title: Propunere de decizie a Consiliului de acordare a unui ajutor financiar comunitar pe termen mediu Ungariei

text:
     RO

RO        RO
 ---pagebreak---               COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE

                                              Bruxelles, 30.10.2008
                                              COM(2008) 716 final

                                Recomandare de

                          DECIZIE A CONSILIULUI

                   de acordare de asistență reciprocă Ungariei

                                  Propunere de

                          DECIZIE A CONSILIULUI

     de acordare a unui ajutor financiar comunitar pe termen mediu Ungariei

                             (prezentată de Comisie)

RO                                                                            RO
 ---pagebreak---                                        EXPUNERE DE MOTIVE

     1.       INTRODUCERE
     Încă de la mijlocul anului 2006, autoritățile maghiare fac eforturi semnificative pentru a
     corecta dezechilibrele acumulate, externe și interne, ale țării. În ciuda rezultatelor palpabile la
     care s-a ajuns în ultimii doi ani, care includ scăderea semnificativă a deficitului
     administrațiilor publice și reducerea progresivă a deficitului contului curent, piețele financiare
     maghiare s-au confruntat cu mari tensiuni de la începutul lunii octombrie 2008. Acestea sunt
     legate de vulnerabilitatea financiară relativ ridicată cauzată de datoria externă a Ungariei
     (aproape 100% din PIB), care a crescut recent, în urma împrumuturilor în valută contractate
     de sectorul privat, precum și de o rată a datoriei publice care este cea mai ridicată din regiune
     (aproximativ 66% din PIB). Autoritățile au anunțat rapid un larg pachet strategic menit să
     restabilească încrederea investitorilor și să reducă tensiunile resimțite pe piețele financiare.
     Măsurile prevăd o scădere accelerată a deficitului, atât în 2008, cât și în 2009, care ar reduce
     nevoia de finanțare a guvernului, precum și o serie de acțiuni bine definite pentru a dezgheța
     piața datoriei publice și pentru a spori lichiditățile pe piața swap-ului valutar. Cu toate acestea,
     deoarece o deteriorare rapidă a contului de capital și financiar este de așteptat în 2008 și în
     special în 2009, din cauza turbulențelor piețelor financiare, Ungaria va avea nevoie de un
     sprijin financiar substanțial în această perioadă, care s-ar ridica probabil la 20 de miliarde
     EUR până la sfârșitul anului 2009.

     2.       EVOLUțIE șI PERSPECTIVE MACROECONOMICE
     La mijlocul anului 2006 a fost lansat un program de consolidare fiscală pentru a corecta
     dezechilibrele fiscale și externe semnificative constituite în anii precedenți (deficitul
     administrațiilor publice se ridica la 9,3% în 2006 și cel al contului curent la 7,5%). Măsurile
     cuprindeau, printre altele, înghețarea cheltuielilor, reduceri ale investițiilor publice, majorări
     fiscale și scăderea subvențiilor pentru prețuri. Prin urmare, contribuția sectorului public s-a
     redus considerabil, mai ales în ceea ce privește domeniul sănătății, al educației și al
     administrației. În 2007, sectorul privat a rezistat, într-o oarecare măsură, scăderii activității
     economice, grație accesului la noi credite. Datorită unei evoluții pozitive puternice a
     exporturilor, de aproximativ 16%, investițiile au înregistrat o ușoară creștere, cu toate că
     beneficiile întreprinderilor au scăzut din cauza unei creșteri substanțiale ale costurilor legate
     de salarii. De asemenea, consumul a crescut moderat, cu 0,7%, în ciuda unei scăderi a
     salariilor reale, dat fiind că scumpirea petrolului și alimentelor a fost însoțită de o creștere a
     prețurilor reglementate și a taxei pe valoarea adăugată. La nivel global, rata anuală de creștere
     a PIB a scăzut de la 4,1% în 2006 la 1,1% în 2007, în timp ce inflația s-a dublat ajungând
     aproape la 8%, cu mult deasupra obiectivului oficial.
     În condițiile în care efectele pachetului fiscal se estompau, era de așteptat ca economia să se
     relanseze începând cu 2008 și să atingă rata creșterii potențiale (puțin sub 3%) în termen de 2-
     3 ani. Cu toate acestea, încetinirea economică mai accentuată decât se preconizase, în UE și în
     restul lumii, a redus substanțial perspectivele de creștere ale exportului, principalul motor al
     economiei maghiare în ultimii ani. Dificultățile financiare actuale și înăsprirea aferentă a
     condițiilor de creditare au contribuit la încetinirea economică și au înrăutățit perspectivele de
     creștere. Consumul privat și investițiile gospodăriilor suferă cel mai mult din cauza înăspririi
     condițiilor de creditare, în timp ce investițiile întreprinderilor ar trebui să se mențină, datorită
     sprijinului preconizat prin ajutoare financiare din partea fondurilor UE (structurale și de
     coeziune). Astfel, se preconizează că în 2008 rata anuală de creștere a PIB va rămâne cu mult
     sub 2% și că va scădea brusc în 2009, înainte de a se relansa încet în 2010. Date fiind

RO                                                    2                                                     RO
 ---pagebreak---      incertitudinile importante cu privire la condițiile actuale de pe piața financiară, există chiar
     anumite riscuri ca PIB să scadă în 2009, după care ar urma o relansare lentă.

     3.       FINANțELE PUBLICE
     În 2007, deficitul general al administrațiilor publice se ridica la 5% din PIB, cu mult sub cel
     din 2006, care atinsese 9,3% din PIB. Această scădere a fost rezultatul programului de
     consolidare fiscală demarat în vara anului 2006 de guvernul reales, cuprinzând o serie de
     majorări fiscale, precum și reduceri ale subvențiilor pentru prețuri, înghețarea cheltuielilor
     (mai ales pentru salariile din sectorul public), precum și o reducere nominală a investițiilor
     publice. La mijlocul lunii iulie 2008, pe baza veniturilor administrațiilor publice centrale, care
     au depășit așteptările în prima jumătate a anului, guvernul și-a reevaluat deficitul preconizat la
     3,8% din PIB (față de obiectivul inițial de 4% din PIB, cuprins în ultimul program de
     convergență actualizat și aprobat de Consiliu).
     Ca reacție la turbulențele de pe piețele financiare maghiare, guvernul a anunțat la
     10 octombrie un plan de acțiune în 12 puncte destinat restabilirii încrederii în piețe. Mai ales,
     planul cuprindea obiective mai stricte privind deficitul bugetar: la 3,4% din PIB pentru 2008,
     față de 3,8%, și la 2,9 din PIB pentru 2009, față de 3,2%, cifră care s-a redus ulterior la 2,6%
     din PIB. Pentru 2008, realizarea obiectivului de 3,4% din PIB, și mai ambițios, privind
     deficitul, ar fi sprijinită cu ajutorul următoarelor măsuri: (i) reducerea cheltuielilor aferente
     anumitor programe guvernamentale și cheltuieli de cofinanțare inferioare previziunilor,
     datorate absorbției mai lente decât se preconizase a fondurilor UE (0,15% din PIB); de
     asemenea, (ii) înghețarea permanentă a rezervelor bugetare neutilizate (0,3% din PIB), dacă
     este nevoie. În ceea ce privește anul 2009, se preconizează că obiectivul privind un deficit mai
     redus cu 0,6% din PIB va fi îndeplinit prin (i) anularea schimbărilor fiscale planificate care ar
     fi dus, conform previziunilor oficiale, la o pierdere de venit de 0,55% din PIB în 2009,
     măsurile compensatorii privind cheltuielile rămânând valabile și (ii) reduceri suplimentare
     privind cheltuielile, de 0,6% din PIB (prin reducerea programelor guvernamentale și a
     costurilor de funcționare ale instituțiilor bugetare și prin amânarea indexării anumitor
     transferuri sociale), care au fost incluse în proiectul de buget revizuit depus la 18 octombrie,
     precum și (iii) măsuri suplimentare reprezentând aproximativ 1% din PIB, și anume reducerea
     plății celei de a 13-a pensii și a celui de al 13-lea salariu în sectorul public și înghețarea
     salariilor din acest sector.
     Revitalizarea procesului de reformă privind guvernanța fiscală face și ea parte din planul de
     acțiune în 12 puncte al guvernului. Documentul legislativ revizuit a fost înaintat
     Parlamentului la 17 octombrie. Acesta integrează unele elemente importante ale propunerilor
     alternative din partea partidelor din opoziție (de pildă, plafoane multianuale privind
     cheltuielile administrațiilor publice centrale și înființarea unui consiliu fiscal alături de oficiul
     legislativ pentru buget). Planul revizuit prevede că bugetul anual ar fi integrat într-un cadru de
     trei ani, cuprinzând reguli fiscale numerice („numerical rules”) pe termen mediu. Se
     preconizează că noua propunere legislativă va fi adoptată cu majoritate simplă.

     4.       PIEțE FINANCIARE
     În timp ce în cea mai mare parte a anului 2008 condițiile de pe piețele financiare maghiare
     evoluaseră în mod foarte similar piețelor corespunzătoare din regiune (în ciuda unor perioade
     de volatilitate mai ridicată1), piețele s-au confruntat cu mari presiuni la începutul lui

     1
             De exemplu, piața titlurilor de stat a suferit presiuni în primăvara anului 2008, în principal din cauza
             unei schimbări în cadrul portofoliului de către fondurile de pensii autohtone.

RO                                                         3                                                            RO
 ---pagebreak---      octombrie, din cauza înghețării pieței primare a titlurilor de stat, a căderii bruște a bursei de
     valori și a unei deprecieri grave a ratei de schimb, ceea ce a dus la o creștere semnificativă a
     spread-urilor randamentelor titlurilor de stat și a swap-urilor pe risc de credit. Se pare că acest
     fapt ar fi legat de o lipsă de lichidități în sistemul financiar, în special în ceea ce privește
     valuta, care se scumpește din cauza percepției că riscul contrapărții a crescut și a sporit
     aversiunea față de risc în ceea ce privește țările din centrul și estul Europei.
     În urma tulburărilor pieței de la începutul lunii octombrie, autoritățile au anunțat o serie de
     măsuri menite să reducă tensiunile financiare. Pe lângă înăsprirea planurilor bugetare, care
     reduce cerințele nete de finanțare, aceste măsuri cuprindeau următoarele elemente: (1) o
     flexibilizare a normelor privind investițiile pentru fondurile de pensii, (2) instituirea unui nou
     dispozitiv de swap valutar de Banca Națională a Ungariei (MNB), la 13 octombrie, menit să
     reunească cumpărători și vânzători în vederea depășirii riscului contrapărții, (3) un nou
     mecanism pentru bănci pus la dispoziție începând din 16 octombrie prin care MNB poate
     pune la dispoziția băncilor swap-uri euro-forint de pe o zi pe alta. Acest nou mecanism este
     sprijinit de un acord privind tranzacțiile de răscumpărare încheiat cu BCE, prin care BCE
     acordă Băncii Naționale a Ungariei un împrumut de până la 5 miliarde EUR. (4) La
     16 octombrie MNB a anunțat, de asemenea, măsurile luate pentru a susține piața internă a
     titlurilor de stat de comun acord cu dealerii de pe piața primară. (5) La 22 octombrie, MNB a
     crescut rata dobânzii cu 300 de puncte de bază pentru a contracara deprecierea monedei locale
     (la acea vreme, forintul maghiar pierduse 14% față de euro de la începutul lui octombrie).
     În plus, Parlamentul Ungariei a adoptat la 13 octombrie o creștere a pragului depozitelor
     garantate de la 6 milioane HUF la 13 milioane HUF. Aproximativ 90% din depozitele
     eligibile ar trebui să fie acoperite de această nouă limită. Acțiunea legislativă a fost însoțită de
     un angajament politic de garantare, la nevoie, a tuturor depozitelor. Mai mult decât atât,
     autoritățile maghiare au intensificat cooperarea cu comitetul pentru stabilitate financiară (creat
     în 2004) și au multiplicat contactele transfrontaliere cu autoritățile de supraveghere.

     5.       BALANțA DE PLĂțI șI CERINțELE PRIVIND FINANțAREA EXTERNĂ
     Creșterea netă la export, impulsionată de creșterea economică susținută, la nivel mondial, a
     fost principalul motor al creșterii PIB în ultimii ani, și a contribuit, de asemenea, la scăderea
     progresivă a raportului dintre deficitul contului curent și PIB, care a scăzut de la 7,5% în 2006
     la 6,4% în 2007. Celălalt factor important, în 2007, a fost reducerea substanțială a nevoii de
     finanțare a guvernului. În contul de capital a fost înregistrat un excedent crescând care a ajuns
     la 1,1% din PIB în 2007, datorat în parte absorbției din ce în ce mai mari a fondurilor UE,
     ceea ce a dus la o stabilizare a datoriei externe nete, deși aceasta a rămas la un nivel ridicat
     (97% din PIB). În același timp, ponderea instrumentelor de tip datorii în deficitul extern a
     crescut. Acest lucru reflectă, printre altele, persistența nivelurilor crescute ale fluxurilor de
     ieșire a investițiilor străine directe și a capitalurilor investite în portofolii de către rezidenți,
     ceea ce ar trebui să contribuie pozitiv, cu timpul, la balanța veniturilor în contul curent. În
     timp ce proporția de finanțări care nu creează datorii a crescut ușor în prima jumătate a anului
     2008 (până la aproximativ o treime din total), ponderea datoriilor pe termen scurt (cu scadență
     de mai puțin de un an) în datoria globală s-a ridicat la un nivel echivalent cu aproximativ 23%
     din PIB, mai ales din cauza creșterii datoriilor externe din sectorul financiar, care reprezintă în
     prezent 35% din PIB (în condițiile în care guvernul este responsabil pentru 30% din datoria
     externă).
     Se preconizează că anul acesta și în special anul viitor contul curent va continua să se
     contracte, date fiind deprecierea recentă a forintului și decelerația puternică a creșterii la
     import în 2009. De asemenea, contul de capital s-ar putea ameliora pe măsură ce crește

RO                                                    4                                                      RO
 ---pagebreak---      absorbția fondurilor UE deja angajate. Pe de altă parte, pe baza dezvoltărilor recente, mai ales
     cele de la începutul lunii octombrie, se preconizează că ieșirile nete de capitaluri investite în
     portofolii (inclusiv produsele financiare derivate) se vor intensifica, în special din cauza unei
     reduceri semnificative a împrumuturilor externe efectuate de guvern și de bănci, contribuind
     astfel la o deteriorare gravă a contului de capital și financiar în 2008 și mai ales în 2009. Pe
     acest fundal, pentru a sprijini balanța de plăți și a aduce rezervele valutare la un nivel prudent,
     FMI și Comisia consideră că Ungaria va avea nevoie de asistență financiară semnificativă pe
     termen scurt și mediu, de aproximativ 20 de miliarde EUR până la sfârșitul anului 2009.
     În lumina celor menționate anterior, Comisia este de părere că există o amenințare gravă la
     adresa balanței de plăți a Ungariei; prin urmare, Comisia recomandă Consiliului adoptarea
     unei decizii de acordare de asistență reciprocă.

     6.       SPRIJIN DIN PARTEA UE ÎN CADRUL MECANISMULUI PENTRU BALANțELE DE PLĂțI
              CARE FACE PARTE DIN EFORTUL INTERNAțIONAL DE ASISTENțĂ

     Date fiind circumstanțele actuale, pare oportună acordarea de asistență financiară pe termen
     mediu Ungariei, în cadrul mecanismului pentru balanțele de plăți ale statelor membre [în
     temeiul Regulamentului (CE) nr. 332/2002]. Aceasta ar interveni într-un moment în care
     Ungaria se confruntă cu grave dificultăți în ceea ce privește balanța de plăți curente, cauzate
     de mari tensiuni pe piața financiară, în ciuda faptului că politicile s-au îmbunătățit substanțial
     de la mijlocul anului 2006. Sprijinul comunitar pentru Ungaria ar face parte dintr-un pachet
     mai mare de finanțare destinat Ungariei, în care FMI acordă un împrumut de 10,5 miliarde
     DST (aproximativ 12,5 miliarde EUR) în cadrul acordului stand by care se preconizează că va
     fi aprobat la 6 noiembrie 2008, iar Banca Mondială acordă un împrumut de 1 miliard EUR.
     Este esențial ca marile instituții financiare care își desfășoară activitatea în Ungaria să
     continue să finanțeze economia în mod corespunzător. Asistența financiară comunitară vine în
     sprijinul puternicului angajament luat de autoritățile maghiare de a pune în aplicare un
     program strategic economic cuprinzător menit să restabilească încrederea investitorilor și să
     reducă tensiunile resimțite în ultimele săptămâni pe piețele financiare maghiare. Acest
     program va fi inclus în actualizarea programului de convergență. Mai precis, accelerarea
     relansării fiscale, care reduce nevoile financiare, precum și evoluția preconizată a procesului
     de reformă privind guvernanța fiscală sunt conforme cu recomandările anterioare ale
     Consiliului exprimate în avizele cu privire la programul de convergență din noiembrie 2007 și
     la raportul referitor la punerea în aplicare a programului național de reformă din octombrie
     2007. Asistența comunitară și implicarea Comisiei ar contribui, de asemenea, la garantarea
     unei coerențe perfecte între politicile actuale sprijinite de întregul pachet financiar și
     recomandările politice ale UE.
     Condițiile impuse, în ceea ce privește politicile economice, ar cuprinde reforma guvernanței
     fiscale și ar sprijini obiectivele care au devenit mai ambițioase cu privire la reducerea
     deficitului, ceea ce ar garanta respectarea corectării preconizate a deficitului excesiv (până cel
     târziu în 2009), așa cum se prevede în recomandarea Consiliului adoptată la 10 octombrie
     2006 în cadrul procedurii de deficit excesiv. De asemenea, acestea ar cuprinde măsuri de
     reformă structurală prevăzute de strategia de la Lisabona, cum ar fi sporirea stimulentelor
     pentru a munci, în vederea creșterii ratelor de ocupare a forței de muncă și a contribuției la
     viabilitatea pe termen lung a finanțelor publice. Politica monetară ar trebui să se concentreze
     în continuare asupra stabilității prețurilor și a realizării unei ținte de inflație a MNB (care este
     de 3% în momentul de față). Mai mult, deciziile care vizează ameliorarea funcționării
     sectorului financiar ar trebui puse în aplicare în mod rapid și hotărât. În sfârșit, monitorizarea
     modului în care aceste condiții sunt respectate ar lua în considerare evoluția implementării
     criteriilor de performanță din cadrul programului FMI. Este vorba despre (i) unele plafoane

RO                                                    5                                                     RO
 ---pagebreak---      trimestriale aplicabile cheltuielilor primare cumulate ale guvernului, fonduri de asigurări
     sociale și fonduri extrabugetare; (ii) lipsa acumulării de către sectorul public a unor datorii
     externe neplătite; (iii) un prag pentru fluxul de rezerve internaționale nete; (iv) o bandă
     consultativă („consultation band”) pentru evoluția, pe 12 luni a indicelui prețurilor de consum.
     Monitorizarea îmbunătățită a evoluțiilor bugetare de pe parcursul anului ar putea constitui un
     instrument suplimentar util pentru a respecta bugetul astfel încât să fie îndeplinit obiectivul
     oficial privind deficitul.
     Pentru a garanta flexibilitatea necesară în contextul actual al pieței, se propune autorizarea
     recurgerii la swap-uri ale dobânzii pentru operațiunea de împrumut care finanțează
     împrumutul. Contrapărțile unui posibil swap ar trebui să aibă cea mai înaltă calitate de credit
     pentru a putea reduce la minimum riscul contrapărții pentru bugetul comunitar.
     În acest context, în urma consultării Comitetului economic și financiar, Comisia recomandă
     Consiliului acordarea asistenței reciproce prevăzute de articolul 119 din tratat.

     În plus, în urma consultării Comitetului economic și financiar, Comisia propune ca după
     adoptarea de către Consiliu a deciziei sus-menționate de acordare de asistență reciprocă
     Ungariei la recomandarea Comisiei, Consiliul să adopte o decizie prin care să i se acorde
     Ungariei, în cadrul mecanismului UE pentru statele membre [reglementat de Regulamentul
     (CE) nr. 332/2002 al Consiliului din 18 februarie 2002], asistență financiară pe termen mediu
     de până la 6,5 miliarde EUR, în vederea restabilirii viabilității balanței de plăți a Ungariei.
     Acest sprijin va fi acordat în paralel cu un ajutor din partea FMI. El va fi plătit în maximum
     5 tranșe și va fi legat de unele condiții de politici economice. Decizia propusă urmează să
     expire la doi ani după intrarea în vigoare.

RO                                                  6                                                   RO
 ---pagebreak---                                              Recomandare de

                                      DECIZIE A CONSILIULUI

                             de acordare de asistență reciprocă Ungariei

     CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
     având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 119,
     având în vedere recomandările Comisiei emise în urma consultării Comitetului economic și
     financiar,
     întrucât:
     (1)    Încă de la mijlocul anului 2006, autoritățile maghiare fac eforturi semnificative pentru
            a corecta dezechilibrele acumulate, externe și interne, ale țării. În ciuda rezultatelor
            palpabile la care s-a ajuns în ultimii doi ani, care includ scăderea semnificativă a
            deficitului bugetar și reducerea progresivă a deficitului contului curent, piețele
            financiare maghiare s-au confruntat cu mari tensiuni de la începutul lunii octombrie
            2008,
     (2)    Autoritățile din Ungaria au adoptat în octombrie 2008 un program strategic economic
            cuprinzător menit să restabilească încrederea investitorilor și să reducă tensiunile
            resimțite în ultimele săptămâni pe piețele financiare maghiare; acesta cuprinde măsuri
            care să garanteze faptul că sistemul bancar dispune de lichiditățile și de finanțările
            adecvate, acțiuni care să asigure capitalizarea adecvată a băncilor, precum și unele
            proiecte care să garanteze viabilitatea fiscală și să limiteze nevoile financiare; guvernul
            a revizuit mai ales obiectivul privind deficitul pentru 2008, pe care l-a redus la 3,4%
            din PIB, față de procentul inițial de 4% din PIB, și obiectivul privind deficitul pentru
            2009, redus de la 3,2% la 2,6% din PIB; acest program economic și mai ales
            obiectivele fiscale se vor reflecta în bugetul guvernului, precum și în programul de
            convergență, care conține, de asemenea, alte măsuri strategice și reforme structurale,
     (3)    Consiliul revizuiește cu regularitate politicile economice implementate de Ungaria,
            mai ales în contextul reexaminării anuale a actualizării de către Ungaria a programului
            de convergență și a implementării programului național de reformă, al evaluării
            progresului înregistrat de Ungaria în ceea ce privește recomandarea Consiliului în
            cadrul procedurii de deficit excesiv, precum și în ceea ce privește raportul de
            convergență,
     (4)    În ciuda îmbunătățirii preconizate a contului curent, Ungaria se confruntă cu nevoi
            financiare importante pentru 2008 și 2009 (estimate la aproximativ 20 de miliarde
            EUR), deoarece evoluțiile recente de pe piețele financiare sugerează posibila gravă
            deteriorare a contului de capital și financiar, însoțită de o accelerare a ieșirilor nete de
            capitaluri investite în portofolii,
     (5)    Autoritățile maghiare au solicitat asistență financiară substanțială din partea UE și a
            altor instituții financiare internaționale și țări, pentru a sprijini viabilitatea balanței de
            plăți și a aduce rezervele valutare la un nivel prudent,
     (6)    Există o amenințare gravă la adresa balanței de plăți maghiare, care justifică acordarea
            urgentă de asistență reciprocă de către Comunitate.

RO                                                    7                                                      RO
 ---pagebreak---      ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

                                              Articolul 1
     Comunitatea acordă asistență reciprocă Ungariei.
     Prezenta decizie se adresează statelor membre.

     Adoptată la Bruxelles,

                                                Pentru Consiliu
                                                Președintele

RO                                                8               RO
 ---pagebreak---                                               Propunere de

                                         DECIZIE A CONSILIULUI

                 de acordare a unui ajutor financiar european pe termen mediu Ungariei

     CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
     având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
     având în vedere Regulamentul (CE) nr. 332/2002 al Consiliului2 din 18 februarie 2002 de
     înființare a unui mecanism de asistență financiară pe termen mediu pentru balanțele de plăți
     ale statelor membre, în special articolul 3 alineatul (2),
     având în vedere propunerea Comisiei emisă în urma consultării Comitetului economic și
     financiar (CEF),

     întrucât:
     (1)    Decizia Consiliului [….] a decis să acorde asistență reciprocă Ungariei.
     (2)    În ciuda îmbunătățirii preconizate a contului curent, nevoile financiare externe ale
            Ungariei pentru 2008 și 2009 sunt estimate la aproximativ 20 de miliarde EUR,
            deoarece din cauza evoluțiilor recente de pe piețele financiare, contul de capital și
            financiar s-ar putea deteriora în mod semnificativ, deteriorare însoțită de o accelerare a
            ieșirilor nete de capitaluri investite în portofolii,
     (3)    Este oportună acordarea de sprijin Ungariei de către Comunitate de până la
            6,5 miliarde EUR în cadrul mecanismului de asistență financiară pe termen mediu
            pentru balanțele de plăți ale statelor membre, înființat în 2002 prin Regulamentul (CE)
            nr. 332/2002. Respectivul sprijin ar trebui acordat împreună cu un împrumut din partea
            Fondului Monetar Internațional, în valoare de 10,5 miliarde DST (aproximativ
            12,5 miliarde EUR) în cadrul acordului stand by care se preconizează că va fi aprobat
            la 6 noiembrie 2008. Banca Mondială a consimțit, de asemenea, să acorde Ungariei un
            împrumut de 1 miliard EUR,
     (4)    Ajutorul ar trebui să fie administrat de Comisie, care urmează să convină, împreună cu
            autoritățile din Ungaria, după consultarea CEF, asupra condițiilor specifice de politici
            economice care însoțesc sprijinul financiar. Aceste condiții ar trebui să fie stabilite
            într-un memorandum de înțelegere. Prevederile financiare detaliate ar trebui stabilite
            de Comisie în acordul de împrumut,
     (5)    Ar trebui acordată asistență în vederea sprijinirii viabilității balanței de plăți în
            Ungaria, sprijinul contribuind astfel la aplicarea reușită a programului guvernamental
            de politici economice în condițiile economice și financiare actuale.

     2
             JO L 53/1 [23 februarie 2002].

RO                                                  9                                                    RO
 ---pagebreak---      DECIDE:

                                            Articolul 1
     1.    Comunitatea acordă Ungariei un împrumut pe termen mediu de maximum
           6,5 miliarde EUR, cu o scadență medie de maximum 5 ani.
     2.    Asistența financiară comunitară se acordă timp de doi ani începând cu ziua
           următoare datei intrării în vigoare a prezentei decizii. În cazul în care circumstanțele
           impun acest lucru, Comisia, după consultarea Comitetului economic și financiar,
           poate decide prelungirea respectivei perioade cu cel mult doi ani.

                                            Articolul 2
     1.    Sprijinul va fi administrat de Comisie într-un mod compatibil cu angajamentele luate
           de Ungaria și cu recomandările Consiliului, în special în contextul aplicării
           programului național de reformă, precum și a programului de convergență și a
           procedurii de deficit excesiv.
     2.    Comisia convine, împreună cu autoritățile din Ungaria, după consultarea CEF, asupra
           condițiilor specifice de politici economice care însoțesc sprijinul financiar, după cum
           se prevede la articolul 3 alineatul (4). Aceste condiții se stabilesc în memorandumul
           de înțelegere, luându-se în considerare angajamentele și recomandările menționate la
           alineatul (1). Prevederile financiare detaliate se stabilesc de Comisie în acordul de
           împrumut.
     3.    Comisia verifică la intervale regulate, în colaborare cu CEF, dacă condițiile de
           politici economice sunt îndeplinite. CEF trebuie înștiințat de către Comisie cu privire
           la finanțări posibile ale împrumuturilor sau la modificarea condițiilor financiare.

                                            Articolul 3
     1.    Sprijinul financiar comunitar este pus la dispoziția Ungariei de către Comisie în
           maximum cinci tranșe, a căror valoare urmează să se stabilească în memorandumul
           de înțelegere.
     2.    Prima tranșă se plătește în urma intrării în vigoare a acordului de împrumut și a
           memorandumului de înțelegere.
     3.    Dacă acest lucru este necesar în vederea finanțării împrumutului, este permisă
           utilizarea prudentă a swap-urilor dobânzii cu contrapărți cu cea mai înaltă calitate de
           credit.
     4.    Comisia decide cu privire la plata următoarelor tranșe după obținerea avizului CEF.
           Plata tuturor tranșelor următoare se efectuează pe baza unei aplicări satisfăcătoare a
           noului program economic a guvernului maghiar inclus în programul de convergență
           al Ungariei și, în special, pe baza condițiilor specifice de politici economice
           menționate în memorandumul de înțelegere. Acestea se referă, printre altele, la
           progresul privind consolidarea fiscală planificată de guvern în urma recomandării
           Consiliului în cadrul procedurii de deficit excesiv din 10 octombrie 2006, precum și
           a avizului Consiliului cu privire la actualizarea programului de convergență din
           noiembrie 2007; măsuri specifice în vederea monitorizării cheltuielilor aferente
           procesului de consolidare, precum și a progresului privind guvernanța fiscală și
           reforma privind supravegherea financiară; măsuri de reformă structurală prevăzute de
           strategia de la Lisabona, cum ar fi sporirea stimulentelor pentru muncă, în vederea

RO                                               10                                                   RO
 ---pagebreak---              promovării ocupării forței de muncă și a contribuției la viabilitatea pe termen lung a
             finanțelor publice.
     Prezenta decizie se adresează Republicii Ungare.
     Adoptată la Bruxelles,

                                                Pentru Consiliu
                                                Președintele

RO                                                11                                                  RO
 ---pagebreak---                                 DECLARAȚIE DE IMPACT BUGETAR

                             (conform articolului 16 din regulamentul intern)

     DOMENIUL DE POLITICĂ: TITLUL 01 – AFACERI ECONOMICE ȘI
     FINANCIARE
     ACTIVITATE: OPERAȚIUNI ȘI INSTRUMENTE FINANCIARE
     TITLUL ACȚIUNII: ASISTENȚĂ FINANCIARĂ COMUNITARĂ PE TERMEN
     MEDIU PENTRU UNGARIA

     1.       DENUMIREA PROPUNERII: RUBRICA BUGETARĂ ÎN CAUZĂ ȘI TITLUL
              01 04 01 01 CE garanție pentru împrumuturile comunitare contractate pentru
              sprijinul privind balanța de plăți

     2.       BAZĂ LEGALĂ:
              Articolul 119 CE și 308 CE; Regulamentul (CE) nr. 332/2002 al Consiliului din
              18 februarie 2002.
              Regulamentul limitează cuantumul împrumuturilor care pot fi acordate statelor
              membre în cadrul acestui mecanism la 12 miliarde EUR. De la intrarea în vigoare a
              acestui regulament, nu s-au acordat împrumuturi în cadrul mecanismului.

     3.       CIFRE GLOBALE PENTRU EXERCIȚIUL FINANCIAR (ÎN EURO)
              Această rubrică constituie structura pentru garanția acordată de Uniunea Europeană.
              Ea va permite Comisiei să onoreze datoria (principală, dobânda și alte costuri) în caz
              de neplată a debitorului (Ungaria).
              Se va utiliza linia aferentă bugetului („p.m.”) care reflectă garanția bugetară doar în
              cazul unei cereri efective de garanție. Se preconizează că, în mod normal, garanția
              bugetară nu va fi solicitată. Înainte ca Ungaria să devină stat membru al UE,
              Consiliul a acordat asistență macrofinanciară Ungariei în valoare de 790 de milioane
              ECU, pe baza deciziilor 1990/83/CEE din 25 februarie 1990 și 91/310/CEE din 24
              iunie 1991. Întreaga sumă făcând obiectul asistenței macrofinanciare a fost
              rambursată până în 1998.
              3.a – Exercițiul curent:
              Nu se aplică

                                                                CA

     Credit      inițial    pentru
     exercițiul financiar (buget)

     Transferuri

     Credit suplimentar

     Credit total

RO                                                 12                                                   RO
 ---pagebreak---      Credite deja rezervate
     pentru alt program de lucru

     Sold disponibil

     Sumă pentru          acțiunea
     propusă

               3b – Reportări
               Nu se aplică

                                                                 CA
     Reportări

     Credite deja rezervate pentru
     alt program de lucru

     Sold disponibil
     Sumă pentru acțiunea
     propusă
               3c – Următorul exercițiu financiar
               Nu se aplică

                                                                 CA

     Credit      inițial    pentru                        p.m.
     exercițiul financiar (buget)

     Transferuri

     Credit suplimentar
     Credit total

     Credite deja rezervate
     pentru alt program de lucru

     Sold disponibil
     Sumă pentru acțiunea
     propusă
                                                          p.m.

     4.        DESCRIEREA ACȚIUNII
               Sprijinul financiar pe termen mediu propus spre a fi acordat Ungariei constă într-un
               împrumut comunitar (care urmează să fie finanțat de împrumuturile comunitare pe
               piețele internaționale de capital) în valoare de 6,5 miliarde EUR. Acesta se va plăti în
               cadrul unui pachet internațional de finanțare și mai ales printr-un împrumut din
               partea FMI de 10,5 miliarde DST (aproximativ 12,5 miliarde EUR) sprijinit prin

RO                                                   13                                                   RO
 ---pagebreak---              mecanismul stand by. Banca Mondială s-a angajat, de asemenea, să plătească o sumă
             totală de 1 miliard EUR. Ajutorul financiar comunitar pe termen mediu acordat
             Ungariei este menit să sprijine viabilitatea balanței de plăți a Ungariei care este grav
             amenințată și prin aceasta să sprijine, de asemenea, noul program economic al
             guvernului care își propune, printre altele, să restabilească încrederea investitorilor și
             să reducă tensiunile resimțite recent pe piețele financiare încă de la începutul lui
             octombrie 2008. Asistența reflectă voința de a sprijini un stat membru ale cărui
             politici s-au îmbunătățit substanțial de la mijlocul anului 2006, inclusiv printr-o
             reducere semnificativă a deficitului bugetar. În același timp, acest sprijin contribuie
             la stabilitatea financiară care depășește granițele țării beneficiare, date fiind
             importantele legături internaționale (inclusiv interbancare). Noul pachet economic
             astfel sprijinit prevede o scădere accelerată a deficitului, atât în 2008, cât și în 2009,
             care ar reduce nevoia de finanțare a guvernului, precum și o serie de etape bine
             definite pentru a dezgheța piața datoriei publice și pentru a spori lichiditățile pe piața
             swap-ului valutar. În sfârșit, sprijinul administrat de Comisie, în consultare cu
             Comitetul economic și financiar este un mijloc de a garanta că UE se implică în
             continuare în modelarea politicilor economice din Ungaria și că aceste politici sunt
             conforme cu angajamentele Ungariei în contextul UE și al recomandărilor
             Consiliului, mai ales în ceea ce privește aplicarea programului național de reformă,
             precum și a programului de convergență și a procedurii de deficit excesiv.
             Împrumuturile comunitare obținute pe piețele de capital sau de la instituțiile
             financiare în scopul extinderii împrumutului acordat Ungariei sunt acoperite de
             garanția comunitară. Împrumutul este obținut pe piețele de capital sau de la instituții
             financiare. Cuantumul împrumuturilor care vor fi acordate Ungariei se ridică la
             6,5 miliarde EUR.
             Structura garanției oferite de Uniunea Europeană îi va permite Comisiei să onoreze
             datoria în caz de neplată din partea Ungariei.
             Pentru a-și onora obligațiile, Comisia ar putea recurge la propriile rezerve de
             lichidități pentru a onora provizoriu datoria. În acest caz, se aplică articolul 12 din
             Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1150/2000 al Consiliului din 22 mai 2000 privind
             punerea în aplicare a Deciziei 2000/597/CE, Euratom referitoare la sistemul
             resurselor proprii ale Comunităților (JO L 130, 31.5.2000, p. 1).

     5.      METODA DE CALCUL ADOPTATĂ
             Nu se aplică.

     6.      SCADENȚARUL PLĂȚILOR (ÎN EURO)
             Nu se aplică.
     Denumire              Credite
     a rubricii                                                     Plăți
                                                                                Exercițiile
                                                                                financiare
                                      Anul n       Anul n+1     Anul n+2     Anul n+3      următoare
                  Anul n
                  Anul n+1

RO                                                  14                                                    RO
 ---pagebreak---      Anul n
     Anul n+1

     Total

RO              15   RO


title: Propunere de DECIZIE A CONSILIULUI privind contribuțiile financiare care trebuie plătite de statele membre pentru finanțarea Fondului european de dezvoltare în 2012 și 2013, inclusiv prima tranșă pentru 2012

text:
|

52011PC0691

	EXPUNERE DE MOTIVEAcordul intern și Regulamentul financiar aplicabil celui de al 10-lea FED prevăd o nouă procedură pentru solicitările de contribuții care trebuie plătite de statele membre pentru finanțarea FED. Conform articolului 157 din Regulamentul financiar, această nouă procedură s-a aplicat pentru prima dată pentru contribuțiile exercițiului 2009.În conformitate cu articolul 57 alineatul (2) din Regulamentul financiar aplicabil celui de al 10-lea FED, prezenta propunere se referă la:-  plafonul corespunzător valorii anuale a contribuțiilor pentru exercițiul 2013;-  valoarea anuală a contribuțiilor pentru exercițiul 2012 și-  valoarea primei tranșe a contribuțiilor pentru exercițiul 2012.În conformitate cu articolul 57 alineatul (7) din Regulamentul financiar aplicabil celui de al 10-lea FED, se precizează separat suma gestionată de Comisie și suma gestionată de BEI.În conformitate cu articolul 145 din Regulamentul financiar aplicabil celui de al 10-lea FED, BEI a transmis Comisiei previziunile sale actualizate cu privire la angajamentele și plățile corespunzătoare instrumentelor pe care le gestionează.În conformitate cu articolul 57 alineatul (2) din Regulamentul financiar aplicabil celui de al 10-lea FED, Consiliul trebuie să se pronunțe în legătură cu această propunere până la 15 noiembrie 2011, iar statele membre trebuie să plătească prima tranșă a contribuțiilor până cel târziu la 21 ianuarie 2012.Articolul 58 alineatul (2) din Regulamentul financiar prevede că solicitările de contribuții utilizează mai întâi, succesiv, sumele stabilite pentru FED-urile anterioare. Prin urmare, pentru solicitările de contribuții care fac obiectul prezentei propuneri, vor fi utilizate sumele corespunzătoare celui de al 9-lea FED în cazul BEI și al celui de al 10-lea FED în cazul Comisiei.Articolul 60 alineatul (1) din Regulamentul financiar prevede că, în cazul în care un stat membru nu achită la termen tranșa din contribuție, acesta va trebui să plătească o dobândă la suma neachitată, conform procedurilor stabilite la același articol.2011/0305 (NLE)Propunere deDECIZIE A CONSILIULUIprivind contribuțiile financiare care trebuie plătite de statele membre pentru finanțarea Fondului european de dezvoltare în 2012 și 2013, inclusiv prima tranșă pentru 2012CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,având în vedere Acordul intern între reprezentanții guvernelor statelor membre, reuniți în cadrul Consiliului, privind finanțarea ajutoarelor comunitare în baza cadrului financiar multianual pentru perioada 2008-2013 în conformitate cu Acordul de parteneriat ACP-CE și privind alocarea de asistență financiară pentru țările și teritoriile de peste mări cărora li se aplică dispozițiile din partea a patra din Tratatul CE[1] („Acordul intern”), în special articolul 7,având în vedere Regulamentul (CE) nr. 215/2008 al Consiliului din 18 februarie 2008 privind Regulamentul financiar aplicabil celui de al zecelea Fond european de dezvoltare (denumit în continuare „Regulamentul financiar aplicabil celui de al 10-lea FED”)[2], astfel cum a fost modificat ultima dată la 11 aprilie 2011[3], în special articolul 57 alineatul (5),având în vedere propunerea Comisiei,întrucât:(1) În conformitate cu procedura prevăzută la articolele 57-61 din Regulamentul financiar aplicabil celui de al 10-lea FED, Comisia ar trebui să prezinte, până la 15 octombrie 2011, o propunere care să precizeze plafonul corespunzător valorii anuale a contribuțiilor statelor membre la Fondul european de dezvoltare (FED) pentru exercițiul 2013, valoarea anuala a contribuțiilor pentru exercițiul 2012, precum și valoarea primei tranșe a contribuțiilor pentru exercițiul 2012.(2) În conformitate cu articolul 145 primul paragraf din Regulamentul financiar aplicabil celui de al 10-lea FED, Banca Europeană de Investiții i-a comunicat Comisiei estimările sale actualizate cu privire la angajamentele și plățile pentru instrumentele pe care le gestionează.(3) Articolul 58 alineatul (2) din Regulamentul financiar aplicabil celui de-al 10-lea FED prevede ca solicitările de contribuții să utilizeze mai întâi sumele stabilite pentru FED-urile anterioare. Prin urmare, este necesar să se facă, de asemenea, o solicitare de fonduri din cel de al 9-lea FED în temeiul articolului 58 alineatul (2) din Regulamentul financiar aplicabil celui de al 10-lea FED pentru BEI.(4) Consiliul ar trebui să se pronunțe cu privire la această propunere până la 15 noiembrie 2011, iar statele membre ar trebui să plătească prima tranșă din contribuțiile pentru exercițiul 2012 până cel târziu la 21 ianuarie 2012.ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:Articolul 1Plafonul corespunzător valorii anuale a contribuțiilor statelor membre la FED pentru exercițiul 2013 este fixat la 3 800 000 000 EUR pentru Comisie și la 250 000 000 EUR pentru Banca Europeană de Investiții.Articolul 2Valoarea anuală a contribuțiilor statelor membre la FED pentru exercițiul 2012 este fixată la 3 600 000 000 EUR pentru Comisie și la 280 000 000 EUR pentru Banca Europeană de Investiții.Articolul 3Contribuțiile individuale la FED pe care statele membre le plătesc Comisiei și Băncii Europene de Investiții în cadrul primei tranșe pentru exercițiul 2012 sunt prezentate în tabelul din anexă.Articolul 4Prezenta decizie se aplică de la data adoptării.Articolul 5Prezenta decizie se adresează statelor membre.Adoptată la Bruxelles,Pentru ConsiliuPreședinteleANEXĂPrima tranșă din contribuțiile pentru 2012 (în EUR)STATE MEMBRE | Cheie al 9-lea FED | Cheie al 10lea FED | Tranșa 1 | Total tranșa 1 |% | % | BEI al 9-lea FED | Comisiei al 10-lea FED |BELGIA | 3,92 | 3,53 | 3 920 000 | 68 835 000 | 72 755 000 |DANEMARCA | 2,14 | 2,00 | 2 140 000 | 39 000 000 | 41 140 000 |GERMANIA | 23,36 | 20,50 | 23 360 000 | 399 750 000 | 423 110 000 |GRECIA | 1,25 | 1,47 | 1 250 000 | 28 665 000 | 29 915 000 |SPANIA | 5,84 | 7,85 | 5 840 000 | 153 075 000 | 158 915 000 |FRANȚA | 24,30 | 19,55 | 24 300 000 | 381 225 000 | 405 525 000 |IRLANDA | 0,62 | 0,91 | 620 000 | 17 745 000 | 18 365 000 |ITALIA | 12,54 | 12,86 | 12 540 000 | 250 770 000 | 263 310 000 |LUXEMBURG | 0,29 | 0,27 | 290 000 | 5 265 000 | 5 555 000 |ȚĂRILE DE JOS | 5,22 | 4,85 | 5 220 000 | 94 575 000 | 99 795 000 |AUSTRIA | 2,65 | 2,41 | 2 650 000 | 46 995 000 | 49 645 000 |PORTUGALIA | 0,97 | 1,15 | 970 000 | 22 425 000 | 23 395 000 |FINLANDA | 1,48 | 1,47 | 1 480 000 | 28 665 000 | 30 145 000 |SUEDIA | 2,73 | 2,74 | 2 730 000 | 53 430 000 | 56 160 000 |REGATUL UNIT | 12,69 | 14,82 | 12 690 000 | 288 990 000 | 301 680 000 |Subtotal EUR-15 | 100 | 96,38 | 100 000 000 | 1 879 410 000 | 1 979 410 000 |REPUBLICA CEHĂ | 0,51 | 9 945 000 | 9 945 000 |BULGARIA | 0,14 | 2 730 000 | 2 730 000 |ESTONIA | 0,05 | 975 000 | 975 000 |CIPRU | 0,09 | 1 755 000 | 1 755 000 |LETONIA | 0,07 | 1 365 000 | 1 365 000 |LITUANIA | 0,12 | 2 340 000 | 2 340 000 |UNGARIA | 0,55 | 10 725 000 | 10 725 000 |MALTA | 0,03 | 585 000 | 585 000 |POLONIA | 1,30 | 25 350 000 | 25 350 000 |ROMÂNIA | 0,37 | 7 215 000 | 7 215 000 |SLOVENIA | 0,18 | 3 510 000 | 3 510 000 |SLOVACIA | 0,21 | 4 095 000 | 4 095 000 |Subtotal EUR-12 | 3,62 | 70 590 000 | 70 590 000 |TOTAL EUR-27 | 100 | 100 | 100 000 000 | 1 950 000 000 | 2 050 000 000 |[1] JO L 247, 9.9.2006, p. 32.[2] JO L 78, 19.3.2008, p. 1.[3] JO L 102, 16.4.2011, p. 1.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 8.4.2016
            COM(2016) 188 final
            2016/0103(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind încheierea Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Insulelor Marshall privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXT

               Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului
                  1
                stabilește lista țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe ale statelor membre și lista țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație. Regulamentul (CE) nr. 539/2001 este aplicat de către toate statele membre, cu excepția Irlandei și a Regatului Unit.

               Regulamentul (UE) nr. 509/2014 al Parlamentului European și al Consiliului
                  2
                a modificat Regulamentul (CE) nr. 539/2001 prin transferarea a 19 țări în anexa II, în care sunt enumerate țările terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de obligația de a deține viză. Aceste 19 țări sunt: Columbia, Dominica, Emiratele Arabe Unite, Grenada, Insulele Marshall, Insulele Solomon, Kiribati, Micronezia, Nauru, Palau, Peru, Saint Lucia, Saint Vincent și Grenadine, Samoa, Timorul de Est, Tonga, Trinidad și Tobago, Tuvalu și Vanuatu. Mențiunea fiecăruia dintre statele respective în anexa II este însoțită de o notă de subsol în care se precizează că „[e]xceptarea de la obligativitatea vizelor se aplică de la data intrării în vigoare a unui acord privind exceptarea de la obligativitatea vizelor, care urmează să fie încheiat cu Uniunea Europeană”.

               Regulamentul (UE) nr. 509/2014 a fost adoptat la 20 mai 2014 și a intrat în vigoare la 9 iunie 2014. În iulie 2014, Comisia a prezentat Consiliului o recomandare de autorizare a Comisiei să inițieze negocieri cu fiecare dintre următoarele 17 țări referitor la acordurile privind exonerarea de obligația de a deține viză: Dominica, Emiratele Arabe Unite, Grenada, Insulele Marshall, Insulele Solomon, Kiribati, Micronezia, Nauru, Palau, Saint Lucia, Saint Vincent și Grenadine, Samoa, Timorul de Est, Tonga, Trinidad și Tobago, Tuvalu și Vanuatu
                  3
               . La 9 octombrie 2014, Consiliul a transmis Comisiei directivele de negociere.

               Primele acorduri privind exonerarea de obligația de a deține viză au fost semnate la 6 mai 2015 (cu Emiratele Arabe Unite), 26 mai 2015 (cu Timorul de Est) și 28 mai 2015 (cu Dominica, Grenada, Saint Lucia, Saint Vincent și Grenadine, Samoa, Trinidad și Tobago și Vanuatu) și se aplică cu titlu provizoriu de la data semnării până la intrarea lor în vigoare. Consiliul a autorizat semnarea unei a doua serii de acorduri privind exonerarea de obligația de a deține viză, și anume cu Tonga (acord semnat la 20 noiembrie 2015), Columbia (acord semnat la 2 decembrie 2015), Kiribati (data semnării urmează a fi stabilită) și Palau (acord semnat la 7 decembrie 2015). Aceste patru acorduri se aplică cu titlu provizoriu din ziua următoare datei semnării lor până la intrarea lor în vigoare.

               Negocierile cu Insulele Marshall au fost deschise la 17 decembrie 2014 și s-au desfășurat prin intermediul unui schimb de scrisori. În cadrul unor schimburi ulterioare s-a ajuns la un acord cu privire la toate aspectele. Acordul a fost parafat printr-un schimb de scrisori între negociatorii-șefi la 11 decembrie 2015 (Insulele Marshall) și 13 ianuarie 2016 (Uniunea). Statele membre au fost informate în cursul reuniunii din 18 ianuarie 2016 a Grupului de lucru pentru vize al Consiliului.

               2.TEMEI JURIDIC

               În ceea ce privește Uniunea, temeiul juridic al acordului este articolul 77 alineatul (2) litera (a) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), coroborat cu articolul 218.

               Propunerea anexată constituie instrumentul juridic pentru încheierea acordului. Consiliul va hotărî cu majoritate calificată, după semnarea acordului, în numele Uniunii, de către o persoană desemnată de președinția Consiliului și după obținerea aprobării Parlamentului European, în conformitate cu articolul 218 alineatul (6) al doilea paragraf litera (a) din TFUE.

               3.REZULTATELE NEGOCIERILOR

               Comisia consideră că obiectivele stabilite de Consiliu în cadrul directivelor sale de negociere au fost îndeplinite și că proiectul de acord privind exonerarea de obligația de a deține viză este acceptabil pentru Uniune.

               Textul final al acestuia poate fi rezumat după cum urmează:

               Obiectivul

               Acordul prevede un regim de călătorii fără viză pentru cetățenii Uniunii Europene și pentru cetățenii Insulelor Marshall care călătoresc pe teritoriul celeilalte părți contractante pentru o perioadă maximă de 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile.

               Pentru a garanta egalitatea de tratament pentru toți cetățenii UE, în acord s-a inclus o dispoziție conform căreia Insulele Marshall pot suspenda sau denunța acordul numai cu privire la toate statele membre ale Uniunii Europene și, reciproc, Uniunea poate suspenda sau denunța acordul numai cu privire la toate statele sale membre.

               Situația specifică a Regatului Unit și a Irlandei este descrisă în preambul.

               Domeniul de aplicare

               Exonerarea de obligația de a deține viză se aplică tuturor categoriilor de persoane (titulari de pașaport simplu, diplomatic, de serviciu/oficial și special) care călătoresc din diverse motive, cu excepția celui de a desfășura o activitate remunerată. Pentru această ultimă categorie, fiecare stat membru, precum și Insulele Marshall au în continuare posibilitatea de a impune cetățenilor celeilalte părți obligativitatea de a deține viză, în conformitate cu dreptul aplicabil al Uniunii sau cu dreptul intern aplicabil. Pentru a se putea asigura o punere în aplicare armonizată, la acord este anexată o declarație comună privind interpretarea categoriei de persoane care călătoresc în vederea desfășurării unei activități remunerate.

               Durata șederii

               Acordul prevede un regim de călătorii fără viză pentru cetățenii Uniunii Europene și pentru cetățenii Insulelor Marshall care călătoresc pe teritoriul celeilalte părți contractante pentru o perioadă maximă de 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile. La acord este anexată o declarație comună privind interpretarea acestei perioade de 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile.

               Acordul ia în considerare situația statelor membre care nu aplică încă integral acquis-ul Schengen. Atâta timp cât aceste state nu fac parte din spațiul Schengen fără frontiere interne, exonerarea de obligația de a deține viză oferă cetățenilor Insulelor Marshall dreptul de a rămâne 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile pe teritoriul fiecăruia dintre statele membre respective (în prezent Bulgaria, Cipru, Croația și România), independent de perioada calculată pentru întregul spațiu Schengen.

               Aplicarea teritorială

               Acordul cuprinde dispoziții privind aplicarea sa teritorială: în cazul Franței și al Țărilor de Jos, exonerarea de obligația de a deține viză dă dreptul cetățenilor Insulelor Marshall să rămână numai pe teritoriile europene ale respectivelor state membre.

               Declarațiile

               Pe lângă declarațiile comune menționate mai sus, la acord sunt anexate alte două declarații comune:

               –privind asocierea Norvegiei, a Islandei, a Elveției și a Liechtensteinului la implementarea, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen;

               –privind difuzarea completă de informații cu privire la conținutul și consecințele acordului privind exonerarea de obligația de a deține viză și la alte aspecte conexe, cum ar fi condițiile de intrare.

               4.CONCLUZIE

               Având în vedere rezultatele menționate anterior, Comisia propune Consiliului să aprobe, după obținerea aprobării Parlamentului European, acordul dintre Uniunea Europeană și Republica Insulelor Marshall privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere.

               2016/0103 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind încheierea Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Insulelor Marshall privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2) litera (a) coroborat cu articolul 218 alineatul (6) al doilea paragraf litera (a) punctul (v),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               având în vedere aprobarea Parlamentului European
                  4
               ,

               întrucât:

               (1)Comisia a negociat, în numele Uniunii Europene, un acord cu Republica Insulelor Marshall privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere („acordul”).

               (2)În conformitate cu Decizia (UE) 2015/[…] a Consiliului, acordul a fost semnat și se aplică cu titlu provizoriu de la […].

               (3)Prin acord s-a instituit un Comitet mixt de experți pentru gestionarea acordului. Uniunea urmează să fie reprezentată în cadrul acestui Comitet mixt de către Comisie, care ar trebui să fie asistată de reprezentanții statelor membre.

               (4)Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Regatul Unit nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului
                  5
               ; prin urmare, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.

               (5)Prezenta decizie reprezintă o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului
                  6
               ; prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.

               (6)Acordul ar trebui să fie aprobat,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Prin prezenta decizie se aprobă, în numele Uniunii, Acordul dintre Uniunea Europeană și Republica Insulelor Marshall privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere.

               Articolul 2

               Președintele Consiliului efectuează, în numele Uniunii, notificarea prevăzută la articolul 8 alineatul (1) din acord
                  7
               .

               Articolul 3

               Comisia, asistată de reprezentanții statelor membre, reprezintă Uniunea în cadrul Comitetului mixt de experți instituit în temeiul articolului 6 din acord.

               Articolul 4

               Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)
                  Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului din 15 martie 2001 de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație, JO L 81, 21.3.2001, p. 1.

                     (2)
                  Regulamentul (UE) nr. 509/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 mai 2014 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 539/2001 al Consiliului de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație, JO L 149, 20.5.2014, p. 67.

                     (3)
                  COM(2014) 467, 17.7.2014.

                     (4)
                  Aprobare acordată la […].

                     (5)
                  Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 131, 1.6.2000, p. 43).

                     (6)
                  Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 64, 7.3.2002, p. 20).

                     (7)
                  Data intrării în vigoare a acordului se va publica în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene de către Secretariatul General al Consiliului.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 8.4.2016
            COM(2016) 188 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea de decizie a Consiliului
            privind încheierea Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Insulelor Marshall privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere

               ANEXĂ

               la

               Propunerea de decizie a Consiliului

               privind încheierea Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Insulelor Marshall privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere

               ACORD

               între Uniunea Europeană și Republica Insulelor Marshall privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere

               UNIUNEA EUROPEANĂ, denumită în continuare „Uniunea” sau „UE”, și

               REPUBLICA INSULELOR MARSHALL, denumită în continuare „Insulele Marshall”,

               denumite în continuare împreună „părțile contractante”,

               ÎN VEDEREA dezvoltării în continuare a relațiilor de prietenie între părțile contractante și din dorința de a facilita călătoriile prin asigurarea unui regim fără viză pentru cetățenii acestora în cazul intrării și al șederii de scurtă durată,

               AVÂND ÎN VEDERE Regulamentul (UE) nr. 509/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 mai 2014 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 539/2001 al Consiliului de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație
                  1
               , printre altele prin transferarea a 19 țări terțe, inclusiv a Insulelor Marshall, în lista țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de obligația de a deține viză de scurtă ședere în statele membre,

               ȚINÂND SEAMA de faptul că articolul 1 din Regulamentul (UE) nr. 509/2014 prevede că, pentru respectivele 19 țări, exceptarea de la obligativitatea vizelor se aplică de la data intrării în vigoare a unui acord privind exceptarea de la obligativitatea vizelor, care urmează să fie încheiat cu Uniunea Europeană,

               DORIND să salvgardeze principiul egalității de tratament pentru toți cetățenii UE,

               LUÂND ÎN CONSIDERARE faptul că persoanele care călătoresc în vederea desfășurării unei activități remunerate în timpul șederii lor de scurtă durată nu intră sub incidența prezentului acord și, prin urmare, pentru respectiva categorie continuă să se aplice dispozițiile relevante din dreptul Uniunii și dreptul intern al statelor membre și din dreptul intern al Insulelor Marshall cu privire la obligația de a deține viză sau la exonerarea de această obligație, precum și cu privire la accesul pe piața forței de muncă,

               ȚINÂND SEAMA de Protocolul privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție și de Protocolul privind acquis-ul Schengen integrat în cadrul Uniunii Europene, anexate la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, și confirmând că dispozițiile prezentului acord nu se aplică Regatului Unit și Irlandei,

               CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:

               ARTICOLUL 1

               Obiectivul

               Prezentul acord prevede un regim de călătorii fără viză pentru cetățenii Uniunii și pentru cetățenii Insulelor Marshall care călătoresc pe teritoriul celeilalte părți contractante pentru o perioadă maximă de 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile.

               ARTICOLUL 2

               Definiții

               În sensul prezentului acord:

               (a)
                     „stat membru” înseamnă orice stat membru al Uniunii, cu excepția Regatului Unit și a Irlandei;

               (b)
                     „cetățean al Uniunii” înseamnă un resortisant al unui stat membru, astfel cum este definit la litera (a);

               (c)
                     „cetățean al Insulelor Marshall” înseamnă orice persoană care deține cetățenia Insulelor Marshall;

               (d)
                     „spațiul Schengen” înseamnă spațiul lipsit de frontiere interne care cuprinde teritoriile statelor membre, astfel cum sunt definite la litera (a), care aplică integral acquis-ul Schengen.

               ARTICOLUL 3

               Domeniul de aplicare

               (1)
                     Cetățenii Uniunii care dețin un pașaport valabil simplu, diplomatic, de serviciu, oficial sau special emis de un stat membru pot intra și rămâne fără viză pe teritoriul Insulelor Marshall pentru perioada de ședere definită la articolul 4 alineatul (1).

               Cetățenii Insulelor Marshall care dețin un pașaport valabil simplu, diplomatic, de serviciu, oficial sau special emis de Insulele Marshall pot intra și rămâne fără viză pe teritoriul statelor membre pentru perioada de ședere definită la articolul 4 alineatul (2).

               (2)
                     Alineatul (1) al prezentului articol nu se aplică persoanelor care călătoresc în vederea desfășurării unei activități remunerate.

               Pentru respectiva categorie de persoane, fiecare stat membru poate decide individual să impună obligația de a deține viză cetățenilor Insulelor Marshall sau să retragă această obligație, în conformitate cu articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului
                  2
               .

               Pentru respectiva categorie de persoane, Insulele Marshall pot decide impunerea obligației de a deține viză sau exonerarea de această obligație pentru cetățenii fiecărui stat membru în mod individual, în conformitate cu dreptul intern.

               (3)
                     Exonerarea de obligația de a deține viză prevăzută în prezentul acord se aplică fără a se aduce atingere legislației părților contractante privind condițiile de intrare și de scurtă ședere. Statele membre și Insulele Marshall își rezervă dreptul de a refuza intrarea și scurta ședere pe teritoriul lor dacă una sau mai multe dintre aceste condiții nu sunt respectate.

               (4)
                     Exonerarea de obligația de a deține viză se aplică indiferent de modul de transport utilizat pentru a trece frontierele părților contractante.

               (5)
                     Aspectele care nu sunt reglementate prin prezentul acord sunt reglementate de dreptul Uniunii, dreptul intern al statelor membre sau dreptul intern al Insulelor Marshall.

               ARTICOLUL 4

               Durata șederii

               (1)
                     Cetățenii Uniunii pot rămâne pe teritoriul Insulelor Marshall pentru o perioadă maximă de 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile.

               (2)
                     Cetățenii Insulelor Marshall pot rămâne pe teritoriul statelor membre care aplică integral acquis-ul Schengen pentru o perioadă maximă de 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile. Perioada respectivă se calculează independent de orice ședere într-un stat membru care nu aplică încă integral acquis-ul Schengen.

               Cetățenii Insulelor Marshall pot rămâne pentru o perioadă maximă de 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile pe teritoriul fiecărui stat membru care nu aplică încă integral acquis-ul Schengen, independent de perioada de ședere calculată pentru teritoriul statelor membre care aplică integral acquis-ul Schengen.

               (3)
                     Prezentul acord nu aduce atingere posibilității ca Insulele Marshall și statele membre să prelungească perioada de ședere peste cele 90 de zile, în conformitate cu dreptul lor intern și cu dreptul Uniunii.

               ARTICOLUL 5

               Aplicarea teritorială

               (1)
                     În ceea ce privește Republica Franceză, prezentul acord se aplică numai teritoriului european al Republicii Franceze.

               (2)
                     În ceea ce privește Regatul Țărilor de Jos, prezentul acord se aplică numai teritoriului european al Regatului Țărilor de Jos.

               ARTICOLUL 6

               Comitetul mixt de gestionare a acordului

               (1)
                     Părțile contractante instituie un Comitet mixt de experți (denumit în continuare „Comitetul”), alcătuit din reprezentanți ai Uniunii și din reprezentanți ai Insulelor Marshall. Uniunea este reprezentată de Comisia Europeană.

               (2)
                     Comitetului îi revin, printre altele, următoarele atribuții:

               (a)
                     monitorizarea punerii în aplicare a prezentului acord;

               (b)
                     propunerea de modificări sau completări la prezentul acord;

               (c)
                     soluționarea diferendelor legate de interpretarea sau aplicarea prezentului acord.

               (3)
                     Comitetul se reunește, ori de câte ori este necesar, la cererea uneia dintre părțile contractante.

               (4)
                     Comitetul își stabilește regulamentul de procedură.

               ARTICOLUL 7

               Relația dintre prezentul acord și acordurile bilaterale de exonerare de obligația de a deține viză
                  existente între statele membre și Insulele Marshall

               Prezentul acord prevalează asupra oricăror acorduri sau înțelegeri bilaterale încheiate între fiecare stat membru și Insulele Marshall, în măsura în care acestea vizează aspecte care intră în domeniul de aplicare al prezentului acord.

               ARTICOLUL 8

               Dispoziții finale

               (1)
                     Prezentul acord se ratifică sau se aprobă de către părțile contractante în conformitate cu procedurile interne ale acestora și intră în vigoare în prima zi a celei de a doua luni care urmează datei ultimei dintre cele două notificări prin care părțile contractante își notifică reciproc faptul că procedurile respective au fost finalizate.

               Prezentul acord se aplică cu titlu provizoriu din ziua următoare datei semnării sale.

               (2)
                     Prezentul acord se încheie pe o durată nedeterminată, cu excepția cazului în care este denunțat în conformitate cu alineatul (5).

               (3)
                     Prezentul acord poate fi modificat prin acordul scris al părților contractante. Modificările intră în vigoare după ce părțile contractante și-au notificat reciproc finalizarea procedurilor interne necesare în acest sens.

               (4)
                     Oricare parte contractantă poate suspenda integral sau parțial prezentul acord, în special din motive de ordine publică, de protecție a securității naționale sau de protecție a sănătății publice, ca urmare a imigrației ilegale sau a reintroducerii obligației de a deține viză de către una dintre părțile contractante. Decizia de suspendare se notifică celeilalte părți contractante cu cel puțin două luni înainte de preconizata sa intrare în vigoare. Partea contractantă care a suspendat aplicarea prezentului acord informează de îndată cealaltă parte contractantă, în momentul în care motivele suspendării nu mai există, și revocă suspendarea.

               (5)
                     Fiecare parte contractantă poate denunța prezentul acord prin notificarea scrisă a celeilalte părți. Prezentul acord își încetează valabilitatea după 90 de zile de la data unei astfel de notificări.

               (6)
                     Insulele Marshall pot suspenda sau denunța prezentul acord numai cu privire la toate statele membre.

               (7)
                     Uniunea poate suspenda sau denunța prezentul acord numai cu privire la toate statele sale membre.

               Întocmit în dublu exemplar în limbile bulgară, cehă, croată, daneză, engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, neerlandeză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă și suedeză, fiecare text fiind în egală măsură autentic.

               DECLARAȚIE COMUNĂ CU PRIVIRE LA ISLANDA, NORVEGIA, ELVEȚIA
                  ȘI LIECHTENSTEIN

               Părțile contractante iau cunoștință de relațiile strânse existente între Uniunea Europeană și Norvegia, Islanda, Elveția și Liechtenstein, în special în temeiul acordurilor din 18 mai 1999 și 26 octombrie 2004 privind asocierea acestor țări la implementarea, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen.

               În astfel de circumstanțe, este de dorit ca autoritățile Norvegiei, Islandei, Elveției și Liechtensteinului, pe de o parte, și ale Insulelor Marshall, pe de altă parte, să încheie, fără întârziere, acorduri bilaterale privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere în condiții similare cu cele prevăzute în prezentul acord.

               DECLARAȚIE COMUNĂ PRIVIND INTERPRETAREA CATEGORIEI DE PERSOANE CARE CĂLĂTORESC ÎN VEDEREA DESFĂȘURĂRII UNEI ACTIVITĂȚI REMUNERATE,
                  ASTFEL CUM SE PREVEDE LA ARTICOLUL 3 ALINEATUL (2) DIN PREZENTUL ACORD

               Din dorința de a asigura o interpretare comună, părțile contractante convin ca, în sensul prezentului acord, categoria de persoane care desfășoară activități remunerate să includă persoanele care intră, cu scopul de a desfășura activități profesionale sau remunerate, pe teritoriul celeilalte părți contractante ca angajat sau prestator de servicii.

               Această categorie nu ar trebui să includă:

               –
                     oamenii de afaceri, cu alte cuvinte persoanele care călătoresc în scopuri de afaceri (fără să fie angajați în țara celeilalte părți contractante);

               –
                     sportivii sau artiștii care desfășoară activități punctuale;

               –
                     jurnaliștii trimiși de media din țara lor de reședință; și

               –
                     stagiarii detașați în cadrul aceleiași companii.

               Punerea în aplicare a prezentei declarații este monitorizată de Comitetul mixt, în limita responsabilităților care îi revin în temeiul articolului 6 din prezentul acord, care poate propune modificări atunci când, pe baza experienței părților contractante, le consideră necesare.

               DECLARAȚIE COMUNĂ PRIVIND INTERPRETAREA PERIOADEI DE 90 DE ZILE
                  ÎN CURSUL ORICĂREI PERIOADE DE 180 DE ZILE, ASTFEL CUM ESTE PREVĂZUTĂ LA ARTICOLUL 4 DIN PREZENTUL ACORD

               Părțile contractante înțeleg că perioada maximă de 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile, astfel cum este prevăzută la articolul 4 din prezentul acord, înseamnă fie o vizită continuă, fie mai multe vizite consecutive a căror durată totală nu depășește 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile.

               Termenul „oricare” presupune aplicarea unei perioade de referință mobile de 180 de zile; aceasta înseamnă că trebuie calculată fiecare zi de ședere din ultima perioadă de 180 de zile, pentru a verifica dacă cerința privind durata de ședere de 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile continuă să fie îndeplinită. Printre altele, aceasta înseamnă că o absență pe o perioadă neîntreruptă de 90 zile permite o nouă ședere de până la 90 de zile.

               DECLARAȚIE COMUNĂ PRIVIND INFORMAREA CETĂȚENILOR
                  ASUPRA ACORDULUI DE EXONERARE DE OBLIGAȚIA DE A DEȚINE VIZĂ

               Recunoscând importanța transparenței pentru cetățenii Uniunii Europene și pentru cetățenii Insulelor Marshall, părțile contractante convin să asigure difuzarea completă a informațiilor cu privire la conținutul și consecințele acordului privind exonerarea de obligația de a deține viză și la alte aspecte conexe, de exemplu condițiile de intrare.

               _________________

                     (1)
                  JO UE L 149, 20.5.2014, p. 67.

                     (2)
                  Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului din 15 martie 2001 de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație (JO UE L 81, 21.3.2001, p. 1).


				|

		52014PC0083

			Propunere de DECIZIE A CONSILIULUI privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene pe lângă Organizația Maritimă Internațională cu ocazia celei de-a 66-a sesiuni a Comitetului pentru protecția mediului marin în legătură cu adoptarea modificărilor anexei VI la Convenția MARPOL referitoare la amânarea introducerii normelor de emisii de NOx de nivelul III /* COM/2014/083 final - 2014/0042 (NLE) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           INTRODUCERE
Prezenta propunere a Comisiei se referă la
stabilirea poziției Uniunii în cadrul celei de-a 66-a sesiuni a
Comitetului pentru protecția mediului marin (Marine Environment
Protection Committee, MEPC) al OMI în ceea ce privește
modificările aduse anexei VI la Convenția MARPOL. Aceste
modificări ale punctului 5.1 regula 13 din anexa VI la Convenția
MARPOL prevăd amânarea cu cinci ani a introducerii normelor de emisii de
NOx de nivelul III. Modificările sunt prezentate în anexa 12 la raportul
MEPC (MEPC 65/22). Punctul 4.64 din acest raport indică faptul că
respectivele modificări vor fi adoptate cu ocazia celei de-a 66-a sesiuni a
MEPC.
2.           ADOPTAREA MODIFICĂRILOR
PROPUSE DE IMO
2.1.        Adoptarea unor
modificări ale anexei VI la Convenția MARPOL privind amânarea
introducerii normelor de emisii de NOx de nivelul III.
Proiectele de modificări au fost aprobate în
cadrul celei de-a 65-a sesiuni a Comitetului pentru protecția mediului
marin, care a avut loc în perioada 13-17 mai 2013 și urmează a fi
supuse spre adoptare cu ocazia celei de-a 66-a sesiuni a Comitetului, care va
avea loc în perioada 31 martie-4 aprilie 2014.
2.2.        Acceptarea și intrarea
în vigoare.
Odată aprobate și adoptate de MEPC,
modificările menționate mai sus vor fi prezentate părților
contractante, pentru ca acestea să își dea consimțământul
de a se supune lor.
3.           LEGISLAȚIA ȘI
COMPETENȚELE UE ÎN MATERIE
Politica UE
Protecția mediului, care face obiectul
modificărilor aduse Convenției MARPOL, este o competență
partajată în temeiul Tratatului UE și este în foarte mare
măsură reglementată de legislația Uniunii. UE și-a
exercitat din plin competența în domeniul politicilor privind calitatea
aerului și a apei, atât prin intermediul legislației cât și al
obiectivelor strategice convenite. Politica de mediu include un angajament clar
al Uniunii de a îmbunătăți calitatea aerului și a apei,
inclusiv la nivel internațional.
După cum rezultă, de exemplu, din
Strategia tematică privind poluarea aerului[1],
cadrul de politică al UE în domeniul calității aerului a fost
elaborat cu scopul de a face progrese substanțiale în direcția
atingerii obiectivelor pe termen lung ale UE privind conservarea,
protecția și îmbunătățirea mediului, precum și a
celor privind protecția sănătății umane [articolul 191
alineatul (1) din TFUE], și anume de a atinge niveluri de calitate a
aerului care să nu conducă la efecte și riscuri inacceptabile
pentru sănătatea umană și pentru mediu. Acest obiectiv,
prevăzut pentru prima dată în cel de-al șaselea Program de
acțiune pentru mediu[2]
cu un deceniu în urmă, este confirmat în cadrul celui de-al 7-lea Program
de acțiune pentru mediu convenit recent de UE, care ghidează
dezvoltarea politicii UE până în 2020[3];
cea mai recentă manifestare a acesteia este programul „Aer curat pentru
Europa”, adoptat de Comisie[4].
Amânarea introducerii unor norme mai stricte
privind emisiile de NOx aplicabile în zonele de control al emisiilor de NOx (NOx
Emission Control Areas, NECA) ar îngreuna realizarea acestor obiective.
Legislația UE
Legislația existentă acoperă o
gamă largă de poluanți, printre care NOx, precum și o
gamă largă de surse, care include toate modurile de transport.
Directiva privind plafoanele naționale de
emisie (Directiva 2001/81/CE)[5]
și Directiva privind calitatea aerului înconjurător (Directiva 2008/50/CE)[6] prevăd
valori-limită ale NOx din aer. Directiva privind plafoanele naționale
de emisie (denumită în continuare „Directiva PNE”) impune cuantificarea
și raportarea emisiilor provenite din transportul maritim. Emisiile
provenite din transportul național maritim și transportul
internațional pe căi navigabile interioare sunt luate în considerare
la calcularea plafoanelor naționale de emisii prevăzute de Directiva
PNE. Cu toate acestea, celelalte emisii rezultate din transportul maritim
internațional nu sunt luate în considerare la calcularea plafoanelor, cu
toate că ele au impact semnificativ asupra calității aerului din
UE. La originea excluderii se află rolul jucat de OMI în reglementarea
respectivelor emisii. Din acest motiv, articolul 11 din Directiva PNE
recunoaște în mod explicit necesitatea de a acționa pe plan extern în
privința acestor emisii. Articolul menționat prevede că „Pentru
a promova atingerea obiectivului prevăzut la articolul 1, Comisia și
statele membre, după caz, fără a aduce atingere articolului 300
din tratat, acționează în vederea cooperării bilaterale și
multilaterale cu țări terțe și cu organizații
internaționale relevante, cum sunt Comisia Economică pentru Europa a
Organizației Națiunilor Unite (CEE/ONU), Organizația
Maritimă Internațională (OMI) și Organizația
Aviației Civile Internaționale (OACI), inclusiv prin schimbul de
informații privind cercetarea și dezvoltarea tehnică și științifică
precum și în vederea îmbunătățirii bazelor care facilitează
reducerea emisiilor.”
În plus, pachetul privind calitatea aerului[7], adoptat de Comisie la 18
decembrie 2013, confirmă impactul emisiilor produse de transportul maritim
asupra calității aerului și raportul cost-eficacitate al
aplicării unor noi măsuri în acest sector. Emisiile de NOx generate
de transportul maritim joacă un rol direct în eutrofizarea apelor
interioare, a apelor marine și a habitatelor terestre, precum și în
formarea de particule în suspensie (secundare) dăunătoare
sănătății. Astfel, neglijarea acestei surse ar afecta
posibilitatea statelor riverane Mării Baltice și Mării Nordului
de a îndeplini obiectivele stabilite în Directiva-cadru privind apa (Directiva 2000/60/CE)[8], Directiva privind
strategia pentru mediul marin (Directiva 2008/56/CE)[9], Directiva „Habitate”
(Directiva 92/43/CEE)[10]
și Directiva „Păsări” (Directiva 79/409/CEE)[11], și anume
limitarea efectelor negative asupra ecosistemelor acvatice și terestre,
inclusiv a fenomenului de eutrofizare. Ar fi afectată în egală
măsură și posibilitatea acestor state de a respecta
valorile-limită pentru PM10 și PM2,5
prevăzute de Directiva privind calitatea aerului înconjurător
(Directiva 2008/50/CE), al căror scop este de a proteja
sănătatea umană.
Normele de nivel III privind emisiile de NOx,
vizate de prezenta acțiune, nu au făcut încă mod expres obiectul
legislației specifice a Uniunii, însă reglementarea lor actuală
în cadrul OMI în conformitate cu modificarea din 2008 a anexei VI la
Convenția MARPOL este considerată necesară și compatibilă
cu obiectivele politice generale convenite ale UE. În particular, amânarea
datei introducerii acestor norme va limita posibilitatea statelor membre de a
utiliza NECA pentru combaterea poluării atmosferice și a efectelor
acesteia.
Decizia Consiliului
Articolul 218 alineatul (9) din TFUE
reprezintă un temei juridic adecvat pentru stabilirea poziției pe
care UE o va exprima în cadrul sesiunii, întrucât el se raportează la acte
cu efect juridic. Decizia celei de-a 66-a sesiuni a MEPC referitoare la data
intrării în vigoare a normelor de nivel III privind emisiile de NOx are un
efect juridic obligatoriu, în măsura în care ea va stabili o dată de
la care normele de nivel III privind emisiile de NOx urmează să se
aplice în zone desemnate NECA navelor tuturor părților la anexa VI la
Convenția MARPOL a OMI.
              Sinteză
Având în vedere politica și acquis-ul UE în
materie (a se vedea mai sus), Comisia consideră că aspectele vizate
de modificările susmenționate, care ar urma să fie adoptate cu
ocazia celei de-a 66 sesiuni a MEPC, prezintă interes pentru UE și
că aceasta trebuie să definească o poziție comună,
care să fie adoptată de toate statele membre reprezentate în MEPC în
interesul Uniunii.
4.           CONCLUZII
Comisia propune, prin urmare, o decizie a
Consiliului privind poziția care urmează să fie adoptată în
numele Uniunii Europene în legătură cu aspectele menționate la
punctul 2.1 de mai sus, cu ocazia celei de-a 66-a sesiuni a MEPC.
2014/0042 (NLE)
Propunere de
DECIZIE A CONSILIULUI
privind poziția care urmează
să fie adoptată în numele Uniunii Europene pe lângă
Organizația Maritimă Internațională cu ocazia celei de-a 66-a
sesiuni a Comitetului pentru protecția mediului marin în
legătură cu adoptarea modificărilor anexei VI la Convenția
MARPOL referitoare la amânarea introducerii normelor de emisii de NOx de
nivelul III
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 192 alineatul (1)
și articolul 218 alineatul (9),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
întrucât:
(1)       Modificarea
inițială a anexei VI la Convenția MARPOL, efectuată în 2008,
stabilea 2016 ca dată de aplicare a normelor de nivel III privind emisiile
de NOx aplicabile navelor construite după data respectivă și
care navighează prin zone de control al emisiilor de oxizi de azot (NECA).
(2)       În cadrul celei de-a 65-a
sesiuni, care a avut loc în mai 2013, Comitetul pentru protecția mediului
marin al Organizației Maritime Internaționale a aprobat (o propunere
de) modificări ale punctului 5.1 regula 13 din anexa VI la Convenția
MARPOL. Respectivele modificări ar urma să fie adoptate cu ocazia
celei de a 66-a sesiuni a MEPC, care va avea loc în perioada 31 martie-4
aprilie 2014.
(3)       Modificările aduse punctului
5.1 regula 13 din anexa VI la Convenția MARPOL, referitoare la amânarea
aplicării normelor de nivel III privind emisiile de NOx vor întârzia cu cinci
ani intrarea în vigoare a acestor norme și vor deveni obligatorii pentru
părțile la anexa VI la Convenția MARPOL la 6 luni de la data
acceptării lor în conformitate cu articolul 16 punctul 2 din
Convenția MARPOL.
(4)       Protecția mediului, care
face obiectul măsurilor propuse, este reglementată în foarte mare
măsură de legislația Uniunii. UE și-a exercitat pe larg
competența în domeniul politicilor privind calitatea aerului și a
apei, atât prin intermediul legislației, cât și al obiectivelor
convenite în materie de politici. Legislația actuală acoperă o
gamă largă de poluanți, inclusiv oxizii de azot (NOx) și o
gamă largă de surse, inclusiv toate modurile de transport. Directiva 2000/60/CE
a Parlamentului European și a Consiliului de stabilire a unui cadru de
politică comunitară în domeniul apei[12], Directiva 2008/56/CE a Parlamentului European și a Consiliului
de instituire a unui cadru de acțiune comunitară în domeniul
politicii privind mediul marin[13],
Directiva 92/43/CEE a Consiliului privind conservarea habitatelor naturale
și a speciilor de faună și floră sălbatică[14] și Directiva 79/409/CEE
a Consiliului privind conservarea păsărilor sălbatice[15] fixează obiective
de limitare a efectelor negative asupra ecosistemelor acvatice și
terestre, inclusiv a eutrofizării, a căror cauză principală
sunt emisiile de NOx. Directiva 2008/50/CE privind calitatea aerului înconjurător
și un aer mai curat pentru Europa[16]
stabilește limite și valori-țintă în ceea ce privește
particulele în suspensie și ozonul, pentru care NOx este un precursor.
(5)       Directiva 2001/81/CE privind
plafoanele naționale de emisie[17]
impune cuantificarea și raportarea emisiilor provenite din transportul
maritim, recunoscând în același timp că reglementarea emisiilor
provenite din transportul maritim internațional (în afara căilor
navigabile interioare) cade în competența OMI.
(6)       Articolul 11 coroborat
cu articolul 1 din Directiva 2001/81/CE invită Comisia și
statele membre să depună eforturi de cooperare la nivel
internațional în vederea reducerii emisiilor de anumiți poluanți
atmosferici, inclusiv a emisiilor de NOx.
(7)       Având în vedere acquis-ul
și obiectivele de politică generale convenite ale UE, amânarea
introducerii normelor de emisii de NOx de nivelul III, care ar trebui
decisă cu ocazia celei de-a 66-a sesiuni a MEPC, prezintă un interes
pentru UE, aceasta trebuind să definească o poziție comună
care să fie adoptată de toate statele membre reprezentate în MEPC, în
interesul Uniunii.
(8)       Uniunea nu este nici
membră a OMI, nici parte contractantă la convențiile și
codurile menționate. Prin urmare, Consiliul, acționând în interesul
Uniunii, trebuie să autorizeze statele membre să exprime poziția
stabilită mai jos,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
1.           Poziția Uniunii, în
cadrul celei de-a 66-a sesiuni a Comitetului pentru protecția mediului
marin al OMI, este de a se opune adoptării modificărilor punctului 5.1
regula 13 din anexa VI la Convenția MARPOL, astfel cum se prevede în anexa
12 la documentul MEPC 65/22 al OMI.
2.           Poziția Uniunii,
expusă la alineatul (1), este exprimată de statele membre, care sunt
membre ale OMI, acționând împreună în interesul Uniunii.
3.           Se pot conveni
modificări minore ale acestei poziții, fără a fi
necesară modificarea poziției.
Articolul 2
Prezenta decizie se adresează statelor
membre.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Președintele
[1]               COM(2005) 446 final.
[2]               JO L 242, 10.9.2002, p. 1.
[3]               Programul general de acțiune pentru mediu al
Uniunii, intitulat „O viață bună, în limitele planetei noastre”,
COM(2012) 710 final.
[4]               COM(2013) 918 final.
[5]               JO L 309, 27.11.2001, p. 22.
[6]               JO L 152, 11.6.2008, p. 1.
[7]           Toate documentele relevante sunt disponibile
la adresa: http://ec.europa.eu/environment/air/clean_air_policy.htm
[8]               JO L 327, 22.12.2000, p. 1.
[9]               JO L 164, 25.6.2008, p. 19.
[10]             JO L 206, 22.7.92, p. 7
[11]             JO 103, 25.4.79, p. 1.
[12]             JO L 327, 22.12.2000, p. 1.
[13]             JO L 164, 25.6.2008, p. 19.
[14]             JO L 206, 22.7.92, p. 7.
[15]             JO L 103, 25.4.79, p. 1.
[16]          JO L 152, 11.6.2008, p. 1.
[17]          JO L 309, 27.11.2001, p. 22.