				|

		52012PC0526

			Propunere de DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI de modificare a Deciziei nr. 573/2007/CE, a Deciziei nr. 575/2007/CE și a Deciziei 2007/435/CE a Consiliului în vederea majorării ratei de cofinanțare a Fondului european pentru refugiați, a Fondului european de returnare și a Fondului european de integrare a resortisanților țărilor terțe în ceea ce privește anumite dispoziții referitoare la gestionarea financiară pentru anumite state membre care se confruntă sau care riscă să se confrunte cu dificultăți grave legate de stabilitatea lor financiară /* COM/2012/0526 final - 2012/0252 (COD) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           CONTEXTUL PROPUNERII
·
Motive și obiective
Criza
financiară și economică susținută intensifică
presiunea asupra resurselor financiare naționale, pe măsură ce
statele membre își reduc bugetele. În acest context, asigurarea bunei aplicări
a programelor adoptate în temeiul celor patru fonduri instituite ca parte a
Programului general „Solidaritatea și gestionarea fluxurilor migratorii”
(denumite în continuare „fondurile”), este deosebit de importantă,
constituind o modalitate pentru injectarea de fonduri în economie.
Cu toate acestea,
punerea în aplicare a programelor este adesea îngreunată ca urmare a
problemelor de lichiditate cauzate de constrângerile bugetare care duc deseori
la reducerea importantă a cheltuielilor și care contribuie astfel la
creșterea problemelor în contextul crizei susținute. Este, în
special, cazul statelor membre care au fost cel mai mult afectate de criză
și care au beneficiat de asistență financiară în cadrul
unui program în baza Mecanismului european de stabilizare financiară
(MESF), Fondului european de stabilitate financiară (FESF) sau a
împrumuturilor bilaterale pentru țările din zona euro ori al
Mecanismului privind balanța de plăți pentru țările
din afara zonei euro. Până în prezent, șase țări – inclusiv
Grecia, care a beneficiat de asistență financiară și
înainte de instituirea MESF, prin împrumuturi bilaterale - au solicitat
asistență financiară în baza diferitelor mecanisme de sprijin
și au convenit cu Comisia asupra unui program de ajustare macroeconomică.
Aceste șase țări sunt Ungaria, România, Letonia (în cadrul
Mecanismului privind balanța de plăți), Portugalia, Grecia
și Irlanda (în cadrul MESF/FESF/împrumuturilor bilaterale). Trebuie
remarcat faptul că programul pentru Ungaria a expirat în 2010, în timp ce
programul pentru Letonia a expirat la începutul anului 2012.
Pentru a asigura
că statele membre care beneficiază de sprijin financiar în cadrul
unui mecanism (sau orice alt stat membru care, în viitor, poate face obiectul
acestui tip de asistență) continuă să pună în aplicare
pe teren programele adoptate în temeiul fondurilor și să aloce
fonduri proiectelor, prezenta propunere cuprinde dispoziții care ar
permite Comisiei să majoreze rata de cofinanțare a Uniunii pentru
aceste țări pe perioada în care beneficiază de asistența
financiară oferită prin unul din mecanismele de sprijin în temeiul
oricărui instrument de finanțare. Se vor furniza astfel resurse
financiare suplimentare statelor membre și va fi înlesnită
continuarea aplicării programelor pe teren.
·
Contextul general
Nu există
nicio îndoială că adâncirea crizei financiare în unele state membre
are un efect important asupra economiei reale, având în vedere, printre altele,
valoarea datoriei acumulate și dificultățile pe care le întâmpină
guvernele care doresc să împrumute bani de pe piață cu costuri
sustenabile.
Comisia a fost
foarte activă în ceea ce privește prezentarea de propuneri prin care
să răspundă cât mai bine la actuala criză financiară
și la consecințele sale socioeconomice. Cele trei propuneri în acest
sens au fost adoptate. Prima propunere revizuiește Regulamentul (CE)
nr. 1083/2006 de stabilire a anumitor dispoziții generale privind
Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european și
Fondul de coeziune, cu scopul de a majora valoarea contribuției Uniunii
care este acordată prin intermediul plăților intermediare
și al plății soldului final cu până la 10 puncte
procentuale peste limitele actuale [Regulamentul (UE) nr. 1311/2011 din 13
decembrie 2011]. A doua propunere revizuiește Regulamentul (CE) nr.
1698/2005 al Consiliului privind sprijinul pentru dezvoltare rurală
acordat din Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală în vederea
creșterii ratei contribuției fondului până la 95 % în regiunile
eligibile în temeiul obiectivului convergență, în regiunile
ultraperiferice și în insulele mici din Marea Egee, și până la
85 % în celelalte regiuni [Regulamentul (UE) nr. 1312/2011 din 19
decembrie 2011]. A treia propunere revizuiește Regulamentul (CE) nr. 1198/2006
privind Fondul european pentru pescuit pentru a permite plata unei sume mai
mari a contribuției Uniunii prin intermediul plăților
intermediare și al plăților aferente soldului final cu până
la 10 puncte procentuale peste limitele actuale [Regulamentul (UE) nr. 387/2012
din 19 aprilie 2012].
·
Dispoziții în vigoare în domeniul
propunerii
Conform articolului 14 din Decizia nr.
573/2007/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 mai 2007 de
instituire a Fondului european pentru refugiați pentru perioada 20082013,
ca parte a Programului general „Solidaritatea și gestionarea fluxurilor
migratorii”, rata de cofinanțare a Uniunii pentru acțiunile
sprijinite nu depășește, în principiu, 50 %. De asemenea,
potrivit dispozițiilor articolului 14, rata de cofinanțare a Uniunii
poate fi majorată la 75 % în cazul în care statul membru în cauză
intră în sfera Fondului de coeziune sau în cazul în care acțiunea
abordează prioritățile specifice identificate în
orientările strategice.
Articolul 15 din Decizia nr. 575/2007/CE a
Parlamentului European și a Consiliului din 23 mai 2007 de instituire
a Fondului european de returnare pentru perioada 2008-2013, ca parte a
Programului general „Solidaritatea și gestionarea fluxurilor migratorii”
și articolul 13 din Decizia 2007/435/CE a Consiliului din 25 iunie 2007 de
instituire a Fondului european de integrare a resortisanților
țărilor terțe pentru perioada 2007-2013, ca parte a Programului
general „Solidaritatea și gestionarea fluxurilor de migrație” au un conținut
identic cu cel al articolului 14 din Decizia nr. 573/2007/CE
menționată anterior.
Articolul 21 alineatul (3) din Decizia nr.
573/2007/CE prevede că asistența financiară acordată din
Fondul european pentru refugiați pentru măsurile de urgență
nu depășește 80 % din costul fiecărei măsuri.
·
Coerența cu alte politici și obiective
ale Uniunii
Propunerea este
conformă cu alte propuneri și inițiative adoptate de Comisia
Europeană ca răspuns la criza financiară.
2.           REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU
PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI
·
Consultarea părților interesate
Nu s-a realizat o
consultare a părților interesate externe.
·
Obținerea și utilizarea expertizei
Nu a fost necesar
să se recurgă la expertiză externă.
·
Analiza impactului
Propunerea va permite Comisiei să aplice
rate de cofinanțare mai mari în țările care beneficiază de
pe urma unui mecanism de sprijin.
Nu este necesar un buget suplimentar, întrucât
alocarea națională anuală de la fonduri destinată
țărilor și programelor, pe perioada de programare 2007-2013, nu
se va modifica.
3.           ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII
·
Rezumatul propunerii de regulament
Se propune modificarea articolului 14 și
a articolului 21 alineatul (3) din Decizia nr. 573/2007/CE a Parlamentului
European și a Consiliului astfel încât rata de cofinanțare a Uniunii
aplicabilă programelor aferente Fondului european pentru refugiați
ale statelor membre vizate să fie majorată cu 20 de puncte
procentuale, cu condiția ca statele membre vizate să beneficieze de
unul din mecanismele de sprijin. În mod similar se propune modificarea
articolului 15 din Decizia nr. 575/2007/CE a Parlamentului European și a
Consiliului, precum și a articolului 13 din Decizia 2007/435/CE a
Consiliului.
De îndată ce s-a luat o decizie de
acordare de asistență financiară unui stat membru în temeiul
unuia dintre mecanismele de sprijin, statul membru poate prezenta Comisiei un
proiect de program anual sau un proiect de program anual revizuit în care se
aplică rata majorată de cofinanțare a Uniunii.
Pentru a putea aplica rata majorată de
cofinanțare a Uniunii, statul membru trebuie să aibă calitatea
de beneficiar al unui mecanism de sprijin la data la care depune proiectul de
program anual sau proiectul de program anual revizuit. Cu toate acestea,
odată ce o acțiune din cadrul unui program anual specific a fost
cofinanțată prin aplicarea ratei majorate de cofinanțare a
Uniunii, această rată se aplică până la finalul perioadei
de eligibilitate prevăzute pentru programul anual în cauză,
indiferent dacă statul membru este sau nu în continuare beneficiar al
mecanismelor de sprijin.
·
Temei juridic
Decizia nr.
573/2007/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 mai 2007 de
instituire a Fondului european pentru refugiați pentru perioada 20082013,
ca parte a Programului general „Solidaritatea și gestionarea fluxurilor
migratorii”;
Decizia nr.
575/2007/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 mai 2007 de
instituire a Fondului european de returnare pentru perioada 2008-2013, ca parte
a Programului general „Solidaritatea și gestionarea fluxurilor
migratorii”;
Decizia
2007/435/CE a Consiliului din 25 iunie 2007 de instituire a Fondului
european de integrare a resortisanților țărilor terțe
pentru perioada 2007-2013, ca parte a Programului general „Solidaritatea
și gestionarea fluxurilor de migrație”.
Pe baza
principiului gestiunii partajate între Comisie și statele membre, aceste
decizii cuprind dispoziții referitoare la procesul de programare, precum
și norme pentru gestionarea programelor (inclusiv gestionarea
financiară), pentru monitorizarea, controlul financiar și evaluarea
proiectelor.
·
Principiul subsidiarității
Propunerea
respectă principiul subsidiarității în măsura în care are
ca scop acordarea unui sprijin mai mare prin intermediul fondurilor în favoarea
statelor membre care întâmpină dificultăți grave, în special în
favoarea statelor care se confruntă cu probleme din perspectiva
creșterii economice și a stabilității financiare și
care înregistrează o deteriorare a poziției lor în ceea ce privește
deficitul și datoria sau o creștere economică lentă, ca
urmare a provocărilor structurale interne și a situației
economice și financiare internaționale. În acest context, este
necesar să se instituie, la nivelul Uniunii Europene, un mecanism temporar
care să permită Uniunii Europene să cofinanțeze cheltuielile
certificate în temeiul fondurilor, utilizând un nivel mai ridicat al ratei de
cofinanțare.
·
Principiul proporționalității
Propunerea
respectă principiul proporționalității.
Prezenta propunere
este într-adevăr proporțională deoarece reprezintă un efort
în vederea acordării din fonduri a unui sprijin mai mare pentru statele
membre care întâmpină dificultăți sau care riscă să se
confrunte cu dificultăți grave ca urmare a unor evenimente
excepționale, pe care nu le pot controla, și care întrunesc condițiile
Regulamentului (UE) nr. 407/2010 al Consiliului [de instituire a Mecanismului
european de stabilizare financiară (MESF)] sau care beneficiază, din
aceleași motive, de asistență financiară de la Fondul
european de stabilitate financiară (FESF) sau de la Mecanismul european de
stabilitate (MES) sau pentru statele aflate în dificultate sau care riscă
să se confrunte cu dificultăți în ceea ce privește
balanța lor de plăți și care întrunesc condițiile prevăzute
de Regulamentul (CE) nr. 332/2002 al Consiliului. Aceste dispoziții se vor
aplica și Greciei, care a beneficiat de asistență
financiară în cadrul unui acord special stabilit în afara mecanismelor de
sprijin, respectiv în baza unui acord între creditori și a acordului de
împrumut pentru zona euro (Euro Area Loan Facility Act).
·
Alegerea instrumentului
Instrumentul
propus: decizii.
Alte instrumente
nu ar fi adecvate din următoarele motive:
Comisia a analizat
marja de manevră oferită de cadrul juridic și, în baza
experienței dobândite până în prezent, consideră că este
necesar să propună modificări la decizii. Obiectivul prezentei
revizuiri este facilitarea cofinanțării acțiunilor, contribuind
astfel la intensificarea punerii lor în aplicare și a impactului unor
astfel de investiții asupra economiei reale.
4.           IMPLICAȚIILE BUGETARE
Creditele de
angajament nu vor fi afectate întrucât nu se propune modificarea sumelor maxime
finanțate din fonduri și prevăzute în programele anuale aferente
perioadei de programare 2007–2013.
Propunerea
înfățișează dorința Comisiei Europene de sprijinire a
statelor membre în eforturile lor de a face față crizei financiare.
În baza modificărilor, statele membre vizate vor dispune de fondurile
necesare pentru susținerea proiectelor și a redresării economice.
2012/0252 (COD)
Propunere de
DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI
A CONSILIULUI
de modificare a Deciziei nr. 573/2007/CE, a
Deciziei nr. 575/2007/CE și a Deciziei 2007/435/CE a Consiliului în
vederea majorării ratei de cofinanțare a Fondului european pentru
refugiați, a Fondului european de returnare și a Fondului european de
integrare a resortisanților țărilor terțe în ceea ce
privește anumite dispoziții referitoare la gestionarea
financiară pentru anumite state membre care se confruntă sau care
riscă să se confrunte cu dificultăți grave legate de
stabilitatea lor financiară
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 78 alineatul (2)
și articolul 79 alineatele (2) și (4),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act
legislativ către parlamentele naționale,
hotărând în conformitate cu procedura
legislativă ordinară,
întrucât:
(1)       Decizia nr. 573/2007/CE a
Parlamentului European și a Consiliului din 23 mai 2007[1] a instituit Fondul european
pentru refugiați, Decizia nr. 575/2007/CE a Parlamentului European și
a Consiliului din 23 mai 2007[2]
a instituit Fondul european de returnare și Decizia 2007/435/CE a
Consiliului din 25 iunie 2007[3]
a instituit Fondul european de integrare a resortisanților
țărilor terțe, ca parte a Programului general „Solidaritatea
și gestionarea fluxurilor migratorii”. Deciziile prevăd diferite rate
de cofinanțare ale Uniunii pentru acțiunile sprijinite de fonduri.
(2)       Criza financiară
mondială fără precedent și încetinirea creșterii
economice au afectat în mod semnificativ creșterea economică și
stabilitatea financiară, provocând o deteriorare evidentă a
condițiilor financiare, economice și sociale în mai multe state
membre. Unele state membre se confruntă cu dificultăți grave sau
riscă să se confrunte cu astfel de dificultăți, în special
în ceea ce privește stabilitatea economică și financiară a
acestora, ceea ce duce la deteriorarea poziției privind deficitul și
datoria lor și reprezintă o amenințare pentru creșterea
economică, amplificată de situația economică și
financiară internațională.
(3)       Deși s-au luat deja
măsuri importante de contracarare a efectelor negative ale crizei,
impactul crizei financiare asupra economiei reale, pieței muncii și a
societății în ansamblu este resimțit pe scară largă.
Crește presiunea asupra resurselor financiare naționale și ar
trebui să se ia rapid măsuri suplimentare pentru a reduce această
presiune prin utilizarea maximă și optimală a
finanțării Uniunii.
(4)       Conform Regulamentului (CE)
nr. 332/2002 al Consiliului din 18 februarie 2002 de înființare a unui
mecanism de asistență financiară pe termen mediu pentru
balanțele de plăți ale statelor membre[4], Consiliul acordă
asistență financiară pe termen mediu în cazul în care un stat
membru care nu a adoptat moneda euro întâmpină dificultăți sau
riscă să fie afectat serios de dificultăți în ceea ce
privește balanța sa de plăți.
(5)       Prin Decizia 2009/459/CE a
Consiliului[5],
România a beneficiat de o astfel de asistență financiară.
(6)       La 9 mai 2010, Consiliul a
adoptat un pachet cuprinzător de măsuri, inclusiv: (a) Regulamentul
Consiliului de instituire a Mecanismului european de stabilizare
financiară[6],
în baza articolului 122 alineatul (2) din tratat; și (b) Fondul european
de stabilitate financiară pentru a acorda sprijin financiar statelor
membre din zona euro aflate în dificultate ca urmare a împrejurărilor
excepționale care nu pot fi controlate de statele membre din zona euro,
scopul fiind de a garanta stabilitatea financiară a zonei euro în
ansamblu, precum și a statelor sale membre.
(7)       Irlanda și Portugalia au
beneficiat de asistență financiară prin Mecanismul european de
stabilizare financiară în conformitate cu Decizia de punere în aplicare
nr. 2011/77/UE a Consiliului[7]
și, respectiv, cu Decizia de punere în aplicare nr. 2011/344/UE[8]. Aceste state au primit, de
asemenea, fonduri de la Fondul european de stabilitate financiară.
(8)       Acordul între creditori
și acordul de împrumut (Loan Facility Agreement) pentru Grecia,
încheiat la 8 mai 2010, au intrat în vigoare la 11 mai 2010. La 12 martie 2012,
miniștrii de finanțe ai celor 17 state membre din zona euro au
întrerupt acest prim program și au aprobat un al doilea program de asistență
financiară pentru Grecia. S-a decis că vehiculul financiar pentru
acest al doilea program va fi Fondul european de stabilitate financiară,
prin care vor fi plătite, de asemenea, restul sumelor care vor reprezenta
contribuția zonei euro în temeiul primului program.
(9)       La 2 februarie 2012,
miniștrii de finanțe ai celor 17 state membre din zona euro au semnat
Tratatul privind Mecanismul european de stabilitate. În temeiul tratatului,
care urmează Deciziei 2011/199/UE a Consiliului European din 25 martie
2011 de modificare a articolului 136 din Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene cu privire la un mecanism de stabilitate pentru statele membre
a căror monedă este euro[9],
Mecanismul european de stabilitate va deveni principalul instrument de
furnizare a asistenței financiare pentru statele membre din zona euro, de
la data intrării sale în vigoare, la mijlocul anului 2012. Prin urmare,
prezenta decizie ar trebui să țină seama deja de Mecanismul
european de stabilitate.
(10)     În concluziile sale din 23
și 24 iunie 2011, Consiliul European a salutat intenția Comisiei de a
consolida sinergiile între programul de împrumut pentru Grecia și
fondurile Uniunii și a sprijinit eforturile de creștere a
capacității Greciei de absorbție a fondurilor Uniunii pentru a
stimula creșterea și ocuparea forței de muncă prin
redirecționarea eforturilor asupra îmbunătățirii
competitivității și a creării de locuri de muncă. În
plus, Consiliul European a salutat și a susținut elaborarea de
către Comisie, împreună cu statele membre, a unui program global de
asistență tehnică pentru Grecia. Modificările aduse la
Decizia nr. 573/2007/CE, la Decizia nr. 575/2007/CE și la Decizia
2007/435/CE a Consiliului contribuie la eforturile de consolidare a
sinergiilor.
(11)     Având în vedere
împrejurările excepționale, Regulamentul (UE) nr. 1083/2006 de
stabilire a anumitor dispoziții generale privind Fondul european de
dezvoltare regională, Fondul social european și Fondul de coeziune a
fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 1311/2011 pentru a permite majorarea
ratei de cofinanțare aplicate în cadrul Fondurilor structurale și
Fondului de coeziune pentru statele membre care se confruntă cu
dificultăți grave în ceea ce privește stabilitatea lor
financiară[10].
O abordare similară a fost adoptată în privința
acelorași state membre în cadrul Fondului european agricol pentru
dezvoltare rurală [Regulamentul (UE) nr. 1312/2011 de modificare a
Regulamentului (CE) nr. 1698/2005][11]
și în cadrul Fondului european pentru pescuit [Regulamentul (UE) nr.
387/2012 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1198/2006 al Consiliului][12]. În același mod, aceste
state membre ar trebui, de asemenea, sprijinite în cadrul celor patru fonduri
instituite ca parte a Programului general „Solidaritatea și gestionarea
fluxurilor migratorii”, și anume Fondul pentru frontierele externe, Fondul
european de returnare, Fondul european pentru refugiați și Fondul
european de integrare a resortisanților țărilor terțe
(denumite în continuare „fondurile”), instituite pentru perioada 2007-2013.
(12)     Fondurile reprezintă
instrumente esențiale de asistare a statelor membre în rezolvarea
provocările importante în domeniul migrației, azilului și
frontierelor externe, cum ar fi dezvoltarea unei politici globale a Uniunii în
materie de imigrație pentru a consolida competitivitatea și coeziunea
socială a Uniunii și pentru a crea un sistem european comun de azil.
(13)                 Pentru facilitarea
gestionării fondurilor Uniunii Europene în domeniul migrației,
azilului și frontierelor externe și pentru a
îmbunătăți disponibilitatea fondurilor astfel încât statele
membre să pună în aplicare programele lor anuale în temeiul
fondurilor, este necesar să se prevadă, cu titlu temporar și
fără a aduce atingere perioadei de programare 2014-2020, majorarea cu
douăzeci de puncte procentuale, peste ratele de cofinanțare
aplicabile în prezent, a ratei de cofinanțare a Uniunii în temeiul
fondurilor, pentru statele membre care se confruntă cu
dificultăți grave în ceea ce privește stabilitatea lor
financiară. Aceasta înseamnă că alocarea anuală
națională pentru fonduri, în conformitate cu actele de bază, va
rămâne neschimbată, în timp ce cofinanțarea națională
va fi redusă în consecință. Programele anuale în derulare vor
trebui revizuite pentru a reflecta modificările care rezultă din
aplicarea ratei majorate de cofinanțare a Uniunii.
(14)     Orice stat membru care
dorește să beneficieze de rata de cofinanțare majorată ar
trebui să prezinte Comisiei o declarație scrisă alături de
proiectul de program anual sau de proiectul de program anual revizuit. În declarația
sa, statul membru în cauză ar trebui să facă trimitere la
decizia relevantă a Consiliului sau la orice decizie relevantă în
baza căreia poate beneficia de rata majorată de cofinanțare a
Uniunii.
(15)     Criza fără precedent
care afectează piețele financiare internaționale și
încetinirea creșterii economice au afectat semnificativ stabilitatea
financiară din mai multe state membre. Întrucât este necesar un
răspuns rapid pentru a contracara efectele asupra economiei în ansamblu, prezenta
decizie ar trebui să intre în vigoare de îndată.
(16)     Decizia nr. 573/2007/CE,
Decizia nr. 575/2007/CE și Decizia 2007/435/CE a Consiliului ar trebui,
prin urmare, modificate în consecință. Atunci când se face trimitere
la articolul 14 sau la articolul 21 alineatul (3) din Decizia nr. 573/2007/CE,
la articolul 15 din Decizia nr. 575/2007/CE, la articolul 13 din Decizia
2007/435/CE a Consiliului sau la procentul contribuției Uniunii
prevăzut la aceste articole, trimiterea ar trebui interpretată ca o
trimitere la articolul 14, articolul 21 alineatul (3), articolul 15,
articolul 13 revizuite și la procentul contribuției Uniunii, eventual
majorat.
(17)     În conformitate cu articolul 3
din Protocolul privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu
privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat
la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, și fără a aduce atingere
articolului 4 din protocolul respectiv, Irlanda [nu participă la
adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și
nu face obiectul aplicării sale/ și-a notificat dorința de a
participa la adoptarea și la punerea în aplicare a prezentei decizii].
(18)     În conformitate cu articolul 3
din Protocolul privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire
la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la
Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, și fără a aduce atingere
articolului 4 din protocolul respectiv, Regatul Unit [nu participă la
adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și
nu face obiectul aplicării sale/ și-a notificat dorința de a
participa la adoptarea și la punerea în aplicare a prezentei decizii].
(19)     În conformitate cu articolele
1 și 2 din Protocolul privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul
privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii,
nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul
aplicării sale,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Decizia nr. 573/2007/CE se modifică
după cum urmează:
(1) La articolul 14, alineatul (4) se
înlocuiește cu următorul text:
„4.        Contribuția Uniunii la
proiectele sprijinite nu depășește 50 % din costul total al unei
acțiuni specifice în cazul acțiunilor puse în aplicare în statele
membre în conformitate cu articolul 3.
Această contribuție poate fi
majorată la 75 % în cazul proiectelor care abordează
prioritățile specifice formulate în orientările strategice
menționate la articolul 17.
Contribuția Uniunii se majorează la
75 % în statele membre care intră în sfera Fondului de coeziune.
Contribuția Uniunii
poate fi majorată cu 20 de puncte procentuale, dacă statul membru
îndeplinește una dintre condițiile următoare la data depunerii
proiectului de program anual în conformitate cu articolul 20 alineatul (3) din
prezenta decizie sau a proiectului de program anual revizuit, în conformitate
cu articolul 23 din Decizia 2008/22/CE a Comisiei*:
(a)     statul membru dispune de
asistență financiară pe termen mediu în conformitate cu
Regulamentul (CE) nr. 332/2002 al Consiliului**;
(b)     statul membru dispune de
asistență financiară în conformitate cu Regulamentul (UE) nr.
407/2010 al Consiliului*** sau asistența financiară este pusă la
dispoziția acestuia de către alte state membre din zona euro înainte
de intrarea în vigoare a regulamentului menționat anterior;
(c)     statul membru dispune de
asistență financiară în conformitate cu acordul
interguvernamental convenit cu privire la instituirea Fondului european de
stabilitate financiară sau cu Tratatul de instituire a Mecanismului
european de stabilitate.
Statul membru în cauză depune la Comisie o
declarație scrisă, alături de proiectul de program anual sau de
proiectul de program anual revizuit, prin care confirmă că
îndeplinește condițiile prevăzute la paragraful al patrulea
litera (a), (b) sau (c).
Un proiect cofinanțat la rata majorată
poate beneficia în continuare de această rată indiferent dacă
sunt întrunite în continuare condițiile prevăzute la paragraful al
patrulea litera (a), (b) sau (c) pe durata punerii în aplicare a programului
anual aferent.
_______
*          JO L
167, 27.06.2008, p. 1.
**        JO L 53,
12.5.2010, p. 1.
***      JO L 118, 12.5.2010, p. 1.”
(2) La articolul 21, alineatul (3) se
înlocuiește cu următorul text:
„3.        Asistența financiară
acordată de la fond pentru măsurile urgente prevăzute la
articolul 5 este limitată la o perioadă de șase luni
și nu depășește 80 % din costul fiecărei măsuri.
Asistența financiară poate fi
majorată cu 20 de puncte procentuale, dacă statul membru
îndeplinește una dintre condițiile menționate la articolul 14
alineatul (4) paragraful al patrulea litera (a), (b) sau (c) din prezenta
decizie în momentul depunerii cererii pentru măsurile urgente
menționate la alineatul (2) de la prezentul articol sau în momentul
depunerii proiectului de programul anual revizuit, în conformitate cu articolul
23 din Decizia 2008/22/CE.
Statul membru în cauză depune la Comisie o
declarație scrisă, alături de cererea pentru măsurile
urgente sau de proiectul de programul anual revizuit, prin care confirmă
că îndeplinește una dintre condițiile menționate la
articolul 14 alineatul (4) paragraful al patrulea litera (a), (b) sau (c).
Un proiect cofinanțat la rata majorată
poate beneficia în continuare de această rată indiferent dacă
sunt întrunite în continuare condițiile prevăzute la articolul 14
alineatul (4) paragraful al patrulea litera (a), (b) sau (c) pe durata punerii
în aplicare a programului anual aferent.”
Articolul 2
La articolul 15
din Decizia nr. 575/2007/CE, alineatul (4) se înlocuiește cu
următorul text:
„4.        Contribuția
Uniunii la proiectele sprijinite nu depășește 50 % din costul
total al unei acțiuni specifice în cazul acțiunilor puse în aplicare
în statele membre în conformitate cu articolul 3.
Această
contribuție poate fi majorată la 75 % în cazul proiectelor care
abordează prioritățile specifice formulate în orientările
strategice menționate la articolul 18.
Contribuția
Uniunii se majorează la 75 % în statele membre care intră în sfera
Fondului de coeziune.
Contribuția Uniunii
poate fi majorată cu 20 de puncte procentuale, dacă statul membru
îndeplinește una dintre condițiile următoare la data depunerii
proiectului de program anual, în conformitate cu articolul 21 alineatul (3) din
prezenta decizie sau a proiectului de program anual revizuit, în conformitate
cu articolul 23 din Decizia 2008/458/CE a Comisiei*:
(a)     statul membru dispune de
asistență financiară pe termen mediu în conformitate cu
Regulamentul (CE) nr. 332/2002 al Consiliului**;
(b)     statul membru dispune de
asistență financiară în conformitate cu Regulamentul (UE) nr.
407/2010 al Consiliului*** sau asistența financiară este pusă la
dispoziția acestuia de către alte state membre din zona euro înainte
de intrarea în vigoare a regulamentului menționat anterior;
(c)     statul membru dispune de
asistență financiară în conformitate cu acordul
interguvernamental convenit cu privire la instituirea Fondului european de
stabilitate financiară sau cu Tratatul de instituire a Mecanismului
european de stabilitate.
Statul membru în cauză depune la Comisie o
declarație scrisă, alături de proiectul de program anual sau de
proiectul de program anual revizuit, prin care confirmă că
îndeplinește condițiile prevăzute la paragraful al patrulea litera
(a), (b) sau (c).
Un proiect cofinanțat la rata majorată
poate beneficia în continuare de această rată indiferent dacă
sunt întrunite în continuare condițiile prevăzute la paragraful al
patrulea litera (a), (b) sau (c) pe durata punerii în aplicare a programului
anual aferent.
_______
*          JO L
167, 27.6.2008, p. 135.
**        JO L 53,
12.5.2010, p. 1.
***      JO L 118,
12.5.2010, p. 1.”
Articolul 3
La articolul 13 din Decizia 2007/435/CE,
alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
„4.        Contribuția Uniunii la proiectele
sprijinite nu depășește 50 % din costul total al unei
acțiuni specifice în cazul acțiunilor puse în aplicare în statele
membre în conformitate cu articolul 4.
Această contribuție poate fi
majorată la 75 % în cazul proiectelor care abordează prioritățile
specifice formulate în orientările strategice menționate la articolul
16.
Contribuția Uniunii se majorează la
75 % în statele membre care intră în sfera Fondului de coeziune.
Contribuția Uniunii
poate fi majorată cu 20 de puncte procentuale, dacă statul membru
îndeplinește una dintre condițiile următoare la data depunerii
proiectului de program anual, în conformitate cu articolul 19 alineatul (3) din
prezenta decizie sau a proiectului de program anual revizuit în conformitate cu
articolul 23 din Decizia 2008/457/CE a Comisiei*:
(a)     statul membru dispune de
asistență financiară pe termen mediu în conformitate cu
Regulamentul (CE) nr. 332/2002 al Consiliului**;
(b)     statul membru dispune de
asistență financiară în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 407/2010
al Consiliului*** sau asistența financiară este pusă la
dispoziția acestuia de către alte state membre din zona euro înainte
de intrarea în vigoare a regulamentului menționat anterior;
(c)     statul membru dispune de
asistență financiară în conformitate cu acordul
interguvernamental convenit cu privire la instituirea Fondului european de
stabilitate financiară sau cu Tratatul de instituire a Mecanismului
european de stabilitate.
Statul membru în cauză depune la Comisie o
declarație scrisă, alături de proiectul de program anual sau de
proiectul de program anual revizuit, prin care confirmă că
îndeplinește condițiile prevăzute la paragraful al patrulea
litera (a), (b) sau (c).
Un proiect cofinanțat la rata majorată
poate beneficia în continuare de această rată indiferent dacă
sunt întrunite în continuare condițiile prevăzute la paragraful al
patrulea litera (a), (b) sau (c) pe durata punerii în aplicare a programului
anual aferent.
_______
*          JO L
167, 27.6.2008, p. 69.
**        JO L 53,
12.5.2010, p. 1.
***      JO L 118,
12.5.2010, p. 1.”
Articolul 4
Prezenta decizie intră în vigoare în ziua
următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 5
Prezenta
decizie se adresează statelor membre în conformitate cu tratatele.
Adoptată la Bruxelles,
Pentru Parlamentul European,                     Pentru
Consiliu,
Președintele                                                  Președintele
[1]               JO L 144, 6.6.2007, p. 1.
[2]               JO L 144, 6.6.2007, p. 45.
[3]               JO L 168, 28.6.2007, p. 18.
[4]               JO L 53, 23.2.2002, p. 1.
[5]               JO L 150, 13.6.2009, p. 8. Decizie modificată
ultima dată prin Decizia 2010/183/UE a Consiliului (JO L 83, 30.3.2010,
p. 19).
[6]               JO L 118, 12.5.2010, p. 1.
[7]               JO L 30, 4.2.2011, p. 34.
[8]               JO L 159, 17.6.2011, p. 88.
[9]               JO L 91, 6.4.2011, p. 1.
[10]             JO L 337, 20.12.2011, p. 5.
[11]             JO L 339, 21.12.2011, p. 1.
[12]             JO L 129, 16.5.2012, p. 7.


				|

		52013PC0345

			Propunere de DECIZIE A CONSILIULUI privind adoptarea de către Letonia a monedei euro la 1 ianuarie 2014 /* COM/2013/0345 final - 2013/0190 (NLE) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           CONTEXTUL PROPUNERII
La 3 mai 1998, Consiliul a decis că Belgia,
Germania, Spania, Franța, Irlanda, Italia, Luxemburg, Țările de Jos,
Portugalia, Austria și Finlanda îndeplineau condițiile necesare pentru
adoptarea euro la 1 ianuarie 1999. Danemarca și Regatul Unit au folosit
clauzele „opt-out” și, prin urmare, nu au fost evaluate de Consiliu. Grecia și
Suedia au fost considerate de Consiliu drept state membre care fac obiectul
unei derogări. La 19 iunie 2000, Consiliul a decis că Grecia îndeplinea
condițiile necesare pentru adoptarea monedei euro la 1 ianuarie 2001. Țările
care au aderat la Uniunea Europeană la 1 mai 2004 (Republica Cehă, Estonia,
Cipru, Letonia, Lituania, Ungaria, Malta, Polonia, Slovenia și Slovacia) au
devenit state membre care fac obiectul unei derogări în conformitate cu
articolul 4 din Actul de aderare respectiv. La 11 iulie 2006, Consiliul a decis
că Slovenia îndeplinea condițiile necesare pentru adoptarea monedei euro la 1
ianuarie 2007. Bulgaria și România, care au aderat la Uniunea Europeană la 1
ianuarie 2007, au devenit state membre care fac obiectul unei derogări în
conformitate cu articolul 5 din Actul de aderare. La 10 iulie 2007, Consiliul a
decis că Cipru și Malta îndeplineau condițiile necesare pentru adoptarea
monedei euro la 1 ianuarie 2008. La 8 iulie 2008, Consiliul a decis că Slovacia
îndeplinea condițiile necesare pentru adoptarea monedei euro la 1 ianuarie 2009.
La 13 iulie 2010, Consiliul a decis că Estonia îndeplinea condițiile necesare
pentru adoptarea monedei euro la 1 ianuarie 2011. Croația va adera la Uniunea
Europeană la data de 1 iulie 2013 și va deveni un stat membru care face
obiectul unei derogări în conformitate cu articolul 5 din Actul de aderare.
Articolul 140 alineatul (1) din Tratatul
privind funcționarea Uniunii Europene (denumit în continuare „tratatul”)
stipulează că cel puțin la fiecare doi ani sau la solicitarea unui stat membru
care face obiectul unei derogări, Comisia și Banca Centrală Europeană prezintă
Consiliului un raport privind progresele efectuate de statele membre care fac
obiectul unei derogări în îndeplinirea obligațiilor care le revin în vederea
realizării uniunii economice și monetare. Pe baza propriului raport și a
raportului BCE, Comisia poate înainta Consiliului o propunere de decizie a
Consiliului de abrogare a derogării statelor membre care îndeplinesc condițiile
necesare, în conformitate cu procedura stabilită la articolul 140 alineatul (2)
din tratat.
Ultimele rapoarte de convergență ale Comisiei
și ale BCE au fost adoptate în mai 2012. La 5 martie 2013, Letonia a depus o
cerere pentru o nouă evaluare a convergenței în vederea introducerii monedei
euro la 1 ianuarie 2014 în cazul în care derogarea ar fi abrogată. Ca răspuns
la această cerere, Comisia și BCE au întocmit rapoartele de convergență pentru
Letonia.
Raportul de convergență al Comisiei din anul 2013
pentru Letonia a fost adoptat de Colegiu la 5 iunie 2013. BCE a adoptat
raportul său la 3 iunie. Rapoartele examinează dacă legislația internă a Letoniei,
inclusiv statutul băncii centrale naționale, este compatibilă cu articolele 130
și 131 din tratat și cu Statutul SEBC și al BCE. Rapoartele examinează, de
asemenea, dacă a fost atins un grad înalt de convergență sustenabilă, analizând
în ce măsură au fost îndeplinite criteriile de convergență, și iau în
considerare o serie de alți factori menționați la articolul 140 alineatul (1)
ultimul paragraf din tratat.
În raportul său de convergență, Comisia
concluzionează că Letonia îndeplinește condițiile pentru adoptarea monedei
euro.
Pe baza raportului său și a raportului BCE,
Comisia a adoptat propunerea anexată de decizie a Consiliului de abrogare a
derogării pentru Letonia începând cu 1 ianuarie 2014.
2.           REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU
PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI
Provocările în materie de politică economică
cu care sunt confruntate statele membre sunt discutate în mod regulat la
diferite rubrici în cadrul Comitetului economic și financiar și al
ECOFIN/Eurogrup. Este vorba, printre altele, și despre discuții informale
asupra unor chestiuni specifice pregătirii unei eventuale intrări în zona euro
(inclusiv asupra politicilor privind cursul de schimb). Dialogul cu mediul
universitar și cu alte grupuri interesate are loc în cadrul unor conferințe/seminare
sau ad-hoc.
Evoluțiile economice din zona euro și din statele membre sunt evaluate
în cadrul diverselor proceduri de coordonare și supraveghere a politicilor
economice (în special în temeiul articolului 121 din tratat), precum și în
contextul monitorizării și examinării regulate de către Comisie a evoluției
fiecărei țări și a zonei în ansamblul său (prin prognoze, publicații periodice,
contribuții la Comitetul economic și financiar și ECOFIN/Eurogrup). În
conformitate cu principiul proporționalității și cu practica anterioară,
Comisia propune să nu se efectueze o evaluare formală a impactului.
3.           ELEMENTELE JURIDICE ALE
PROPUNERII
3.1.        Temei juridic
Temeiul juridic al prezentei propuneri îl
reprezintă articolul 140 alineatul (2) din tratat, care stabilește procedura
pentru luarea unei decizii de către Consiliu cu privire la adoptarea monedei
euro și abrogarea derogării în statele membre în cauză.
Consiliul hotărăște la propunerea Comisiei,
după consultarea Parlamentului European, după discutarea în cadrul Consiliului
European și după primirea unei recomandări din partea majorității calificate a
membrilor săi care reprezintă statele membre a căror monedă este euro.
3.2.        Subsidiaritate și
proporționalitate
Propunerea intră în sfera competenței exclusive
a Uniunii. Prin urmare, principiul subsidiarității nu se aplică.
Prezenta propunere nu depășește ceea ce este
necesar în vederea atingerii obiectivului urmărit și, prin urmare, este
conformă principiului proporționalității.
3.3.        Alegerea instrumentului juridic
Decizia este singurul instrument adecvat,
conform articolului 140 alineatul (2) din tratat.
4.           IMPLICAȚIILE BUGETARE
Propunerea nu are implicații asupra bugetului
Uniunii Europene.
2013/0190 (NLE)
Propunere de
DECIZIE A CONSILIULUI
privind adoptarea de către Letonia a monedei
euro la 1 ianuarie 2014

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, în special articolul 140 alineatul (2),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
având în vedere raportul Comisiei Europene[1],
având în vedere raportul Băncii Centrale
Europene[2],
având în vedere avizul Parlamentului European,
având în vedere dezbaterile Consiliului
European,
având în vedere recomandarea membrilor
Consiliului care reprezintă statele membre a căror monedă este euro,
întrucât:
(1)       A treia etapă a Uniunii
economice și monetare („UEM”) a început la 1 ianuarie 1999. Consiliul, reunit
la Bruxelles la 3 mai 1998, la nivel de șefi de stat sau de guvern, a decis că
Belgia, Germania, Spania, Franța, Irlanda, Italia, Luxemburg, Țările de Jos,
Austria, Portugalia și Finlanda îndeplineau condițiile necesare pentru
adoptarea euro la 1 ianuarie 1999[3].
(2)       Prin Decizia 2000/427/CE[4],
Consiliul a decis că Grecia îndeplinea condițiile necesare pentru adoptarea euro
la 1 ianuarie 2001. Prin Decizia 2006/495/CE[5], Consiliul a decis că Slovenia îndeplinea
condițiile necesare pentru adoptarea euro la 1 ianuarie 2007. Prin Deciziile 2007/503/CE[6] și 2007/504/CE[7],
Consiliul a decis că Cipru și Malta îndeplineau condițiile necesare pentru
adoptarea euro la 1 ianuarie 2008. Prin Decizia 2008/608/CE[8],
Consiliul a decis că Slovacia îndeplinea condițiile necesare pentru adoptarea
monedei euro. Prin Decizia 2010/416/UE[9],
Consiliul a decis că Estonia îndeplinea condițiile necesare pentru adoptarea
monedei euro.
(3)       În conformitate cu alineatul
(1) din Protocolul privind unele dispoziții referitoare la Regatul Unit al
Marii Britanii și Irlandei de Nord anexat la Tratatul de instituire a
Comunității Europene (denumit în continuare „Tratatul CE”), Regatul Unit a
notificat Consiliului că nu intenționa să treacă la a treia etapă a UEM la 1
ianuarie 1999. Notificarea respectivă nu a fost modificată. În conformitate cu
alineatul (1) din Protocolul privind anumite dispoziții cu privire la Danemarca
anexat la Tratatul CE și cu decizia luată de șefii de stat sau de guvern
reuniți la Edinburgh în decembrie 1992, Danemarca a notificat Consiliului că nu
va participa la a treia etapă a UEM. Danemarca nu a solicitat inițierea
procedurii menționate la articolul 140 alineatul (2) din Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene (denumit în continuare „tratatul”).
(4)       În temeiul Deciziei 98/317/CE,
Suedia beneficiază de o derogare în sensul articolului 139 alineatul (1) din
tratat. În conformitate cu articolul 4 din Actul de aderare din 2003[10],
Republica Cehă, Letonia, Lituania, Ungaria și Polonia fac obiectul unei
derogări în sensul articolului 139 alineatul (1) din tratat. În conformitate cu
articolul 5 din Actul de aderare din 2005[11], Bulgaria și România fac obiectul unei
derogări în sensul articolului 139 alineatul (1) din tratat. În conformitate cu
articolul 5 din Actul de aderare[12],
Croația face obiectul unei derogări în sensul articolului 139 alineatul (1) din
tratat.
(5)       Banca Centrală Europeană („BCE”)
a fost înființată la 1 iulie 1998. Sistemul Monetar European a fost înlocuit cu
un mecanism al cursului de schimb, a cărui instituire a fost convenită printr-o
rezoluție a Consiliului European privind înființarea unui mecanism al cursului
de schimb în a treia etapă a uniunii monetare și economice, din 16 iunie 1997[13].
Procedurile aferente mecanismului cursului de schimb din a treia etapă a
uniunii economice și monetare (ERM II) au fost stabilite prin Acordul din 16
martie 2006 între Banca Centrală Europeană și băncile centrale naționale ale
statelor membre din afara zonei euro, de stabilire a procedurilor de
funcționare ale mecanismului cursului de schimb în etapa a treia a Uniunii
economice și monetare[14].
(6)       Articolul 140 alineatul (2)
din tratat stabilește procedurile de abrogare a derogării de care beneficiază
statele membre în cauză. Cel puțin o dată la fiecare doi ani sau la cererea
unui stat membru care face obiectul unei derogări, Comisia și BCE prezintă un
raport Consiliului, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 140
alineatul (1) din tratat. La 5 martie 2013, Letonia a depus o cerere oficială
pentru o evaluare a convergenței.
(7)       Legislația națională a
statelor membre, inclusiv statutele băncilor centrale naționale, trebuie să fie
adaptate în mod corespunzător pentru a asigura compatibilitatea cu articolele 130
și 131 din tratat și cu Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al
Băncii Centrale Europene („Statutul SEBC și al BCE”). Rapoartele Comisiei și
ale BCE prezintă o evaluare detaliată a compatibilității legislației din
Letonia cu articolele 130 și 131 din tratat și cu Statutul SEBC și al BCE.
(8)       În conformitate cu articolul 1
din Protocolul nr. 13 privind criteriile de convergență menționate la articolul
140 din tratat, criteriul de stabilitate a prețurilor, menționat la articolul 140
alineatul (1) prima liniuță din tratat, înseamnă că un stat membru dispune de o
stabilitate durabilă a prețurilor și de o rată medie a inflației, măsurată în
cursul unei perioade de un an înainte de examinare, care nu depășește cu mai
mult de 1,5 puncte procentuale rata inflației a cel mult trei state membre cu
cele mai bune rezultate în materie de stabilitate a prețurilor. În sensul
criteriului de stabilitate a prețurilor, inflația se măsoară prin indici
armonizați ai prețurilor de consum (IAPC), definiți în Regulamentul (CE) nr. 2494/95
al Consiliului din 23 octombrie 1995 privind indicii armonizați ai prețurilor
de consum[15].
Pentru a evalua criteriul de stabilitate a prețurilor, inflația dintr-un stat
membru se măsoară prin intermediul variației procentuale a mediei aritmetice a 12
indici lunari în raport cu media aritmetică a 12 indici lunari înregistrați în
perioada precedentă. În rapoartele Comisiei și ale BCE s-a luat ca valoare de
referință media aritmetică simplă a ratelor inflației înregistrate în cele trei
state membre cu cele mai bune rezultate în materie de stabilitate a prețurilor,
plus 1,5 puncte procentuale. În perioada de un an care s-a încheiat în aprilie 2013,
valoarea de referință a inflației a fost calculată ca reprezentând 2,7%,
Suedia, Letonia și Irlanda fiind cele trei state membre cu cele mai bune
rezultate în materie de stabilitate a prețurilor, cu rate ale inflației de 0,8%,
1,3% și, respectiv, 1,6%. Este justificată excluderea dintre țările cu cele mai
bune rezultate a țărilor ale căror rate ale inflației nu ar putea fi
considerate o referință valabilă pentru alte state membre. Astfel de excepții
au fost identificate în trecut în cadrul rapoartelor de convergență 2004 și 2010. În situația actuală, este justificat să se
excludă Grecia dintre țările cu cele mai bune rezultate, deoarece rata și
profilul inflației deviază cu o marjă largă de la media zonei euro, reflectând
în special necesitatea unor ajustări substanțiale și situația excepțională a
economiei Greciei, astfel încât includerea ei ar afecta în mod nejustificat
valoarea de referință și, prin urmare, corectitudinea criteriului[16].
(9)       În conformitate cu articolul 2
din Protocolul nr. 13, criteriul situației finanțelor publice, menționat la
articolul 140 alineatul (1) a doua liniuță din tratat, înseamnă că, la momentul
examinării, statul membru în cauză nu face obiectul unei decizii a Consiliului
în temeiul articolului 126 alineatul (6) din tratat privind existența unui
deficit excesiv în respectivul stat membru.
(10)     În conformitate cu articolul 3
din Protocolul nr. 13, criteriul de participare la mecanismul cursului de
schimb al Sistemului Monetar European, menționat la articolul 140 alineatul (1)
a treia liniuță din tratat, înseamnă că un stat membru a respectat marjele
normale de fluctuație prevăzute pentru mecanismul cursului de schimb (ERM) al
Sistemului Monetar European fără să cunoască tensiuni grave cel puțin pe
parcursul ultimilor doi ani dinaintea examinării. Mai concret, statul membru nu
a depreciat, din proprie inițiativă, cursul central bilateral al propriei
monede în raport cu euro în decursul aceleiași perioade. De la 1 ianuarie 1999,
ERM II asigură cadrul de evaluare a îndeplinirii criteriului cursului de
schimb. În evaluarea îndeplinirii acestui criteriu, inclusă în rapoartele lor,
Comisia și BCE au examinat perioada de doi ani care s-a încheiat la 16 mai 2013.
(11)     În conformitate cu articolul 4
din Protocolul nr. 13, criteriul de convergență a ratelor dobânzilor menționat
la articolul 140 alineatul (1) a patra liniuță din tratat înseamnă că, în
cursul unei perioade de un an înaintea examinării, un stat membru a avut o rată
a dobânzii nominală medie pe termen lung care nu a depășit-o cu mai mult de
două puncte procentuale pe cea a cel mult trei state membre care au înregistrat
cele mai bune rezultate în domeniul stabilității prețurilor. În sensul
criteriilor de convergență a ratelor dobânzii, s-au utilizat rate ale
dobânzilor comparabile pentru obligațiunile de stat de referință pe 10 ani.
Pentru evaluarea îndeplinirii criteriului privind rata dobânzii, în rapoartele
Comisiei și ale BCE s-a luat ca valoare de referință media aritmetică simplă a
ratelor dobânzii nominale pe termen lung înregistrate în primele trei state
membre cu cele mai bune rezultate în materie de stabilitate a prețurilor, plus
două puncte procentuale. Valoarea de referință astfel calculată pentru anul
încheiat în aprilie 2013 a fost de 5,5%.
(12)     În conformitate cu articolul 5
din Protocolul nr. 13, datele utilizate în prezenta evaluare a îndeplinirii
criteriilor de convergență sunt furnizate de Comisie. Comisia a furnizat date
pentru pregătirea prezentei propuneri. Datele bugetare au fost comunicate de
Comisie pe baza rapoartelor depuse de statele membre până la 1 aprilie 2013 în
conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 3605/93 al Consiliului din 22 noiembrie 1993
privind aplicarea Protocolului privind procedura de deficit excesiv anexată
Tratatului de instituire a Comunității Europene[17].
(13)     Pe baza rapoartelor prezentate
de Comisie și de BCE cu privire la progresele înregistrate de Letonia în
îndeplinirea obligațiilor sale privind realizarea uniunii economice și
monetare, Comisia a ajuns la următoarele concluzii:
(a)     Legislația internă a Letoniei, inclusiv
statutul băncii centrale naționale, este compatibilă cu articolele 130 și 131
din tratat și cu statutul SEBC și al BCE.
(b)     În ceea ce privește îndeplinirea de către
Letonia a criteriilor de convergență menționate la cele patru liniuțe de la
articolul 140 alineatul (1) din tratat:
–
rata medie a inflației din Letonia în anul care s-a
încheiat în aprilie 2013 a fost de 1,3%, valoare cu mult mai mică decât
valoarea de referință, și care probabil va rămâne sub valoarea de referință în
lunile următoare;
–
deficitul bugetar al Letoniei a înregistrat o
reducere credibilă și durabilă, ajungând sub 3% din PIB la sfârșitul anului 2012;
prin Decizia 2013/…/UE[18],
Consiliul, hotărând la recomandarea Comisiei, a abrogat Decizia 2009/591/CE
privind existența unui deficit excesiv în Letonia;
–
Letonia a participat la ERM II începând cu 2 mai 2005;
în momentul intrării în ERM II, autoritățile s-au angajat unilateral să mențină
latsul la o marjă de fluctuație de ±1% față de cursul de schimb central. În cei
doi ani care au precedat prezenta evaluare, cursul de schimb al latsului nu a
deviat de la cursul de schimb central cu mai mult de ± 1 % și nu s-a
confruntat cu tensiuni;
–
în anul care s-a încheiat în aprilie 2013, rata
dobânzii pe termen lung din Letonia a fost, în medie, de 3,8%, valoare mai mică
decât valoarea de referință.
(c)     Având în vedere evaluarea privind
compatibilitatea legislației și îndeplinirea criteriilor de convergență, precum
și a altor factori, Letonia îndeplinește condițiile pentru adoptarea monedei
euro,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Letonia îndeplinește condițiile necesare
pentru adoptarea monedei euro. Derogarea acordată Letoniei, menționată la
articolul 4 din Actul de aderare din 2003, se abrogă începând de la 1 ianuarie 2014.
Articolul 2
Prezenta
decizie se adresează statelor membre.
Articolul 3
Prezenta decizie se publică în Jurnalul
Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Preşedintele
[1]
[2]
[3]               Decizia 1998/317/CE
(JO L 139, 11.5.1998, p. 30).
[4]               JO L 167,
7.7.2000, p. 19.
[5]               JO L 195,
15.7.2006, p. 25.
[6]               JO L 186,
18.7.2007, p. 29.
[7]               JO L 186, 18.7.2007, p. 32.
[8]               JO L 195,
24.7.2008, p. 24.
[9]               JO L 196,
28.7.2010, p. 24.
[10]             JO L 236, 23.9.2003,
p. 33.
[11]             JO L 157, 21.6.2005,
p. 203.
[12]             JO L 112, 24.4.2012,
p. 21.
[13]             JO C 236, 2.8.1997,
p. 5.
[14]             JO C 73, 25.3.2006,
p. 21. Acord modificat prin Acordul din 14 decembrie 2007 (JO C 319, 29.12.2007,
p. 7).
[15]             JO L 257, 27.10.1995,
p. 1. Regulament modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1882/2003 al Parlamentului
European și al Consiliului (JO L 284, 31.10.2003, p. 1) și prin Regulamentul
(CE) nr. 596/2009 al Parlamentului European și al Consiliului.
[16]             În aprilie
2013, rata medie a inflației pe 12 luni din Grecia a fost de 0,4 %, iar
cea a zonei euro de 2,2 %, estimându‑se că această diferență va continua
să crească în lunile următoare.
[17]             JO L 332, 31.12.1993,
p. 7. Regulament modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2103/2005 al
Consiliului (JO L 337, 22.12.2005, p. 1).
[18]


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 7.8.2015
            COM(2015) 397 final
            Propunere de
            DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI
            privind mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare (solicitare din partea Italiei—EGF/2015/004 IT/Alitalia)

               EXPUNERE DE MOTIVE

               CONTEXTUL PROPUNERII

               1.Normele aplicabile contribuțiilor financiare din Fondul european de ajustare la globalizare (FEG) sunt prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 1309/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind Fondul european de ajustare la globalizare (2014 -2020) și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1927/2006
                  1
                („Regulamentul privind FEG”).

               2.La 24 martie 2015, Italia a depus cererea EGF/2015/004 IT/Alitalia pentru a obține o contribuție financiară din partea FEG, ca urmare a concedierilor
                  2
                care au avut loc la Gruppo Alitalia
                  3
                în Italia.

               3.După evaluarea acestei cereri, Comisia a concluzionat, în conformitate cu toate dispozițiile aplicabile ale Regulamentului privind FEG, că sunt îndeplinite condițiile pentru acordarea unei contribuții financiare din FEG.

               REZUMATUL CERERII

                        Cererea FEG

                        EGF/2015/004 IT/Alitalia

                        Statul membru

                        Italia

                        Regiunea (regiunile) în cauză (nivel NUTS 2)

                        Lazio (ITI4)

                        Data depunerii cererii

                        24 martie 2015

                        Data confirmării primirii cererii

                        7 aprilie 2015

                        Data cererii de informații suplimentare

                        7 aprilie 2015

                        Termenul pentru furnizarea informațiilor suplimentare

                        19 mai 2015

                        Termenul pentru finalizarea evaluării

                        11 august 2015

                        Criteriul de intervenție

                        Articolul 4 litera (a) din Regulamentul privind FEG

                        Întreprinderea principală

                        Gruppo Alitalia

                        Numărul de întreprinderi vizate

                        1

                        Sectorul (sectoarele) de activitate economică

                        (Diviziunea din NACE Rev. 2)
                           4

                        Diviziunea 51 (Transport aerian)

                        Numărul de filiale, furnizori și producători din aval

                        0

                        Perioada de referință (patru luni)

                        31 august 2014 – 30 decembrie 2014

                        Numărul de disponibilizări în perioada de referință (a)

                        1 247

                        Numărul de concedieri înainte sau după perioada de referință (b)

                        2

                        Numărul total de concedieri (a + b)

                        1 249

                        Numărul total de beneficiari eligibili

                        1 249

                        Numărul total de beneficiari vizați

                        184

                        Numărul de tineri vizați care nu sunt încadrați profesional și nu urmează niciun program educațional sau de formare (NEET)

                        0

                        Buget pentru servicii personalizate (EUR)

                        2 264 080

                        Buget pentru punerea în aplicare a FEG
                           5
                         (EUR)

                        94 000

                        Buget total (EUR)

                        2 358 080

                        Contribuția din partea FEG (60 %) (EUR)

                        1 414 848

               EVALUAREA CERERII

               Procedură

               4.La 24 martie 2015, Italia a depus cererea EGF/2015/004 IT/Alitalia, în termen de 12 săptămâni de la data la care au fost îndeplinite criteriile de intervenție stabilite la articolul 4 din Regulamentul privind FEG. Comisia a confirmat primirea cererii în termen de două săptămâni de la data depunerii cererii, și anume la 7 aprilie 2015, și a solicitat Italiei, la aceeași dată, să transmită informații suplimentare Aceste informații suplimentare au fost furnizate în termen de șase săptămâni de la data solicitării. Termenul de 12 săptămâni de la data primirii cererii complete, în cursul căruia Comisia ar trebui să finalizeze evaluarea conformității cererii cu condițiile de acordare a unei contribuții financiare, expiră la 11 august 2015.

               Eligibilitatea cererii

               Întreprinderile și beneficiarii în cauză

               5.Cererea se referă la un număr de 1 249 lucrători concediați de Gruppo Alitalia. Gruppo Alitalia își desfășoară activitatea în sectorul economic clasificat în cadrul diviziunii 51 din NACE Rev. 2 (Transportul aerian). Concedierile efectuate de Gruppo Alitalia au loc în principal în regiunea de nivel NUTS
                  6
                2 Lazio (ITI4).

               Criterii de intervenție

               6.Italia a depus cererea în temeiul criteriilor de intervenție de la articolul 4 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul privind FEG, conform cărora se prevede concedierea a cel puțin 500 de lucrători într-o perioadă de referință de patru luni dintr-o întreprindere dintr-un stat membru, inclusiv lucrători concediați de furnizori și producători din aval și/sau persoane care desfășoară o activitate independentă și care și-au încetat activitatea.

               7.Perioada de referință de patru luni pentru cerere este cuprinsă între 31 august 2014 și 30 decembrie 2014. În cursul perioadei de referință au fost concediați 1 247 lucrători ai Gruppo Alitalia.

               Calcularea concedierilor și a cazurilor de încetare a activității

               8.Cele 1 247 de concedieri din cursul perioadei de referință au fost calculate de la data încetării de facto a contractului de muncă sau de la data expirării acestuia.

               Beneficiari eligibili

               9.Pe lângă cei 1 247 de lucrători deja menționați, printre beneficiarii eligibili se numără și 2 lucrători disponibilizați înainte de perioada de referință de patru luni. Se poate stabili o legătură clară de cauzalitate cu evenimentul care a declanșat concedierile în decursul perioadei de referință.

               10.Numărul total de beneficiari eligibili este așadar de 1 249.

               Legătura dintre disponibilizări și modificările structurale majore ale comerțului mondial ca urmare a globalizării.

               11.În scopul de a stabili legătura dintre concedieri și modificările majore apărute în structura comerțului mondial ca urmare a globalizării, Italia susține că, deși la nivel global, piața transportului aerian internațional rămâne încă dominată de companiile aeriene europene, acest sector a suferit perturbări economice serioase, în special o scădere a cotei de piață a UE. În perioada 2008-2012, traficul mondial a cunoscut o creștere de 4,6 % pe an, care se înscrie într-o tendință de creștere pe termen lung observată începând din 1970. Cu toate acestea, traficul aerian dintre Europa și restul lumii înregistrează o creștere mai lentă (2,4 %), fapt care a dus la o scădere a cotei UE-27 pe piața transportului aerian, măsurată în venituri pasageri-kilometri (RPK). Datele disponibile pentru 2013
                  7
                și 2014
                  8
                arată faptul că tendința observată pentru perioada 2008-2012 continuă. Europa a înregistrat o creștere de 3,8 % în 2013 și de 5,7 % în 2014, comparativ cu anul precedent, o cifră inferioară mediei la nivel mondial (5,2 % și, respectiv, 6,3 %), și reprezintă 38 % din traficul mondial (măsurat în venituri pasageri-kilometri), adică cu un punct procentual mai puțin decât în 2012. Orientul Mijlociu rămâne regiunea cu cea mai rapidă creștere din lume, extinzându-se cu 10,9 % în 2013 și cu 13,4 % în 2014 și reprezentând 14 % din traficul internațional.

               12.În ceea ce privește traficul aerian pe categoria tranzit, Orientul Mijlociu înregistrează o performanță puternică, cu cele trei aeroporturi principale de la Doha (Qatar), Abu Dhabi (Emiratele Arabe Unite) și Dubai (EAU) înregistrând toate volume importante de trafic pe categoria tranzit (în jur de 50 %). Împreună, cele trei aeroporturi deservesc în prezent aproximativ 15 % din totalul volumului de trafic aerian dinspre Asia către Europa și dinspre Europa către Pacificul de Sud Vest. Volumul traficului global între Europa și Asia este în creștere cu aproximativ 7 % în fiecare an, dar traficul Europa-Asia care tranzitează prin Orientul Mijlociu este în creștere cu aproximativ 20 % pe an
                  9
               .

               13.Evoluția recentă a Turkish Airlines este comparabilă cu cea a societăților din Golf. Societatea a exploatat centrul de tranzit Istanbul–Atatürk pentru a capta o parte semnificativă a fluxurilor de trafic dintre Asia și Europa și, în acest scop, și-a dublat dimensiunea totală a flotei sale, care a crescut de la 100 de aeronave în 2006 la 200 în 2012. Creșterea Turkish Airlines este și mai semnificativă atunci când este măsurată în kilometru/loc oferit în rețeaua sa pe distanțe lungi, care a crescut de la 5 000 milioane în 2004 la peste 30 000 de milioane EUR în 2013.

               14.Traficul internațional de pasageri dinspre/către Italia și Emiratele Arabe Unite (EAU), unde sunt stabiliți transportatorii Emirates și Etihad, a crescut în medie cu 21 % în fiecare an în perioada 2004-2014. Numărul de pasageri a crescut de șase ori, de la 297 268 în 2004 la 1,7 milioane în 2014
                  10
               . În cazul Turciei și al Turkish Airlines, rata medie anuală de creștere era de 18 %, iar numărul de pasageri transportați dinspre/către Italia a crescut de cinci ori, de la 426 818 la 2 milioane de pasageri pe parcursul aceleiași perioade
                  11
               . Această creștere semnificativă a numărului de pasageri transportați a avut loc în principal în detrimentul companiei Alitalia.

               15.Efectele acestor schimbări intervenite în structura schimburilor comerciale au fost agravate și de alți factori, precum scăderea cererii ca urmare a crizei economice și creșterea prețului petrolului (carburantul reprezintă uneori aproape o treime din costurile kilometru-loc), ceea ce a dus la o scădere a ocupării forței de muncă în sectorul traficului aerian cu 6,6 % la nivelul UE în perioada 2008-2013
                  12
               .

               16.Până în prezent, sectorul transportului aerian a făcut obiectul a două cereri FEG
                  13
               , ambele fiind bazate pe aspecte comerciale legate de globalizare .

               Evenimentele care au condus la concedieri și la încetarea activității

               17.Astfel cum s-a menționat deja mai sus, creșterea considerabilă a numărului de pasageri transportați dinspre/către Italia de către transportatorii din Golf și Turkish Airlines a avut loc în detrimentul Alitalia. Scăderea numărului de pasageri transportați în 2014, ajungând la cifrele din 2010, ceea ce reprezintă o scădere cu 3,6 % în comparație cu 2013 și cu 6,4 % în comparație cu 2012, coroborată cu pierderile acumulate de la privatizarea completă a companiei Alitalia în 2009, care se ridicau la 1 137 de milioane EUR în primul trimestru al anului 2014, sunt evenimentele care au dus la concedierile respective în cadrul Gruppo Alitalia pentru care Italia a solicitat sprijin din partea FEG.

               18.Având în vedere această situație (scăderea numărului de pasageri transportați și pierderile acumulate), la 12 iulie 2014, Gruppo Alitalia, în acord cu sindicatele relevante
                  14
               , a hotărât să transmită Ministerului muncii o cerere pentru CIG
                  15
                pentru criză de întreprindere, referitoare la 1 635 de lucrători. Ulterior, procedura de „mobilità”
                  16
                a fost lansată pentru 1 249 de lucrători.

               Impactul preconizat al concedierilor asupra economiei și ocupării forței de muncă la nivel local, regional sau național

               19.Structura de producție a regiunii Lazio se caracterizează prin importanța deosebită a serviciilor și printr-un nivel scăzut de industrializare. Serviciile reprezintă 85,4 % din valoarea adăugată la nivel regional, în timp ce media națională este de 74,1 %. Ca urmare a fluxului constant și ridicat de turiști și vizitatori ai regiunii și ai orașului Roma, în special, sectoarele legate de turism sunt printre cele mai dezvoltate în regiunea Lazio.

               20.Ocuparea forței de muncă în Lazio a fost afectată de efectele crizei economice și financiare într-o mai mică măsură decât ocuparea forței de muncă la nivel național. Potrivit Eurostat, în Lazio, în perioada 2008-2013, ocuparea forței de muncă a scăzut cu 1,7 %,(această scădere reprezentând peste 38 000 de locuri de muncă pierdute), în timp ce ocuparea forței de muncă în Italia a scăzut cu 4,2 % și aproape un milion de locuri de muncă au fost pierdute.

               21.În 2014, numărul total de ore CIG autorizate în Lazio a crescut cu 12,3 % în comparație cu 2013. De asemenea, deoarece numărul orelor CIG autorizate se află deja la un nivel foarte ridicat, începând cu 2011, fiecare creștere are un impact mai mare asupra pieței forței de muncă decât sugerează cifrele.

               22.În plus, în perioada 2008-2013, ocuparea forței de muncă din sectorul transportului aerian italian a scăzut cu aproape 20 %
                  17
               . Disponibilizările din Gruppo Alitalia vor agrava și mai mult o situație deja dificilă a ocupării forței de muncă.

               Beneficiari vizați și acțiuni propuse

               Beneficiari vizați

               23.Se estimează că numărul lucrătorilor concediați care vor beneficia de măsuri se ridică la 184. Defalcarea acestor lucrători în funcție de sex, cetățenie și grupă de vârstă este următoarea:

                        Categorie

                        Numărul de
                           beneficiari vizați

                        Sexul:

                        Bărbați:

                        129

                        (70,1 %)

                        Femei:

                        55

                        (29,9 %)

                        Cetățenie:

                        Cetățeni ai UE:

                        183

                        (99,5 %)

                        Cetățeni din afara UE:

                        1

                        (0,5 %)

                        Categoria de vârstă:

                        15-24 de ani:

                        0

                        (0 %)

                        25-29 de ani:

                        0

                        (0 %)

                        30-54 de ani:

                        178

                        (96,79 %)

                        55-64 de ani:

                        6

                        (3,3 %)

                        peste 64 de ani:

                        0

                        (0 %)

               Eligibilitatea acțiunilor propuse

               24.Serviciile personalizate care vor fi puse la dispoziția lucrătorilor concediați constau în următoarele acțiuni:

               –Admiterea și evaluarea competențelor: Prima măsură este pusă la dispoziția participanților de către centrele de ocupare a forței de muncă și include un profil al lucrătorilor și o evaluare a competențelor, împreună cu informarea acestora cu privire la serviciile disponibile și agențiile acreditate care le prestează. Lucrătorul interesat în accesarea serviciilor selectează agenția pe care o dorește și încheie un acord cu centrul de ocupare a forței de muncă și agenția, așa-numitul „contratto di ricollocazione” (acord de reinserție profesională). Lucrătorul acceptă să participe în mod activ, în timp ce operatorul își asumă obligația de a asista în mod activ lucrătorul către reinserția sa profesională.

               –Sprijin pentru căutarea activă a unui loc de muncă. Agențiile acreditate vor oferi lucrătorilor disponibilizați sprijin pentru căutarea activă a unui loc de muncă. Lucrătorii vor fi asistați de către un îndrumător care le va oferi asistență și consiliere. De asemenea, îndrumătorul va ajuta lucrătorii prin găsirea de soluții care să le permită reinserția profesională. Agențiile vor fi plătite pe baza rezultatelor obținute. 4 000 EUR în cazul în care un lucrător concediat a găsit un loc de muncă permanent, 2 500 EUR în cazul în care un lucrător concediat a găsit un loc de muncă pe baza unui contract cu o durată de douăsprezece luni sau mai mult, 1 000 EUR în cazul în care un lucrător concediat a găsit un loc de muncă pe baza unui contract cu o durată de cel puțin șase luni. În cazul în care nu a fost posibilă găsirea unei soluții pentru lucrătorul concediat, agenția va primi per participant o sumă echivalentă cu 20 % din contribuția medie primită pe lucrător reangajat, pentru serviciile de consiliere și de sprijin
                  18
                oferite.

               –Formare profesională. Participanții vor beneficia de formare profesională care vizează recalificarea și perfecționarea lucrătorilor, la cererea potențialilor angajatori. Formarea pregătitoare în cadrul unei instituții de învățământ poate fi combinată cu formarea la locul de muncă la sediul angajatorului potențial. Costul mediu estimat pentru formare este de 4 800 EUR.

               –Rambursarea cheltuielilor de mobilitate. Costurile reale suportate de lucrători în vederea participării la activități de formare la locul de muncă în întreprinderi situate la 80 km sau mai mult de domiciliul participanților vor fi rambursate în limita a 5 000 EUR, pe baza prezentării facturilor, a bonurilor fiscale sau a oricărui alt document contabil echivalent. Costurile de mobilitate includ cheltuielile de călătorie, de diurnă, cheltuieli de cazare și cheltuieli de instalare (cheltuieli de mutare, electricitate, apă, gaze, etc.).

               –Subvenții de angajare în cazul persoanelor cu vârsta de peste 50 de ani. Acest ajutor facilitează reinserția profesională a lucrătorilor pe baza unor contracte de muncă cu durată determinată sau cu durată nedeterminată în cadrul unei întreprinderi, alta decât Gruppo Alitalia. Pentru reinserția profesională pe baza unui contract cu durată nedeterminată, întreprinderea angajatoare va primi 7 000 EUR per lucrător, în timp ce pentru reinserția profesională pe baza unui contract cu durată determinată de cel puțin 12 luni, întreprinderea angajatoare va primi 3 000 EUR per lucrător și 1 000 EUR per lucrător pentru o reinserție profesională cu contract cu durată determinată de cel puțin 6 luni. În cazul în care angajatorul transformă un contract cu durată determinată în curs de desfășurare într-un contract cu durată nedeterminată, subvenția la angajare va fi suplimentată până la 7 000 EUR. Cu toate acestea, în cazul reînnoirii contractelor cu durată determinată, angajatorul nu are dreptul la nicio primă suplimentară.

               25.Serviciile propuse, descrise aici, constituie măsuri active pe piața forței de muncă în cadrul acțiunilor eligibile definite la articolul 7 din Regulamentul privind FEG. Aceste acțiuni nu țin locul măsurilor pasive de protecție socială.

               26.Italia a furnizat informațiile necesare privind acțiunile care sunt obligatorii pentru întreprinderea vizată în temeiul legislației naționale sau în temeiul contractelor colective de muncă. Această țară a confirmat că o contribuție financiară din partea FEG nu va înlocui astfel de acțiuni.

               Bugetul estimat

               27.Costurile totale estimate sunt de 2 358 080 EUR, incluzând cheltuieli pentru servicii personalizate de 2 264 080 EUR și cheltuieli pentru activitățile de pregătire, gestionare, informare și publicitate, control și raportare de 94 000 EUR.

               28.Contribuția financiară totală solicitată din FEG este de 1 414 848 EUR (60 % din totalul costurilor).

                        Acțiuni

                        Numărul estimat al participanților

                        Costul estimat per participant
                        (în EUR)

                        Costuri totale estimate

                        (în EUR)

                        Servicii personalizate [Acțiuni în temeiul articolului 7 alineatul (1) literele (a) și (c) din Regulamentul privind FEG]

                        Admiterea și evaluarea competențelor
                           (Bilancio di competenze)

                        184

                        70

                        12 880

                        Sprijin pentru căutarea activă a unui loc de muncă
                           (Soggetto accreditato)

                        184

                        4 000

                        736 000

                        Formare profesională
                        (Formazione on demand)

                        184

                        4 800

                        883 200

                        Subtotal (a):

                        Procent din pachetul de servicii personalizate

                        –

                        1 632 080

                        (72,09 %)

                        Alocații și stimulente [Acțiuni în temeiul articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind FEG]

                        Rambursarea cheltuielilor de mobilitate
                           (Bonus di mobilità per la formazione)

                        90

                        5 000

                        450 000

                        Subvenții de angajare în cazul persoanelor cu vârsta de peste 50 de ani
                        (Bonus assunzione over 50)

                        26

                        7 000

                        182 000

                        Subtotal (b):

                        Procent din pachetul de servicii personalizate:

                        –

                        632 000

                        (27,91 %)

                        Acțiuni în temeiul articolului 7 alineatul (4) din Regulamentul privind FEG

                        1. Activități de pregătire

                        –

                        8 500

                        2. Gestionare

                        –

                        35 000

                        3. Informare și publicitate

                        –

                        8 500

                        4. Control și raportare

                        –

                        42 000

                        Subtotal (c):

                        Procent din costurile totale:

                        –

                        94 000

                        (3,99 %)

                        Costuri totale (a + b + c):

                        –

                        2 358 080

                        Contribuție din FEG (60 % din costurile totale)

                        –

                        1 414 848

               29.Costurile acțiunilor identificate în tabelul de mai sus ca acțiuni în temeiul articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind FEG nu depășesc 35 % din costurile totale ale pachetului coordonat de servicii personalizate.

               Perioada de eligibilitate a cheltuielilor

               30.Italia a început furnizarea serviciilor personalizate către beneficiarii vizați la 1 aprilie 2015. Prin urmare, cheltuielile aferente acțiunilor menționate la punctul 24 sunt eligibile pentru a fi susținute printr-o contribuție financiară din FEG de la 1 aprilie 2015 până la 1 aprilie 2017.

               31.Italia a început să suporte cheltuielile administrative pentru punerea în aplicare a FEG la 30 ianuarie 2015. Prin urmare, cheltuielile privind acțiunile de pregătire, gestionare, informare și publicitate, control și raportare sunt eligibile pentru o contribuție financiară din FEG de la 30 ianuarie 2015 până la 1 octombrie 2017.

               Complementaritatea cu acțiuni finanțate din fonduri naționale sau ale Uniunii

               32.Sursa de prefinanțare sau de cofinanțare națională este Fondul pentru politicile active, menționat la articolul 1 alineatul (215) din Legea nr. 147/2013
                  19
               .

               33.Italia a confirmat că măsurile descrise mai sus care primesc o contribuție financiară din FEG nu vor beneficia și de contribuții financiare din partea altor instrumente financiare ale Uniunii.

               Proceduri de consultare a beneficiarilor vizați sau a reprezentanților acestora ori a partenerilor sociali, precum și a autorităților locale și regionale

               34.Italia a consultat și/sau a informat partenerii sociali, agențiile acreditate care oferă sprijin în căutarea unui loc de muncă și lucrătorii cu privire la pachetul coordonat de servicii personalizate. Întâlnirea cu sindicatele a avut loc la 4 martie 2015, iar cea cu asociațiile patronale la 6 martie 2015. Agențiile acreditate au fost informate la 23 februarie 2015, iar pachetul de servicii personalizate în sprijinul foștilor lucrători ai Alitalia a fost prezentat beneficiarilor la 31 martie 2015. Pentru a încuraja și a facilita în continuare schimburile de informații și clarificările cu privire la acest dosar, o adresă de e-mail specială (alitalia2014@regione.lazio.it) a fost adusă la cunoștința beneficiarilor și a partenerilor sociali.

               Sisteme de gestionare și control

               35.Cererea conține o descriere a sistemului de gestionare și control, care precizează responsabilitățile organismelor implicate. Italia a notificat Comisiei faptul că această contribuție financiară va fi gestionată de Ministero del lavoro e delle politiche sociali - Direzione generale per le politiche attive, i servizi per il lavoro e la formazione (MLPS — DG PASLF) după cum urmează: MLPS — DG PASLF — Divisione III va acționa în calitate de autoritate de management, MLPS — DG PASLF — Divisione IV în calitate de autoritate de certificare, iar MLPS — Secretariato Generale — Divisione II în calitate de autoritate de audit. Regione Lazio va fi organismul intermediar pentru autoritatea de management.

               Angajamentele furnizate de statul membru în cauză

               36.Italia a oferit toate garanțiile necesare cu privire la următoarele:

               –principiile egalității de tratament și nediscriminării vor fi respectate în ceea ce privește accesul la acțiunile propuse și punerea lor în aplicare;

               –cerințele stipulate în legislația națională și în cea a UE privind disponibilizările colective au fost respectate;

               –Gruppo Alitalia, întreprinderea care a efectuat concedieri, care și-a continuat activitățile după efectuarea concedierilor, și-a respectat obligațiile legale aplicabile în cazul disponibilizărilor și a luat măsurile adecvate pentru lucrătorii săi;

               –acțiunile propuse nu vor primi sprijin financiar din partea altor fonduri sau instrumente financiare ale Uniunii și se va evita orice fel de dublă finanțare;

               –măsurile propuse vor fi complementare cu măsurile finanțate din fondurile structurale;

               –contribuția financiară din FEG va respecta normele procedurale și materiale ale Uniunii privind ajutoarele de stat.

               IMPLICAȚIILE BUGETARE

               Propunere bugetară

               37.FEG nu depășește o sumă anuală maximă de 150 de milioane EUR (la prețurile din 2011), după cum se prevede la articolul 12 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului din 2 decembrie 2013 de stabilire a cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020
                  20
               .

               38.După examinarea cererii în conformitate cu condițiile stabilite la articolul 13 alineatul (1) din Regulamentul privind FEG și luând în considerare numărul de beneficiari vizați, acțiunile propuse și costurile estimate, Comisia propune mobilizarea FEG pentru suma de 1 414 848 EUR, reprezentând 60 % din costurile totale ale acțiunilor propuse, în scopul de a furniza o contribuție financiară pentru cerere.

               39.Decizia propusă de mobilizare a FEG va fi adoptată în comun de Parlamentul European și de Consiliu, în conformitate cu punctul 13 din Acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 între Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară
                  21
               .

               Acte conexe

               40.În același timp cu prezentarea acestei propuneri de decizie pentru mobilizarea FEG, Comisia va prezenta Parlamentului European și Consiliului o propunere de transfer către linia bugetară relevantă a sumei de 1 414 848 EUR.

               41.În același timp cu adoptarea prezentei propuneri de decizie de mobilizare a FEG, Comisia va adopta și o decizie privind o contribuție financiară, prin intermediul unui act de punere în aplicare care va intra în vigoare la data la care Parlamentul European și Consiliul adoptă decizia propusă de mobilizare a FEG.

               Propunere de

               DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI

               privind mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare
                  (solicitare din partea Italiei—EGF/2015/004 IT/Alitalia)

               PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1309/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind Fondul european de ajustare la globalizare (2014-2020) și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1927/2006
                  22
               , în special articolul 15 alineatul (4),

               având în vedere Acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 între Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară
                  23
               , în special punctul 13,

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Fondul european de ajustare la globalizare (FEG) urmărește să ofere sprijin lucrătorilor concediați și persoanelor care desfășoară o activitate independentă a căror activitate a încetat ca urmare a modificărilor structurale majore intervenite în practicile comerciale mondiale, generate de globalizare, ca urmare a continuării crizei economice și financiare mondiale sau ca urmare a unei noi crize economice și financiare mondiale, precum și să le ofere asistență în vederea reintegrării pe piața muncii.

               (2)FEG nu trebuie să depășească o sumă anuală maximă de 150 de milioane EUR (la prețurile din 2011), după cum se prevede la articolul 12 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului
                  24
               .

               (3)La 24 martie 2015, Italia a depus cererea EGF/2015/004 IT/Alitalia pentru a obține o contribuție financiară din partea FEG, ca urmare a concedierilor care au avut loc la Gruppo Alitalia
                  25
                în Italia. Cererea a fost completată cu informații suplimentare, în conformitate cu articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1309/2013. Cererea respectivă îndeplinește cerințele de stabilire a unei contribuții financiare din FEG, în conformitate cu articolul 13 din Regulamentul (UE) nr. 1309/2013.

               (4)Prin urmare, ar trebui mobilizat FEG pentru a se furniza o contribuție financiară în valoare de 1 414 848 EUR ca răspuns la cererea depusă de Italia.

               (5)În scopul de a reduce la minimum timpul necesar pentru mobilizarea FEG, prezenta decizie ar trebui să se aplice de la data adoptării sale,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               În cadrul bugetului general al Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2015, se mobilizează din Fondul european de ajustare la globalizare suma de 1 414 848 EUR în credite de angajament și credite de plată.

               Articolul 2

               Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Se aplică de la [data adoptării sale] *.

               Adoptată la Bruxelles,

                  Pentru Parlamentul European
                        Pentru Consiliu

                  Președintele
                        Președintele

                     (1)
                  JO L 347, 20.12.2013, p. 855.

                     (2)
                  În sensul articolului 3 din Regulamentul privind FEG.

                     (3)
                  Alitalia Compagnia Aerea Italiana S.p.A. și Air One S.p.A. (CAI First S.p.A., CAI Second S.p.A. și Alitalia Loyalty).

                     (4)
                  JO L 393, 30.12.2006, p. 1.

                     (5)
                  În conformitate cu articolul 7 al patrulea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 1309/2013.

                     (6)
                  Regulamentul (UE) nr. 1046/2012 al Comisiei din 8 noiembrie 2012 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1059/2003 al Parlamentului European și al Consiliului privind instituirea unui nomenclator comun al unităților teritoriale de statistică (NUTS) privind transmiterea seriilor temporale privind noua împărțire regională (JO L 310, 9.11.2012, p. 34).

                     (7)

                     http://www.icao.int/Newsroom/News%20Doc%202013/COM.43.13.ECON-RESULTS.Final-2.en.pdf

                     (8)

                     http://www.icao.int/Newsroom/Pages/Strong-Passenger-Results-and-a-Rebound-for-Freight-Traffic-in-2014.aspx

                     (9)

                     http://www.amadeus.com/web/amadeus/en_US-US/Amadeus-Home/News-and-events/News/041713-300-world-super-routes/1259071352352-Page-AMAD_DetailPpal?assetid=1319526535668&assettype=PressRelease_C

                     (10)
                  ENAC. Dati di traffico.

                     www.enac.gov.it

                     (11)
                  Id.

                     (12)
                  Eurostat, Ocuparea forței de muncă în funcție de sex, categorie de vârstă și activitate economică detaliată (din 2008, NACE Rev. 2 (1 000)

                     http://ec.europa.eu/eurostat/web/lfs/data/database

                  .

                     (13)
                  EGF/2013/014 FR Air France (COM(2014) 701 final) și EGF/2015/004 IT Alitalia, prezenta cerere.

                     (14)
                  UIL-transporti, UGL transporti, FILT-CGIL, FIT-CISL.

                     (15)
                  Cassa Integrazione Guadagno (CIG)  este o prestație menită să garanteze un anumit nivel de venit pentru lucrătorii  împiedicați să-și exercite atribuțiile. CIG este activată în caz de reducere sau întrerupere a activităților de producție ca urmare a restructurării, a reorganizării întreprinderii, a crizei de întreprindere și a procedurilor de faliment care au consecințe grave asupra pieței muncii la nivel local. CIG este un instrument care vizează să împiedice concedierea lucrătorilor oferind întreprinderilor posibilitatea de a evita costul forței de muncă temporar inutile, în timp ce așteaptă reluarea activităților normale de producție.   Cu toate acestea, CIG este adesea preludiul la mobilità.

                     (16)
                  Mobilità este unul dintre mecanismele de securitate socială prevăzute de lege pentru a atenua consecințele concedierii. Prin procedura mobilità, lucrătorii concediați beneficiază de sprijin financiar și de mecanisme pentru facilitarea reinserției lor profesionale.

                     (17)
                  Eurostat, Ocuparea forței de muncă în funcție de sex, categorie de vârstă și activitate economică detaliată

                     http://ec.europa.eu/eurostat/web/lfs/data/database

                  .

                     (18)
                  În vederea întocmirii bugetului, statul membru solicitant a estimat la 3 000 EUR retribuția medie per lucrător reintegrat și, respectiv, la 600 EUR retribuția pentru lucrătorii pentru care nu s-a putut găsi o soluție.

                     (19)

                     http://www.gazzettaufficiale.it/eli/id/2013/12/27/13G00191/sg

                     (20)
                  JO L 347, 20.12.2013, p. 884.

                     (21)
                  JO C 373, 20.12.2013, p. 1.

                     (22)
                  JO L 347, 20.12.2013, p. 855.

                     (23)
                  JO C 373, 20.12.2013, p. 1.

                     (24)
                  Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului de stabilire a cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020 (JO L 347, 20.12.2013, p. 884).

                     (25)
                  Alitalia Compagnia Aerea Italiana S.p.A. și Air One S.p.A. (CAI First S.p.A., CAI Second S.p.A. și Alitalia Loyalty).