul unanim al părților contractante.

               (3)Comisia OSPAR urmează să adopte o modificare a articolului 1 litera (a) din Convenția OSPAR privind integrarea Macaroneziei în zona maritimă OSPAR.

               (4)Este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Comisiei OSPAR, întrucât modificările aduse Convenției OSPAR vor avea caracter obligatoriu pentru Uniune,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul reuniunii Comisiei OSPAR este de a sprijini modificările articolului 1 litera (a) din Convenția OSPAR privind integrarea Macaroneziei în zona maritimă OSPAR.

               Articolul 2

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        Decizia 98/249/CE a Consiliului din 7 octombrie 1997 privind încheierea Convenției privind protecția mediului marin al Atlanticului de nord-est (JO L 104, 3.4.1998, p. 1).

                     (2)

                        Directiva 2008/56/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 2008 de instituire a unui cadru de acțiune comunitară în domeniul politicii privind mediul marin (Directiva-cadru „Strategia pentru mediul marin”) ( JO L 164, 25.6.2008, p. 19).

                     (3)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, Germania/Consiliu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64.

                     (4)

                        Decizia 98/249/CE a Consiliului din 7 octombrie 1997 privind încheierea Convenției privind protecția mediului marin al Atlanticului de nord-est (JO L 104, 3.4.1998, p. 1).


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 20.5.2020
            COM(2020) 218 final
            2020/0098(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Consiliului Organizației Aviației Civile Internaționale în ceea ce privește adoptarea preconizată a amendamentului 91 la anexa 10 volumul III și notificarea diferențelor de la data aplicării amendamentului 13 la anexa 14, volumul 1, a amendamentului 40C la anexa 6, a amendamentului 77B la anexa 3 și a amendamentului 39 la anexa 15

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la:

               –Decizia de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Consiliului Organizației Aviației Civile Internaționale (OACI) în legătură cu adoptarea preconizată de către Consiliul OACI, într-una dintre sesiunile următoare, a amendamentului 91 la anexa 10 volumul III la Convenția de la Chicago.

               –Decizia privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii după ce OACI va anunța, printr-o scrisoare adresată statelor, adoptarea amendamentului 91 la anexa 10, invitând statele membre să își notifice dezacordul, eventualele diferențe sau respectarea măsurii adoptate.

               –Decizia privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii cu privire la amendamentul 13 la anexa 14 — Aerodromuri, volumul I — Proiectarea și exploatarea tehnică a aerodromurilor, la amendamentul 40C la anexa 6 — Operarea aeronavelor — Transportul aerian comercial internațional — Avioane, la amendamentul 39 la anexa 15 Serviciile de informare aeronautică, precum și la amendamentul 77B la anexa 3 — Serviciul meteorologic pentru navigația aeriană internațională în ceea ce privește noul format mondial de raportare a stărilor suprafeței pistei, prin care statele membre sunt invitate să notifice diferențele în ceea ce privește respectarea datei de aplicabilitate, care trebuie amânată cu șase luni față de data de aplicabilitate prevăzută în scrisorile OACI corespunzătoare adresate statelor.

               2.Contextul propunerii

               2.1.Convenția privind aviația civilă internațională

               Convenția privind aviația civilă internațională (denumită în continuare „Convenția de la Chicago”) urmărește să reglementeze transportul aerian internațional. Convenția de la Chicago a intrat în vigoare la 4 aprilie 1947 și a instituit Organizația Aviației Civile Internaționale.

               Toate statele membre ale UE sunt părți la Convenția de la Chicago.

               2.2.Organizația Aviației Civile Internaționale

               Organizația Aviației Civile Internaționale este o agenție specializată a Organizației Națiunilor Unite. Scopurile și obiectivele organizației sunt dezvoltarea principiilor și a tehnicilor navigației aeriene internaționale și promovarea planificării și dezvoltării transportului aerian internațional.

               Consiliul OACI este un organism permanent al OACI, compus din 36 de state contractante alese de Adunarea OACI pe o perioadă de trei ani. În perioada 2019-2022, în Consiliul OACI sunt reprezentate șapte state membre ale UE.

               Funcțiile obligatorii ale Consiliului OACI, enumerate la articolul 54 din Convenția de la Chicago, includ adoptarea de standarde internaționale și de practici recomandate, desemnate ca anexe la Convenția de la Chicago.

               În urma adoptării unor astfel de măsuri, statele membre ale OACI sunt obligate să își notifice dezaprobarea, orice diferențe sau conformarea cu măsurile în cauză înainte ca acestea să intre în vigoare și să devină obligatorii din punct de vedere juridic.

               2.3.Actul Organizației Aviației Civile Internaționale avut în vedere

               2.3.1.Adoptarea amendamentului 91 la anexa 10 volumul III la Convenția de la Chicago privind sistemul de apelare selectivă (SELCAL)

               În cadrul uneia dintre următoarele sale reuniuni, Consiliul OACI va adopta amendamentul 91 la anexa 10 volumul III la Convenția de la Chicago privind sistemul de apelare selectivă (SELCAL).

               Scopul amendamentului 91 la anexa 10 volumul III este de a modifica anexa 10 la Convenția de la Chicago — Telecomunicații aeronautice, volumul III — Sisteme de comunicații, partea a II-a — Sisteme de comunicații vocale, în ceea ce privește SELCAL. Amendamentul 91 la anexa 10 volumul III introduce noi tonuri pentru a extinde lista disponibilă de coduri SELCAL și, prin urmare, pentru a reduce incidența semnalelor false în carlingă. Amendamentul 91 la anexa 10 volumul III a fost elaborat în cadrul celei de-a doua reuniuni a grupului de lucru pentru infrastructura de comunicații de date din cadrul Grupului pentru comunicații (CP DCIWG/2) și nu a fost considerat controversat la nivel tehnic.

               Se preconizează că amendamentul 91 la anexa 10 volumul III va deveni aplicabil la 5 noiembrie 2022, când va deveni obligatoriu din punct de vedere juridic pentru părțile la Convenția de la Chicago.

               2.3.2.Data aplicării noului format mondial al OACI de raportare a stărilor suprafeței pistei

               În 2016, Consiliul OACI a adoptat o nouă metodologie de evaluare și de raportare a stărilor suprafeței pistei, cunoscută în general sub denumirea de „format mondial de raportare a stărilor suprafeței pistei”, cu scopul de a permite evaluarea și raportarea armonizate a stărilor suprafeței pistei și deci o evaluare îmbunătățită a performanței de decolare și de aterizare de către echipajul de zbor.

               Noul format mondial al OACI de raportare a stărilor suprafeței pistei, aplicabil de la 5 noiembrie 2020, este prevăzut de amendamentul 13 la anexa 14 — Aerodromuri, volumul I — Proiectarea și exploatarea tehnică a aerodromurilor, de amendamentul 40C la anexa 6 — Operarea aeronavelor — Transportul aerian comercial internațional — Avioane, de amendamentul 77B la anexa 3 — Serviciul meteorologic pentru navigația aeriană internațională și de amendamentul 39 la anexa 15 Serviciile de informare aeronautică.

               Din cauza pandemiei de COVID-19, punerea în aplicare a noului format mondial al OACI de raportare a stărilor suprafeței pistei de la data prevăzută inițial de OACI este nerealistă la nivelul Uniunii și, prin urmare, este probabilă adoptarea de către Comisie a unei amânări a acestei date la nivelul Uniunii, prin modificarea corespunzătoare a regulamentelor relevante ale Comisiei
                  1
               . Totodată, în prezent nu este sigur dacă Consiliul OACI va include, pe ordinea de zi a celei de a 220-a sau a 221-a sesiuni ale sale, un punct referitor la posibila amânare a datei de aplicare a noului format mondial al OACI de raportare a stărilor suprafeței pistei și, în caz afirmativ, nici care va fi decizia luată de Consiliul OACI în această privință. Prin urmare, în cazul în care Consiliul OACI nu va amâna data respectivă în timp util, indiferent de motiv, este necesar să se asigure că statele membre notifică o diferență care să vizeze eventuala amânare adoptată la nivelul Uniunii.

               3.Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii

               3.1.Amendamentul 91 la anexa 10 volumul III

               3.1.1.Principalele modificări care urmează să fie introduse prin amendamentul 91 la anexa 10 volumul III și legătura lor cu normele existente ale Uniunii

               Principala modificare introdusă prin propunerea de amendament 91 la anexa 10 volumul III este introducerea de noi tonuri pentru a extinde lista disponibilă de coduri SELCAL și, prin urmare, pentru a reduce incidența semnalelor false în carlingă. Caracteristicile sistemului SELCAL au fost inițial recomandări formulate în anii 1950, când nivelurile de performanță specificate nu puteau fi garantate. Echipamentele fabricate începând cu anii 1970 îndeplinesc mai ușor aceste cerințe și, prin urmare, aplicarea lor uniformă trebuie recunoscută pentru siguranța și ritmicitatea navigației internaționale. Cu toate acestea, recomandarea privind amplitudinea modulației a fost împărțită într-un standard și o recomandare, deoarece este de dorit numai aplicarea sa uniformă.

               OACI furnizează, de asemenea, un mecanism prin intermediul căruia tonurile noi pot fi introduse cu un impact minim asupra operatorilor de aeronave. Echiparea timpurie la sol, realizabilă cu costuri mai mici, va permite o instalare în etape pe aeronave, care va avea loc predominant prin preechipare.

               Uniunea recunoaște deficitul de coduri SELCAL care puteau fi atribuite unei aeronave și mijloacele de reducere a acestui deficit prin extinderea numărului de caractere ce pot fi utilizate pentru codul SELCAL atribuit aeronavelor noi.

               SELCAL nu are o importanță deosebit de mare în serviciile europene de navigație aeriană. Cu toate acestea, este un mijloc de comunicații, există o modalitate standard de a-l indica în planul de zbor, iar unii operatori de aeronave pot cere unității de servicii de trafic aerian să îl utilizeze în anumite situații. Acest lucru se întâmplă însă foarte rar.

               SELCAL este menționat în materialele de îndrumare ale AESA, într-o enumerare de soluții posibile, referitoare la Regulamentul (UE) nr. 923/2012 și în Regulamentul (UE) 2020/469 de modificare a anexei IV (partea ATS) la Regulamentul (UE) 2017/373.

               Amendamentul 91 la anexa 10 volumul III se referă în principal la furnizorii de servicii de navigație aeriană (ANSP) care furnizează servicii pentru regiunea Atlanticului de Nord (NAT) a OACI, spațiul aerian oceanic de deasupra Oceanului Atlantic, precum și serviciile administratorului de rețea, în special sistemul integrat de prelucrare inițială a planurilor de zbor (IFPS). Furnizorii de servicii de navigație aeriană relevanți vor trebui să instaleze îmbunătățirile tehnice necesare. Administratorul de rețea va trebui să actualizeze IFPS pentru a permite sistemului să accepte noile coduri SELCAL, astfel încât planurile de zbor să nu fie respinse din cauza nerecunoașterii codului.

               La punctul CNS.TR.100 „Metodele de lucru și procedurile operaționale pentru furnizorii de servicii de comunicații, de navigație sau de supraveghere” litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/373 se face trimitere la anexa 10 a OACI, volumul III, până la amendamentul 89, inclusiv, fiind necesară o modificare corespunzătoare la nivelul Uniunii.

               3.2.Formatul mondial de raportare a stărilor suprafeței pistei

               3.2.1.Data aplicării noului format mondial al OACI de raportare a stărilor suprafeței pistei

               Din investigarea accidentelor a reieșit că standardele de evaluare și de raportare a stărilor suprafeței pistei nu sunt armonizate și că acest fapt reprezintă un factor ce contribuie semnificativ la ieșirile în afara pistei, îndeosebi atunci când pista este udă sau contaminată. În consecință, OACI a modificat o serie de standarde și practici recomandate („SARP”) în mai multe dintre anexele la Convenția de la Chicago. Unele dintre aceste modificări au impus adaptarea legislației existente a Uniunii. Această necesitate a fost deja încorporată în actele de punere în aplicare și în actele delegate ale Comisiei
                  2
               .

               Amendamentul 77B la anexa 3, amendamentul 13 la anexa 14, amendamentul 40 la anexa 6 și amendamentul 39 la anexa 15 la Convenția de la Chicago, menite să reducă incidentele și accidentele legate de ieșirile în afara pistei, au fost adoptate de către Consiliul OACI pe parcursul anului 2016 și vor fi aplicabile începând cu 5 noiembrie 2020. Aceste amendamente au fost deja încorporate la nivelul Uniunii în Regulamentele de punere în aplicare (UE) 2020/469 și 2019/1387.

               Cu toate acestea, din cauza întârzierilor în punerea în aplicare cauzate de COVID-19 și ca răspuns la lipsa actuală de resurse a autorităților competente și a operatorilor vizați, Comisia intenționează să amâne cu 6 luni data de aplicare a actelor de punere în aplicare și a actelor delegate relevante ale Comisiei.

               3.3.Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii

               3.3.1.În ceea ce privește amendamentul 91 la anexa 10 volumul III

               Poziția propusă pentru a fi adoptată în numele Uniunii în cadrul Consiliului OACI este de a sprijini în întregime propunerea de amendament 91 la anexa 10 volumul III. Prin urmare, după adoptarea amendamentului de către Consiliul OACI și după notificarea sa printr-o scrisoare adresată statelor, poziția Uniunii ar trebui să fie ca statele membre să notifice conformarea cu măsura adoptată.

               3.3.2.În ceea ce privește data aplicării noului format mondial al OACI de raportare a stărilor suprafeței pistei

               În ceea ce privește punerea în aplicare a noului format mondial al OACI de raportare a stărilor suprafeței pistei, deși în întregime în sprijinul lui, dar ținând seama în mod corespunzător de impactul crizei provocate de pandemia de COVID-19 asupra capacității statelor membre și a operatorilor vizați de a-l pune în aplicare în conformitate cu normele OACI, poziția propusă a fi adoptată în numele Uniunii este următoarea:

               - în cazul în care problema amânării termenului nu este inclusă pe ordinea de zi a reuniunii Consiliului OACI din cadrul celei de-a 220-a sau a 221-a sesiuni ale sale sau în cazul în care această amânare cu șase luni nu este adoptată de către Consiliul OACI, poziția Uniunii ar trebui să fie notificarea diferențelor în cazul în care termenul prevăzut în legislația relevantă a UE este amânat cu șase luni. Statele membre ale UE vor notifica o diferență, informând în același timp OACI cu privire la faptul că punerea în aplicare, și anume conformarea cu noul format mondial al OACI de raportare a stărilor suprafeței pistei, urmează să fie amânată cu șase luni.

               4.Temeiul juridic

               4.1.Temeiul juridic procedural

               4.1.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului”.

               Articolul 218 alineatul (9) din TFUE se aplică indiferent dacă Uniunea este sau nu membră a organismului în cauză sau parte la acordul respectiv
                  3
               .

               Conceptul de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. Sunt, de asemenea, incluse instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  4
               .

               4.1.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Organizația Aviației Civile Internaționale este un organism creat printr-un acord, și anume Convenția privind aviația civilă internațională.

               Amendamentul 91 la anexa 10 volumul III, pe care Organizația Aviației Civile Internaționale este invitată să îl adopte, este un act cu efecte juridice. El are efecte juridice deoarece modifică o serie de standarde care au vocația de a crea o obligație juridică în temeiul dreptului internațional.

               În plus, amendamentul 91 la anexa 10 volumul III transformă o „recomandare” într-un standard și un standard într-o „recomandare”. În pofida denumirii lor, respectivele „recomandări” sunt de natură să modifice situația juridică existentă în temeiul standardelor preexistente. Modificarea statutului dispozițiilor generează obligații diferite ale statelor.

               În ceea ce privește notificarea diferențelor referitoare la data de aplicare a noului format mondial al OACI de raportare a stărilor suprafeței pistei, poziția comună a Uniunii ar asigura că toate statele membre notifică diferențele în limitele prezentei decizii ce decurge din competența exclusivă a Uniunii și că, prin urmare, se vor conforma articolului 38 din Convenția de la Chicago și, astfel, nu se va considera că își încalcă obligațiile care le revin în temeiul Convenției de la Chicago.

               Amendamentele menționate nu completează și nici nu modifică cadrul instituțional al acordului.

               Prin urmare, temeiul juridic procedural al deciziei propuse este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2. Temeiul juridic material

               4.2.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               4.2.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Obiectivul principal și conținutul actelor avute în vedere se referă la o politică comună în domeniul transporturilor.

               Prin urmare, temeiul juridic material al propunerii de decizie este articolul 100 alineatul (2) din TFUE.

               4.3. Concluzie

               Temeiul juridic al deciziei propuse ar trebui să fie articolul 100 alineatul (2) din TFUE, coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               2020/0098 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Consiliului Organizației Aviației Civile Internaționale în ceea ce privește adoptarea preconizată a amendamentului 91 la anexa 10 volumul III și notificarea diferențelor de la data aplicării amendamentului 13 la anexa 14, volumul 1, a amendamentului 40C la anexa 6, a amendamentului 77B la anexa 3 și a amendamentului 39 la anexa 15

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 100 alineatul (2) coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Convenția privind aviația civilă internațională („Convenția de la Chicago”), care reglementează transportul aerian internațional, a intrat în vigoare la 4 aprilie 1947. Prin această convenție a fost înființată Organizația Aviației Civile Internaționale (OACI).

               (2)Statele membre sunt state contractante la Convenția de la Chicago și membre ale OACI, iar Uniunea are statut de observator în anumite organisme ale OACI.

               (3)În temeiul articolului 54 din Convenția de la Chicago, Consiliul OACI poate adopta standarde internaționale și practici recomandate.

               (4)În cadrul uneia dintre următoarele sale reuniuni, Consiliul OACI urmează să adopte amendamentul 91 la anexa 10 volumul III la Convenția de la Chicago privind sistemul de apelare selectivă (SELCAL).

               (5)Este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Consiliului OACI, deoarece propunerea de amendament 91 la anexa 10 volumul III va fi obligatorie pentru Uniune și poate influența în mod decisiv conținutul legislației Uniunii, și anume Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/373 al Comisiei
                  5
               . Odată adoptat, amendamentul avut în vedere va fi obligatoriu pentru toate statele OACI, inclusiv pentru toate statele membre, în conformitate cu limitele stabilite în Convenția de la Chicago. Articolul 38 din Convenția de la Chicago impune statelor contractante să notifice OACI, prin mecanismul de notificare a diferențelor, în cazul în care intenționează să se abată de la un standard.

               (6)Principalul scop al amendamentului 91 la anexa 10 volumul III este să introducă noi tonuri pentru a extinde lista disponibilă de coduri SELCAL și, prin urmare, pentru a reduce incidența semnalelor false în carlingă. Amendamentul modifică totodată cerințele referitoare la caracteristicile sistemului și prevede un mecanism de introducere a codurilor noi cu impact minim asupra operatorilor de aeronave.

               (7)Uniunea sprijină ferm eforturile depuse de OACI pentru a îmbunătăți siguranța aviației prin asigurarea furnizării sigure și corecte a serviciilor de comunicații, navigație și supraveghere. Prin urmare, Uniunea ar trebui să sprijine amendamentele menționate anterior.

               (8)În cadrul uneia dintre următoarele sesiuni ale Consiliului OACI, poziția Uniunii cu privire la amendamentul 91 la anexa 10 volumul III urmează să fie exprimată de statele membre ale Uniunii care sunt membre ale Consiliului OACI, acționând împreună în numele Uniunii.

               (9)Poziția Uniunii după adoptarea amendamentului 91 la anexa 10 de către Consiliul OACI, care urmează să fie anunțată de Secretarul General al OACI prin procedura scrisorilor OACI adresate statelor, ar trebui să fie notificarea conformării cu amendamentul și trebuie exprimată de toate statele membre ale Uniunii.

               (10)În 2016, Consiliul OACI a adoptat amendamente la mai multe anexe la Convenția de la Chicago, menite să reducă accidentele și incidentele legate de ieșirile în afara pistei. Aceste amendamente (denumite în continuare „amendamentele”) se regăsesc în scrisorile AN 4/1 2.26-16/19, AN 2/2.4 – 16/18, AN 10/1.1 – 16/17 și AN 11/1.3.29-16/12 adresate statelor și vor fi aplicabile în statele contractante ale OACI începând cu 5 noiembrie 2020.

               (11)Uniunea sprijină ferm eforturile depuse de OACI pentru a îmbunătăți siguranța aviației. Aceste modificări care introduc o nouă metodologie armonizată de evaluare și de raportare a stărilor suprafeței pistei vor contribui la reducerea riscului de ieșire în afara pistei la aterizare din cauza contaminării pistei, de exemplu cu zăpada, gheață, zloată sau apă.

               (12)Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2019/1397 al Comisiei
                  6
                și Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 2020/469 al Comisiei
                  7
                includ amendamentele menționate în legislația Uniunii.

               (13)Regulamentele de punere în aplicare (UE) 2020/469 și 2019/1387 se vor aplica parțial de la 5 noiembrie 2020, în conformitate cu data de aplicare a amendamentelor. Pandemia de COVID-19 a avut însă un impact considerabil asupra eforturilor depuse de statele membre și de părțile interesate din domeniul aviației pentru a pregăti aplicarea noilor măsuri enumerate în amendamentul 77B la anexa 3, amendamentul 13 la anexa 14, amendamentul 40 la anexa 6 și amendamentul 39 la anexa 15 la Convenția de la Chicago.

               (14)Mai exact, progresele în acest sens au fost afectate de măsurile de izolare și de șomajul parțial, combinate cu volumul de muncă suplimentar necesar pentru a gestiona consecințele negative semnificative ale pandemiei de COVID-19 asupra tuturor părților interesate.

               (15)Atât autoritățile competente, cât și operatorii se confruntă cu dificultăți în procesul de pregătire a punerii în aplicare a amendamentelor. Prin urmare, poate fi necesară amânarea cu 6 luni a datei de aplicare prevăzute în Regulamentele de punere în aplicare (UE) 2020/469 și 2019/1387.

               (16)În cazul în care Consiliul OACI nu amână cu șase luni data aplicării amendamentelor, în timp ce legislația Uniunii va amâna cu șase luni data aplicării standardelor OACI relevante, poziția Uniunii ar trebui să fie notificarea unei diferențe în conformitate cu articolul 38 din Convenția de la Chicago și informarea OACI cu privire la intenția de a amâna cu șase luni data aplicării amendamentelor,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii într-una dintre următoarele sesiuni ale Consiliului Organizației Aviației Civile Internaționale („OACI”) este de a sprijini în întregime propunerea de amendament 91 la anexa 10 volumul III la Convenția privind aviația civilă internațională („Convenția de la Chicago”).

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii după adoptarea de către Consiliul OACI a amendamentului 91 la anexa 10 volumul III la Convenția de la Chicago este de a notifica conformarea cu măsura adoptată ca răspuns la scrisoarea corespunzătoare a OACI adresată statelor.

               Articolul 2

               În cazul în care Consiliul OACI nu amână data aplicării amendamentului 77B la anexa 3, a amendamentului 13 la anexa 14, a amendamentului 40 la anexa 6 și a amendamentului 39 la anexa 15 la Convenția de la Chicago, iar Uniunea modifică Regulamentele de punere în aplicare (UE) 2020/469 și 2019/1387 și Regulamentul delegat C(2020)710 final
                  8
                pentru a amâna cu șase luni aplicarea respectivelor amendamente, trebuie notificată diferența corespunzătoare, de șase luni, față de data aplicării amendamentului 77B la anexa 3, a amendamentului 13 la anexa 14, a amendamentului 40 la anexa 6 și a amendamentului 39 la anexa 15 la Convenția de la Chicago.

               Articolul 3

               Poziția menționată la articolul 1 alineatul (1) trebuie exprimată de statele membre ale Uniunii care sunt membre ale Consiliului OACI.

               Pozițiile menționate la articolul 1 alineatul (2) și la articolul 2 trebuie exprimate de toate statele membre ale Uniunii.

               Articolul 4

               Prezenta decizie se adresează statelor membre.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 923/2012 al Comisiei din 26 septembrie 2012 de stabilire a regulilor comune ale aerului și a dispozițiilor operaționale privind serviciile și procedurile din navigația aeriană și de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1035/2011 și a Regulamentelor (CE) nr. 1265/2007, (CE) nr. 1794/2006, (CE) nr. 730/2006, (CE) nr. 1033/2006 și (UE) nr. 255/2010, JO L 281, 13.10.2012, p. 1.Regulamentul (UE) nr. 139/2014 al Comisiei din 12 februarie 2014 de stabilire a cerințelor tehnice și a procedurilor administrative referitoare la aerodromuri în temeiul Regulamentului (CE) nr. 216/2008 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 44, 14.2.2014, p. 1).Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/373 al Comisiei din 1 martie 2017 de stabilire a unor cerințe comune pentru furnizorii de management al traficului aerian/servicii de navigație aeriană și de alte funcții ale rețelei de management al traficului aerian și pentru supravegherea acestora, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 482/2008, a Regulamentelor de punere în aplicare (UE) nr. 1034/2011, (UE) nr. 1035/2011 și (UE) 2016/1377, precum și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 677/2011 (JO L 62, 8.3.2017, p. 1).

                     (2)

                        Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2020/469 al Comisiei de modificare a Regulamentului (UE) nr. 923/2012, a Regulamentului (UE) nr. 139/2014 și a Regulamentului (UE) 2017/373 în ceea ce privește cerințele referitoare la managementul traficului aerian/serviciile de navigație aeriană, proiectarea structurilor de spațiu aerian, calitatea datelor și siguranța pistelor, precum și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 73/2010 (JO L 104, 3.4.2020, p. 1). Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 923/2012 al Comisiei din 26 septembrie 2012 de stabilire a regulilor comune ale aerului și a dispozițiilor operaționale privind serviciile și procedurile din navigația aeriană și de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1035/2011 și a Regulamentelor (CE) nr. 1265/2007, (CE) nr. 1794/2006, (CE) nr. 730/2006, (CE) nr. 1033/2006 și (UE) nr. 255/2010 (JO L 281, 13.10.2012, p. 1).Regulamentul (UE) nr. 139/2014 al Comisiei din 12 februarie 2014 de stabilire a cerințelor tehnice și a procedurilor administrative referitoare la aerodromuri în temeiul Regulamentului (CE) nr. 216/2008 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 44, 14.2.2014, p. 1).Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/373 al Comisiei din 1 martie 2017 de stabilire a unor cerințe comune pentru furnizorii de management al traficului aerian/servicii de navigație aeriană și de alte funcții ale rețelei de management al traficului aerian și pentru supravegherea acestora, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 482/2008, a Regulamentelor de punere în aplicare (UE) nr. 1034/2011, (UE) nr. 1035/2011 și (UE) 2016/1377, precum și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 677/2011 (JO L 62, 8.3.2017, p. 1).

                     (3)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, Germania/Consiliul, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctul 64.

                     (4)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, Germania/Consiliul, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64.

                     (5)

                        Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/373 al Comisiei din 1 martie 2017 de stabilire a unor cerințe comune pentru furnizorii de management al traficului aerian/servicii de navigație aeriană și de alte funcții ale rețelei de management al traficului aerian și pentru supravegherea acestora, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 482/2008, a Regulamentelor de punere în aplicare (UE) nr. 1034/2011, (UE) nr. 1035/2011 și (UE) 2016/1377, precum și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 677/2011 (JO L 62, 8.3.2017, p. 1).

                     (6)

                        JO L 229, 5.9.2019, p. 1.

                     (7)

                        JO L 104, 3.4.2020, p. 1.

                     (8)

                        Regulamentul delegat al Comisiei C(2020)710 final de modificare a Regulamentului (UE) nr. 139/2014 în ceea ce privește siguranța pistelor și datele aeronautice.