				|

		52013PC0794

			Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI de modificare a Regulamentului (CE) nr. 861/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 iulie 2007 de stabilire a unei proceduri europene cu privire la cererile cu valoare redusă și a Regulamentului (CE) nr. 1896/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2006 de instituire a unei proceduri europene de somație de plată /* COM/2013/0794 final - 2013/0403 (COD) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           CONTEXTUL PROPUNERII
1.1.        Contextul general al
propunerii
Regulamentul 861/2007 de stabilire a unei
proceduri europene cu privire la cererile cu valoare redusă a fost adoptat
la 11 iulie 2007[1]
cu scopul de a îmbunătăți accesul la justiție prin
simplificarea și accelerarea soluționării litigiilor
transfrontaliere privind cererile cu valoare redusă și prin reducerea
costurilor unor astfel de litigii. În plus, regulamentul viza facilitarea
executării hotărârilor prin eliminarea cerinței de a aplica
proceduri intermediare (exequatur) pentru a permite recunoașterea și
executarea hotărârilor în alte state membre decât cel în care a fost
pronunțată hotărârea.
Pe lângă procedurile prevăzute de
legislațiile statelor membre, regulamentul a introdus o procedură
alternativă pentru cazurile transfrontaliere privind cererile care nu
depășesc 2 000 EUR. Regulamentul se aplică în UE (cu
excepția Danemarcei) de la 1 ianuarie 2009. Procedura este, în principiu,
una scrisă, bazată pe formulare-tip, și este reglementată
de termene-limită stricte. Reprezentarea de către un avocat nu este
obligatorie și se încurajează utilizarea mijloacelor electronice de
comunicare. În plus, partea care cade în pretenții trebuie doar să
suporte cheltuielile de judecată aferente părții care are câștig
de cauză, în măsura în care acestea sunt proporționale cu
cererea. Procedura poate fi utilizată atât de către consumatori, cât și
de întreprinderile care desfășoară operațiuni
transfrontaliere în UE, ca mijloc de îmbunătățire a accesului la
justiție și de asigurare a respectării drepturilor acestora.
Conform articolului 28 din regulament, Comisia
trebuie să prezinte, până la 1 ianuarie 2014, Parlamentului European,
Consiliului și Comitetului Economic și Social European un raport
detaliat privind funcționarea regulamentului, în special a pragului de
2 000 EUR. Raportul ar trebui însoțit, după caz, de propuneri de
modificare.
1.2.        Necesitatea revizuirii
procedurii europene cu privire la cererile cu valoare redusă
Într-o perioadă în care Uniunea
Europeană se confruntă cu cea mai mare criză economică din
istoria sa, îmbunătățirea eficienței justiției în
Uniunea Europeană a devenit un factor important în sprijinirea
activității economice[2]. Una dintre măsurile de promovare a eficienței
justiției în UE este revizuirea Regulamentului de instituire a unei
proceduri europene cu privire la cererile cu valoare redusă.
Regulamentul a fost adoptat ca recunoaștere
a faptului că problemele legate de soluționarea ineficientă a
cererilor cu valoare redusă sunt amplificate atunci când cererile cu
valoare redusă sunt introduse în fața unei instanțe din alt stat
membru al UE. În astfel de situații apar probleme suplimentare legate de
faptul că părțile nu sunt familiarizate cu legislația și
procedurile instanțelor din străinătate, au o nevoie mai mare de
servicii de traducere și de interpretare și trebuie să se
deplaseze în străinătate pentru a participa la audieri. Odată cu sporirea schimburilor comerciale
transfrontaliere în UE în ultimii ani și cu creșterea
suplimentară a acestora preconizată a avea loc în anii următori,
se va acutiza și mai mult necesitatea de a prevedea mecanisme de soluționare
a litigiilor eficiente ca o modalitate de a sprijini activitatea
economică.
Prin faptul că prevede utilizarea de
formulare-tip și acordarea de asistență gratuită pentru
părți la completarea acestora, procedura permite instanțelor
să prelucreze cererile în totalitate prin intermediul unei proceduri
scrise, eliminându-se astfel necesitatea de a se deplasa pentru a participa la
audieri, mai puțin în situațiile excepționale, când o
hotărâre nu poate fi pronunțată pe baza dovezilor scrise, precum
și necesitatea ca părțile să fie reprezentate de un avocat.
De asemenea, regulamentul încurajează instanțele să utilizeze
mijloace de comunicare la distanță pentru acceptarea formularelor de
cerere și pentru organizarea audierilor. În fine, hotărârea pronunțată
circulă liber între statele membre fără a fi nevoie de vreo
procedură intermediară suplimentară pentru a permite recunoașterea
și executarea acesteia[3].
Totuși, în ciuda beneficiilor pe care
le-ar putea aduce în ceea ce privește reducerea costurilor și a
timpului aferent litigiilor privind cererile transfrontaliere, procedura este
în continuare puțin cunoscută și insuficient utilizată deși
au trecut câțiva ani de la intrarea în vigoare a regulamentului.
Parlamentul European a afirmat, într-o rezoluție[4] din 2011, că mai
sunt multe de făcut în ceea ce privește securitatea juridică,
barierele lingvistice și transparența procedurilor. Acesta a invitat
Comisia să ia măsuri pentru a se asigura că întreprinderile și
consumatorii sunt mai bine informați referitor la instrumentele
legislative existente, cum ar fi procedura europeană cu privire la
cererile cu valoare redusă, și că le utilizează.
Consumatorii și întreprinderile interesate au susținut, de asemenea,
că regulamentul ar trebui îmbunătățit în continuare pentru
ca întreprinderile, în special IMM-urile, și consumatorii să
beneficieze de acesta. Statele membre au identificat, la rândul lor, anumite
deficiențe ale actualului regulament, care ar trebui abordate.
Problemele rezultă în principal din
deficiențele normelor actuale, precum sfera de aplicare limitată,
având în vedere pragul redus și acoperirea transfrontalieră, precum și
din faptul că procedura este în continuare prea greoaie, costisitoare și
lungă și nu reflectă nivelul de progres tehnologic la care s-a
ajuns în cadrul sistemelor judiciare ale statelor membre de la adoptarea
regulamentului. Chiar și atunci când problemele
sunt legate de punerea în aplicare nesatisfăcătoare a normelor
actuale — așa cum este cazul, într-o oarecare măsură, cu
problema lipsei de transparență — trebuie recunoscut faptul că
prevederile regulamentului nu sunt întotdeauna clare.
Pentru a remedia faptul că regulamentul nu este îndeajuns de
cunoscut, Comisia Europeană a lansat deja mai multe acțiuni, și
anume a organizat o serie de seminare tematice în statele membre, pentru a
informa IMM-urile despre această procedură, a publicat unui ghid practic
și a distribuit module de predare pentru ca întreprinzătorii europeni
să beneficieze de formare pe această temă.
În Raportul pe 2013 privind cetățenia
UE[5], Comisia a identificat revizuirea regulamentului UE drept una dintre
măsurile de consolidare a drepturilor cetățenilor Uniunii, prin
facilitarea soluționării litigiilor referitoare la achiziții
efectuate în alt stat membru. Această inițiativă este
inclusă și în Agenda consumatorului european[6] ca mijloc de îmbunătățire a respectării
drepturilor consumatorilor. În plus, modernizarea regulamentului sprijină
prioritățile politice actuale ale UE de a promova redresarea
economică și creșterea durabilă, prin promovarea unor
proceduri judiciare eficiente, simplificate și mai accesibile IMM-urilor.
1.3.        Necesitatea revizuirii
articolului 17 din Regulamentul (CE) nr. 1896/2006
În cadrul procedurii europene de somație
de plată, o opoziție făcută de către pârât duce
automat la continuarea litigiului în cadrul procedurii civile de drept comun.
De la instituirea procedurii europene cu privire la cererile cu valoare
redusă însă, această restricție nu mai este
justificată în ceea ce privește cererile care intră sub incidența
Regulamentului (CE) nr. 861/2007.
Prin urmare, ar trebui să se clarifice în
Regulamentul (CE) nr. 1896/2006 că, în cazul în care un litigiu se
încadrează în domeniul de aplicare al procedurii europene cu privire la
cererile cu valoare redusă, această procedură ar trebui să
fie disponibilă și pentru o parte la o procedură europeană
de somație de plată care a făcut opoziție la o somație
europeană de plată.
2.           REZULTATELE
CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR
IMPACTULUI
Comisia a organizat mai multe consultări
cu scopul de a culege informații despre aplicarea în prezent a regulamentului,
precum și cu privire la posibilele elemente ale revizuirii acestuia.
Rezultatele consultărilor au oferit indicații utile în materie de
politică în ceea ce privește punctele de vedere ale părților
interesate și ale statelor membre, acestea fiind luate în considerare pe
parcursul întregului proces de evaluare a impactului.
În perioada noiembrie-decembrie 2012[7] a fost efectuat un sondaj Eurobarometru pentru a vedea
dacă cetățenii europeni au cunoștință de
aplicarea regulamentului, precum și care sunt așteptările și
experiențele acestora în acest sens. Potrivit sondajului, în prezent, 71 %
din cererile introduse de consumatori se încadrează sub pragul de
2 000 EUR instituit de regulament. Suma minimă medie pentru care
consumatorii sunt dispuși să introducă o acțiune în instanță
în alt stat membru este de 786 EUR. 12 % dintre respondenți aveau
cunoștință de existența procedurii europene cu privire la
cererile cu valoare redusă, 1 % din respondenți declarând
că au utilizat-o deja. 69 % dintre cei care au utilizat deja
procedura au fost mulțumiți de aceasta. Hotărârile pronunțate
în cazul a 97 % dintre toți respondenții care au introdus acțiuni
în instanță împotriva unor întreprinderi și au câștigat în
ultimii 2 ani (atât la nivel național, cât și transfrontalier) au
fost executate cu succes. Cei mai importanți factori care i-ar încuraja pe
cetățeni să introducă o acțiune în instanță
sunt: posibilitatea ca procedura să se desfășoare în scris,
fără a fi nevoie să se prezinte în fața instanței
(33 %), derularea procedurii fără angajarea unui avocat
(26 %), desfășurarea online a procedurii (20 %) și
utilizarea propriei limbi în cadrul procedurii (24 %).
Între 9 martie și 10 iunie 2013 a avut loc
o consultare publică pe Internet. Participanții la consultare și-au
exprimat punctele de vedere cu privire la posibilele îmbunătățiri
și simplificări suplimentare care ar putea spori și mai mult
avantajele procedurii, în special pentru consumatori și IMM-uri. Au fost
primite 80 de răspunsuri de la o gamă largă de părți
interesate, cum ar fi asociații ale consumatorilor și ale
întreprinderilor, judecători, avocați și cadre universitare.
Conform rezultatelor[8] consultării, 66 % dintre respondenți sprijină o
majorare a pragului la 10 000 EUR, 63 % sunt favorabili
utilizării mijloacelor electronice de comunicare în cursul procedurii și
71 % sprijină ideea ca instanțele să fie echipate cu
echipamente pentru videoconferință sau cu alte echipamente de
comunicații electronice. Doar 28 %
dintre respondenți știau că statele membre oferă asistență
în mod gratuit.
La începutul lunii aprilie 2013 a fost trimis
statelor membre și Rețelei judiciare europene un chestionar detaliat
privind funcționarea și aplicarea în practică a regulamentului.
Scopul întrebărilor a fost de a aduna date cu privire la numărul de
cauze în care s-a utilizat procedura europeană cu privire la cererile cu
valoare redusă în statele membre, folosirea mijloacelor electronice de
comunicare în cadrul procedurilor din instanță, acordarea sau nu de
asistență cetățenilor la completarea formularelor, precum și
modalitățile prin care se oferă aceasta, termenele procedurale,
audierile și probele, taxele judiciare și necesitatea majorării
pragului pentru cererile cu valoare redusă eligibile. Termenul-limită
pentru transmiterea răspunsurilor a fost 15 mai 2013. La chestionar au
răspuns în total 20 de state membre[9].
Rețeaua judiciară europeană a examinat în mai multe ocazii aplicarea procedurii europene cu
privire la cererile cu valoare redusă, măsurile care trebuie luate
pentru a crește gradul de sensibilizare cu privire la existența și
funcționarea acesteia, precum și posibilele elemente ale revizuirii
procedurii. La reuniunea din 17 mai 2011, unele state membre au remarcat faptul
că această procedură nu a fost utilizată în practică
la întregul său potențial și că ar trebui aduse
îmbunătățiri de natură procedurală și adoptate
măsuri de sensibilizare. A fost creat un grup de lucru, căruia i s-a
atribuit sarcina de a redacta un ghid de bune practici privind ESCP, de care
să beneficieze practicienii din domeniul juridic. La reuniunea din 29-30
mai 2013, au fost discutate mai multe aspecte care ar putea face obiectul
revizuirii, ca de exemplu majorarea pragului, utilizarea de mijloace
electronice pentru comunicarea dintre instanțe și părți,
instituirea unor standarde UE minime pentru desfășurarea procedurii,
cum ar fi: posibilitatea ca audierile să se desfășoare prin
intermediul videoconferinței, transparența modului de calcul și
a plății taxelor judiciare și acordarea de asistență
celor care utilizează procedura, inclusiv în materie de reprezentare
judiciară.
3.           ELEMENTELE JURIDICE ALE
PROPUNERII
3.1.        Principalele elemente ale acțiunii
propuse
Principalele elemente ale revizuirii propuse
sunt:
·
extinderea domeniului de aplicare al regulamentului
la cereri transfrontaliere cu o valoare de maximum 10 000 EUR;
·
extinderea definiției cauzelor cu caracter
transfrontalier;
·
utilizarea pe scară mai largă a
mijloacelor electronice de comunicare, inclusiv pentru notificarea sau
comunicarea anumitor acte;
·
impunerea obligației ca instanțele
să utilizeze videoconferința, teleconferința și alte
mijloace de comunicare la distanță pentru desfășurarea
audierilor și administrarea probelor;
·
fixarea unei limite maxime a taxelor judiciare
aferente procedurii;
·
stabilirea obligației ca statele membre
să instituie mijloace de plată la distanță a taxelor
judiciare;
·
limitarea cerinței de a se traduce formularul
D, care conține certificatul de executare, la conținutul
hotărârii;
·
impunerea obligației ca statele membre să
transmită informații privind taxele judiciare, metodele de plată
a acestora și disponibilitatea asistenței pentru completarea
formularelor.
3.1.1.     Extinderea domeniului de
aplicare al regulamentului la cereri transfrontaliere cu o valoare de maximum 10 000
EUR
Pragul de 2 000 EUR limitează
domeniul de aplicare al regulamentului. Chiar dacă acest lucru este mai puțin
important pentru consumatori, deoarece majoritatea cererilor acestora nu
depășesc 2 000 EUR, plafonul respectiv limitează
considerabil disponibilitatea procedurii pentru IMM-uri. Doar 20 % dintre
cererile IMM-urilor au o valoare mai mică de 2 000 EUR, cererile cu o
valoare între 2 000 EUR și 10 000 EUR reprezentând aproximativ
30 % din totalul cererilor transfrontaliere ale întreprinderilor.
45 % dintre întreprinderile care sunt
implicate într-un litigiu transfrontalier nu introduc o acțiune în instanță
deoarece taxele judiciare sunt disproporționate față de valoarea
cererilor, în timp ce 27 % nu fac acest lucru din cauză că
durata procedurilor ar fi prea mare. Dacă procedura simplificată
europeană ar fi disponibilă și pentru cererile transfrontaliere
cu o valoare cuprinsă între 2 000 și 10 000 EUR, costurile și
durata litigiilor în astfel de cazuri sar reduce considerabil.
În ultimii ani, o serie de state membre au
extins domeniul de aplicare al procedurilor lor simplificate naționale
prin stabilirea unor praguri mai ridicate. Această tendință
înregistrată în prezent dovedește necesitatea de a moderniza
sistemele de justiție și de a le face mai accesibile cetățenilor,
prin oferirea unor proceduri simplificate, rentabile și rapide pentru un
număr mai mare de cereri cu o valoare redusă. În acest context,
trebuie majorat și pragul actual de 2 000 EUR prevăzut de
procedura europeană cu privire la cererile cu valoare redusă.
Majorarea pragului actual va permite ca un
număr mult mai mare de cauze să facă obiectul procedurii
simplificate europene. Ca urmare a creșterii nivelului de simplificare, a
reducerii costurilor și a duratei procedurilor, se preconizează
că instanțele vor fi sesizate cu cereri care altfel ar fi fost
abandonate sau necontinuate. IMM-uri vor fi principala categorie care va
beneficia de această soluție, însă vor avea de câștigat și
consumatorii, întrucât aproximativ o cincime din cererile consumatorilor
depășesc 2 000 EUR. Atât întreprinderile, cât și
consumatorii vor beneficia de faptul că utilizarea pe scară mai
largă a procedurii le va permite judecătorilor, grefierilor și
avocaților să se familiarizeze mai bine cu procedura și să
o pună în aplicare mai bine și mai eficient.
3.1.2.     Extinderea definiției
cauzelor transfrontaliere
În prezent, regulamentul se aplică numai
litigiilor în cazul cărora cel puțin una dintre părți își
are domiciliul sau reședința obișnuită în alt stat membru
decât cel al instanței sesizate. Cu toate acestea, litigiile dintre
părți cu domiciliul în același stat membru care prezintă un
important element transfrontalier și, prin urmare, ar putea beneficia de
procedura simplificată europeană nu intră în domeniul de
aplicare al regulamentului. În această categorie intră, de exemplu,
cauzele în care:
·
locul de executare a contractului este în alt stat membru, de exemplu, în cazul unui contract de
închiriere a unei case de vacanță situată în alt stat membru;
sau
·
locul în care s-a produs evenimentul care a
cauzat prejudiciul este în alt stat membru, de exemplu
în cazul în care părțile sunt implicate într-un accident rutier
într-o zonă de frontieră situată în alt stat membru; sau
·
hotărârea trebuie executată în alt stat membru, de exemplu atunci când executarea unei
hotărâri implică salariul pârâtului, pe care îl încasează în alt
stat membru.
În special, atunci când reclamantul poate
alege, în temeiul dispozițiilor Regulamentului [(CE) nr. 44/2001]/[(UE)
nr. 1215/2012], între competența instanțelor din statul membru în
care sunt domiciliați atât acesta, cât și pârâtul și competența
statului membru în care, de exemplu, este executat contractul sau s-a produs
evenimentul care a cauzat prejudiciul, alegerea de către reclamant a
instanțelor statului membru în care își au domiciliul ambele părți
nu ar trebui să aibă drept efect privarea acestuia de posibilitatea
de a utiliza procedura europeană cu privire la cererile cu valoare
redusă, care, altfel, ar fi disponibilă.
Mai mult, ca urmare a actualei limitări,
nu pot fi prezentate cereri, în cadrul procedurii europene cu privire la
cererile cu valoare redusă, în fața instanțelor statelor membre
ale UE de către sau împotriva persoanelor cu reședința în țări
terțe, deși nicio procedură națională din Europa nu
este rezervată resortisanților țării în cauză sau
cetățenilor UE.
Ca urmare a modificării regulamentului,
procedura europeană cu privire la cererile cu valoare redusă ar urma
să fie disponibilă în toate cazurile care au un element
transfrontalier, inclusiv în cele care implică țări terțe.
Acest lucru ar duce la simplificare și la reducerea costurilor și a
duratei litigiilor pentru acei cetățeni care ar putea beneficia de pe
urma procedurii simplificate europene, de exemplu atunci când trebuie audiați
experți în statul membru în care a fost executat contractul sau în care
s-a produs evenimentul care a cauzat prejudiciul. În plus, o hotărâre
pronunțată în cadrul procedurii europene cu privire la cererile cu
valoare redusă ar fi mai ușor de executat în alt stat membru
dacă în acesta procedura care a dus la pronunțarea hotărârii
respective este, de asemenea, bine cunoscută și inspiră
încredere.
Întrucât, în conformitate cu articolul 4
alineatul (3) din regulament, instanțele au competența de a evalua
dacă, în temeiul regulamentului, motivele pentru alegerea instanței
competente sunt respectate, riscul de abuz din partea reclamanților este
minim.
3.1.3.     Utilizarea pe scară mai
largă a mijloacelor electronice de comunicare, inclusiv pentru notificarea
sau comunicarea actelor
Comunicarea dintre părți și
instanțe ar putea avea loc, în principiu, în mai multe cazuri, prin
mijloace electronice, care ar economisi timp și ar reduce costurile
aferente procedurii în cauzele transfrontaliere, în special atunci când sunt
este vorba de distanțe mari. Cererea inițială poate fi deja
depusă prin mijloace electronice în statele membre care acceptă
această metodă. Totuși, în cazurile în care documentele trebuie
notificate sau comunicate părților în timpul procedurii[10], regulamentul stabilește
că metoda principală de notificare sau comunicare este transmiterea
prin poștă, cu confirmare de primire. Pot fi utilizate alte metode de
notificare sau comunicare numai în cazul în care nu este posibilă
notificarea sau comunicarea actelor prin poștă.
Cu toate acestea, notificarea sau comunicarea
pe cale electronică se utilizează deja în mai multe state membre.
Propunerea va considera notificarea sau comunicarea prin poștă și
cea pe cale electronică echivalente, pentru a permite acestor state membre
să pună la dispoziția părților care utilizează
procedura europeană cu privire la cererile cu valoare redusă
mijloacele electronice de comunicare. Se va putea obține simplificare,
economie de timp și vor putea fi reduse costurile doar în cazul litigiilor
din statele membre care decid să instituie notificarea sau comunicarea
actelor pe cale electronică. Cu toate acestea, se preconizează
că numărul statelor membre care vor profita de pe urma acestor evoluții
tehnologice va continua să crească.
Pentru alte tipuri de comunicare dintre
părți și instanțe care sunt mai puțin importante,
propunerea va prevedea ca regulă utilizarea mijloacelor electronice de
comunicare, sub rezerva acordului părților.
3.1.4.     Impunerea obligației ca instanțele
să utilizeze videoconferința, teleconferința și alte
mijloace de comunicare la distanță pentru desfășurarea
audierilor și administrarea probelor
Procedura europeană cu privire la
cererile cu valoare redusă este, în esență, una scrisă. Cu
toate acestea, în circumstanțe excepționale, atunci când este
necesară o dezbatere orală sau audierea unui expert ori a unui martor
pentru pronunțarea unei hotărâri, instanța poate organiza o
dezbatere orală. Acestea pot avea loc prin videoconferință sau
prin alte mijloace de comunicare la distanță. În practică
însă, sunt organizate în mod regulat audieri și prezența
fizică a părților este adesea necesară, ceea ce duce la
costuri de deplasare și întârzieri mai mari pentru părți.
Modificarea regulamentului ar pune în primul
rând un accent mai puternic pe caracterul excepțional al audierilor în
cadrul acestei proceduri simplificate. În al doilea rând, ar impune instanțelor
obligația de a utiliza întotdeauna mijloacele de comunicare la distanță,
precum videoconferința sau teleconferința, în cazul audierilor.
Pentru a proteja drepturile părților, se va face excepție în
cazul în care o parte solicită în mod expres să fie prezentă în
instanță.
Prin această modificare, statelor membre
li se poate cere să își doteze instanțele cu mijloace
tehnologice de comunicare adecvate, în cazul în care astfel de mijloace nu au
fost deja instalate. Statele membre au la dispoziție o varietate de
posibilități tehnologice, printre acestea numărându-se unele
facilități rentabile de comunicare prin internet.
3.1.5.     Fixarea unei limite maxime a
taxelor judiciare aferente procedurii
Taxele judiciare sunt percepute la
introducerea unei cereri. Atunci când taxele judiciare depășesc
10 % din valoarea cererii, acestea sunt considerate disproporționate,
aspect care îi poate descuraja pe reclamanți, aceștia renunțând
la introducerea cererii. În multe state membre, există un nivel minim al
taxelor judiciare pentru a descuraja litigiile nefondate sau abuzul de litigii.
Media taxelor judiciare minime este de 34 EUR.
Dispoziția propusă nu va armoniza
taxele judiciare percepute în statele membre, ci va stabili un plafon pentru
taxele judiciare aferente cererilor introduse în temeiul regulamentului,
calculate ca procent din valoarea cererii, considerându-se că orice
taxă judiciară care depășește acest prag este
disproporționată în raport cu valoarea cererii și, prin urmare,
împiedică accesul la justiție al reclamanților ale căror
cereri au o valoare mică. Stabilirea unei limite maxime pentru taxele
judiciare aferente procedurii europene cu privire la cererile cu valoare
redusă ar reduce costurile în acele state membre în care taxele respective
sunt disproporționate în raport cu valoarea cererilor. Acest lucru i-ar
încuraja pe reclamanți să utilizeze procedura.
În plus, măsura le permite statelor
membre să mențină o taxă judiciară minimă
fixă, care însă nu ar trebui să interzică accesul la justiție
pentru cererile cu o valoare mai mică. Măsura este proporțională,
având în vedere natura specifică a litigiilor transfrontaliere, care, spre
deosebire de cele interne, presupun, de regulă, costuri suplimentare
pentru reclamant, cum ar fi costuri aferente traducerii și, în cazul
organizării de audieri, costuri legate de deplasare și de
interpretariat.
3.1.6.     Stabilirea obligației ca
statele membre să instituie mijloace de plată online a taxelor
judiciare
Metodele de plată a taxelor judiciare
diferă de la un stat membru la altul. În special atunci când plata în
numerar sau prin timbre judiciare este singurul mijloc de plată acceptat,
părțile trebuie să suporte cheltuieli de deplasare sau să
angajeze un avocat în statul membru în care își are sediul instanța,
ceea ce le poate descuraja să introducă cererea. Apar probleme
similare atunci când se acceptă efectuarea plății doar prin
cecuri, care nu sunt de uz general în multe state membre, sau numai prin avocați.
Propunerea vizează să oblige statele
membre să instituie mijloace de plată la distanță, cel puțin
transferuri bancare și sisteme de plată online prin carte de credit
sau debit. Este probabil ca astfel să se îmbunătățească
eficiența generală a sistemului judiciar, având în vedere că
părțile vor economisi timp și bani.
3.1.7.     Limitarea cerinței de a
se traduce formularul D, care conține certificatul de executare, la conținutul
hotărârii
În etapa de executare a unei hotărâri,
partea care solicită acest lucru trebuie să asigure traducerea de
către un traducător autorizat a certificatului de executare din
formularul D, în limba (limbile) statului membru de executare. Doar câteva
state membre acceptă formularul D în alte limbi decât a lor.
Obligația de a traduce formularul D
impune costuri inutile, în sensul că numai secțiunea 4.3 din formular
(care se referă la conținutul hotărârii) ar trebui tradusă,
întrucât celelalte rubrici sunt deja disponibile în toate limbile. Cu toate
acestea, traducătorii percep adesea plata pentru traducerea întregului
formular. Costurile inutile generate, care se adaugă la alte costuri, pot
determina partea care dorește executarea unei hotărâri fie să
renunțe la introducerea cererii, fie să nu solicite executarea
hotărârii.
Prin modificarea regulamentului, va fi
obligatorie traducerea doar a conținutului hotărârii, prevăzut
în secțiunea 4.3 din formularul D.
3.1.8.     Impunerea obligației ca
statele membre să transmită informații privind taxele judiciare,
metodele de plată a acestora și disponibilitatea asistenței
pentru completarea formularelor
Chiar dacă statele membre au în prezent
obligația de a notifica Comisiei instanțele competente, mijloacele de
comunicare acceptate, posibilitatea exercitării unei căi de atac,
limbile acceptate pentru executarea hotărârii și autoritățile
responsabile de executarea hotărârii (articolul 25), pentru a da
posibilitatea Comisiei să facă publice aceste informații, în
prezent nu sunt furnizate informații referitoare la taxele judiciare și
metodele de plată a acestora. Obligația de cooperare între statele
membre pentru a pune la dispoziția publicului informații referitoare
la costuri (articolul 24) nu a dus la o mai mare transparență cu
privire la aceste elemente. În plus, de multe ori statele membre nu au
respectat obligația de a oferi asistență practică pentru
completarea formularelor (articolul 11).
Impunerea obligației ca statele membre
să informeze Comisia cu privire la taxele judiciare și metodele de
plată aferente procedurii europene cu privire la cererile cu valoare
redusă, precum și privind disponibilitatea asistenței practice
pentru părți și obligația Comisiei de a pune astfel de
informații la dispoziția publicului ar spori transparența și,
în ultimă instanță, accesul la justiție.
3.2.        Alte modificări tehnice
O serie de dispoziții ale Regulamentului
(CE) nr. 861/2007 pot fi îmbunătățite, pentru a ține seama
de cele mai recente evoluții, cum ar fi intrarea în vigoare a Tratatului
de la Lisabona, și de jurisprudența Curții de Justiție a
Uniunii Europene.
În primul rând, trebuie să se asigure
conformitatea articolelor 26 și 27 din regulament cu noua procedură
de delegare, instituită prin articolul 290 din Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene.
În al doilea rând, va trebui clarificat
articolul 18 din regulament, pentru a fi evitate în practică
dificultăți similare celor întâmpinate într-o cerere de decizie
preliminară recentă introdusă în fața Curții de Justiție,
în care se cerea Curții să interpreteze o dispoziție
asemănătoare în contextul Regulamentului (CE) nr. 1896/2006[11]. Același drept de
a solicita controlul jurisdicțional al hotărârii este formulat
oarecum diferit, dar mai clar, în Regulamentul (CE) nr. 4/2009 privind
competența, legea aplicabilă, recunoașterea și executarea
hotărârilor și cooperarea în materie de obligații de întreținere.
Nu există niciun motiv pentru care aceste dispoziții privind
controlul jurisdicțional, care urmăresc același obiectiv,
să fie formulate diferit în mai multe regulamente europene. Modificarea
propusă vizează clarificarea dreptului de a solicita controlul
jurisdicțional al hotărârii în conformitate cu Regulamentul 4/2009.
3.3.        Temeiul juridic
Regulamentul (CE) nr. 861/2007 a fost adoptat
în temeiul articolului 61 litera (c) din TCE, care prevede adoptarea de
către Consiliu a măsurilor în domeniul cooperării judiciare în
materie civilă, și al articolului 67 alineatul (1) din TCE, care
definește procedura legislativă care trebuie utilizată. Ca
urmare a intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona, orice revizuire
a Regulamentului (CE) nr. 861/2007 se va baza pe articolul 81 alineatul (2)
literele (a), (c) și (f) din TFUE.
3.4.        Subsidiaritate și proporționalitate
Necesitatea unei acțiuni la nivelul UE a
fost deja stabilită în 2007, prin adoptarea Regulamentului (CE) nr.
861/2007.
Problema abordată prezintă aspecte transnaționale,
care nu pot fi soluționate în mod satisfăcător prin acțiuni
individuale ale statelor membre. Obiectivul de
a spori încrederea consumatorilor și a întreprinderilor, în special a IMM-urilor,
în comerțul transfrontalier și accesul la justiție în litigiile
transfrontaliere nu poate fi realizat fără a modifica regulamentul
actual, astfel încât acesta să reflecte mai bine evoluțiile
înregistrate din 2007 și să fi eliminate deficiențele raportate
în ceea ce privește aplicarea Regulamentului (CE) nr. 861/2007.
Procedurile simplificate naționale,
atunci când acestea există, sunt extrem de diverse, atât în ceea ce privește
pragul, cât și simplificarea procedurală obținută. În absența
unor standarde procedurale uniforme la nivelul întregii UE, complexitatea
inerentă suplimentară și costurile introducerii unei cereri
transfrontaliere, care rezultă din faptul că părțile nu
sunt familiarizate cu dreptul procedural al altui stat, nevoia de a utiliza
servicii de traducere și de interpretare, precum și necesitatea de a
efectua o deplasare pentru a participa la audieri ar duce la amplificarea
caracterului disproporționat al costurilor și al duratei litigiilor,
în comparație cu litigiile interne. Ca
urmare a denaturărilor concurenței pe piața internă
rezultate în urma dezechilibrelor privind funcționarea mijloacelor
procedurale puse la dispoziția reclamanților/creditorilor în diferite
state membre, este necesară o acțiune la nivelul UE care să
garanteze condiții echitabile pentru creditori și debitori pe întreg
teritoriul UE. De exemplu, dacă
regulamentul nu ar fi revizuit, din cauza pragului actual multe IMM-uri implicate
într-un litigiu transfrontalier ar continua să nu aibă acces la o
procedură în instanță simplificată și uniformă în
toate statele membre. De asemenea, în absența
unui plafon la nivelul întregii UE privind taxele judiciare disproporționate
și a posibilității la nivelul întregii UE al taxelor judiciare
prin intermediul mijloacelor de plată la distanță, mulți
creditori nu ar avea acces la instanțe.
În plus, acțiunea la nivelul UE ar
prezenta avantaje clare în comparație cu cea a statelor membre din punct de
vedere al eficacității, deoarece regulamentul modificat va institui
instrumente procedurale uniforme pentru toate cererile transfrontaliere care
intră în domeniul său de aplicare, indiferent în ce stat din UE este
situată instanța competentă. Revizuirea
va îmbunătăți accesul la justiție în special în cazul unui
procent important de cereri cu valoare redusă ale IMM-urilor care în
prezent nu intră în domeniul de aplicare al regulamentului, precum și
pentru consumatorii și IMM-urile ale căror cereri transfrontaliere nu
intră în sfera de aplicare a definiției actuale prevăzute în
regulament. În plus, revizuirea ar duce la creșterea
eficacității procedurii în cazul tuturor cererilor care intră în
domeniul său de aplicare, prin faptul că se pun la dispoziție
norme procedurale uniforme care simplifică mai mult litigiile
transfrontaliere și diminuează costurile aferente acestora. Prin asigurarea unui acces mai bun la proceduri
judiciare eficiente pentru mai mulți creditori care au cereri de valoare
redusă, se va debloca fluxul de capital, ceea ce va duce la creșterea
încrederii în comerțul transfrontalier, precum și la
îmbunătățirea funcționării pieței interne.
În plus, revizuirea va simplifica și mai
mult executarea hotărârilor, în special în cazul cererilor a căror
valoare este mai mare decât pragul actual, și va duce la creșterea
gradului de încredere al instanțelor și al autorităților
competente în materie de executare, care s-ar familiariza cu procedura
europeană cu privire la cererile cu valoare redusă.
3.5.        Drepturi fundamentale
Așa cum se descrie în detaliu în
evaluarea impactului care însoțește prezenta propunere și în
conformitate cu strategia Uniunii privind punerea în aplicare efectivă a
Cartei drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, toate elementele
modificării regulamentului respectă drepturile prevăzute în
Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.
Este garantat dreptul la un proces echitabil
[articolul 47 alineatul (2) din Cartă], deoarece modificarea va duce la
sporirea accesului la justiție în ceea ce privește cererile cu
valoare redusă în toate cazurile transfrontaliere. În plus, sunt
instituite garanții procedurale pentru a se asigura faptul că nivelul
sporit de simplificare a procedurii obținut prin modificările propuse
nu are un impact negativ asupra drepturilor părților. Astfel, notificarea sau comunicarea prin mijloace
electronice cu confirmare de primire va fi utilizată numai în cazul în
care părțile sunt de acord cu acest lucru, se va permite o excepție
de la obligativitatea ca audierile să aibă loc prin videoconferință/teleconferință
în cazul în care o parte dorește să se prezinte în fața instanței,
iar pentru cererile cu o valoare mai mare de 2 000 EUR, instanțele nu vor
putea refuza solicitarea ca o audiere să se desfășoare prin
mijloace de comunicare la distanță, în cazul în care cel puțin
una dintre părți solicită acest lucru.
3.6.        Implicații bugetare
Singurele implicații asupra bugetului
Uniunii Europene care rezultă din regulamentul propus constau în costurile
unice aferente pregătirii unui raport la cinci ani de la data
aplicării regulamentului.
2013/0403 (COD)
Propunere de
REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN
ŞI AL CONSILIULUI
de modificare a Regulamentului (CE) nr.
861/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 iulie 2007 de
stabilire a unei proceduri europene cu privire la cererile cu valoare
redusă și a Regulamentului (CE) nr. 1896/2006 al Parlamentului
European și al Consiliului din 12 decembrie 2006 de instituire a unei
proceduri europene de somație de plată
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, în special articolul 81,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act
legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și
Social European[12],
hotărând în conformitate cu procedura
legislativă ordinară,
întrucât:
(1)       Regulamentul (CE) nr.
861/2007 al Parlamentului European și al Consiliului[13] a instituit procedura
europeană cu privire la cererile cu valoare redusă. Aceasta se
aplică cererilor comerciale și civile transfrontaliere contestate și
necontestate a căror valoare este de cel mult 2 000 EUR. De asemenea,
regulamentul a asigurat faptul că hotărârile pronunțate în cadrul
acestei proceduri sunt executorii fără a fi necesară o
procedură intermediară, în special fără a fi nevoie de o
hotărâre de încuviințare a executării în statul membru de
executare (a fost eliminată procedura de exequatur). Obiectivul general al
regulamentului constă în îmbunătățirea accesului la justiție
prin reducerea costurilor și accelerarea procedurii civile cu privire la
cererile care intră în domeniul său de aplicare, atât pentru
consumatori, cât și pentru întreprinderi.
(2)       Regulamentul (CE) nr.
861/2007 prevede obligația Comisiei de a prezenta Parlamentului European,
Consiliului și Comitetului Economic și Social European, până la
1 ianuarie 2014, un raport detaliat care să examineze funcționarea
procedurii europene cu privire la cererile cu valoare redusă, inclusiv
plafonul cererii care poate fi introdusă în conformitate cu procedura
respectivă.
(3)       Raportul[14] Comisiei privind
aplicarea Regulamentului (CE) nr. 861/2007 a identificat obstacolele din cauza
cărora aplicarea nu este exploatată la întregul potențial în
beneficiul consumatorilor și al întreprinderilor, în special al
întreprinderilor mici și mijlocii. Raportul indică, printre altele,
că pragul redus prevăzut de regulamentul actual împiedică mulți
potențiali reclamanți implicați în litigii transfrontaliere
să utilizeze procedura simplificată. În plus, o serie de elemente ale
procedurii ar putea fi simplificate și mai mult, pentru a reduce costurile
și durata litigiilor. Raportul concluzionează că cea mai
eficientă modalitate de eliminare a acestor obstacole o reprezintă
modificarea regulamentului.
(4)       Consumatorii ar trebui
poată beneficia în cea mai mare măsură de oportunitățile
oferite de piața unică, iar încrederea acestora nu ar trebui să
fie afectată de lipsa unor acțiuni judiciare eficace pentru litigiile
care implică un element transfrontalier. Îmbunătățirile
referitoare la procedura europeană cu privire la cererile cu valoare
redusă, propuse în prezentul regulament, sunt menite să le ofere
consumatorilor acțiuni judiciare eficace, contribuind astfel la asigurarea
respectării în practică a drepturilor lor.
(5)       Majorarea pragului la
10 000 EUR ar fi în special în beneficiul întreprinderilor mici și
mijlocii, care, în prezent, sunt descurajate să introducă acțiuni
în instanță deoarece în cadrul procedurilor ordinare sau simplificate
interne costurile aferente litigiilor sunt disproporționate față
de valoarea cererii și/sau durata procedurilor judiciare este prea mare.
Majorarea pragului ar îmbunătăți accesul la acțiuni
judiciare eficace și rentabile pentru litigiile transfrontaliere care
implică întreprinderi mici și mijlocii. Un acces îmbunătățit
la justiție ar spori încrederea în tranzacțiile transfrontaliere și
ar contribui la valorificarea pe deplin a oportunităților oferite de
piața internă.
(6)       Procedura europeană cu
privire la cererile cu valoare redusă se aplică tuturor cererilor
care implică un element transfrontalier. Printre acestea se
numără cazurile în care ambele părți își au domiciliul
în același stat membru și doar locul de executare a contractului,
locul în care s-a produs evenimentul care a cauzat prejudiciul sau locul de
executare a hotărârii este situat în alt stat membru. În special, atunci
când reclamantul poate alege, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 44/2001[15] [Regulamentului (UE)
nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului[16]], între competența
instanțelor din statul membru în care atât acesta, cât și pârâtul își
au domiciliul și competența instanțelor din statul membru în
care se execută contractul sau în care s-a produs evenimentul care a
cauzat prejudiciul, alegerea de către reclamant a instanțelor din
statul membru în care își au domiciliul ambele părți nu ar
trebui să aibă drept efect privarea acestuia de posibilitatea de a
utiliza procedura europeană cu privire la cererile cu valoare redusă,
care, altfel, ar fi disponibilă. În plus, procedura europeană cu
privire la cererile cu valoare redusă ar trebui să fie
disponibilă și în cazurile introduse în fața instanțelor
statelor membre ale UE de către sau împotriva unor persoane care își
au reședința în țări terțe.
(7)       Prezentul regulament ar
trebui să se aplice numai în cazul litigiilor transfrontaliere, dar nimic
nu ar trebui să împiedice statele membre să aplice dispoziții
identice și procedurilor pur interne privind cererile cu valoare
redusă.
(8)       Procedura europeană cu
privire la cererile cu valoare redusă ar putea fi îmbunătățită
și mai mult dacă s-ar profita de progresele tehnologice din domeniul
justiției care elimină distanța geografică și consecințele
acesteia, costurile ridicate și durata mare a procedurilor, ca factori
care descurajează accesul la justiție.
(9)       Pentru a reduce și mai
mult durata procedurii, ar trebui încurajată în continuare utilizarea, de
către părți și instanțe, a tehnologiei de comunicare
moderne. Introducerea unei cereri în cadrul procedurii europene cu privire la
cererile cu valoare redusă prin mijloace de comunicare electronice ar
trebui să fie posibilă ori de câte ori există deja o astfel de
tehnologie în statele membre. Pentru documentele care trebuie notificate sau
comunicate părților, ar trebui ca notificarea sau comunicarea pe cale
electronică să fie echivalentă celei pe cale poștală
ori de câte ori tehnologia respectivă este disponibilă în statele
membre. Pentru toate celelalte tipuri de comunicare scrisă între părți
și instanțe, mijloacele electronice ar trebui să aibă
prioritate față de serviciile poștale. În toate cazurile,
părțile ar trebui să aibă posibilitatea de a alege între
mijloacele electronice și metodele mai tradiționale pentru
introducerea cererii, pentru notificarea sau comunicarea de acte ori pentru
alte comunicări între instanță și părți.
(10)     Instanța care pronunță
hotărârea ar trebui să notifice hotărârea atât reclamantului,
cât și pârâtului în conformitate cu metodele prevăzute în prezentul
regulament.
(11)     Procedura europeană cu
privire la cererile cu valoare redusă este, în esență, una
scrisă. Cu toate acestea, în circumstanțe excepționale, atunci
când nu este posibilă pronunțarea unei hotărâri pe baza
dovezilor scrise furnizate de părți, instanța poate organiza
dezbateri orale. În plus, pentru a proteja drepturile procedurale ale părților,
ar trebui organizate întotdeauna dezbateri orale, la cererea a cel puțin
uneia dintre părți, atunci când valoarea cererii este mai mare de
2 000 EUR. În fine, instanțele ar trebui să încerce să
ajungă la o înțelegere între părți și, prin urmare, în
cazul în care părțile declară că sunt dispuse să
accepte o soluționare a alternativă a litigiului, instanța ar
trebui să organizeze o dezbatere orală în acest scop.
(12)     Dezbaterile orale, precum și
administrarea probelor prin intermediul audierii unor martori, a unor experți
sau a părților, ar trebui să aibă loc prin mijloace de
comunicare la distanță. Acest lucru nu ar trebui să afecteze
dreptul unei părți de a se prezenta în fața instanței
pentru dezbaterea orală. În cadrul dezbaterilor orale și al
administrării probelor, statele membre ar trebui să utilizeze
mijloace moderne de comunicare la distanță, care să permită
audierea persoanelor fără a fi necesară deplasarea acestora la
instanță. În cazul în care persoana audiată are domiciliul în
alt stat membru decât cel în care este situată instanța, dezbaterile
orale ar trebui să fie organizate în conformitate cu normele prevăzute
în Regulamentul (CE) nr. 1206/2001 al Consiliului[17]. În cazul în care
partea care urmează să fie audiată are domiciliul în statul
membru în care este situată instanța competentă sau într-o țară
terță, audierea poate avea loc prin videoconferință, teleconferință
sau prin alt mijloc tehnologic de comunicare la distanță adecvat, în
conformitate cu dreptul intern. O parte ar trebui să aibă întotdeauna
dreptul de a se prezenta în fața instanței pentru o dezbatere
orală, în cazul în care solicită acest lucru. Instanța ar trebui
să opteze pentru metoda cea mai simplă și mai ieftină de
administrare a probelor.
(13)     Cheltuielile de judecată
potențiale pot juca un rol în decizia reclamantului de a introduce sau nu
o acțiune în instanță. Pe lângă alte costuri, taxele
judiciare îi pot descuraja pe reclamanți să introducă o acțiune
în justiție, în special în acele state membre în care taxele judiciare
sunt disproporționate. Taxele judiciare ar trebui să fie proporționale
cu valoarea cererii pentru a asigura accesul la justiție în cazul
cererilor transfrontaliere cu valoare redusă. Prezentul regulament nu
vizează armonizarea taxelor judiciare, ci stabilește o limită
maximă a taxelor judiciare, procedura devenind astfel accesibilă unui
număr semnificativ de reclamanți, acordând, în același timp,
statelor membre o mare libertate în alegerea metodei de calcul și în
stabilirea valorii taxelor judiciare.
(14)     Pentru plata taxelor
judiciare, reclamantul nu ar trebui să fie obligat să efectueze o
deplasare sau să angajeze un avocat în acest scop. Ar trebui ca cel puțin
transferurile bancare și sistemele de plată online prin cărți
de credit sau de debit să fie acceptate de către toate instanțele
care au competență în cauze care fac obiectul procedurii europene cu
privire la cererile cu valoare redusă.
(15)     Informațiile privind
taxele judiciare și metodele de plată, precum și referitoare la
autoritățile sau organizațiile competente să ofere asistență
practică în statele membre ar trebui să devină mai transparente și
ușor de accesat pe internet. Statele membre ar trebui să furnizeze
aceste informații Comisiei, care, la rândul său, ar trebui să se
asigure că acestea sunt puse la dispoziția publicului și
difuzate pe scară largă.
(16)     Ar trebui să se clarifice
în Regulamentul (CE) nr. 1896/2006 al Parlamentului European și al
Consiliului[18]
faptul că, atunci când un litigiu intră în domeniul de aplicare al
procedurii europene cu privire la cererile cu valoare redusă, această
procedură ar trebui să fie disponibilă și pentru o parte la
o procedură europeană de somație de plată care a făcut
opoziție la o somație europeană de plată.
(17)     Pentru a îmbunătăți
protecția pârâtului, formularele-tip din anexele I, II, III și IV la
Regulamentul (CE) nr. 861/2007 ar trebui să conțină informații
cu privire la consecințele pe care le are pentru pârât faptul că
acesta nu contestă cererea sau nu se înfățișează în
instanță, în special cu privire la posibilitatea pronunțării
sau executării unei hotărâri împotriva sa și cu privire la
faptul că poate fi obligat să plătească cheltuielile de
judecată. Informațiile din anexe ar trebui să reflecte
modificările prevăzute de prezentul regulament, de exemplu cele care
vizează facilitarea utilizării mijloacelor de comunicare la distanță
între instanțe și părți.
(18)     În ceea ce privește
modificările anexelor I, II, III și IV la prezentul regulament,
competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din Tratatul
privind funcționarea Uniunii Europene ar trebui să fie delegată
Comisiei. Este deosebit de important ca în timpul activității sale
pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate,
inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și
elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure transmiterea
simultană, promptă și adecvată a documentelor relevante
către Parlamentul European și Consiliu.
(19)     În conformitate cu articolele
1 și 2 din Protocolul privind poziția Regatului Unit și a
Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție,
anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, [Regatul Unit și Irlanda au notificat
dorința acestora de a lua parte la adoptarea și aplicarea prezentului
regulament]/[fără a aduce atingere articolului 4 din respectivul
protocol, Regatul Unit și Irlanda nu vor participa la adoptarea
prezentului regulament, acestor țări nu le vor reveni obligații
în temeiul regulamentului și nu vor face obiectul aplicării sale].
(20)     În conformitate cu articolele
1 și 2 din Protocolul privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul
privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentului
regulament și, prin urmare, nu îi revin obligații în temeiul
regulamentului și nu face obiectul aplicării sale.
(21)     Prin urmare, Regulamentele
(CE) nr. 861/2007 și nr. 1896/2006 ar trebui modificate în consecință,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CE) nr. 861/2007 se
modifică după cum urmează:
(1)
Articolul 2 se înlocuiește cu următorul
text:
„Articolul 2
Domeniul de aplicare
1.           Prezentul regulament se
aplică în materie civilă și comercială, indiferent de
natura instanței, atunci când valoarea cererii, fără să se
ia în considerare dobânzile, cheltuielile și alte costuri, nu depășește
10 000 EUR în momentul primirii formularului de cerere de către instanța
competentă. Prezentul regulament nu se aplică în special în
materie fiscală, vamală sau administrativă și nici în ceea
ce privește răspunderea statului pentru acte și omisiuni în
cadrul exercitării autorității publice (acta iure imperii).
2.           Prezentul regulament nu se
aplică în cazul în care, la momentul primirii formularului de cerere de
către instanța competentă, toate elementele următoare,
dacă este cazul, sunt într-un singur stat membru:
(a)
domiciliul sau reședința obișnuită
a părților;
(b)
locul de executare a contractului;
(c)
locul în care au survenit faptele care stau la baza
cererii;
(d)
locul de executare a hotărârii;
(e)
instanța competentă.
Domiciliul se stabilește în conformitate cu
[articolele 59 și 60 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001]/[articolele 62 și
63 din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012].
3.           Prezentul regulament nu se
aplică aspectelor referitoare la:
(a)
starea civilă sau capacitatea juridică a
persoanelor fizice;
(b)
drepturile patrimoniale născute din regimurile
matrimoniale, obligații de întreținere, testamente și
succesiuni;
(c)
faliment, proceduri privind lichidarea societăților
insolvabile sau a altor persoane juridice, acorduri amiabile, proceduri de
concordate și alte proceduri similare;
(d)
asigurări sociale;
(e)
arbitraj;
(f)
dreptul muncii;
(g)
închirierea unor bunuri imobile, cu excepția
acțiunilor privind cererile având ca obiect plata unei sume de bani; sau
(h)
atingeri aduse dreptului la viață
privată sau drepturilor privind personalitatea, inclusiv calomnia.
4.           În prezentul regulament,
termenul <<stat membru>> înseamnă statele membre cu excepția
Danemarcei.”
(2)
Articolul 3 se elimină.
(3)
Articolul 4 se modifică după cum
urmează:
(a)
La alineatul (4) paragraful al doilea, se
adaugă următoarea teză:
„ Instanța îl informează pe reclamant
cu privire la respingerea cererii.”
(b)
Alineatul (5) se înlocuiește cu următorul
text:
 „5. Statele membre se asigură că
formularul-tip de cerere A este disponibil pe suport de hârtie la toate instanțele
în care se poate iniția procedura cu privire la cererile cu valoare
redusă, precum și în format electronic pe site-urile internet ale
acestor instanțe sau pe site-ul internet al autorității centrale
competente.”
(4)
La articolul 5, alineatul (1) se înlocuiește
cu următorul text:
„1. Procedura europeană cu privire la
cererile cu valoare redusă este scrisă. Instanța dispune
organizarea unei dezbateri orale în cazul în care consideră că nu
poate pronunța hotărârea pe baza probelor scrise prezentate de
părți sau la solicitarea uneia dintre părți. Instanța
poate refuza o astfel de solicitare în cazul în care consideră că, ținând
cont de circumstanțele cauzei, nu este necesară o dezbatere
orală pentru desfășurarea echitabilă a procedurii. Acest
refuz se motivează în scris. Refuzul nu poate fi contestat separat față
de alte căi de atac introduse împotriva hotărârii în sine.
Instanța nu poate refuza o cerere de
organizare a unei dezbateri orale atunci când:
(a)
valoarea cererii este mai mare de
2 000 EUR sau
(b)
ambele părți își exprimă
disponibilitatea de a accepta o soluționare alternativă a litigiului și
solicită o dezbatere orală în fața instanței, în acest
scop.”
(5)
Articolul 8 se înlocuiește cu următorul
text:
„Articolul 8
Dezbaterea orală
1.           Dezbaterea orală are loc
prin videoconferință, teleconferință sau alte mijloace
tehnologice de comunicare la distanță adecvate, în conformitate cu
Regulamentul (CE) nr. 1206/2001, în cazul în care domiciliul părții
care urmează să fie audiată este în alt stat membru decât cel în
care își are sediul instanța competentă.
2.           O parte are întotdeauna
dreptul de a compărea în fața instanței și de a fi
audiată în persoană în cazul în care solicită acest lucru.”
(6)
Articolul 9 se înlocuiește cu următorul
text:
„Articolul 9
Administrarea probelor
1.           Instanța stabilește
mijloacele de administrare a probelor și nivelul probatoriu necesare
pentru pronunțarea hotărârii în conformitate cu dispozițiile
privind admisibilitatea probelor. Instanța poate admite administrarea
probelor prin declarații scrise ale martorilor, ale experților sau
ale părților. Atunci când administrarea probelor implică
audierea unei persoane, audierea are loc în conformitate cu condițiile
stabilite la articolul 8.
2.           Instanța poate admite
audierea experților sau depoziții orale doar în cazul în care
hotărârea nu poate fi pronunțată pe baza dovezilor prezentate de
către părți.
3.           Instanța utilizează
metoda cea mai simplă și mai puțin oneroasă de administrare
a probelor.”
(7)
Articolul 11 se înlocuiește cu următorul
text:
„Articolul 11
Acordarea de asistență părților
1.           Statele membre asigură
faptul că părțile pot primi asistență practică
pentru completarea formularelor. Această asistență este
disponibilă în special pentru a determina dacă procedura poate fi
utilizată pentru a soluționa litigiul în cauză și pentru a
stabili instanța competentă, pentru a calcula dobânda datorată și
pentru a identifica documentele care trebuie anexate.
2.           Statele membre se
asigură că informațiile cu privire la autoritățile sau
organizațiile competente să ofere asistență în conformitate
cu alineatul (1) sunt disponibile pe suport de hârtie la toate instanțele
la care se poate iniția procedura cu privire la cererile cu valoare
redusă, precum și în format electronic pe site-urile internet ale
acestor instanțe sau ale autorității centrale competente.”
(8)
Articolul 13 se înlocuiește cu următorul
text:
„Articolul 13
Notificarea sau comunicarea actelor și
alte comunicări între părți și instanță
1.           Documentele menționate
la articolul 5 alineatul (2) și la articolul 7 alineatul (2) sunt
notificate sau comunicate prin poștă sau pe cale electronică, cu
o confirmare de primire care să includă data primirii. Documentele se
notifică sau comunică pe cale electronică numai unei părți
care a acceptat în mod expres, în prealabil, notificarea sau comunicarea
documentelor pe cale electronică. Notificarea sau comunicarea pe cale
electronică poate fi atestată printr-o confirmare automată de
primire.
2.           Toate tipurile de comunicare
scrisă între instanță și părți care nu sunt menționate
la alineatul (1) au loc pe cale electronică, cu confirmare de primire, în
cazul în care astfel de mijloace sunt acceptabile în procedurile din cadrul
legislației naționale și numai atunci când partea
respectivă acceptă astfel de mijloace de comunicare.
3.           În cazul în care nu este
posibilă notificarea sau comunicarea actelor în conformitate cu alineatul
(1), aceasta poate avea loc prin oricare dintre metodele prevăzute la
articolul 13 sau 14 din Regulamentul (CE) nr. 1896/2006. În cazul în care nu
este posibilă comunicarea în conformitate cu alineatul (2), poate fi
utilizată orice altă metodă de comunicare acceptată în
temeiul legislației naționale.”
(9)
Se introduce următorul nou articol:
„Articolul 15a
Taxe judiciare și modalități
de plată
1.           Taxa judiciară
percepută pentru o procedură europeană cu privire la cererile cu
valoare redusă nu poate depăși 10 % din valoarea cererii,
fără să se ia în considerare dobânzile, cheltuielile și
alte costuri. Dacă statele membre impun o taxă judiciară
minimă pentru o procedură europeană cu privire la cererile cu valoare
redusă, această taxă nu poate depăși 35 EUR la
momentul primirii formularului de cerere de către instanța
competentă.
2.           Statele membre se
asigură că părțile pot plăti taxele judiciare prin
mijloace de plată la distanță, inclusiv prin transfer bancar și
printr-un sistem de plată cu cărți de credit sau de debit.”
(10)
La articolul 17, alineatul (2) se înlocuiește
cu următorul text:
„2. Articolele 15a și 16 se aplică în
cazul tuturor căilor de atac.”
(11)
Articolul 18 se înlocuiește cu următorul
text:
„Articolul 18
Standarde minime pentru căile de atac
1.           Un pârât care nu s-a
înfățișat în instanță are dreptul să conteste
hotărârea pronunțată în cadrul unei proceduri europene cu
privire la cererile cu valoare redusă înaintea instanței competente
din statul membru în care a fost pronunțată hotărârea în cazul
în care:
(a)
pârâtului nu i-a fost notificat sau comunicat
formularul de cerere în timp util și astfel încât să își
poată pregăti apărarea sau
(b)
pârâtul nu a putut contesta cererea din cauza unor
evenimente de forță majoră sau a unor circumstanțe excepționale
care nu au survenit din vina pârâtului;
cu excepția situației în care pârâtul
nu a contestat hotărârea atunci când a avut posibilitatea să o
facă.
2.           Termenul în care se poate
introduce calea de atac împotriva hotărârii este de 30 de zile. Acesta
începe să curgă de la data la care pârâtul a luat efectiv cunoștință
de conținutul hotărârii și a fost în măsură să acționeze,
dar nu mai târziu de la data primei măsuri de executare care are drept
efect faptul indisponibilitatea totală sau parțială a unor
bunuri ale pârâtului. Termenul nu poate fi prelungit din motive de distanță.

3.           Dacă instanța
respinge calea de atac, invocând faptul că niciunul dintre motivele menționate
la alineatul (1) nu se aplică, hotărârea rămâne în vigoare.
Dacă instanța hotărăște
că se justifică un control jurisdicțional al hotărârii, pe
baza unuia dintre motivele menționate la alineatul (1), hotărârea
pronunțată în cadrul procedurii europene cu privire la cererile cu
valoare redusă este nulă și neavenită. Cu toate acestea,
creditorul nu pierde avantajul care rezultă din întreruperea termenelor de
prescripție sau de decădere.”
(12)
Articolul 21 alineatul (2) litera (b) se înlocuiește
cu următorul text:
„(b) o copie a certificatului menționat la
articolul 20 alineatul (2) și, în cazul în care este necesar, o traducere
a conținutului hotărârii, prevăzut la secțiunea 4.3 din
certificat, în limba oficială a statului membru care execută
hotărârea sau – în cazul în care statul membru respectiv are mai multe
limbi oficiale – în limba oficială sau într-una dintre limbile oficiale de
procedură ale instanței judecătorești situate în locul în
care se urmărește executarea, în conformitate cu legislația
statului membru în cauză sau în altă limbă pe care statul membru
care execută hotărârea a indicat că o acceptă. Fiecare stat
indică cel puțin o limbă oficială a instituțiilor
Uniunii Europene, alta decât cea proprie, pe care o poate accepta în cadrul
procedurii europene cu privire la cererile cu valoare redusă. Traducerea
conținutului hotărârii, prevăzut la punctul 4.3 din certificat,
se efectuează de către un traducător autorizat într-unul dintre
statele membre.”
(13)
Articolul 25 se înlocuiește cu următorul
text:
„Articolul 25
Informații privind instanțele
competente, mijloacele de comunicare, căile de atac, taxele judiciare,
metodele de plată și controlul jurisdicțional al hotărârii
1.           Statele membre
informează Comisia până cel târziu la data de [6 luni de la
intrarea în vigoare a regulamentului] cu privire la:
(a)
instanțele competente să pronunțe o
hotărâre în cadrul unei proceduri europene cu privire la cererile cu
valoare redusă;
(b)
mijloacele de comunicare acceptate în cadrul
procedurii europene cu privire la cererile cu valoare redusă, de care
dispun instanțele în conformitate cu articolul 4 alineatul (1);
(c)
taxele judiciare aferente procedurii europene cu
privire la cererile cu valoare redusă sau modul de calcul al acestora,
precum și metodele de plată acceptate pentru achitarea taxelor
judiciare în conformitate cu articolul 15a;
(d)
autoritățile sau organizațiile
competente pentru furnizarea de asistență practică în
conformitate cu articolul 11;
(e)
dacă există posibilitatea
exercitării unei căi de atac în temeiul normelor interne de drept
procedural, în conformitate cu articolul 17, termenul în care trebuie
introdusă o astfel de cale de atac și instanța competentă;
(f)
procedurile de solicitare a controlului jurisdicțional
prevăzute la articolul 18;
(g)
limbile acceptate în temeiul articolului 21
alineatul (2) litera (b) și
(h)
autoritățile competente să execute
hotărârea și autoritățile competente pentru punerea în
aplicare a articolului 23.
Statele membre informează Comisia cu privire
la orice modificare ulterioară a acestor informații.
2.           Comisia pune la dispoziția
publicului informațiile comunicate în conformitate cu alineatul (1), prin
orice mijloace corespunzătoare, de exemplu prin publicarea acestora pe
internet.”
(14)
Articolul 26 se înlocuiește cu următorul
text:
„Articolul 26
Modificarea anexelor
1.           Comisia este
împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul
27, cu privire la modificarea anexelor I, II, III și IV.”
(15)
Articolul 27 se înlocuiește cu următorul
text:
„Articolul 27
Exercitarea delegării
1.           Competența de a adopta
acte delegate este conferită Comisiei sub rezerva îndeplinirii condițiilor
prevăzute la prezentul articol.
2.           Competența de a adopta
acte delegate menționată la articolul 26 se conferă Comisiei
pentru o perioadă nedeterminată începând cu [data intrării în
vigoare].
3.           Delegarea de competențe
menționată la articolul 26 poate fi revocată oricând de
către Parlamentul European sau de către Consiliu. Decizia de revocare
pune capăt delegării competenței specificate în decizia
respectivă. Decizia produce efecte din ziua următoare datei
publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată
ulterioară specificată în decizie. Aceasta nu aduce atingere
valabilității niciunuia dintre actele delegate care este deja în
vigoare.
4.           De îndată ce adoptă
un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și
Consiliului.
5.           Un act delegat adoptat în
temeiul articolului 26 intră în vigoare numai în cazul în care nu a fost
exprimată nicio obiecție de către Parlamentul European sau de
către Consiliu în termen de două luni de la notificarea actului către
Parlamentul European și Consiliu sau dacă, înainte de expirarea
perioadei respective, Parlamentul European și Consiliul au informat
Comisia că nu vor formula obiecții. Perioada în cauză se
prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European
sau a Consiliului.”
(16)
Articolul 28 se înlocuiește cu următorul
text:
„Articolul 28
Revizuire
Până la [5 ani de la data începerii
aplicării], Comisia prezintă Parlamentului European, Consiliului și
Comitetului Economic și Social European un raport privind funcționarea
prezentului regulament. Raportul este însoțit, dacă este cazul, de
propuneri de acte legislative.
În acest scop și până la aceeași
dată, statele membre furnizează Comisiei informații privind
numărul de cereri introduse în temeiul procedurii europene cu privire la
cererile cu valoare redusă, precum și numărul de solicitări
de executare a hotărârilor pronunțate în cadrul unei proceduri
europene cu privire la cererile cu valoare redusă.”
Articolul
2
Articolul 17 din Regulamentul (CE) nr.
1896/2006 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 17
Efectele opoziției
1.           În cazul în care s-a
făcut opoziție, în termenul prevăzut la articolul 16 alineatul
(2), procedura continuă în fața instanțelor competente ale
statului membru de origine, cu excepția cazului în care reclamantul cere
în mod expres ca procedura să ia sfârșit în acest caz. Procedura
continuă în conformitate cu normele:
(a)
oricărei proceduri simplificate aplicabile, în
special ale procedurii prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 861/2007; sau
(b)
procedurii civile de drept comun.
Atunci când reclamantul a introdus cererea în
cadrul procedurii europene a somației de plată, nicio dispoziție
a legislației naționale nu aduce atingere poziției sale în
cursul procedurii civile de drept comun ulterioare.
2.           Trecerea la procedura
civilă în sensul alineatului (1) literele (a) și (b) este
reglementată de legislația statului membru de origine.
3.           Reclamantul este informat cu
privire la orice opoziție făcută de pârât și cu privire la
orice trecere la procedura civilă, în sensul alineatului (1).”
Articolul 3
Prezentul regulament intră în vigoare în
a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al
Uniunii Europene.
Se aplică de la [6 luni de la intrarea
în vigoare a regulamentului].
Prezentul regulament este obligatoriu
în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre în
conformitate cu tratatele.
Adoptat la Bruxelles,
Pentru Parlamentul European                       Pentru
Consiliu
Președintele                                                  Președintele
FIȘĂ FINANCIARĂ
LEGISLATIVĂ
1.           CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI

              1.1.    Denumirea propunerii/inițiativei
              1.2.    Domeniul (domeniile) de politică în
cauză în structura ABM/ABB
              1.3.    Tipul
propunerii/inițiativei
              1.4.    Obiective

              1.5.    Motivul (motivele) propunerii/inițiativei
              1.6.    Durata
acțiunii și impactul financiar al acesteia
              1.7.    Modul (modurile) de gestionare preconizat(e)
2.           MĂSURI DE GESTIONARE
              2.1.    Dispoziții
în materie de monitorizare și raportare
              2.2.    Sistemul de gestiune și control
              2.3.    Măsuri
de prevenire a fraudelor și a neregulilor
3.           IMPACTUL
FINANCIAR ESTIMAT AL PROPUNERII/INIȚIATIVEI
              3.1.    Rubrica
(rubricile) din cadrul financiar multianual și linia (liniile)
bugetară (bugetare) de cheltuieli afectată (afectate)
              3.2.    Impactul estimat asupra cheltuielilor
              3.2.1. Sinteza
impactului estimat asupra cheltuielilor
              3.2.2. Impactul estimat
asupra creditelor operaționale
              3.2.3. Impactul estimat
asupra creditelor cu caracter administrativ
              3.2.4. Compatibilitatea cu
cadrul financiar multianual actual
              3.2.5. Participarea
terților la finanțare
              3.3.    Impactul estimat asupra
veniturilor:
FIȘĂ
FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ
1.           CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI

1.1.        Denumirea propunerii/inițiativei

Propunere
de Regulament al Parlamentului European și al Consiliului de modificare a
Regulamentului (CE) nr. 861/2007 al Parlamentului European și al
Consiliului de stabilire a unei proceduri europene cu privire la cererile cu
valoare redusă și a Regulamentului (CE) nr. 1896/2006 de
instituire a unei proceduri europene de somație de plată
1.2.        Domeniul (domeniile) de
politică în cauză în structura ABM/ABB[19]
Titlul
33 - Justiție
1.3.        Tipul propunerii/inițiativei

¨ Propunere/inițiativă
care se referă la o acțiune nouă
¨ Propunere/inițiativă care se
referă la o acțiune nouă ca urmare a unui proiect-pilot/a
unei acțiuni pregătitoare[20]
Ø Propunere/inițiativă
care se referă la prelungirea unei acțiuni existente
¨ Propunere/inițiativă
care se referă la o acțiune reorientată către o acțiune
nouă
1.4.        Obiective
1.4.1.     Obiectiv(e) strategic(e)
multianual(e) al(e) Comisiei vizat(e) de propunere/inițiativă
Dezvoltarea
unui spațiu de justiție; justiție pentru creștere
1.4.2.     Obiectiv(e) specific(e) și
activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză
Obiectivul specific nr.
Cooperare
judiciară în materie civilă și comercială
Activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză
33
03
1.4.3.     Rezultatul (rezultatele) și
impactul preconizate
A se preciza efectele
pe care propunerea/inițiativa ar trebui să le aibă asupra
beneficiarilor vizați/grupurilor vizate.
Creșterea
nivelului de simplificare, reducerea costurilor și a duratei procedurii
europene cu privire la cererile cu valoare redusă, precum și
îmbunătățirea accesului la justiție pentru cererile cu
valoare redusă
1.4.4.     Indicatori de rezultat și
de impact
A se preciza
indicatorii care permit monitorizarea punerii în aplicare a propunerii/inițiativei.
[…]
Eficiența și eficacitatea se
verifică prin intermediul următorilor indicatori:
- creșterea numărului cererilor
introduse în cadrul PECVR, luând în considerare atât
cererile a căror valoare este mai mică de 2 000 EUR, cât și
cele a căror valoare este între 2 000 și 10 000 EUR,
informațiile utilizate fiind preluate de la RJE, din sondaje
Eurobarometru, de la ECC-Net;
- reducerea globală a costurilor și
a duratei procedurii pentru fiecare caz, inclusiv a costurilor cu traducerea
formularului D, informațiile utilizate fiind preluate din sondaje
Eurobarometru și de la ECC-Net;
- îmbunătățirea transparenței
informațiilor privind taxele judiciare și modalitățile de
plată, precum și privind asistența practică, informațiile
utilizate fiind preluate din sondaje Eurobarometru și de la ECCNet;
- reducerea volumului de muncă al instanțelor
pentru fiecare caz, prin utilizarea PECVR în locul procedurilor naționale
ordinare sau simplificate, informațiile utilizate fiind preluate de la RJE
și de la interviuri cu judecători în mai multe state membre.
1.5.        Motivul (motivele)
propunerii/inițiativei
1.5.1.     Cerințe de îndeplinit pe
termen scurt sau lung
Revizuirea
Regulamentului 861/2007 de stabilire a unei proceduri europene cu privire la
cererile cu valoare redusă
1.5.2.     Valoarea adăugată a
implicării UE
[…]
Necesitatea
unei acțiuni la nivelul UE a fost stabilită încă din 2007, la
adoptarea Regulamentului (CE) nr. 861/2007. Principala justificare a actualei
acțiuni constă în reducerea suplimentară a costurilor disproporționate
ale soluționării litigiilor transfrontaliere privind cererile cu
valoare redusă în UE. Acest obiectiv nu poate fi atins de statele membre
deoarece se referă la o procedură instituită printr-un
regulament al UE. Este necesară o acțiune la nivelul UE pentru a
îmbunătăți și simplifica mai mult procedura europeană și
pentru ca aceasta să fie disponibilă pentru un număr mai mare de
cauze, prin extinderea domeniului de aplicare al acesteia și prin majorarea
pragului maxim, spre beneficiul consumatorilor și al IMM-urilor.
1.5.3.     Învățăminte
desprinse din experiențele anterioare similare
[…]
În ciuda beneficiilor pe care le-ar putea
aduce în ceea ce privește reducerea costurilor și a timpului aferent
litigiilor privind cererile transfrontaliere, procedura este în continuare puțin
cunoscută și insuficient utilizată deși au trecut câțiva
ani de la intrarea în vigoare a regulamentului. Parlamentul European a afirmat,
într-o rezoluție[21]
din 2011, că mai sunt multe de făcut în ceea ce privește
securitatea juridică, barierele lingvistice și transparența
procedurilor. Acesta a invitat Comisia să ia măsuri pentru a se
asigura că întreprinderile și consumatorii sunt mai bine informați
referitor la instrumentele legislative existente, cum ar fi procedura
europeană cu privire la cererile cu valoare redusă, și că
le utilizează. Consumatorii și întreprinderile interesate au susținut,
de asemenea, că regulamentul ar trebui îmbunătățit în
continuare pentru ca întreprinderile, în special IMM-urile, și
consumatorii să beneficieze de acesta. Statele membre au identificat, la
rândul lor, anumite deficiențe ale actualului regulament, care ar trebui
abordate.
1.5.4.     Coerența și posibila
sinergie cu alte instrumente relevante
 Regulamentul (UE) nr.
1215/2012 (Regulamentul Bruxelles I reformat)
vizează armonizarea normelor de drept internațional privat privind
competența judiciară, recunoașterea și executarea
hotărârilor în materie civilă și comercială. Acesta prevede, printre altele, că „hotărârile
judecătorești pronunțate într-un stat membru se recunosc în
celelalte state membre fără a fi necesară vreo procedură
specială”. Astfel de proceduri
speciale, care vor fi eliminate de la 10 ianuarie 2015 în cazul tuturor
hotărârilor în materie civilă și comercială, sunt cunoscute
sub denumirea de „exequatur”.
Regulamentul PECVR este, în esență,
un instrument care simplifică procedurile de soluționare a litigiilor
care privesc cererile cu o valoare redusă, și anume depunerea cererii
prin intermediul unui formular-tip, desfășurarea procedurii, în
principiu, prin mijloace scrise, audierea părților și
administrarea probelor, reprezentarea părților, costurile și
termenele.
Regulamentul PECVR conține, de asemenea,
norme care elimină procedura de exequatur pentru recunoașterea
hotărârilor pronunțate prin intermediul acestei proceduri
simplificate (articolul 20), iar în această privință se
suprapune cu Regulamentul Bruxelles I reformat. Cu toate acestea, în ceea ce
privește certificatul de executare, în Regulamentul PECVR acesta este
simplificat față de Regulamentul Bruxelles I reformat, formularul D utilizat
în cadrul PECVR reprezentând o versiune simplificată a anexei I la Regulamentul
Bruxelles I reformat.
De la 10 ianuarie 2015 (data intrării în
vigoare a Regulamentului Bruxelles I reformat), majoritatea covârșitoare a
dispozițiilor Regulamentului PECVR care se referă la simplificarea
procedurilor, precum și cele privind executarea, în măsura în care
reprezintă o simplificare față de Regulamentul Bruxelles I reformat
vor reprezenta în continuare o valoare adăugată a PECVR.
1.6.        Durata acțiunii și
impactul financiar al acesteia
¨ Propunere/inițiativă cu durată
limitată
–
¨  Propunere/inițiativă în vigoare din [ZZ/LL]AAAA până la
[ZZ/LL]AAAA
–
¨  Impactul financiar din AAAA până în AAAA
Ø Propunere/inițiativă cu durată
nelimitată
–
punere în aplicare cu o perioadă de creștere
în intensitate de la data adoptării regulamentului
–
urmată de o perioadă de funcționare
în regim de croazieră.
1.7.        Modelul (modelele) de
gestionare avute în vedere[22]
Ø Gestiune centralizată directă de către Comisie
¨ Gestiune centralizată indirectă, prin delegarea sarcinilor de execuție:
–
¨  agențiilor executive
–
¨  organismelor instituite de Comunități[23]
–
¨  organismelor publice naționale/organismelor cu misiune de
serviciu public
–
¨  persoanelor cărora li se încredințează executarea unor
acțiuni specifice în temeiul titlului V din Tratatul privind Uniunea
Europeană, identificate în actul de bază relevant în sensul articolului
49 din Regulamentul financiar
¨ Gestiune partajată cu statele membre
¨ Gestiune descentralizată împreună cu țări terțe
¨ Gestiune în comun cu organizații internaționale (a se preciza)
Dacă se
indică mai multe moduri de gestionare, se furnizează detalii
suplimentare în secțiunea „Observații“.
Observații
2.           MĂSURI DE GESTIONARE
2.1.        Dispoziții în materie de
monitorizare și raportare
A se preciza frecvența
și condițiile aferente acestor dispoziții.
[...]
Va avea loc o revizuire/Va fi elaborat un raport după 5 ani. Rapoartele ar
trebui să fie însoțite de propuneri de modificare, dacă este
necesar.
2.2.        Sistemul de gestiune și
control
2.2.1.     Riscul (riscurile)
identificat(e)
[...]
Nu au fost identificate riscuri.
2.2.2.     Metoda (metodele) de control
preconizată (preconizate)
[...]
N/A
2.3.        Măsuri de prevenire a
fraudelor și a neregulilor
A se preciza
măsurile de prevenire și de protecție existente sau preconizate.
[...]
N/A
3.           IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT
AL PROPUNERII/INIȚIATIVEI
3.1.        Rubrica (rubricile) din
cadrul financiar multianual și linia (liniile) bugetară (bugetare) de
cheltuieli afectată (afectate)
·      Linii bugetare de cheltuieli existente
În ordinea rubricilor
și a liniilor bugetare din cadrul financiar multianual.
 Rubrica din cadrul financiar multianual || Linia bugetară || Tip de cheltuieli || Contribuție
 Număr [Descriere………………………………...….] || Dif./ Nedif. ([24]) || Țări AELS[25] || Țări candidate[26] || Țări terțe || În sensul articolului 18 alineatul (1) litera (aa) din Regulamentul financiar
 [3] || [33.03.01 [programul „Justiție”] || Diferențiate || NU || NU || NU || NU
·      Noile linii bugetare a căror creare se solicită
În ordinea rubricilor și a liniilor bugetare din
cadrul financiar multianual.
 Rubrica din cadrul financiar multianual || Linia bugetară || Tip de cheltuieli || Contribuție
 Număr [Rubrica……………………………………..] || Dif./ Nedif. || Țări AELS || Țări candidate || Țări terțe || În sensul articolului 18 alineatul (1) litera (aa) din Regulamentul financiar
 [3] || [XX.YY.YY.YY]   ||   || DA/NU || DA/NU || DA/NU || DA/NU
3.2.        Impactul estimat asupra cheltuielilor

3.2.1.     Sinteza impactului estimat
asupra cheltuielilor
milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Rubrica din cadrul financiar multianual: || Număr || [Rubrica 3..........................................................................................................]
 DG: JUST ||   ||   || Anul 2014[27] || Anul 2015 || Anul 2016 || Anul 2017 || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020 || TOTAL
  Credite operaționale ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Numărul liniei bugetare: 33.03 01 || Angajamente || (1) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0,150 || 0 || 0 || 150 000
 Plăți || (2) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0,150 || 0 || 0 || 150 000
 Numărul liniei bugetare || Angajamente || (1a) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți || (2a) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Credite cu caracter administrativ finanțate  din bugetul anumitor programe[28] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Numărul liniei bugetare ||   || (3) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL credite pentru DG JUST || Angajamente || = 1 + 1a+ 3 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0,150 || 0 || 0 || 150 000
 Plăți || = 2 + 2a +3 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0,150 || 0 || 0 || 150 000
  TOTAL credite operaționale || Angajamente || (4) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți || (5) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  TOTAL credite cu caracter administrativ finanțate din bugetul anumitor programe || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL credite în cadrul RUBRICII 3 din cadrul financiar multianual || Angajamente || =4+ 6 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0,150 || 0 || 0 || 150 000
 Plăți || =5+ 6 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0,150 || 0. || 0 || 150 000
În cazul în care propunerea/inițiativa
afectează mai multe rubrici:
  TOTAL credite operaționale || Angajamente || (4) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți || (5) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  TOTAL credite cu caracter administrativ finanțate din bugetul anumitor programe || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL credite în cadrul RUBRICILOR 1 - 4 din cadrul financiar multianual (Suma de referință) || Angajamente || =4+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți || =5+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Rubrica din cadrul financiar multianual: || 5 || „Cheltuieli administrative”
milioane EUR (cu 3 zecimale)
   ||   ||   || Anul 2014 || Anul 2015 || Anul 2016 || Anul 2017 || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020 || TOTAL
 DG: JUST ||
  Resurse umane || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,182
  Alte cheltuieli administrative || 0,015 || 0,015 || 0,015 || 0,015 || 0,015 || 0,015 || 0,015 || 0,105
 TOTAL DG JUST || Credite || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,287
 TOTAL credite în cadrul RUBRICII 5 din cadrul financiar multianual || (Total angajamente = Total plăți) || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,287
milioane EUR (cu 3 zecimale)
   ||   ||   || Anul 2014 || Anul 2015 || Anul 2016 || Anul 2017 || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020 || TOTAL
 TOTAL credite în cadrul RUBRICILOR 1 - 5 din cadrul financiar multianual || Angajamente || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,191 || 0,041 || 0,041 || 0,437
 Plăți || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,191 || 0,041 || 0,041 || 0,437
3.2.2.     Impactul estimat asupra
creditelor operaționale
–
¨  Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de credite
operaționale
–
Ø  Propunerea/inițiativa implică utilizarea de credite operaționale,
conform explicațiilor de mai jos:
Credite de angajament în milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Obiective și realizări   ò ||   ||   || Anul 2014 || Anul 2015 || Anul 2016 || Anul 2017 ||  Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020 || TOTAL
 REALIZĂRI
 Tipul realizării[29] || Costul mediu al realizării || Număr de realizări || Cost || Număr de  realizări || Cost || Număr de  realizări || Cost || Număr de  realizări || Cost || Număr de realizări || Cost || Număr de realizări || Cost || Număr de realizări || Cost || Număr total de realizări || Costuri totale
 OBIECTIVUL SPECIFIC NR. 1 Monitorizarea punerii în aplicare[30] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 -Realizare ||   ||   ||   || 0 ||   || 0 ||   || 0 ||   || 0 || 1 || 0,150 ||   || 0 ||   || 0 || 1 || 0,150
 -Realizare ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 -Realizare ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Subtotal obiectivul specific nr. 1 ||   || 0 ||   || 0 ||   || 0 ||   || 0 || 1 || 0,150 ||   || 0 ||   || 0 || 1 || 0,150
 OBIECTIVUL SPECIFIC NR. 2… ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 -Realizare ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Subtotal obiectivul specific nr. 2 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 COSTURI TOTALE ||   || 0 ||   || 0 ||   || 0 ||   || 0 || 1 || 0,150 ||   || 0 ||   || 0 || 1 || 0,150
3.2.3.     Impactul estimat asupra
creditelor cu caracter administrativ
3.2.3.1.  Sinteză

–
     Propunerea/inițiativa nu implică
utilizarea de credite administrative
–
     X Propunerea/inițiativa implică
utilizarea de credite administrative, conform explicațiilor de mai jos:
milioane EUR (cu 3
zecimale)
   || Anul 2014[31] || Anul 2015 || Anul 2016 || Anul 2017 || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020 || TOTAL
 RUBRICA 5 din cadrul financiar multianual ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Resurse umane || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,182
 Alte cheltuieli administrative || 0,015 || 0,015 || 0,015 || 0,015 || 0,0,15 || 0,015 || 0,015 || 0,105
 Subtotal RUBRICA 5 din cadrul financiar multianual || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,287
 În afara RUBRICII 5 din cadrul financiar multianual[32] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Resurse umane ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Alte cheltuieli administrative ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Subtotal în afara RUBRICII 5 din cadrul financiar multianual ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,287
3.2.3.2.   Necesarul de
resurse umane estimat
–
Ø  Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de resurse
umane
–
¨  Propunerea/inițiativa implică utilizarea de resurse umane,
conform explicațiilor de mai jos:
Estimarea trebuie exprimată în valoare
întreagă (sau cel mult cu o zecimală)
   || Anul 2014 || Anul 2015 || Anul 2016 || Anul 2017 || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020
  Posturi din schema de personal (posturi de funcționari și de agenți temporari)
 33 01 01 01 (la sediu și în birourile de reprezentare ale Comisiei) || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026
 XX 01 01 02 (în delegații) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (cercetare indirectă) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (cercetare directă) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Personal extern (în echivalent normă întreagă: ENI)[33]
 XX 01 02 01 (AC, INT, END din „pachetul global”) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 02 (AC, INT, JED, AL și END în delegații) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 aa[34] || - la sediu[35] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - în delegații ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (AC, INT, END în cadrul cercetării indirecte) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (AC, INT, END în cadrul cercetării directe) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Alte linii bugetare (a se preciza) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026
XX este domeniul
de politică sau titlul din buget în cauză.
Necesarul de resurse
umane va fi acoperit de efectivele de personal ale DG-ului în cauză
alocate deja gestionării acțiunii și/sau realocate intern în
cadrul DG-ului, completate, după caz, prin resurse suplimentare ce ar
putea fi alocate DG-ului care gestionează acțiunea în cadrul procedurii
de alocare anuală și în lumina constrângerilor bugetare.
Descrierea sarcinilor
care trebuie efectuate:
 Funcționari și agenți temporari || Funcționarii implicați vor monitoriza aplicarea actului legislativ în statele membre și vor pregăti măsuri de punere în aplicare, astfel cum sunt descrise la articolul 26, vor pregăti activitățile comitetului (articolul 27) și vor efectua o revizuire a regulamentului în anul n + 5 (articolul 28).
 Personal extern || n/a
3.2.4.     Compatibilitatea cu cadrul
financiar multianual actual
–
Ø  Propunerea/inițiativa este compatibilă cu cadrul financiar
multianual existent.
–
¨  Propunerea/inițiativa necesită o reprogramare a rubricii
corespunzătoare din cadrul financiar multianual.
A se explica reprogramarea necesară, precizându-se
liniile bugetare în cauză și sumele aferente.
–
¨  Propunerea/inițiativa necesită recurgerea la instrumentul
de flexibilitate sau la revizuirea cadrului financiar multianual[36].
A se explica necesitatea efectuării acestei acțiuni,
precizând rubricile și liniile bugetare în cauză, precum și
sumele aferente.
3.2.5.     Participarea terților la
finanțare
ØPropunerea/inițiativa nu prevede cofinanțare din partea terților

–
Propunerea/inițiativa prevede cofinanțare,
estimată în cele ce urmează:
Credite de angajament în milioane EUR (cu 3 zecimale)
   || Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020 || Total
 A se preciza organismul care asigură cofinanțarea ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL credite cofinanțate ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.3.        Impactul estimat asupra
veniturilor
–
Ø  Propunerea/inițiativa nu are impact financiar asupra
veniturilor.
–
¨  Propunerea/inițiativa are următorul impact financiar:
–
¨         asupra resurselor proprii
–
¨         asupra diverselor venituri
milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Linia bugetară pentru venituri: || Credite disponibile pentru exercițiul bugetar în curs || Impactul propunerii/inițiativei[37]
 Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020
 Articolul............. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Pentru diversele
venituri alocate, a se preciza linia bugetară (liniile bugetare) de
cheltuieli afectată (afectate).
A se preciza metoda de
calcul a impactului asupra veniturilor.
[1]               Tratatul
privind Uniunea Europeană prevede că „Uniunea oferă
cetățenilor săi un spațiu de libertate, securitate și
justiție, fără frontiere interne, în interiorul căruia este
asigurată libera circulație a persoanelor”. În vederea instituirii
unui astfel de spațiu, Uniunea Europeană trebuie să dezvolte o
cooperare judiciară în materie civilă cu incidență
transfrontalieră.
[2]               Tabloul
de bord al UE în materie de justiție, disponibil la
http://ec.europa.eu/justice/effective-justice/scoreboard/index_en.htm.
[3]               Alte
elemente de simplificare prevăzute de regulament sunt
termenele-limită specifice aferente actelor procedurale pentru
părți și pentru instanță și faptul că
principiul conform căruia partea care pierde plătește este
limitat la costuri rezonabile.
[4]               Rezoluția PE din 25 octombrie 2011 referitoare la
soluționarea alternativă a litigiilor în materie civilă,
comercială și de familie, [2011/2117 (INI)].
[5]               Comunicare
a Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic
și Social și Comitetul Regiunilor referitoare la un raport privind
cetățenia UE: „Cetățenii UE: drepturile voastre, viitorul
vostru”, COM(2013) 269 final, p. 15-16.
[6]               COM(2012)
225 final.
[7]               Sondajul
Eurobarometru special nr. 395 referitor la procedura europeană cu privire
la cererile cu valoare redusă, disponibil la http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/ebs/ebs_395_sum_en.pdf.
[8]               Comisia
a primit mai multe răspunsuri sub formă de documente separate, de
sine stătătoare. Rezultatele prezentate aici în procente
reflectă numai răspunsurile înregistrate în cadrul consultării
online. Cu toate acestea, toate răspunsurile au fost luate în considerare
în evaluarea impactului.
[9]               Austria,
Bulgaria, Cipru, Estonia, Finlanda, Franța, Germania, Grecia, Italia,
Lituania, Malta, Polonia, Portugalia, Regatul Unit, Republica Cehă,
Slovacia, Slovenia, Spania, Suedia și Țările de Jos.
[10]             Utilizarea
serviciilor poștale este obligatorie în trei etape ale procedurii: la
notificarea sau comunicarea cererii pârâtului, la notificarea sau comunicarea
hotărârii reclamantului și la notificarea sau comunicarea
hotărârii pârâtului. Nu reiese în mod clar din textul actual al
regulamentului dacă și citația pentru a participa la audieri
trebuie notificată sau comunicată. Cu toate acestea, în
practică, în multe state membre, toate comunicările dintre părți
și instant sunt efectuate prin poștă.
[11]             A
se vedea cauza C-119/13, Eco-cosmetics Gmbh & Co.KG/Virginie Laetitia
Barbara Dupuy, cauza C120/13, Raiffeisenbank St. Georgen reg. Gen.
m.b.h/Tetyana Bonchyk, și C-121/13, Rechtsanwaltskanzlei CMS Hasche Sigle,
Partnerschaftsgesellschaft/Xceed Holding Ltd.
[12]             JO
C, , p. .
[13]             Regulamentul
(CE) nr. 861/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 iulie
2007 de stabilire a unei proceduri europene cu privire la cererile cu valoare
redusă (JO L 199, 31.7.2007, p. 1).
[14]             JO
C, , p. .
[15]             Regulamentul
(CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența
judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în
materie civilă și comercială (JO L 12, 16.1.2001, p. 1).
[16]             Regulamentul
(UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12
decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea
și executarea hotărârilor în materie civilă și
comercială (JO L 351, 20.12.2012, p. 1).
[17]             Regulamentul
(CE) nr. 1206/2001 al Consiliului din 28 mai 2001 privind cooperarea între
instanțele statelor membre în domeniul obținerii de probe în materie
civilă sau comercială (JO L 174, 27.6.2001, p. 1).
[18]             Regulamentul
(CE) nr. 1896/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 12
decembrie 2006 de instituire a unei proceduri europene de somație de
plată (JO L 399, 30.12.2006, p. 1).
[19]             ABM
(activity based management): gestionarea pe activități – ABB (activity
based budgeting): stabilirea bugetului pe activități.
[20]             Astfel
cum sunt menționate la articolul 49 alineatul (6) litera (a) sau (b) din
Regulamentul financiar.
[21]             Rezoluția
Parlamentului European din 25 octombrie 2011 privind soluționarea
alternativă a litigiilor în materie civilă, comercială și
de familie [2011/2117 (INI)].
[22]             Explicațiile
privind modurile de gestionare, precum și trimiterile la Regulamentul
financiar sunt disponibile pe site-ul BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[23]             Astfel cum sunt menționate la articolul 185 din Regulamentul
financiar.
[24]             Dif. = credite diferențiate / Nedif. = credite nediferențiate
[25]             AELS: Asociația
Europeană a Liberului Schimb.
[26]             Țările candidate și, după caz, țările
potențial candidate din Balcanii de Vest.
[27]             Anul N este anul în care începe punerea în aplicare a
propunerii/inițiativei.
[28]             Asistență tehnică și/sau administrativă
și cheltuieli de sprijin pentru punerea în aplicare a programelor
și/sau a acțiunilor UE (fostele linii „BA”), cercetare indirectă
și cercetare directă.
[29]             Realizările se referă la produsele și serviciile care
vor fi furnizate (de ex.: numărul
de schimburi de studenți finanțate, numărul de km de străzi
construiți etc.).
[30]             Conform descrierii din secțiunea 1.4.2. „Obiectiv(e) specific(e)…”
[31]             Anul N este anul în care începe punerea în aplicare a
propunerii/inițiativei.
[32]             Asistență tehnică și/sau administrativă
și cheltuieli de sprijin pentru punerea în aplicare a programelor
și/sau a acțiunilor UE (fostele linii „BA”), cercetare indirectă
și cercetare directă.
[33]             AC = agent contractual; INT =
personal interimar („Intérimaire”); JED
= „Jeune Expert en Délégation” (expert tânăr în delegații); AL = agent local; END= expert național detașat.
[34]             Sub plafonul pentru personal extern acoperit din creditele
operaționale (fostele linii „BA”)
[35]             În
special pentru fonduri structurale, Fondul european agricol pentru dezvoltare
rurală (FEADR) și Fondul european pentru pescuit (FEP).
[36]             A
se vedea punctele 19 și 24 din Acordul interinstituțional.
[37]             În
ceea ce privește resursele proprii tradiționale (taxe vamale,
cotizațiile pentru zahăr), sumele indicate trebuie să fie sume
nete, și anume sume brute după deducerea a 25 % pentru costuri
de colectare.