				|

		52011PC0873

			Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI de instituire a Sistemului european de supraveghere a frontierelor (EUROSUR) /* COM/2011/0873 final - 2011/0427 (COD) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE

1.
CONTEXTUL PROPUNERII
1.1.
Introducere

Prezenta propunere stabilește cadrul
juridic necesar pentru a răspunde solicitării Consiliului European
din 23-24 iunie 2011 privind continuarea dezvoltării în mod prioritar a
Sistemului european de supraveghere a frontierelor (EUROSUR), astfel încât
acesta să devină funcțional până în 2013, permițând
autorităților din statele membre care desfășoară
activități de supraveghere a frontierelor și Agenției
Europene pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe
ale Statelor Membre ale Uniunii Europene[1]
(Frontex), denumită în continuare „agenția”, să realizeze
schimburi de informații operaționale și să își
intensifice cooperarea.
Scopul EUROSUR este de a consolida controlul
la frontierele externe ale spațiului Schengen. EUROSUR va crea un mecanism
destinat autorităților din statele membre care
desfășoară activități de supraveghere a frontierelor
să realizeze schimburi de informații operaționale și
să coopereze reciproc și cu agenția pentru a reduce numărul
de vieți pierdute pe mare și numărul de migrați ilegali
care pătrund pe teritoriul UE fără a fi detectați și
pentru a spori securitatea internă prin prevenirea infracțiunilor
transfrontaliere, precum traficul de persoane și contrabanda cu droguri.
Acțiunile efectuate în prezent pentru
testarea și instituirea treptată a EUROSUR se bazează pe o foaie
de parcurs prezentată într-o comunicare a Comisiei din 2008[2].

1.2.
Temeiul juridic

Prezenta propunere
legislativă se bazează pe articolul 77 alineatul (2) litera (d) din
Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), care prevede
că Parlamentul European și Consiliul, hotărând în conformitate
cu procedura legislativă ordinară, adoptă orice măsură
necesară pentru instituirea treptată a unui sistem integrat de
administrare a frontierelor externe[3].

Instituirea EUROSUR face parte
dintr-o politică având ca scop consolidarea sistemului de administrare a
frontierelor externe ale statelor membre. Prin urmare, EUROSUR va constitui un
nou instrument de politică urmând să fluidizeze cooperarea și
să permită schimbul sistematic de informații între statele
membre, precum și cu agenția, în ceea ce privește supravegherea
frontierelor, aspecte care nu există în prezent la nivelul UE.
Odată adoptat, actul legislativ privind
EUROSUR ar constitui o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului
spațiului Schengen, din care nu fac parte Regatul Unit și
Irlanda, dar care se aplică unui număr de patru țări
asociate (Norvegia, Islanda, Elveția și Liechtenstein). Statele
din spațiul Schengen și-au asumat angajamentul de a menține
standarde comune pentru controlul frontierelor externe.

1.3.
Obiectivul și conținutul propunerii
legislative

Scopul propunerii legislative este
îmbunătățirea conștientizării situației și a
capacității de reacție a statelor membre și a agenției
în cadrul acțiunilor de prevenire a migrației ilegale și a
infracționalității transfrontaliere la frontierele externe
terestre și maritime (articolul 1).
Aceasta se va realiza prin crearea unui cadru
tehnic și operațional comun (articolul 4), cu
responsabilități și competențe clare pentru centrele
naționale de coordonare a supravegherii frontierelor din statele membre
(articolul 5) și pentru agenție (articolul 6), care formează structura
de bază a EUROSUR. Aceste centre, care vor asigura o gestionare eficace
și eficientă a resurselor și personalului la nivel
național, și agenția comunică reciproc prin intermediul
rețelei de comunicare (articolul 7), ceea ce ar permite atât schimbul de
informații sensibile neclasificate, cât și schimbul de
informații clasificate.
Cooperarea și schimbul de informații
dintre centrele naționale de coordonare și agenție se
realizează prin „tablouri situaționale” (articolul 8), care sunt
alcătuite la nivel național (articolul 9) și european (articolul
10), precum și pentru zona prefrontalieră (articolul 11). Aceste trei
tipuri de tablouri, dintre care ultimele două vor fi gestionate de
agenție, sunt structurate într-un mod similar pentru a facilita fluxul de
informații între acestea.
În general, tablourile situaționale nu
vor implica date cu caracter personal, ci mai degrabă un schimb de
informații privind incidente și obiecte depersonalizate, precum
detectarea și urmărirea ambarcațiunilor. În cazuri excepționale,
datele care fac obiectul schimbului de informații între statele membre
și agenție pot include date cu caracter personal, cu condiția
îndeplinirii cerințelor din Regulamentul (CE) nr. 2007/2004 din 26
octombrie 2004[4].
În măsura în care datele cu caracter personal fac parte din tabloul situațional
național cu privire la secțiuni adiacente ale frontierelor externe
învecinate, acestea pot face obiectul schimburilor doar între state membre
vecine, în condițiile prevăzute de cadrul juridic orizontal al UE în
ceea ce privește protecția datelor.
În plus, agenția asigură un serviciu
pentru aplicarea comună a instrumentelor de supraveghere (articolul 12),
din motivul că un astfel de serviciu poate fi furnizat în mod mai eficient
din punct de vedere al costurilor la nivel european. Un astfel de serviciu ar
putea fi asigurat cu sprijinul programelor spațiale europene relevante,
inclusiv Programul de monitorizare globală pentru mediu și securitate
(GMES).
Abordarea aleasă în cadrul EUROSUR este
de a utiliza cât mai eficient informațiile existente, capacitățile
și sistemele disponibile în alte agenții UE, în măsura în care
acest lucru este posibil (articolul 17). Din acest motiv, agenția ar
trebui să coopereze strâns cu Centrul Satelitar al UE, Agenția
Europeană pentru Controlul pescuitului și Agenția Europeană
pentru Siguranță Maritimă, în vederea furnizării
serviciului pentru aplicarea comună a instrumentelor de supraveghere,
precum și cu EUROPOL pentru schimbul de informații privind
infracționalitatea transfrontalieră.
În ceea ce privește datele privind traficul
maritim care urmează să fie furnizate de sistemul SafeSeaNet în
temeiul Directivei 2002/59/CE, Comisia intenționează să
înainteze o propunere corespunzătoare de modificare a directivei în 2013.
Se preconizează că informațiile relevante din cadrul SafeSeaNet
vor fi, de asemenea, disponibile în alte scopuri decât cele legate de
siguranța maritimă și protecția mediului marin și,
prin urmare, vor face parte din instrumentele de supraveghere utilizate în
cadrul EUROSUR.
Un grad mai ridicat de conștientizare a situației
cu privire la activitățile de la frontierele externe are doar o
valoare limitată dacă nu este completat de o capacitate sporită
a statelor membre UE de a reacționa la provocările cu care se
confruntă în acest sens. Din acest motiv, statele membre își împart
frontierele externe în secțiuni (articolul 13) cărora – pe baza
analizei riscurilor și a numărului de incidente care au loc – li se
atribuie niveluri de impact (articolul 14). În funcție de nivelurile de impact
atribuite, centrele naționale de coordonare și agenția
adoptă măsuri de combatere pentru a reduce impactul asupra
secțiunii de frontieră în cauză (articolul 15).
Cooperarea cu țările terțe
învecinate este deosebit de importantă pentru succesul EUROSUR. Astfel,
rețelele regionale existente și planificate stabilite între statele
membre și țările terțe învecinate sunt conectate la EUROSUR
prin intermediul centrelor naționale de coordonare [a se vedea articolul 9
alineatul (2) litera (h) și articolul18]. Având în vedere faptul că
statele membre și agenția sunt deja în curs de instituire a
diferitelor componente ale EUROSUR la nivel național și european,
EUROSUR ar trebui să devină operațional în cea de-a doua
jumătate a anului 2013 (articolul 21). Centrul Comun de Cercetare al
Comisiei Europene ar trebui să îi ofere agenției asistența
tehnică necesară pentru continuarea dezvoltării tehnice a
EUROSUR.
Dat fiind că EUROSUR nu are rolul unui
sistem de reglementare a colectării, stocării sau schimbului
transfrontalier de date cu caracter personal, acesta nu a fost inclus în
comunicarea Comisiei privind prezentarea generală asupra modului de
gestionare a informațiilor în spațiul de libertate, securitate
și justiție în 2010[5].
Dezvoltarea EUROSUR a fost totuși analizată pe baza principiilor
prezentate în Comunicarea respectivă, astfel cum se explică în mai
mare detaliu în documentul însoțitor de evaluare a impactului. Este vorba
în special despre principiul necesității în conformitate cu care
posibilitatea de utilizare a EUROSUR pentru schimbul de date cu caracter
personal a fost menținută la nivelul minim absolut, principiul
raportului eficacitate-costuri, în conformitate cu care a fost aleasă o
abordare pas-cu-pas, utilizând soluțiile tehnice cu cel mai redus nivel de
complexitate și o politică ascendentă, Comisia lucrând din 2008
în strânsă cooperare cu experții din statele membre pentru a evalua
diferite soluții tehnice și pentru a valida împreună
constatările și recomandările studiilor realizate.
Prezenta propunere a făcut obiectul
analizei pentru a se asigura compatibilitatea deplină a dispozițiilor
sale cu drepturile fundamentale, în special demnitatea umană, interzicerea
torturii și a tratamentului sau pedepselor inumane sau degradante, dreptul
la libertate și securitate, dreptul la protecția datelor cu caracter
personal, nereturnarea, nediscriminarea și drepturile copilului. S-a
acordat o atenție deosebită articolelor 4 și 19 alineatul (2)
din Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene, care interzic
extrădarea persoanelor într-un stat unde există un risc deosebit
privind pedeapsa cu moartea, tortura sau alte tipuri de tratament sau pedepse
inumane sau degradate. Articolul 18 alineatul (2) din prezentul regulament
interzice explicit orice schimb de informații cu o țară
terță care ar putea utiliza aceste informații pentru a
identifica persoane sau grupuri de persoane care sunt expuse unui risc deosebit
de a fi supuse torturii, tratamentului sau pedepselor inumane sau degradate sau
oricărei alte încălcări a drepturilor fundamentale.
În plus, articolul 24 din Cartă a avut o
importanță deosebită, deoarece numeroși migrați
ilegali și victime ale traficului sunt copii. Articolul 1 alineatul (3)
prevede explicit că statele membre și agenția acordă
prioritate nevoilor speciale ale copiilor, victimelor traficului, persoanelor
care au nevoie de asistență medicală de urgență,
persoanelor care au nevoie de protecție internațională,
persoanelor aflate în dificultate pe mare și altor persoane aflate într-o
situație deosebit de vulnerabilă. Articolul 8 din Cartă privind
protecția datelor cu caracter personal este, de asemenea, deosebit de
important, deoarece comunicarea reciprocă de date poate include date cu
caracter personal, situație în care se aplică normele privind protecția
datelor, iar acestea trebuie să fie respectate pe deplin.
2.           REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU
PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI
Documentul de lucru al serviciilor Comisiei
care însoțește prezenta propunere și care evaluează
impactul acesteia, oferă o imagine detaliată a consultărilor
efectuate în perioada 2008-2011 și, de asemenea, o explicație
detaliată a cadrului tehnic și operațional al EUROSUR și a
diferitelor opțiuni de politică, precum și a costurilor pentru
instituirea sistemului.
3.           ELEMENTE JURIDICE ALE PROPUNERII
Articolul 77 alineatul (2) litera (d) din
Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene constituie temeiul juridic
al propunerii.
4.           IMPLICAȚII BUGETARE
Diferitele componente ale EUROSUR vor fi
instituite în primul rând de către agenție și de către statele
membre (gestiune partajată), pe baza Foii de parcurs 2008 privind EUROSUR
[COM(2008)68final].
În ceea ce privește instituirea centrelor
naționale de coordonare, statele membre vor fi sprijinite prin intermediul
Fondului pentru frontierele externe în perioada 2012-2013 și prin
instrumentul pentru asistență financiară pentru frontierele
externe și sistemul de vize în cadrul Fondului pentru securitate
internă planificat pentru perioada 2014-2020.
Pe de altă parte, agenția va apela
la propriul buget pentru instituirea rețelei de comunicare și a altor
componente orizontale ale EUROSUR, precum tabloul situațional european
și tabloul comun al informațiilor privind zona prefrontalieră
și, după caz, aceste resurse financiare vor fi completate de sprijin
acordat prin intermediul Fondului pentru securitate internă (gestiune
financiară centralizată directă sau indirectă).
Finanțarea oferită în cadrul celui
de-al șaptelea Program-cadru pentru cercetare și dezvoltare va
sprijini instituirea serviciului prevăzut pentru aplicarea comună a
instrumentelor de supraveghere în perioada 2012-2013.
Măsurile din țările terțe
învecinate vor fi sprijinite în perioada 2012-2013 prin intermediul programului
tematic pentru azil și migrație, în cadrul Instrumentului de
cooperare pentru dezvoltare.
2011/0427 (COD)
Propunere de
REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN
ŞI AL CONSILIULUI
de instituire a Sistemului european de
supraveghere a frontierelor (EUROSUR)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2)
litera (d),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act
legislativ către parlamentele naționale,
hotărând în conformitate cu procedura
legislativă ordinară,
întrucât:
(1)       Instituirea unui Sistem
european de supraveghere a frontierelor (denumit în continuare „EUROSUR”) este
necesară pentru consolidarea schimbului de informații și a
cooperării operative dintre autoritățile naționale ale statelor
membre, precum și cu Agenția Europeană pentru Gestionarea
Cooperării Operative la Frontierele Externe ale Statelor Membre ale
Uniunii Europene înființată prin Regulamentul (CE) nr. 2007/2004 din
26 octombrie 2004[6]
(Frontex), denumită în continuare „agenția”. EUROSUR ar trebui
să ofere acestor autorități și agenției infrastructura
și instrumentele necesare pentru îmbunătățirea
conștientizării situației a acestora și a
capacității de reacție în cadrul operațiunilor de detectare
și prevenire a migrației ilegale și a
infracționalității transfrontaliere, precum și în cadrul
protejării și salvării vieților migranților la
frontierele externe ale statelor membre ale Uniunii.
(2)       Statele membre ar trebui
să înființeze centre naționale de coordonare pentru
supravegherea frontierelor în scopul îmbunătățirii
cooperării și schimbului de informații în mod reciproc și
cu agenția. Este esențial pentru funcționarea
corespunzătoare a EUROSUR ca toate autoritățile naționale
care au responsabilități de supraveghere a frontierelor externe,
conform legislației naționale, să coopereze prin intermediul
centrelor naționale de coordonare.
(3)       Prezentul regulament nu ar
trebui să împiedice statele membre să atribuie centrelor
naționale de coordonare respective și responsabilitatea de a coordona
schimbul de informații și cooperarea cu privire la supravegherea
frontierelor aeriene și de a efectua verificări la punctele de
trecere a frontierei.
(4)       Prezentul regulament face
parte din modelul european de gestionare integrată a frontierelor externe
și din Strategia de securitate internă a Uniunii Europene. EUROSUR
contribuie totodată la dezvoltarea mediului comun de partajare a
informațiilor pentru supravegherea domeniului maritim al UE (Common
Information Sharing Environment, CISE),oferind un cadrul mai larg pentru
conștientizarea situației în domeniul maritim prin schimbul de
informații între autoritățile publice din toate sectoarele din
Uniune.
(5)       În conformitate cu litera (i)
a articolului 2 din Regulamentul 2007/2004, agenția ar trebui să furnizeze
asistența necesară pentru dezvoltarea și funcționarea
EUROSUR și, după caz, pentru dezvoltarea CISE, inclusiv
interoperabilitatea sistemelor.
(6)       Prezentul regulament
respectă drepturile fundamentale și principiile recunoscute de Carta
drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în special demnitatea umană,
interzicerea torturii și a tratamentului sau pedepselor inumane sau
degradante, dreptul la libertate și securitate, dreptul la protecția
datelor cu caracter personal, principiul nereturnării, nediscriminarea
și drepturile copilului. Prezentul regulament ar trebui aplicat de statele
membre în conformitate cu aceste drepturi și principii.
(7)       Orice schimb de date cu
caracter personal prin intermediul rețelei de comunicare pentru EUROSUR ar
trebui să fie realizat pe baza dispozițiilor legale existente la
nivel național și la nivelul Uniunii și ar trebui să
respecte cerințele specifice ale acestora privind protecția datelor.
Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24
octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce
privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera
circulație a acestor date[7],
Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului
din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la
prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile
și organele comunitare și privind libera circulație a acestor
date[8] și, în cadrul
cooperării polițienești și judiciare, Decizia-cadru
2008/977/JAI a Consiliului din 27 noiembrie 2008 privind protecția datelor
cu caracter personal prelucrate în cadrul cooperării
polițienești și judiciare în materie penală[9] sunt aplicabile în cazurile în
care instrumente cu caracter specific, precum Regulamentul (CE) nr. 2007/2004,
nu oferă un regim complet de protecție a datelor.
(8)       Deoarece instituirea EUROSUR
nu poate fi realizată în totalitate doar de către statele membre,
putând fi, datorită amplorii și impactului acțiunii,
realizată în mod mai eficient la nivelul Uniunii, aceasta din urmă
poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul
subsidiarității, astfel cum se este prevăzut la articolul 5 din
Tratatului privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul
proporționalității, prezentul regulament nu prevede mai mult
decât ceea ce este necesar pentru a-și atinge obiectivele.
(9)       Pentru a pune în aplicare
introducerea progresivă la nivel geografic a EUROSUR, obligația de a
desemna și opera centrele naționale de coordonare ar trebui să
se aplice în trei etape succesive, în primul rând statelor membre situate la
frontierele externe maritime sudice și la frontierele externe terestre
estice, într-o a doua etapă celorlalte state membre cu frontiere externe
terestre sau maritime și într-o a treia etapă celorlalte state membre.
(10)     În conformitate cu articolele
1 și 2 din Protocolul referitor la poziția Danemarcei, astfel cum a
fost anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul
privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la
adoptarea prezentului regulament și, prin urmare, acesta nu este
obligatoriu pentru Danemarca și nu i se aplică. Având în vedere
că prezentul regulament are la bază acquis-ul spațiului
Schengen, în temeiul titlului V din Partea III a Tratatului privind
funcționarea Uniunii Europene, în conformitate cu articolul 4 din
Protocolul menționat, Danemarca decide în termen de șase luni de la
adoptarea prezentului Regulament dacă îl va transpune în legislația
sa națională.
(11)     Prezentul regulament
constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen, la
care Regatul Unit nu participă, în conformitate cu Decizia Consiliului
2000/365/CE din 29 mai 2000 privind cererea Regatului Unit al Marii
Britanii și Irlandei de Nord de a participa la anumite dispoziții ale
acquis-ului Schengen[10].
Astfel, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentului regulament,
acesta nefiind obligatoriu și neaplicându-se Regatului Unit.
(12)     Prezentul regulament
constituie o dezvoltare a prevederilor acquis-ului Schengen, la care
Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia Consiliului 2002/192/CE
din 28 februarie 2002 privind cererea Irlandei de a participa la anumite
dispozițiile acquis-ului Schengen[11].
Astfel, Irlanda nu participă la adoptarea prezentului regulament, acesta
nefiind obligatoriu și neaplicându-se Irlandei.
(13)     În ceea ce privește
Islanda și Norvegia, prezentul regulament constituie o dezvoltare a
dispozițiilor acquis-ului Schengen, astfel cum se prevede în
acordul încheiat între Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda
și Regatul Norvegiei privind asocierea acestor două state la punerea
în practică, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului
spațiului Schengen[12].

(14)     În ceea ce privește
Elveția, prezentul regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor
acquis-ului Schengen, astfel cum se prevede în acordul între
Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația
Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la
punerea în practică, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului
Schengen[13].

(15)     În ceea ce privește
Liechtensteinul, prezentul regulament constituie o dezvoltare a
dispozițiilor acquis-ului Schengen, astfel cum se prevede în
Protocolul dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană,
Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein
referitor la aderarea Principatului Liechtenstein la acordul dintre Uniunea
Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația
Elvețiană privind asocierea Confederației Elveției la
punerea în practică, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului
Schengen[14].
(16)     Punerea în aplicare a
prezentului regulament nu aduce atingere separării competențelor
între Uniune și statele membre și nu afectează obligațiile
care revin statelor membre în temeiul Convenției Națiunilor Unite
asupra dreptului mării, Convenției internaționale privind
siguranța vieții pe mare, Convenției internaționale privind
căutarea și salvarea pe mare, Convenției Națiunilor Unite
împotriva criminalității transnaționale organizate și al
Protocolului adițional împotriva traficului ilegal de migranți pe
cale terestră, a aerului și pe mare, Convenției privind statutul
refugiaților, Convenției pentru protecția drepturilor omului
și a libertăților fundamentale, precum și în temeiul altor
instrumente internaționale relevante.
(17)     Punerea în aplicare a
prezentului regulament nu aduce atingere normelor privind supravegherea
frontierelor externe în contextul cooperării operative coordonate de
agenție, astfel cum sunt stabilite în Decizia Consiliului 2010/252/UE din
26 aprilie 2010[15].
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
TITLUL I
DISPOZIȚII
GENERALE
Articolul 1
Obiect
Prezentul regulament stabilește un cadru
comun pentru schimbul de informații și cooperarea între statele
membre și agenție în vederea îmbunătățirii
conștientizării situației și capacității de
reacție la frontierele externe ale statelor membre și ale Uniunii
Europene, denumit în continuare Sistemul european de supraveghere a
frontierelor (EUROSUR).
Articolul 2
Domeniu
de aplicare
1.           Prezentul regulament se
aplică supravegherii frontierelor externe terestre și maritime ale
statelor membre, inclusiv măsurilor de monitorizare, detectare,
identificare, urmărire, prevenire și interceptare a acțiunilor
de trecere ilegală a frontierelor.
2.           Prezentul regulament nu se
aplică măsurilor operaționale, procedurale și juridice
adoptate ulterior interceptării.
3.           Statele membre și
agenția respectă drepturile fundamentale, inclusiv cerințele
privind protecția datelor cu caracter personal, în aplicarea prezentului
regulament. Statele membre și agenția acordă prioritate drepturilor
speciale ale copiilor, victimelor traficului, persoanelor care au nevoie de
asistență medicală de urgență, persoanelor care au
nevoie de protecție internațională, persoanelor aflate în
dificultate pe mare și altor persoane aflate într-o situație deosebit
de vulnerabilă.
Articolul
3
Definiții
În sensul prezentului regulament, se
aplică următoarele definiții:
(a)          „conștientizarea
situației” înseamnă capacitatea de a monitoriza, detecta, identifica,
urmări și înțelege activitățile transfrontaliere
pentru a identifica motive rezonabile pentru măsurile de control pe baza
combinării cunoștințelor existente cu informațiile noi;
(b)          „capacitate de reacție”
înseamnă abilitatea de a executa acțiuni cu scopul de a combate
circulația transfrontalieră ilegală, inclusiv mijloacele și
promptitudinea reacției adecvate în circumstanțe deosebite;
(c)          „tablou situațional”
înseamnă o interfață grafică destinată
prezentării în timp real a datelor și informațiilor primite de
la diferite autorități, senzori, platforme și alte surse, care
face obiectul partajării prin intermediul canalelor de comunicare și
informare cu alte autorități, în scopul conștientizării
situației și sprijinirii capacității de reacție de-a
lungul frontierelor externe și în zona prefrontalieră;
(d)          „infracționalitatea
transfrontalieră” înseamnă orice infracțiuni grave sau care
implică criminalitatea organizată apărute la frontierele externe
ale statelor membre, precum traficul de persoane, contrabanda cu droguri
și alte activități ilicite;
(e)          „secțiune de
frontieră externă” înseamnă întreaga frontieră externă
terestră sau maritimă a unui stat membru sau o parte a acesteia,
astfel cum este definită de legislația națională sau astfel
cum este determinată de centrul național de coordonare sau orice
altă autoritate națională responsabilă;
(f)           „zonă
prefrontalieră” înseamnă regiunea geografică situată în
afara frontierei externe a statelor membre, care nu este acoperită de un
sistem național de supraveghere a frontierei.
TITLUL II
CADRU
CAPITOLUL
I
Componente
Articolul 4
Cadrul
EUROSUR
1.           Pentru schimbul de
informații și cooperarea în domeniul supravegherii frontierelor,
statele membre și agenția utilizează cadrul EUROSUR, care
constă în următoarele componente:
(a)          centre naționale de
coordonare pentru supravegherea frontierelor;
(b)          tablouri situaționale
naționale;
(c)          rețeaua de
comunicare;
(d)          tabloul situațional
european;
(e)          tabloul comun al
informațiilor privind zona prefrontalieră;
(f)           aplicarea comună a
instrumentelor de supraveghere;
2.           Centrele naționale de
coordonare furnizează agenției, prin intermediul rețelei de
comunicare, toate informațiile din cadrul tablourilor situaționale
naționale respective care sunt necesare pentru alcătuirea și
menținerea tabloului situațional european și a tabloului comun
al informațiilor privind zona prefrontalieră.
3.           Agenția oferă
centrelor naționale de coordonare, prin intermediul rețelei de
comunicare, acces nelimitat la tabloul situațional european și la
tabloul comun al informațiilor privind zona prefrontalieră.
4.           Componentele enumerate la
alineatul (1) sunt stabilite și menținute în conformitate cu
principiile prezentate în anexă.
Articolul 5
Centrul
național de coordonare
1.           Fiecare stat membru cu
frontiere externe terestre și maritime desemnează, operează
și menține un centrul național de coordonare pentru
supravegherea frontierelor, care coordonează și efectuează
schimbul de informații între toate autoritățile care au
responsabilități în ceea ce privește supravegherea frontierelor
externe la nivel național, precum și cu celelalte centre naționale
de coordonare și cu agenția. Statul membru transmite Comisiei o
notificare privind instituirea centrului, aceasta informând imediat celelalte
state membre și agenția.
2.           Fără a aduce
atingere articolului 16, centrul național de coordonare este punctul unic
de contact pentru schimbul de informații și cooperarea cu alte centre
naționale de coordonare și cu agenția.
3.           Centrul național de
coordonare are următoarele atribuții:
(a)          asigură schimbul oportun
de informații și cooperarea între toate autoritățile naționale
care au responsabilități în ceea ce privește supravegherea
frontierelor externe și cu autoritățile relevante de aplicare a
legii, precum și cu alte centre naționale de coordonare și cu
agenția;
(b)          contribuie la o gestionare
eficace și eficientă a resurselor și a personalului;
(c)          alcătuiește și
menține tabloul situațional național în conformitate cu
articolul 9;
(d)          sprijină planificarea
și punerea în aplicare a tuturor activităților naționale de
supraveghere a frontierelor;
(e)          administrează sistemul
național de supraveghere a frontierelor în conformitate cu legislația
națională, după caz;
(f)           măsoară periodic
efectele și activitățile naționale de supraveghere a
frontierelor.
(g)          coordonează măsuri
operaționale cu alte state membre, fără a aduce atingere
competențelor agenției;
4.           Centrul național de
coordonare funcționează în regim de permanență,
douăzeci și patru de ore pe zi, șapte zile pe
săptămână.
Articolul 6
Agenția
1.           Agenția are
următoarele atribuții:
(a)          administrează
rețeaua de comunicare pentru EUROSUR în conformitate cu articolul 7;
(b)          alcătuiește și
menține tabloul situațional european în conformitate cu articolul 10;
(c)          alcătuiește și
menține tabloul comun al informațiilor privind zona
prefrontalieră în conformitate cu articolul 11.
(d)          facilitează aplicarea
comună a instrumentelor de supraveghere în conformitate cu articolul 12.
2.           În scopul alineatului (1),
agenția funcționează în regim de permanență,
douăzeci și patru de ore pe zi, șapte zile pe
săptămână.
Articolul 7
Rețeaua
de comunicare
1.           Agenția instituie
și menține o rețea de comunicare pentru a pune la
dispoziție instrumente analitice și de comunicare și pentru a
permite schimbul în condiții de siguranță al informațiilor
sensibile neclasificate și clasificate în timp aproape real cu și
între centrele naționale de coordonare. Rețeaua
funcționează în regim de permanență, douăzeci și
patru de ore pe zi, șapte zile pe săptămână, pentru:
(a)          schimbul bilateral și
multilateral de informații în timp aproape real;
(b)          conferințe audio și
video;
(c)          gestionarea, stocarea și
prelucrarea în condiții de siguranță a informațiilor
sensibile neclasificate;
(d)          gestionarea, stocarea,
transmiterea și prelucrarea în condiții de siguranță a
informațiilor clasificate UE până la nivelul RESTREINT UE/EU
RESTRICTED sau niveluri de clasificare naționale echivalente, asigurând
că informațiile clasificate sunt gestionate într-o secțiune
separată și acreditată în mod corespunzător a rețelei
de comunicare;
2.           Agenția oferă
asistență tehnică și se asigură că rețeaua
de comunicare este interoperabilă cu orice alt sistem de comunicare
și informare gestionat de agenție.
3.           Agenția și centrele
naționale de coordonare fac schimb reciproc, prelucrează și
stochează informații sensibile neclasificate și clasificate în
cadrul rețelei de comunicare, în conformitate cu normele și
standardele care aplică principiile de bază și standardele
comune ale Deciziei Comisiei 2001/844/CE de modificare a regulamentului
său de procedură[16]
sau echivalente cu acestea.
4.           Autoritățile,
agențiile și alte organisme ale statelor membre care utilizează
rețeaua de comunicare asigură respectarea unor reguli și
standarde de securitate echivalente cu cele aplicate de agenție pentru
gestionarea informațiilor clasificate.
CAPITOLUL
II
Conștientizarea
situației
Articolul 8
Tablourile
situaționale
1.           Tablourile situaționale
naționale, tabloul situațional european și tabloul comun al
informațiilor privind zona prefrontalieră sunt elaborate prin
colectarea, evaluarea, colaționarea, analizarea, interpretarea, generarea,
vizualizarea și diseminarea informațiilor.
2.           Tablourilor menționate
la alineatul (1) sunt formate din următoarele straturi:
(a)          un strat al evenimentelor
care conține informații privind incidente legate migrația
ilegală, infracționalitatea transfrontalieră și
situațiile de criză;
(b)          un strat operațional
care conține informații privind situația și poziția
resurselor proprii, zonele de operare și informații despre mediu.
(c)          un strat de analiză care
conține informații strategice, produse analitice, informații,
precum și imagini și date geografice.
Articolul 9
Tabloul
situațional național
1.           Centrul național de
coordonare alcătuiește și menține un tabloul
situațional național pentru a furniza tuturor autorităților
cu responsabilități în ceea ce privește supravegherea
frontierelor la nivel național informații eficace, exacte și
oportune, relevante pentru prevenirea migrației ilegale și a
infracționalității transfrontaliere la frontierele externe ale
statului membru respectiv.
2.           Tabloului situațional
național cuprinde informații colectate din următoarele surse:
(a)          sistemul național de
supraveghere a frontierelor, după caz în conformitate cu legislația
națională;
(b)          senzorii staționari
și mobili utilizați de autoritățile naționale responsabile
cu supravegherea frontierelor externe;
(c)          patrulele de supraveghere a
frontierelor și alte misiuni de monitorizare;
(d)          centrele de coordonare
locale, regionale și de alt tip;
(e)          alte autorități
și sisteme naționale relevante;
(f)           agenția;
(g)          centrele naționale de
coordonare din alte state membre și din țări terțe;
(h)          rețelele regionale cu
țări terțe învecinate, precum rețeaua SEAHORSE Atlantic,
rețeaua SEAHORSE Marea Mediterană, rețeaua CoastNet de cooperare
privind controlul frontalier în regiunea Mării Baltice, Centrul de
coordonare și informare la frontiera Mării Negre și alte
rețele regionale înființate la frontierele externe terestre;
(i)           sistemele de raportare a
navelor, precum Sistemul de identificare automată (Automated
Identification System, AIS) și Sistemul de monitorizare a navelor (Vessel
Monitoring System, VMS). Datele provenite de la aceste sisteme sunt obținute
la nivel național de la autoritățile naționale competente
și de la centrele de monitorizare privind pescuitul.
(j)           alte organizații
europene și internaționale relevante;
(k)          alte surse.
3.           Stratul evenimentelor al
tabloului situațional național este format din următoarele
substraturi:
(a)          un substrat referitor la
migrația ilegală, care conține informații privind incidente
legate de treceri ilegale ale frontierelor de către migranți la
frontierele externe ale statului membru în cauză și în apropierea
acestora, facilitarea trecerii ilegale a frontierelor și orice alte
incidente relevante legate de migrația ilegală, precum o misiune de
căutare și salvare a persoanelor care încearcă să
treacă frontiera ilegal;
(b)          un substrat referitor la
infracționalitatea transfrontalieră care conține informații
privind incidentele legate traficul de persoane, contrabanda cu droguri și
alte bunuri ilicite și orice alte incidente legate de infracțiuni
grave și criminalitate organizată la frontierele externe ale statului
membru în cauză și în apropierea acestora;
(c)          un substrat referitor la
situațiile de criză care conține informații privind catastrofele
naturale și cele provocate de om, accidente și orice alte
situații de criză apărute la frontierele externe ale statului
membru în cauză sau în apropierea acestora, care ar putea avea un impact
semnificativ asupra controlului frontierelor externe;
(d)          un substrat referitor la alte
evenimente, care conține informații privind platforme și
persoane neidentificate și suspecte prezente la frontierele externe ale
statului membru în cauză și în apropierea acestora, precum și
orice alt eveniment care ar putea avea un impact semnificativ asupra
controlului frontierelor externe;
4.           Fiecărui incident din
stratul evenimentelor al tabloului situațional național i se atribuie
un singur nivel de impact indicativ, de la impact „redus” și
„mediu” la impact „ridicat”. Toate evenimentele cărora li se atribuie un
nivel de impact „mediu” sau „ridicat” sunt comunicate agenției.
5.           Stratul operațional al
tabloului situațional național este format din următoarele trei
substraturi:
(a)          un substrat referitor la
resursele proprii care conține informații despre poziția, ora,
cursul, viteza, starea și tipul resurselor proprii și cu privire la planul
de mobilizare, inclusiv coordonatele geografice ale zonei de operare, orarul
patrulelor și codurile de comunicare; în cazul în care resursele proprii
sunt utilizate în cadrul unei misiuni cu sarcini multiple, care include sarcini
militare, centrul național de coordonare poate decide să nu facă
schimb de astfel de informații cu alte centre naționale de coordonare
și cu agenția, exceptând situațiile în care resursele proprii
sunt mobilizate în secțiunea de frontieră adiacentă a unui stat
membru învecinat;
(b)          un substrat referitor la
zonele de operare care conține informații despre misiunea, locul,
starea, durata și autoritățile implicate în operațiuni;
(c)          un substrat referitor la
informațiile despre mediu care conține sau oferă acces la
informații despre condițiile de teren și meteorologice la
frontierele externe ale statului membru în cauză.
6.           Stratul de analiză al
tabloului situațional național este format din următoarele
substraturi:
(a)          un substrat de
informații care conține evoluțiile și indicatorii cheie
relevanți pentru analiza migrației ilegale și a
infracționalității transfrontaliere;
(b)          un substrat analitic care
prezintă rapoarte analitice, tendințe privind evaluarea
riscurilor, rapoarte de monitorizare regională și note de informare
relevante pentru statul membru în cauză;
(c)          un substrat de imagini
informative care conține profiluri ale migranților, rute,
informații privind nivelurile de impact atribuite secțiunilor de
frontiere externe terestre și maritime și analize privind facilitarea
migrației;
(d)          un substrat de
imagistică și date geografice care conține imagistică de
referință, hărți de fundal, evaluări ale
validării informațiilor, analize privind modificările
(imagistică de observare a pământului), precum și detectarea
modificărilor, date geografice și hărți privind
permeabilitatea frontierelor.
7.           Informațiile incluse în
stratul de analiză și informațiile despre mediu din stratul
operațional al tabloului situațional național se pot baza pe
informațiile furnizate în tabloul situațional european și în
tabloul comun al informațiilor privind zona prefrontalieră.
8.           Informațiile despre
resursele proprii din stratul operațional sunt clasificate ca „EU
Restricted”.
9.           Centrele naționale de
coordonare ale statelor membre învecinate își fac cunoscut în mod reciproc
și direct, precum și în timp aproape real, tabloul situațional
al secțiunilor de frontiere externe adiacente, inclusiv în
legătură cu:
(a)          toate incidentele privind
migrația ilegală și infracționalitatea
transfrontalieră și alte evenimente semnificative incluse în stratul
evenimentelor;
(b)          pozițiile patrulelor
proprii incluse în stratul operațional, atunci când misiunea
principală a patrulei este prevenirea migrației ilegale și a infracționalității
transfrontaliere;
(c)          schemele de planificare,
graficele și codurile de comunicare pentru patrulele care operează în
ziua următoare în secțiunile de frontiere externe învecinate;
(d)          rapoartele tactice de
analiză a riscurilor inclusă în stratul de analiză.
Articolul 10
Tabloul
situațional european
1.           Agenția
alcătuiește și menține un tablou situațional european
pentru a furniza centrelor naționale de coordonare informații și
analize relevante pentru prevenirea migrației ilegale și a
infracționalității transfrontaliere la frontierele externe ale
statelor membre.
2.           Tabloul situațional
european este format din informații colectate din următoarele surse:
(a)          tablouri situaționale naționale,
inclusiv informații de bază primite în temeiul articolului 9
alineatul (8);
(b)          agenția;
(c)          alte organizații
europene și internaționale relevante;
(d)          alte surse.
3.           Stratul de evenimente
din tabloul situațional european include informații privind:
(a)          incidente legate de
migrația ilegală și infracționalitatea
transfrontalieră, precum și situații de criză și orice
alte evenimente incluse în stratul evenimentelor al tabloului situațional
național, cărora li s-a atribuit un nivel de impact mediu sau ridicat
de către centrul național de coordonare;
(b)          incidente legate de
migrația ilegală și infracționalitatea
transfrontalieră, precum și situații de criză sau orice
alte evenimente incluse în tabloul comun al informațiilor privind zona
prefrontalieră, dacă au un impact moderat sau semnificativ asupra
frontierelor externe ale statelor membre;
(c)          incidente legate de
migrația ilegală și infracționalitatea
transfrontalieră în zona operațională a unei operațiuni
comune coordonate de agenție;
4.           În tabloul situațional
european, agenția utilizează nivelul de impact care a fost atribuit
unui anumit incident în tabloul situațional național de către
centrul național de coordonare.
5.           Stratul operațional al
tabloului situațional european este format din următoarele
substraturi:
(a)          un substrat referitor la
resursele proprii, care conține informații despre poziția, ora,
cursul, viteza, starea și tipul resurselor care participă la
operațiunile comune ale agenției sau care sunt la dispoziția agenției
și planul de mobilizare, inclusiv zona de operare, orarul patrulelor
și codurile de comunicare;
(b)          un substrat referitor la
operațiuni, care conține informații despre operațiunile
comune coordonate de agenție, inclusiv mandatul, locul, starea și
durata misiunii, informații despre statele membre și alți actori
implicați, rapoarte situaționale zilnice și
săptămânale, date statistice și pachete de informare pentru
presă;
(c)          un substrat referitor la
informațiile despre mediu, care include informații despre
condițiile de teren și meteorologice la frontierele externe ale
statelor membre.
6.           Stratul de analiză al
tabloului situațional european este format din următoarele
substraturi:
(a)          un substrat de
informații, care conține evoluțiile și indicatorii cheie
relevanți pentru analiza migrației ilegale și a infracționalității
transfrontaliere;
(b)          un substrat analitic, care
prezintă hărți privind evaluarea riscurilor generale și a
subcategoriilor de riscuri; tendințe ale evaluării riscurilor,
rapoarte de monitorizare regională, note de informare, precum și
indicatori de corelare pentru evaluările riscurilor și indicatori ai
Rețelei Frontex pentru analiza riscurilor;
(c)          un substrat de imagini
informative, care conține profiluri ale migranților, rute,
informații privind nivelurile de impact atribuite secțiunilor de
frontiere externe terestre și maritime și analize privind facilitarea
migrației;
(d)          un substrat de
imagistică și date geografice, care conține imagistică de
referință, hărți de fundal, evaluări ale
validării informațiilor, analize privind modificările
(imagistică de observare a pământului), precum și detectarea
modificărilor, date geografice și hărți privind
permeabilitatea frontierelor.
7.           Informațiile privind
resursele proprii din stratul operațional al tabloului situațional
european sunt clasificate ca „EU Restricted”.
Articolul 11
Tabloul
comun al informațiilor privind zona prefrontalieră
1.           Agenția
alcătuiește și menține un tablou comun al
informațiilor privind zona prefrontalieră pentru a furniza centrelor
naționale de coordonare informații și analize privind zona
prefrontalieră, relevante pentru prevenirea migrației ilegale și
a infracționalității grave și a criminalității organizate
la frontierele externe ale statelor membre și în țările
terțe învecinate.
2.           Tabloul comun al
informațiilor privind zona prefrontalieră este format din
informații colectate din următoarele surse:
(a)          centrele naționale de
coordonare;
(b)          rapoarte și
informații furnizate de ofițerii de legătură pe probleme de
imigrație;
(c)          agenția;
(d)          alte organizații
europene și internaționale relevante;
(e)          țările terțe;
(f)           alte surse.
3.           Tabloul comun al
informațiilor privind zona prefrontalieră poate conține
informații relevante pentru operațiunile de supraveghere a
frontierelor aeriene și verificările la punctele de trecere a
frontierei.
4.           Stratul evenimentelor al
tabloului comun al informațiilor privind zona prefrontalieră include
informații privind: orice incident, situație de criză și
orice alt eveniment din zona prefrontalieră, care ar putea avea un impact
moderat sau semnificativ asupra migrației ilegale și
infracționalității transfrontaliere la frontierele externe ale
statelor membre.
5.           Agenția atribuie un
nivel unic de impact indicativ fiecărui incident din stratul evenimentelor
al tabloului comun al informațiilor privind zona prefrontalieră.
Agenția informează centrele naționale de coordonare cu privire
la orice incident din zona prefrontalieră căruia i-a fost atribuit un
nivel de impact mediu sau ridicat.
6.           Stratul operațional al
tabloului comun al informațiilor privind zona prefrontalieră este
structurat în același mod ca tabloul situațional european,
conținând informații despre resursele utilizate și
operațiunile desfășurate în zona prefrontalieră, precum
și informații despre mediu.
7.           Stratul de analiză al
tabloului comun al informațiilor privind zona prefrontalieră este
structurat asemeni celui din tabloul situațional european, conținând
informații strategice, produse și servicii analitice, informații,
precum și imagini și date geografice despre zona prefrontalieră.
Articolul 12
Aplicarea
comună a instrumentelor de supraveghere
1.           Agenția facilitează
aplicarea comună a instrumentelor de supraveghere, precum sateliții
și sistemele de raportare a navelor, de către statele membre pentru a
oferi centrelor naționale de coordonare și ei înseși
informații privind supravegherea frontierelor externe și zona
prefrontalieră în mod regulat, fiabil și eficient din punct de vedere
al costurilor.
2.           Agenția poate furniza
unui centru național de coordonare, la cerere, informații privind
frontierele externe ale statului membru solicitant și zona
prefrontalieră, care sunt obținute prin
(a)          monitorizarea selectivă
a porturilor și coastelor desemnate ale țărilor terțe, care
în analiza riscurilor și în informațiile primite au fost identificate
drept puncte de îmbarcare sau tranzit pentru navele utilizate pentru
migrația ilegală și infracționalitatea
transfrontalieră;
(b)          urmărirea în marea
liberă a unei nave suspectate sau identificate ca fiind utilizată pentru
migrație ilegală și infracțiuni transfrontaliere;
(c)          monitorizarea zonelor
desemnate din domeniul maritim, pentru a detecta, identifica și
urmări navele suspectate sau utilizate pentru migrație ilegală
sau infracționalitate transfrontalieră;
(d)          evaluarea mediului în zonele
desemnate din domeniul maritim și de la frontiera externă
terestră pentru optimizarea activităților de monitorizare
și patrulare;
(e)          monitorizarea selectivă
a zonelor prefrontaliere desemnate de la frontiera externă terestră,
care, în analiza riscurilor și în informațiile primite, au fost
identificate drept potențiale zone de plecare sau tranzit pentru
migrația ilegală și infracțiunile transfrontaliere.
3.           Agenția poate furniza
informațiile menționate la alineatul (1) prin combinarea și
analizarea datelor colectate din sistemele, senzorii și platformele
următoare:
(a)          sistemele de raportare a
navelor, precum Sistemul de Identificare Automată (Automated
Identification System, AIS) și sistemul de monitorizare a navelor (Vessel
Monitoring System, VMS), în limitele legale date ale acestora;
(b)          imagini prin satelit;
(c)          senzori montați pe orice
platforme, inclusiv vehiculele aeriene cu sau fără pilot.
4.           Agenția poate refuza o
cerere din partea unui centru național de coordonare pe motivul
restricțiilor de ordin tehnic și financiar, precum și din alte
motive justificate.
5.           Agenția poate utiliza
din proprie inițiativă instrumentele de supraveghere menționate
la alineatul (2) pentru colectarea de informații relevante pentru tabloul
comun al informațiilor privind zona prefrontalieră.
CAPITOLUL III
Capacitatea
de reacție
Articolul 13
Determinarea
secțiunilor de frontieră externă
Fiecare stat membru își divizează
frontierele externe terestre și maritime în secțiuni de
frontieră, având un centru local sau regional de coordonare care
asigură gestionarea eficace și eficientă a personalului și a
resurselor.
Articolul 14
Atribuirea
de niveluri de impact secțiunilor de frontieră externă
1.           Pe baza analizei riscurilor
efectuată de agenție și în urma consultării cu statele
membre în cauză, agenția atribuie următoarele niveluri de impact
fiecăreia dintre secțiunile de frontieră externă
terestră și maritimă ale statelor membre:
(a)          nivel de impact redus în
cazul în care incidentele legate de migrația ilegală și
infracționalitatea transfrontalieră care au loc pe secțiunea de
frontieră în cauză au un impact nesemnificativ asupra
securității frontierelor;
(b)          nivel de impact mediu în
cazul în care incidentele legate de migrația ilegală și
infracționalitatea transfrontalieră care au loc pe secțiunea de
frontieră în cauză au un impact moderat asupra securității
frontierelor;
(c)          nivel de impact ridicat în
cazul în care incidentele legate de migrația ilegală și
infracționalitatea transfrontalieră care au loc pe secțiunea de
frontieră în cauză au un impact semnificativ asupra
securității frontierelor.
2.           Centrul național de
coordonare evaluează periodic dacă este necesară ajustarea
nivelului de impact atribuit oricăreia dintre secțiunile de
frontieră. Centrul național de coordonare poate solicita
agenției să modifice nivelul de impact, furnizând informații
rezonabile privind condițiile schimbate, la secțiunea de
frontieră externă în cauză.
3.           Agenția
vizualizează nivelurile de impact atribuite frontierelor externe în
tabloul situațional european.
Articolul 15
Reacție
corespunzătoare nivelurilor de impact
1.           Statele membre se
asigură că activitățile de supraveghere și patrulare
desfășurate la secțiunile de frontieră externă
corespund nivelurilor de impact atribuite, după cum urmează:
(a)          în cazul în care unei
secțiuni de frontieră externă i se atribuie un nivel de impact
redus, centrul local sau regional de coordonare organizează supravegherea
regulată pe baza analizei riscurilor și se asigură că în
zona de frontieră sunt menținute suficiente patrule pregătite
pentru operațiuni de urmărire, identificare și interceptare;
(b)          în cazul în care unei
secțiuni de frontieră externă i se atribuie un nivel de impact
mediu, centrul național de coordonare oferă sprijin centrului local
sau regional de coordonare prin alocarea temporară de personal și
resurse suplimentare;
(c)          în cazul în care unei
secțiuni de frontieră externă i se atribuie un nivel de impact
ridicat, centrul național de coordonare se asigură că centrul local
sau regional de coordonare beneficiază de toată asistența
necesară la nivel național, inclusiv informații, resurse și
personal. Centrul național de coordonare îi poate solicita agenției
și asistență în conformitate cu dispozițiile Regulamentului
(CE) nr. 2007/2004.
2.           Centrul național de
coordonare informează agenția cu privire la măsurile luate la
nivel național în temeiul alineatului (1) literele (b) și (c), în cel
mai scurt timp.
3.           În cazul în care un nivel de
impact mediu sau ridicat este atribuit unei secțiuni de frontieră
externă adiacentă cu secțiunea de frontieră a unui alt stat
membru sau a unei țări terțe, centrul național de
coordonare coordonează măsurile luate împreună cu centrul
național de coordonare al țării învecinate.
4.           În cazul în care un centru
național de coordonare înaintează o solicitare în conformitate cu alineatul
(1) litera (c), agenția poate oferi sprijin centrului respectiv, după
cum urmează:
(a)          acordând un tratament
prioritar pentru aplicarea comună a instrumentelor de supraveghere;
(b)          prin coordonarea
mobilizării echipelor europene de polițiști de frontieră în
conformitate cu dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 2007/2004;
(c)          prin asigurarea
mobilizării echipamentelor tehnice, la dispoziția agenției, în
conformitate cu dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 2007/2004;
(d)          prin coordonarea
oricărui sprijin suplimentar oferit de statele membre.
5.           Agenția evaluează
procedura de atribuire a nivelurilor de impact și măsurile
corespunzătoare adoptate la nivel național și al Uniunii în
rapoartele sale de analiză a riscului.
TITLUL IV
DISPOZIȚII
SPECIALE
Articolul 16
Atribuirea
de sarcini altor centre din statele membre
1.           Statele membre pot
încredința centrelor regionale, locale, funcționale sau altor centre,
care sunt în măsură să adopte decizii operaționale, sarcina
de a asigura conștientizarea situației și capacitatea de
reacție în sfera respectivă de competențe, inclusiv sarcinile
și competențele menționate la articolul 5 alineatul (3) literele
(b), (d) și (e).
2.           Decizia statului membru
menționată la alineatul (1) nu aduce atingere capacității
centrului național de coordonare de a coopera și realiza schimburi de
informații cu alte centre naționale de coordonare și cu
agenția.
3.           În cazuri predefinite,
centrul național de coordonare poate autoriza un centru menționat la
alineatul (1) să comunice și să facă schimb de
informații cu centrul regional de coordonare sau cu centrul național
de coordonare al unui alt stat membru sau al unei țări terțe, cu
condiția ca acesta să informeze în mod regulat propriul centru
național de coordonare cu privire la comunicare și schimbul de
informații.
Articolul 17
Cooperarea
agenției cu terții
1.           Agenția utilizează
informațiile existente, capacitățile și sistemele
disponibile în alte entități și agenții UE, în limitele
cadrelor juridice respective.
2.           În conformitate cu alineatul
(1), agenția cooperează în special cu următoarele
entități.
(a)          Oficiul European de
Poliție (Europol), Centrul de Analiză și Operațiuni
Maritime – Stupefiante (Maritime Analysis and Operations Centre – Narcotics,
MAOC-N) și Centrul de coordonare a combaterii drogurilor în zona
mediteraneană (Centre de Coordination pour la lutte antidrogue en
Méditerranée, CeCLAD-M) în vederea schimbului de informații privind
infracționalitatea transfrontalieră care urmează a fi incluse în
tabloul situațional european;
(b)          Centrul Satelitar al UE,
Agenția Europeană pentru Siguranță Maritimă și
Agenția Europeană pentru Controlul Pescuitului în momentul
aplicării comune a instrumentelor de supraveghere;
(c)          Comisia Europeană
și agențiile UE care îi pot furniza agenției informațiile
relevante pentru menținerea tabloului situațional european și a
tabloului comun al informațiilor privind zona prefrontalieră;
(d)          organizații
internaționale care îi pot furniza agenției informații relevante
pentru menținerea tabloului situațional european și a tabloului
comun al informațiilor privind zona prefrontalieră.
3.           Schimbul de informații
între agenție și entitățile menționate la alineatul
(2) se realizează prin intermediul rețelei menționate la
articolul 7 sau al altor rețele de comunicare în cazul cărora sunt
îndeplinite criteriile de disponibilitate, confidențialitate și
integritate.
4.           Cooperarea dintre
agenție și entitățile menționate la alineatul (2) este
reglementată prin acorduri de lucru, în conformitate cu Regulamentul (CE)
nr. 2007/2004 și prin temeiul juridic al fiecărei entități.
În ceea ce privește gestionarea informațiilor clasificate, aceste
acorduri prevăd respectarea de către agențiile UE și de
către celelalte entități în cauză a unor norme și
standarde de securitate echivalente celor aplicate de agenție.
5.           Agențiile și
centrele menționate la alineatul (2) pot utiliza informațiile primite
în contextul EUROSUR, în limitele cadrelor lor juridice și în conformitate
cu drepturile fundamentale.
Articolul 18
Cooperarea
cu țările terțe învecinate
1.           Schimbul de informații
și cooperarea cu țările terțe învecinate pentru prevenirea
migrației ilegale și a infracționalității
transfrontaliere pot avea loc pe baza unor acorduri bilaterale sau
multilaterale între unul sau mai multe state membre și una sau mai multe
țări terțe învecinate în cauză. Centrele naționale de
coordonare ale statelor membre sunt punctul de contact pentru schimbul de
informații între rețeaua menționată la articolul 7 și
rețelele regionale stabilite cu țările terțe învecinate.
2.           Orice schimb de
informații efetuat în temeiul alineatului (1) din prezentul articol
și al articolului 9 alineatul (2) litera (h), cu o țară
terță care ar putea utiliza aceste informații pentru a
identifica persoane sau grupuri de persoane expuse riscului de a fi supuse
torturii, tratamentului sau pedepselor inumane sau degradante sau oricărei
alte încălcări a drepturilor fundamentale, este interzis.
3.           Orice schimb de
informații efectuat în temeiul alineatului (1) din prezentul articol
și al articolului 9 alineatul (2) litera (h), se realizează cu
respectarea condițiilor prevăzute în acordurile bilaterale și
multilaterale încheiate cu țările terțe învecinate.
4.           Este necesară o aprobare
prealabilă din partea oricărui alt stat membru care a furnizat
informațiile în contextul EUROSUR și care nu este parte la niciunul
dintre acordurile menționate la alineatul (1) și nu face parte din rețelele
menționate la articolul 9 alineatul (2) litera (h), înainte ca
informațiile să poată fi partajate cu orice țară
terță, în cadrul acordului sau al rețelei respective.
5.           Pentru orice schimb de
informații cu țări terțe privind informații care
decurg din serviciul pentru aplicarea comună a instrumentelor de
supraveghere se aplică legislația și normele care
reglementează aceste instrumente și sisteme, precum și
dispozițiile relevante ale Directivei 95/46/CE și alr Regulamentului
(CE) nr. 45/2001.
Articolul 19
Manualul
Comisia Europeană, în strânsă
cooperare cu statele membre și cu agenția, pune la dispoziție un
manual practic pentru punerea în aplicare și gestionarea EUROSUR (denumit
în continuare „manualul”), incluzând linii directoare de natură tehnică
și operațională, recomandări și bune practici. Comisia
Europeană adoptă manualul sub forma unei recomandări.
Articolul 20
Monitorizare
și evaluare
1.           Agenția se asigură
că există proceduri de monitorizare a funcționării tehnice
și operaționale a EUROSUR în raport cu obiectivul de obținere a
unei conștientizări a situației și a unei
capacități de reacție adecvate la frontierele externe.
2.           Agenția prezintă un
raport privind funcționarea EUROSUR la 1 octombrie 2015 și, ulterior,
la fiecare doi.
3.           Comisia prezintă o
evaluare generală a EUROSUR Parlamentului European și Consiliului la
1 octombrie 2016 și, ulterior, la fiecare patru ani. Această
evaluare include o examinare a rezultatelor obținute în raport cu
obiectivele și o evaluare a validității raționamentului de
bază, a aplicării regulamentului în statele membre și de
către agenție și a respectării drepturilor fundamentale.
Această evaluare este însoțită, după caz, de propuneri
adecvate de modificare a prezentului regulament.
4.           Statele membre
furnizează agenției informațiile necesare pentru elaborarea
raportului menționat la alineatul (2). Agenția furnizează
Comisiei informațiile necesare pentru realizarea evaluării
menționate la alineatul (3).
Articolul 21
Intrarea în vigoare și
aplicabilitatea
1.           Prezentul regulament
intră în vigoare în cea de-a douăzecea zi după publicarea sa în Jurnalul
Oficial al Uniunii Europene.
2.           Prezentul regulament se
aplică de la 1 octombrie 2013.
3.           Articolul 5 alineatul (1) se
aplică statelor membre situate la frontierele externe terestre sudice
și estice ale Uniunii (Bulgaria, Cipru, Estonia, Finlanda, Franța,
Grecia, Italia, Letonia, Lituania, Malta, Polonia, Portugalia, România,
Republica Slovacă, Slovenia, Spania și Ungaria) 1 octombrie 2013.
4.           Articolul 5 alineatul (1) se
aplică celorlalte state membre cu frontiere externe terestre și
maritime (Belgia, Germania, Țările de Jos și Suedia) de la 1
octombrie 2014.
Prezentul regulament este obligatoriu
în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre, în
conformitate cu tratatele.
Adoptat la Bruxelles,
Pentru Parlamentul European                      Pentru
Consiliu
Președintele                                                  Președintele
Anexă
Următoarele principii sunt luate în
considerare în momentul stabilirii, operării și menținerii
diferitelor componente ale cadrului EUROSUR:
(a)          principiul
comunităților de interese: centrele naționale de coordonare
și agenția formează comunități specifice de interese
pentru partajarea informațiilor și comunicarea în cadrul EUROSUR.
Comunitățile de interese sunt utilizate pentru organizarea
diferitelor centre naționale de coordonare și a agenției în
vederea schimbului de informații în scopul obiectivelor, cerințelor
și intereselor comune;
(b)          principiul
gestionării coerente și al utilizării unor structuri existente:
agenția asigură coerența dintre diferitele componente ale
cadrului EUROSUR, inclusiv oferirea de orientări și
asistență centrelor naționale de coordonare și promovarea
interoperabilității informațiilor și tehnologiei. În
măsura în care este posibil, cadrul EUROSUR utilizează sistemele
și capacitățile existente. În acest context, EUROSUR este
instituit în deplină compatibilitate cu inițiativa privind un mediu
comun de partajare a informațiilor pentru supravegherea domeniului maritim
al UE (CISE), astfel contribuind și beneficiind în același timp de o
abordare coordonată și eficientă din punctul de vedere al
costurilor pentru schimbul transsectorial de informații în Uniune;
(c)          principiul partajării
informațiilor și al asigurării informațiilor:
informațiile puse la dispoziție în cadrul EUROSUR sunt disponibile
tuturor centrelor naționale de coordonare, în afara cazului în care au
fost stabilite sau convenite restricții specifice. Centrele naționale
de coordonare garantează disponibilitatea, confidențialitatea și
integritatea informațiilor care vor face obiectul schimburilor la nivel
național și european. Agenția garantează disponibilitatea,
confidențialitatea și integritatea informațiilor care vor face
obiectul schimburilor la nivel european;
(d)          principiul orientării
către servicii și al standardizării: diferitele capacități
EUROSUR sunt puse în aplicare cu ajutorul unei abordări orientate
către servicii. Agenția se asigură că, în măsura în
care acest lucru este posibil, cadrul EUROSUR se bazează pe standarde
convenite la nivel internațional;
(e)          principiul flexibilității:
organizarea, informarea și tehnologia sunt concepute în așa fel încât
să permită părților interesate în ceea ce privește
EUROSUR să reacționeze la situațiile în schimbare în mod
flexibil și structurat
FIȘĂ
FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ
1.           CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI
              1.1.    Denumirea propunerii/inițiativei
              1.2.    Domeniul
(domeniile) de politică în cauză în structura ABM/ABB
              1.3.    Tipul
propunerii/inițiativei
              1.4.    Obiective

              1.5.    Motivul
(motivele) propunerii/inițiativei
              1.6.    Durata
acțiunii și a impactului financiar al acesteia
              1.7.    Modul
(modurile) de gestionare preconizat(e)
2.           MĂSURI DE GESTIONARE
              2.1.    Dispoziții
în materie de monitorizare și raportare
              2.2.    Sistemul
de gestiune și control
              2.3.    Măsuri
de prevenire a fraudelor și a neregulilor
3.           IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT AL
PROPUNERII/INIȚIATIVEI
              3.1.    Rubrica
(rubricile) din cadrul financiar multianual și linia (liniile)
bugetară (bugetare) de cheltuieli afectată (afectate)
              3.2.    Impactul
estimat asupra cheltuielilor
              3.2.1. Sinteza impactului estimat asupra
cheltuielilor
              3.2.2. Impactul
estimat asupra creditelor operaționale
              3.2.3. Impactul
estimat asupra creditelor cu caracter administrativ
              3.2.4. Compatibilitatea
cu cadrul financiar multianual actual
              3.2.5. Participarea
terților la finanțare
              3.3.    Impactul estimat asupra
veniturilor
FIȘĂ FINANCIARĂ
LEGISLATIVĂ

1.
CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI
1.1.
Denumirea propunerii/inițiativei

Propunere
de Regulament de instituire a Sistemului european de supraveghere a
frontierelor (EUROSUR

1.2.
Domeniul (domeniile) de politică în cauză
în structura ABM/ABB[17]

În prezent
rubrica 3a, titlul 18 – Afaceri interne
Perspectivele
financiare multianuale viitoare: rubrica 3 (Securitate și
cetățenie)
Tipul propunerii/inițiativei
þ Propunere/inițiativă care se referă la o acțiune
nouă (finanțarea afacerilor interne pentru perioada 2014-2020)
¨ Propunere/inițiativă
care se referă la o acțiune nouă ca urmare a unui
proiect-pilot/a unei acțiuni pregătitoare[18]
¨ Propunere/inițiativă
care se referă la prelungirea unei acțiuni existente
¨ Propunere/inițiativă
care se referă la o acțiune reorientată către o
acțiune nouă

1.3.
Obiective
1.3.1.
Obiectiv(e) strategic(e) multianual(e) al(e)
Comisiei vizat(e) de propunere/inițiativă

În concluziile
sale din 23-24 iunie 2011, Consiliul European a declarat că „Sistemul
european de supraveghere a frontierelor (EUROSUR) va fi dezvoltat în continuare
cu prioritate pentru a deveni operațional până în 2013 și pentru
a permite autorităților statelor membre care
desfășoară activități de supraveghere a frontierelor
să facă schimb de informații operaționale și să
își îmbunătățească cooperarea”.
Conform celor
stabilite în Programul de lucru al Comisiei (PLC) pentru anul 2011[19], „scopul EUROSUR este de a
întări controlul la frontierele externe Schengen, în special la frontiera
sudică maritimă și la frontiera estică terestră.
EUROSUR va crea un mecanism prin care autoritățile statelor membre
care desfășoară activități de supraveghere a frontierelor
(polițiști de frontieră, garda de coastă,
polițiști, vameși și marina militară) să
facă schimb de informații operaționale și să coopereze
între ele și cu Frontex în vederea reducerii pierderilor de vieți
omenești pe mare, precum și a numărului de imigranți
ilegali care intră pe teritoriul UE fără să fie prinși
și în vederea sporirii securității interne prin prevenirea
criminalității transfrontaliere cum ar fi terorismul, traficul de
persoane, contrabanda cu arme și droguri etc. ”
Începând cu
2008, statele membre ale UE, agenția pentru gestionarea frontierelor UE,
Frontex și Comisia europeană au cooperat îndeaproape pentru a stabili
și dezvolta cadrul EUROSUR. Componentele EUROSUR sunt în curs de testare
și sunt stabilite treptat pe baza unui proiect pilot din 2011,
utilizându-se finanțare furnizată prin bugetul agenției Frontex.
În paralel, începând cu 2008, statele membre utilizează Fondul pentru
frontierele externe pentru a institui componentele naționale ale EUROSUR,
cum ar fi centrele naționale de coordonare și sistemele naționale
de supraveghere a frontierei.
Prin urmare,
în prezent, sunt vizate următoarele activități ABB:
18.02 –
Solidaritate, frontiere externe, returnare, politica în domeniul vizelor
și libera circulație a persoanelor – Obiectivul 1: să se
permită persoanelor să treacă frontierele interne fără
verificări la frontieră, să promoveze frontierele sigure și
să prevină migrația ilegală, prin dezvoltarea în continuare
a unui sistem integrat de gestionare a frontierelor externe și a unor standarde
înalte de verificări la frontieră, inclusiv instituirea SIS II
și sprijinul financiar din Fondul pentru frontierele externe.
Dezvoltarea
EUROSUR și punerea sa în aplicare în paralel reduc considerabil timpul
necesar pentru instituirea sa și permit totodată testarea și
adaptarea diferitelor sale componente înainte ca acesta să devină
operațional, la sfârșitul anului 2013.
Activitățile
desfășurate în vederea dezvoltării, testării și
instituirii treptate a EUROSUR au la bază o foaie de parcurs
prezentată într-o comunicare din 2008 a Comisiei[20]. Această foaie de parcurs
a fost aprobată de Consiliul Justiție și Afaceri Interne în
concluziile acestuia din iunie 2008 și februarie 2010 și de programul
de la Stockholm și Planul de acțiune de punere în aplicare a
Programului de la Stockholm.

1.3.2.
Obiectiv(e) specific(e) și activitatea
(activitățile) ABM/ABB în cauză

EUROSUR are
două obiective specifice, și anume creșterea semnificativă
a conștientizării situației și a capacității
de reacție ale autorităților de control la frontiere ale
statelor membre și ale Frontex, astfel încât, în scenariul cel mai
optimist, orice rută sau metodă nouă pentru migrație
ilegală și infracțiuni transfrontaliere să fie
identificată și desființată la scurt timp după înființarea
sa.

1.3.3.
Rezultatul (rezultatele) și impactul
preconizate

A se preciza efectele
pe care propunerea/inițiativa ar trebui să le aibă asupra
beneficiarilor vizați/grupurilor vizate.
1.         Conștientizarea
situației măsoară capacitatea autorităților de a
detecta activitățile transfrontaliere și de a identifica motive
întemeiate pentru măsurile de control. Acest lucru poate fi realizat prin
îndeplinirea următoarelor obiective operaționale la nivel european
și național:
a.         îmbunătățirea
cooperării între agenții prin simplificarea structurilor și
interconectarea sistemelor în domeniul aplicării legii;
b.         utilizarea fuzionării datelor,
combinată cu capacități tehnologice moderne de detectare și
urmărire a activităților transfrontaliere, în special a navelor (mici);
c.         schimb de informații intersectorial
cu alți actori în domeniul maritim, cum ar fi sectoarele transporturilor,
vamal, controlului pescuitului și apărării;
d.         schimb îmbunătățit de informații cu
țările terțe învecinate.
2.         Capacitatea
de reacție măsoară intervalul de timp necesar pentru a se
controla oricare circulație transfrontalieră și, de asemenea,
timpul și mijloacele pentru a reacționa în mod adecvat în
circumstanțe neobișnuite. Prin urmare la nivel național și
european ar trebui să se atingă următoarele obiective operaționale:
a.         schimb de date, informații și
date secrete în timp aproape real și,ori de câte ori este necesar, în
condiții de siguranță, trecându-se astfel de la o abordare
orientată pe patrulare la o abordare orientată în mai mare
măsură pe informații secrete sau pe analiza riscului;
b.         gestionare eficace a personalului și
resurselor, inclusiv a senzorilor și patrulelor;
c.         măsurarea efectelor, evaluarea efectelor
activităților de supraveghere a frontierei, asigurându-se astfel o
nouă referință pentru evaluarea riscului și pentru
reconfigurarea priorităților.
Tabel de interconectare a problemelor,
obiectivelor și acțiunilor
 Obiective specifice || Acțiuni avute în vedere
 1a –Simplificarea structurilor și interconectarea sistemelor la nivel național. 2a – Gestionarea eficace a personalului și resurselor. 2c. – Măsurarea efectelor. || Instituirea unui centru național de coordonare (CNC) și a Centrului de situații al Frontex (CSF).
 2a – Schimbul de date și de informații publice și secrete în timp aproape real. || Instituirea rețelei EUROSUR care pune în legătură CNC-urile și Frontex Întocmirea tabloului comun al informațiilor secrete pentru zona prefrontalieră.
 1d - Schimbul îmbunătățit de informații cu țările terțe învecinate.   || Interconectarea EUROSUR cu rețelele regionale instituite între state membre și țări terțe învecinate.
 1b—Utilizarea fuzionării datelor combinată cu capacități tehnologice pentru detectarea și urmărirea circulației transfrontaliere. 1c – Schimb de informații intersectorial cu alți actori din domeniul maritim || Instituirea unui serviciu pentru aplicarea comună a instrumentelor de supraveghere la nivelul UE.

1.3.4.
Indicatori de rezultat și de impact

A se preciza
indicatorii care permit monitorizarea punerii în aplicare a
propunerii/inițiativei.
Frontex va asigura instituirea unor
metode pentru a se monitoriza funcționarea EUROSUR în raport cu
principalele obiective de politică, ținându-se seama de
următorii indicatori:[21]
Indicatori de impact[22]
număr redus de migranți
ilegali care pătrund în spațiul Schengen fără a fi
detectați;
rată redusă a migranților
morți pe mare;
infracționalitate
transfrontalieră redusă, în special traficul de droguri la
frontierele externe.
Indicatori de rezultat și
de realizare[23]
conștientizare sporită a
situației la frontierele externe în zona prefrontalieră;
îmbunătățirea
cooperării între agenții la nivel național;
îmbunătățirea
cooperării între statele membre precum și cu Frontex;
intensificarea cooperării cu
țările terțe învecinate.
îmbunătățirea
capacității tehnice și operaționale de detectare și
urmărire a ambarcațiunilor mici;
intensificarea schimburilor de
informații clasificate și neclasificate în timp aproape real;
îmbunătățirea
capacității de reacție la alerte, incidente și la alte
evenimente la frontierele externe.

1.4.
Motivul (motivele) propunerii/inițiativei
1.4.1.
Cerințe de îndeplinit pe termen scurt sau lung

UE va continua
să se confrunte cu o serie de probleme generale și specifice în
domeniul supravegherii frontierelor în perioada 2012 – 2020, care sunt
soluționate de EUROSUR[24].
UE se
confruntă cu o presiune considerabilă din partea migrației
ilegale la frontierele sale externe, care, conform estimărilor, va
continua în anii următorii. Utilizarea unor ambarcațiuni mici,
neadecvate pentru transportul pe mare a condus la creșterea dramatică
a numărului migranților înecați în Marea Mediterană, fapt
care constituie o problemă majoră pentru autoritățile de
aplicare a legii, deoarece detectarea și urmărirea unor astfel de
ambarcațiuni mici în marea liberă este extrem de dificilă.
Rețelele infracționale implicate în traficul de migranți utilizează
adesea aceleași rute și metode folosite pentru activitățile
infracționale transfrontaliere, cum ar fi traficul de persoane și
droguri. Îmbunătățirea cooperării interagenții între
autoritățile de control la frontieră și cele
polițienești ar trebui să contribuie semnificativ la combaterea
acestor infracțiuni grave la frontierele externe.
Rețelele infracționale sunt adeseori mai
rapide și mai flexibile în schimbarea rutelor și metodelor pentru
migrația ilegală și infracțiunile transfrontaliere decât
autoritățile statelor membre atunci când reacționează la
situații schimbate. Un motiv pentru această reacție
întârziată este faptul că, în unele state membre, sunt direct
implicate în supravegherea frontierelor maritime un număr de până la
șase autorități diferite, fără norme și fluxuri
clare de cooperare și schimb de informații între ele. Cu toate
acestea, nu este vorba doar de o lipsă de coordonare în cadrul unor state
membre, dar și între state membre, din cauza lipsei unor proceduri,
rețele sau canale de comunicare corespunzătoare pentru schimbul de
informații. Presiunea migrației ridică probleme majore și
țărilor terțe situate pe coastele sudice ale Mării
Mediterane. Prin urmare, este necesar să se coopereze mai îndeaproape cu
țările de origine și cu țările de îmbarcare ale
migranților ilegali.

1.4.2.
Valoarea adăugată a implicării UE

În
conformitate cu principiul subsidiarității[25], EUROSUR urmează o
abordare descentralizată, în care centrele naționale de coordonare
pentru supravegherea frontierelor constituie coloana vertebrală a
cooperării în cadrul EUROSUR. Prin interconectarea sistemelor
naționale și europene existente și prin dezvoltarea de noi
capacități, EUROSUR permite autorităților de control la
frontiere ale statelor membre și Frontex să comunice și să
facă schimb de informații în vederea unei mai bune
conștientizări a situației la frontierele externe, aducând
astfel valoare adăugată pentru supravegherea frontierei.
Un schimb mai
bun de informații va contribui la identificarea cu mai multă precizie
a țintelor, cum ar fi ambarcațiuni folosite pentru migrația
ilegală și infracțiunile transfrontaliere, permițând astfel
o utilizare mai bine direcționată, oportună și
eficientă din punctul de vedere al costurilor, a echipamentelor
disponibile pentru interceptare. Acesta reprezintă un obiectiv care nu
poate fi îndeplinit în mod satisfăcător de statele membre singure
și care poate fi îndeplinit mai bine la nivelul Uniunii.

1.4.3.
Învățăminte desprinse din
experiențe anterioare similare

Inițiativa
EUROSUR valorifică experiența acumulată în trecut, cum ar fi cea
dobândită în cadrul Rețelei europene de patrulare (REP)
coordonată de Frontex. Mai mult, intenția este de a se utiliza în mod
optim infrastructurile naționale de control la frontiere existente, în
combinație cu sistemele operaționale internaționale și
europene, precum și cu cele mai recente realizări tehnologice (de
ex., utilizarea sateliților). În special, în ceea ce privește
utilizarea tehnologiei moderne, EUROSUR beneficiază de rezultatele mai
multor proiecte derulate prin cel de-al șaptelea Program-cadru pentru
cercetare și dezvoltare (FP7)[26].

1.4.4.
Coerență și posibilă sinergie
cu alte instrumente relevante

Printr-o
utilizare optimă a sistemelor existente, a capacităților și
programelor de finanțare disponibile la nivelul Uniunii, EUROSUR
urmărește să asigure cea mai mare coerență
posibilă și cele mai bune sinergii cu alte instrumente relevante.

1.5.
Durata acțiunii și a impactului financiar
al acesteia

þ Propunere/inițiativă pe
durată determinată
–
¨  Propunere/inițiativă în vigoare din [ZZ/LL]AAAA până
la [ZZ/LL]AAAA
–
þ  Impact financiar din 2014 până în 2020
¨ Propunere/inițiativă pe
durată nedeterminată
–
punere în aplicare cu o perioadă de
creștere în intensitate din AAAA până în AAAA,
–
urmată de o perioadă de funcționare
în regim de croazieră.

1.6.
Modul (modurile) de gestionare preconizat(e)[27]

þ Gestiune centralizată directă de către Comisie
þ Gestiune centralizată indirectă, cu delegarea sarcinilor de execuție:
–
¨  agențiilor executive
–
þ  organismelor instituite de Comunități[28]
–
¨  organismelor publice naționale/organismelor cu misiune de
serviciu public
–
¨  persoanelor cărora li se încredințează executarea unor
acțiuni specifice în temeiul titlului V din Tratatul privind Uniunea
Europeană, identificate în actul de bază relevant în sensul
articolului 49 din Regulamentul financiar
þ Gestiune partajată cu state membre
¨ Gestiune descentralizată împreună cu țări terțe
¨ Gestiune în comun cu
organizații internaționale (a se preciza)
Dacă se
indică mai multe moduri de gestionare, se furnizează detalii
suplimentare în secțiunea „Observații“.
Diferitele componente ale EUROSUR vor fi puse în aplicare, în
principal, de către Frontex și de către statele membre (gestiune
partajată), pe baza foii de parcurs pe 2008 a EUROSUR [COM(2008)68 final].
În ceea ce privește înființarea centrelor naționale de
coordonare, statele membre vor fi sprijinite de Fondul pentru frontierele
externe în 2012 – 2013 și de instrumentul pentru sprijin financiar pentru
frontierele externe și vize, ca parte a Fondului pentru securitatea
internă planificat, în 2014-2020. Pe de altă parte, Frontex își
va utiliza propriul buget pentru a institui rețeaua EUROSUR și alte
componente orizontale ale acestuia, cum ar fi tabloul comun de informații
pentru zona prefrontalieră și, dacă va fi necesar, acesta va fi
completat prin sprijin acordat în cadrul Fondului pentru securitatea
internă (gestiune financiară centralizată directă sau
indirectă).
Finanțarea
acordată în cadrul celui de-al șaptelea Program–cadru pentru
cercetare și dezvoltare va sprijini instituirea serviciului avut în vedere
pentru aplicarea în comun a instrumentelor de supraveghere în 2012 -2013.
Măsurile
din țările terțe învecinate vor fi sprijinite în 2012-2013 prin
programul tematic pentru azil și migrație, ca parte a instrumentului
de cooperare pentru dezvoltare.

2.
MĂSURI DE GESTIONARE
2.1.
Dispoziții în materie de monitorizare și
raportare

A se preciza frecvența și condițiile aferente acestor
dispoziții.
La doi ani după ce EUROSUR devine
pe deplin operațional și în fiecare an după aceea, Frontex va
prezenta Comisiei un raport privind funcționarea din punct de vedere
tehnic și operațional a EUROSUR, care ține seama de indicatorii
menționați anterior[29].
De asemenea, la trei ani de la începerea tuturor operațiunilor sistemului
EUROSUR și la fiecare patru ani de la acea dată, Comisia va efectua o
evaluare generală a EUROSUR, care include examinarea rezultatelor în
raport cu obiectivele și care va analiza valabilitatea în continuare a
motivației care stă la baza acestuia. Se preconizează că
prima evaluare va avea loc în 2016, în condițiile în care EUROSUR va
deveni operațional din 2013. Comisia ar trebui să prezinte
Parlamentului European și Consiliului rapoartele privind evaluarea,
însoțite, dacă este cazul, de propuneri corespunzătoare de
modificare a regulamentului de instituire a EUROSUR.

2.2.
Sistemul de gestiune și control
2.2.1.
Riscul (riscurile) identificat(e)

–      Estimările costurilor furnizate în evaluarea impactului care
însoțește prezentul document au fost elaborate pe baza datelor transmise
de statele membre, de agențiile UE și de sectorul privat și care
au fost verificate de contractantul externi pentru studiul tehnic de evaluare a
impactului financiar al EUROSUR (GHK). Acestea reprezintă o estimare optimă
a costurilor de punere în aplicare a opțiunilor de politică în urma
unei analize în baza descrierii lor din foaia de parcurs pe 2008 a EUROSUR
și din documentele tehnice ulterioare. Se preconizează că
ajustarea domeniului de aplicare, a structurii organizaționale și de
guvernanță, a cerințelor tehnice, a naturii furnizării de
servicii și stabilirea de etape pentru punerea în aplicare a foii de
parcurs a EUROSUR vor conduce la modificarea costurilor de furnizare a
serviciilor respective.
–      Diferitele componente și etape identificate în foaia de parcurs pe
2008 a EUROSUR [COM(2008) 68 final] sunt dezvoltate, testate și aplicate
în paralel. Motivul acestei abordări este că ciclul obișnuit de
viață pentru dezvoltarea unui sistem, în care o etapă pornește
de la rezultatele obținute într-una precedentă și în care
punerea în aplicare a sistemului urmează dezvoltarea acestuia, ar
presupune prea mult timp. Trebuie acordată atenție atunci când
rezultatele diverselor etape sunt fuzionate într-un cadru comun. Această
coerență poate fi obținută cel mai bine prin
legislație, în care se definește în mod clar conținutul
componentelor și rolurile și responsabilitățile care revin
diverșilor actori.

2.2.2.
Metoda (metodele) de control preconizată
(preconizate)

Se vor aplica
sistemele de gestionare și control stabilite în cadrul diverselor programe
financiare (de ex., Fondul pentru securitatea internă). Mai mult, se are
în vedere utilizarea expertizei interne ( de ex., Centrul Comun de Cercetare)
precum și a celei interne ( de ex., contractanți externi) pentru a se
asigura o punere în aplicare corespunzătoare și armonioasă a
diferitelor componente ale EUROSUR.

2.3.
Măsuri de prevenire a fraudelor și a
neregulilor

A se preciza
măsurile de prevenire și de protecție existente sau preconizate.
Se aplică
pe deplin măsurile anti-fraudă stabilite la nivel național
și european.

3.
IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT AL PROPUNERII/INIȚIATIVEI
3.1.
Rubrica (rubricile) din cadrul financiar multianual
și linia (liniile) bugetară (bugetare) de cheltuieli afectată
(afectate)

·      Linii bugetare de cheltuieli existente[30]
În ordinea rubricilor din cadrul financiar multianual
și a liniilor bugetare.
 Rubrica din cadrul financiar multianual   || Linia bugetară || Tipul cheltuielilor || Contribuție
 Numărul || Dif. ([31]) || Țări AELS[32] || Țări candidate[33] || Țări terțe || În sensul articolului 18 alineatul (1) litera (aa) din Regulamentul financiar
 3a || 18 02 03 02 - Frontex || Dif. || NU || NU || NU || NU
 3a || 18 02 06 – Fondul pentru frontierele externe || Dif. || NU || NU || DA || NU
·      Noile linii bugetare a căror creare se solicită
În ordinea rubricilor din cadrul financiar multianual
și a liniilor bugetare.
 Rubrica din cadrul financiar multianual || Linia bugetară || Tipul cheltuielilor || Contribuție
 Numărul || Dif./ Nedif. || Țări AELS || Țări candidate || Țări terțe || În sensul articolului 18 alineatul (1) litera (aa) din Regulamentul financiar
 3 || 18 02 cc – Fondul pentru securitatea internă – frontiere și vize || Dif. || NU || NU || DA || NU
 3 || 18 02 05 02 - Frontex || Dif. || NU || NU || NU || NU

3.2.
Impactul estimat asupra cheltuielilor pentru
perioada 2014 - 2020[34]
3.2.1.
Sinteza impactului estimat asupra cheltuielilor

milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Rubrica din cadrul financiar multianual: || Numărul 3 || Securitate și cetățenie
 DG: HOME ||   ||   || Anul 2014 || Anul 2015 || Anul 2016 || Anul 2017 || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020 || Anii următori || TOTAL
  Credite operaționale ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Fondul pentru securitatea internă[35] || Angajamente || (1) || 14,107 || 16,111 || 16,111 || 16,411 || 16,411 || 16,411 || 16,411 ||   || 111,973
 Plăți || (2) || 1,915 || 3,997 || 7,720 || 12,130 || 15,751 || 16,266 || 16,347 || 37,848 || 1111,973
 18 02 03 02[36] || Angajamente || (1a) || 20,601 || 19,997 || 18,290 || 18,290 || 18,290 || 18,290 || 18,290 ||   || 132,048
 Plăți || (2a) || 10,301 || 20,299 || 19,144 || 18,290 || 18,290 || 18,290 || 18,290 || 9,145 || 132,048
 Credite cu caracter administrativ finanțate  din bugetul anumitor programe[37] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Numărul liniei bugetare ||   || (3) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||   || 0
 TOTAL credite pentru DG HOME || Angajamente || =1+1a +1b+1c || 34,708 || 36,108 || 34,401 || 34,701 || 34,701 || 34,701 || 34,701 ||   || 244,021
 Plăți ||   || 12,215 || 24,296 || 26,864 || 30,420 || 34,041 || 34,556 || 34,637 || 46,993 || 244,021
  TOTAL credite operaționale || Angajamente || (4) || 34,708 || 36,108 || 34,401 || 34,701 || 34,701 || 34,701 || 34,701 ||   || 244,021
 Plăți || (5) || 12,215 || 24,296 || 26,864 || 30,420 || 34,041 || 34,556 || 34,637 || 46,993 || 244,021
  TOTAL credite cu caracter administrativ finanțate din bugetul anumitor programe || (6) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||   || 0
 TOTAL credite în cadrul RUBRICII 3 din cadrul financiar multianual (Suma de referință) || Angajamente || =4+ 6 || 34,708 || 36,108 || 34,401 || 34,701 || 34,701 || 34,701 || 34,701 ||   || 244,021
 Plăți || =5+ 6 || 12,215 || 24,296 || 26,864 || 30,420 || 34,041 || 34,556 || 34,637 || 46,993 || 244,021
 Rubrica din cadrul financiar multianual: || 5 || „Cheltuieli administrative”
milioane EUR (cu 3 zecimale)
   ||   ||   || Anul 2014 || Anul 2015 || Anul 2016 || Anul 2017 || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020 || Anii următori || TOTAL
 DG: HOME ||
  Resurse umane || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 ||   || 1,778
  Alte cheltuieli administrative || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||   || 0
 TOTAL DG HOME || Credite || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 ||   || 1,778
 TOTAL credite în cadrul RUBRICII 5 din cadrul financiar multianual || (Total angajamente = Total plăți) || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 ||   || 1,778
milioane EUR (cu 3 zecimale)
   ||   ||   || Anul 2014 || Anul 2015 || Anul 2016 || Anul 2017 || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020 ||   || TOTAL
 TOTAL credite în cadrul RUBRICILOR 1 - 5 din cadrul financiar multianual || Angajamente || 34,962 || 36,362 || 34,655 || 34,955 || 34,955 || 34,955 || 34,955 ||   || 245,799
 Plăți || 12,469 || 24,550 || 27,118 || 30,674 || 34,295 || 34,810 || 34,891 || 46,993 || 245,799

3.2.2.
Impactul estimat asupra creditelor
operaționale

–
¨  Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de credite
operaționale
–
þ  Propunerea/inițiativa implică utilizarea de credite operaționale,
conform explicațiilor de mai jos:
 Obiective și realizări   ò ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || TOTAL ||
 REALIZĂRI ||
 Tipul realizării[38] || Costul mediu al realizării || Numărul de realizări || Costuri || Numărul de realizări || Costuri || Numărul de realizări || Costuri || Numărul de realizări || Costuri || Numărul de realizări || Costuri || Numărul de realizări || Costuri || Numărul de realizări || Costuri || Număr total de realizări || Costuri totale ||
 OBIECTIVELE SPECIFICE N1a, 2a și 2c[39] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Realizare[40] || Centru || 2,179 || 24 || 7,470 || 24 || 7,470 || 24 || 7,470 || 24 || 7,470 || 24 || 7,470 || 24 || 7,470 || 24 || 7,470 || 24 || 52,29 ||
 Realizare[41] || Centru || 75,765 || 1 || 11,316 || 1 || 12,164 || 1 || 10,457 || 1 || 10,457 || 1 || 10,457 || 1 || 10,457 || 1 || 10,457 || 1 || 75,765 ||
 Sub-total pentru obiectivele specifice nr. 1a, 2a & 2c || 25 || 18,786 || 25 || 19,634 || 25 || 17,927 || 25 || 17,927 || 25 || 17,927 || 25 || 17,927 || 25 || 17,927 || 25 || 128,055 ||
 OBIECTIVUL SPECIFIC nr. 2a[42] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Realizare[43] || Rețeaua || 33,071 || 1 || 5,969 || 1 || 4,517 || 1 || 4,517 || 1 || 4,517 || 1 || 4,517 || 1 || 4,517 || 1 || 4,517 || 1 || 33,071 ||
 - Realizare[44] || Tablou || 23,212 || 1 || 3,316 || 1 || 3,316 || 1 || 3,316 || 1 || 3,316 || 1 || 3,316 || 1 || 3,316 || 1 || 3,316 || 1 || 23,212 ||
 Subtotal obiectivul specific nr. 2a || 2 || 9,285 || 2 || 7,833 || 2 || 7,833 || 2 || 7,833 || 2 || 7,833 || 2 || 7,833 || 2 || 7,833 || 2 || 56,283 ||
 OBIECTIVUL SPECIFIC nr. 1d[45] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || - Realizare[46] || Rețele || 537,75 || 4 || 951 || 4 || 0 || 4 || 0 || 4 || 300 || 4 || 300 || 4 || 300 || 4 || 300 || 4 || 2,151
 || Subtotal obiectivul specific nr. 1d || 4 || 0,951 || 4 || 0 || 4 || 0 || 4 || 0,300 || 4 || 0,300 || 4 || 0,300 || 4 || 0,300 || 4 || 2,151
  OBIECTIVELE SPECIFICE nr. 1b & 1c[47] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Realizare[48] || Serviciu ||   || 1 || 5,686 || 1 || 8,641 || 1 || 8,641 || 1 || 8,641 || 1 || 8,641 || 1 || 8,641 || 1 || 8,641 || 1 || 57,532
 Sub-total pentru obiectivele specifice nr. 1b & 1c || 1 || 5,686 || 1 || 8,641 || 1 || 8,641 || 1 || 8,641 || 1 || 8,641 || 1 || 8,641 || 1 || 8,641 || 1 || 57,532
 COSTURI TOTALE || 32 || 37,198 || 32 || 38,688 || 32 || 36,891 || 32 || 37,191 || 32 || 37,191 || 32 || 37,191 || 32 || 37,191 || 32 || 244,021 ||

3.2.3.
Impactul estimat asupra creditelor cu caracter
administrativ
3.2.3.1.
Sinteză

–
¨  Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de credite
administrative
–
þ  Propunerea/inițiativa implică utilizarea de credite
administrative, conform explicațiilor de mai jos:
milioane EUR (cu 3
zecimale)
   || Anul 2014[49] || Anul 2015 || Anul 2016 || Anul 2017 || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020 || TOTAL
 RUBRICA 5 din cadrul financiar multianual ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Resurse umane || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 1,778
 Alte cheltuieli administrative || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Subtotal RUBRICA 5 din cadrul financiar multianual || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 1,778
 În afara RUBRICII 5[50] din cadrul financiar multianual ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Resurse umane ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Alte cheltuieli cu caracter administrativ || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Subtotal în afara RUBRICII 5 din cadrul financiar multianual || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 TOTAL || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 1,778

3.2.3.2.
 Necesarul de resurse
umane estimat

–
¨  Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de resurse
umane
–
þ  Propunerea/inițiativa implică utilizarea de resurse umane,
conform explicațiilor de mai jos[51]:
Estimarea trebuie exprimată în valoare
întreagă (sau cel mult cu o zecimală)
   || Anul 2014 || Anul 2015 || Anul 2016 || Anul 2017 || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020
  Posturi din schema de personal (posturi de funcționari și de agenți temporari)
 18 01 01 01 (la sediu și în birourile de reprezentare ale Comisiei) || 2 AD || 2 AD || 2 AD || 2 AD || 2 AD || 2 AD || 2 AD
 XX 01 01 02 (în delegații) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (cercetare indirectă) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (cercetare directă) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Personal extern (în echivalent normă întreagă: ENI)[52]
 XX 01 02 01 (AC, INT, END din „pachetul global”) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 02 (AC, INT, JED, AL și END în delegații) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy [53] || - la sediu[54] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - în delegații ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (AC, INT, END în cadrul cercetării indirecte) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (AC, INT, END în cadrul cercetării directe) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Alte linii bugetare (a se preciza) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL || 2 AD || 2 AD || 2 AD || 2 AD || 2 AD || 2 AD || 2 AD
XX este domeniul
de politică sau titlul din buget în cauză.
Necesarul de resurse
umane va fi acoperit de efectivele de personal ale DG-ului în cauză
alocate deja gestionării acțiunii și/sau realocate intern în
cadrul DG-ului, completate, după caz, prin resurse suplimentare ce ar
putea fi alocate DG-ului care gestionează acțiunea în cadrul procedurii
de alocare anuală și în lumina constrângerilor bugetare.
Descrierea sarcinilor care trebuie efectuate:
 Funcționari și agenți temporari || Monitorizare și sprijin în gestionarea de zi cu zi a EUROSUR
 Personal extern ||

3.2.4.
Compatibilitatea cu cadrul financiar multianual
actual și viitor

–
þ  Propunerea/inițiativa este compatibilă cu cadrul financiar
multianual existent și viitor.
–
¨  Propunerea/inițiativa necesită o reprogramare a rubricii
corespunzătoare din cadrul financiar multianual.
A se explica reprogramarea necesară,
precizându-se liniile bugetare în cauză și sumele aferente.
–
¨  Propunerea/inițiativa necesită recurgerea la instrumentul
de flexibilitate sau la revizuirea cadrului financiar multianual[55].
A se explica necesitatea efectuării acestei
acțiuni, precizând rubricile și liniile bugetare în cauză,
precum și sumele aferente.

3.2.5.
Participarea terților la finanțare

–
þ  - Propunerea/inițiativa nu prevede cofinanțare din partea
terților
–
¨  - Propunerea/inițiativa prevede cofinanțare, estimată
în cele ce urmează:
Credite de angajament în milioane EUR (cu 3 zecimale)
   || Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || A se menționa numărul de ani necesar pentru a reflecta durata impactului (cf. punctul 1.6) || Total
 A se preciza organismul care asigură cofinanțarea ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL credite cofinanțate ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

Impactul estimat asupra veniturilor
–
þ  Propunerea/inițiativa nu are impact financiar asupra
veniturilor.
–
¨  Propunerea/inițiativa are următorul impact financiar:
¨         asupra resurselor proprii
¨         asupra diverselor venituri
milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Linia bugetară pentru venituri: || Credite disponibile pentru exercițiul bugetar în curs || Impactul propunerii/inițiativei[56]
 Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || A se introduce numărul de coloane necesar pentru a reflecta durata impactului (cf. punctul 1.6)
 Articolul …... ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Pentru diversele venituri
alocate, a se preciza linia bugetară (liniile bugetare) de cheltuieli
afectată (afectate).
A se preciza metoda de
calcul a impactului asupra veniturilor.
[1]               JO L349, 25.11.2004, p. 1.
[2]               COM (2008) 68 final din 13.2.2008 (foaia de parcurs
EUROSUR). Pentru progresele din 2008-2010, a se consulta SEC(2009)1265 final
din 24.9.2009 și SEC(2011)145final din 28.1.2011.
[3]               A se vedea și articolul 77 alineatul (1) litera (c)
din TFUE.
[4]               A se vedea articolul 11c din Regulamentul (CE) nr. 2007/2004,
introdus prin Regulamentul (UE) nr. 1168/2011.
[5]               COM(2010) 385 final, 20.7.2010.
[6]               JO L 349, 25.11.2004, p. 1.
[7]               JO L 281, 23.11.1995, p. 31.
[8]               JO L 8, 12.1.2001, p. 1.
[9]               JO L 350, 30.12.2008, p. 60.
[10]             JO L 131, 1.6.2000, p. 43.
[11]             JO L 64, 7.3.2002, p. 20.
[12]             JO L 176, 10.7.1999, p. 36.
[13]             JO L 53, 27.2.2008, p. 52.
[14]             JO L 160, 18.6.2011, p. 19.
[15]             JO L 111, 4.5.2010, p. 20.
[16]             JO L 317, 3.12.2001, p.1
[17]             ABM (Activity Based Management): gestionarea pe
activități – ABB (Activity Based Budgeting): stabilirea bugetului pe
activități.
[18]             Astfel cum sunt menționate la articolul 49 alineatul
(6) litera (a) sau (b) din Regulamentul financiar.
[19]             COM(2010) 623 final din 27.10.2010, VOL. II, 43, 14.

[20]             COM(2008) 68 final din 13.2.2008 („Foaia de parcurs a
EUROSUR”).
[21]             A se compara capitolul 8 din evaluarea impactului care
însoțește prezentul document.
[22]             În comparație cu cifrele pentru 2011 furnizate în
rapoartele privind analiza riscului ale Frontex și în rapoartele relevante
ale EUROPOL. Acești indicatori vor depinde, de asemenea, de factori
externi EUROSUR, cum ar fi evoluția situației politice și
economice în țările terțe învecinate.
[23]             În comparație cu situația curentă așa
cum este descrisă în evaluarea impactului care însoțește
propunerea de regulament privind EUROSUR.
[24]             A se compara capitolele 3.2 și 3.3 din evaluarea
impactului care însoțește prezentul document.
[25]             A se compara capitolul 3.5 din evaluarea impactului care
însoțește prezentul document.
[26]             A se vedea lista proiectelor în anexa 1.5
[27]             Explicațiile privind modurile de gestionare, precum
și trimiterile la Regulamentul financiar sunt disponibile pe site-ul
BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[28]             Astfel cum sunt menționate la articolul 185 din
Regulamentul financiar.
[29]             A se compara capitolul 8 din evaluarea impactului care
însoțește prezentul document.
[30]             Aceste linii bugetare sunt utilizate pentru dezvoltarea
și testarea treptată a diferitelor componente ale EUROSUR până
în 2013. Având în vedere faptul că propunerea de regulament privind
EUROSUR ar trebui să intre în vigoare la sfârșitul anului 2013,
fișa financiară legislativă se limitează la perioada 2014-2020.
O prezentare generală a costurilor aferente dezvoltării EUROSUR în 2008
– 2010 și a costurilor estimate pentru EUROSUR în 2011-2020 se poate
găsi în evaluarea impactului care însoțește prezentul document.
[31]             Diff. = credite diferențiate / Nedif. = credite
nediferențiate.
[32]             AELS: Asociația Europeană a Liberului Schimb.
[33]             Țările candidate și, după caz,
țările potențial candidate din Balcanii Occidentali.
[34]             O prezentare generală a costurilor totale estimate
pentru perioada 2011-2020 se poate găsi în evaluarea impactului care
însoțește prezentul document.
[35]             Această linie bugetară acoperă
următoarele costuri: 1) 75% costuri de funcționare cofinanțate
de UE pentru centrele naționale de coordonare (CNC) în 24 de state membre
care au frontiere externe terestre și maritime, în măsura în care
aceste costuri sunt programate de statele membre utilizându-se bugetul Uniunii;
2) costuri ale serviciului pentru aplicarea în comun a instrumentelor de
supraveghere, care ar trebui, de asemenea, să fie cofinanțate din
programe spațiale europene relevante, inclusiv Monitorizarea globală
pentru mediu și securitate (GMES) care este operațională, în
măsura în care sunt disponibile în 2014 – 2020; 3) costuri pentru
interconectarea EUROSUR cu rețele regionale instituite între state
membre și țări terțe învecinate; 4) orice alte costuri
necesare punerii în aplicare a EUROSUR.
[36]             Pentru costurile operaționale ale Centrului de
situații al Frontex (CSF), rețeaua care asigură legătura
între CNC-uri și Frontex și tabloul comun de informații pentru
zona prefrontalieră, se are în vedere ca între 5 și 10 MEUR anual din
aceste estimări să fie acoperite de bugetul Frontex, iar între 10
și 15 MEUR anual de Fondul pentru securitatea internă. Sumele exacte
care urmează a fi oferite de Frontex se vor stabili în cadrul procedurii
bugetare anuale.
[37]             Asistență tehnică și/sau
administrativă și cheltuieli de sprijin pentru punerea în aplicare a
programelor și/sau a acțiunilor UE (fostele linii „BA”), cercetare
indirectă și cercetare directă.
[38]             Realizările se referă la produsele și
serviciile care vor fi furnizate (de ex.: numărul de schimburi de
studenți finanțate, numărul de km de străzi construiți
etc.).
[39]             A se vedea secțiunea 1.4.2: 1a –Simplificarea
structurilor și interconectarea sistemelor la nivel național; 2a –
Gestionarea eficace a personalului și resurselor; 2c. – Măsurarea
efectelor.
[40]             75 % cofinanțare din partea UE a costurilor
operaționale pentru centrele naționale de coordonare (CNC-uri) în 24
de state membre cu frontiere externe terestre și maritime.
[41]             Costurile operaționale aferente centrului de
situații al Frontex (CSF)
[42]             2a – Schimb de date și de informații publice
și secrete în timp aproape real.
[43]             Costuri operaționale pentru rețeaua care
leagă centrele naționale de coordonare și Frontex.
[44]             Costuri operaționale pentru tabloul comun al informațiilor
pentru zona prefrontalieră.
[45]             1d - Schimb îmbunătățit de informații
cu țările terțe învecinate.
[46]             Interconectarea EUROSUR cu rețelele regionale
instituite între state membre și țări terțe învecinate.
[47]             1b-Utilizarea fuzionării datelor combinată cu
capacități tehnologice de detectare și urmărire a
circulației transfrontaliere. 1c – Schimb de informații
intersectorial cu alți actori din domeniul maritim
[48]             Costuri operaționale ale serviciului pentru aplicarea
comună a instrumentelor de supraveghere la nivelul UE.
[49]             Anul N este anul în care începe punerea în aplicare a
propunerii/inițiativei.
[50]             Asistență tehnică și/sau
administrativă și cheltuieli de sprijin pentru punerea în aplicare a
programelor și/sau a acțiunilor UE (fostele linii „BA”), cercetare indirectă
și cercetare directă.
[51]             Cele două posturi AD menționate în tabelul de
mai jos sunt incluse în propunerea de regulament pentru instituirea Fondului
pentru securitatea internă.
[52]             AC= agent contractual; INT = personal pus la
dispoziție de agenți de muncă temporară
(„Intérimaire”); JED = „Jeune Expert en Délégation” (expert tânăr în
delegații); AL= agent local; END= expert național detașat.
[53]             Sub plafonul pentru personal extern din credite
operaționale (fostele linii „BA”).
[54]             În special pentru fonduri structurale, Fondul european
agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) și Fondul european pentru
pescuit (FEP).
[55]             A se vedea punctele 19 și 24 din Acordul
interinstituțional.
[56]             În ceea ce privește resursele proprii
tradiționale (taxe vamale, cotizațiile pentru zahăr), sumele
indicate trebuie să fie sume nete, și anume sume brute după
deducerea a 25 % pentru costuri de colectare.