				|

		52014PC0544

			Propunere de DECIZIE A CONSILIULUI de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, referitor la propunerile prezentate de diverse părți la Convenția privind conservarea speciilor migratoare de animale sălbatice pentru modificarea anexelor la convenție în cadrul celei de a unsprezecea reuniuni a Conferinței părților /* COM/2014/0544 final - 2014/0252 (NLE) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1. Convenția privind conservarea
speciilor migratoare de animale sălbatice (cunoscută și sub
denumirea de CMS sau Convenția de la Bonn) are drept obiectiv conservarea
speciilor migratoare terestre, marine și de păsări în întreaga
lor arie de răspândire. Convenția este un tratat interguvernamental,
încheiat sub egida Programului Organizației Națiunilor Unite pentru
mediu, care vizează conservarea la scară mondială a speciilor
sălbatice de faună și floră, precum și a habitatelor.
Uniunea Europeană este parte la CMS de la 1 noiembrie 1983[1].
2. Speciile migratoare care trebuie conservate
sunt enumerate în anexa I (specii pe cale de dispariție) și în anexa
II (specii care intră sub incidența unor acorduri) la convenție.
Articolul III din convenție prevede că anexa I cuprinde lista
speciilor migratoare pe cale de dispariție și că părțile
care sunt state din aria de răspândire a speciilor în cauză trebuie
să depună eforturi pentru a adopta diverse măsuri de conservare și
trebuie să interzică capturarea de animale aparținând acelei
specii. Articolul IV din convenție prevede că anexa II cuprinde lista
speciilor migratoare care au o stare de conservare nefavorabilă și
pentru care este nevoie de acorduri internaționale pentru conservare și
management, cât și cele care au o stare de conservare care ar beneficia
considerabil de pe urma cooperării internaționale care ar putea fi
realizată printr-un acord internațional.
3. Conferința părților este
organismul decizional al convenției, fiind competent să evalueze
starea de conservare a speciilor migratoare și să modifice în
consecință anexele I și II la convenție.
4. În conformitate cu articolul XI din convenție,
propunerile de modificare pot fi făcute de către oricare dintre
părți. O modificare a anexelor intră în vigoare pentru toate
părțile, cu excepția acelor părți care își
exprimă rezerva, la 90 de zile după sesiunea Conferinței
părților la care a fost adoptată.
5. Cea de a unsprezecea reuniune a Conferinței
părților la convenție va avea loc la Quito (Ecuador) în perioada
4-9 noiembrie 2014. În vederea acestei reuniuni, Uniunea a propus modificarea
anexei I la convenție pentru a adăuga subpopulația
mediteraneeană a Ziphius cavirostris și specia de
păsări Coracias garrulus și modificarea anexei II la convenție
pentru a adăuga trei specii de rechini-vulpe, și anume Alopias
superciliosus, Alopias vulpinus și Alopias pelagicus.
6. Alte părți la convenție au
prezentat propuneri de modificare a anexelor I și II la convenție
pentru speciile Ursus maritimus, toate subspeciile de Panthera leo, Kobus
kob, Eudorcas rufifrons, Otis tarda, Calidris pusilla, calidris
tenuirostris, Cardellina canadiensis, Carcharhinus falciformis, Sphyrna
lewini, Sphyrna mokarran, Anoxypristis cuspidate, Pristis clavata, Pristis
pectinata, Pristis zijsron, Pristis pristis, Mobula mobular, Mobula
japonica, Mobula thurstoni, Mobula tarapacana, Mobula eregoodootenkee, Mobula
kuhlii, Mobula hypostoma, Mobula rochebrunei și Mobula munkiana,
Manta alfredi și Anguilla Anguilla.
7. Uniunea ar trebui să sprijine toate
propunerile, deoarece acestea sunt fundamentate științific, în
concordanță cu legislația Uniunii și cu angajamentul
Uniunii în ceea ce privește cooperarea internațională pentru
protecția biodiversității. Adăugarea acestor specii în
anexa I sau II la convenție, astfel cum s-a propus, nu ar necesita nicio
modificare a dreptului Uniunii.
8. Prin urmare, este necesară adoptarea
de către Consiliu a unei decizii menite să stabilească poziția
care urmează să fie adoptată în numele Uniunii, cu ocazia celei
de a unsprezecea reuniuni a Conferinței părților, referitor la
propunerile de modificare.
2014/0252 (NLE)
Propunere de
DECIZIE A CONSILIULUI
de stabilire a poziției care
urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, referitor
la propunerile prezentate de diverse părți la Convenția privind
conservarea speciilor migratoare de animale sălbatice pentru modificarea
anexelor la convenție în cadrul celei de a unsprezecea reuniuni a Conferinței
părților
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, în special articolul 192 alineatul (1), coroborat cu
articolul 218 alineatul (9),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
întrucât:
(1)       În temeiul Deciziei 82/461/CEE
a Consiliului din 24 iunie 1982[2],
Uniunea este parte la Convenția privind conservarea speciilor migratoare
de animale sălbatice („convenția”). Conferința părților
este organismul decizional al convenției, printre competențele care
i-au fost conferite numărându-se capacitatea de a evalua starea de
conservare a speciilor migratoare și de a modifica în consecință
anexele I și II la convenție, care cuprind lista speciilor care
trebuie conservate.
(2)       În conformitate cu articolul
XI din convenție, o modificare a anexelor intră în vigoare pentru
toate părțile, cu excepția acelor părți care își
exprimă rezerva, la 90 de zile după reuniunea Conferinței
părților la care a fost adoptată modificarea respectivă.
(3)       Cea de a unsprezecea reuniune
a Conferinței părților va avea loc la Quito (Ecuador) în
perioada 4-9 noiembrie 2014.
(4)       În vederea acestei reuniuni,
Uniunea a prezentat Secretariatului convenției o propunere de modificare a
anexei I la convenție pentru a include specia Coracias garrulus și
subpopulația mediteraneeană a speciei Ziphius cavirostris și
de modificare a anexei II la convenție pentru a include speciile Alopias
superciliosus, Alopias vulpinus și Alopias pelagicus[3].
(5)       Și alte părți
la convenție au prezentat propuneri de modificare a anexelor I și II
la convenție.
(6)       Uniunea ar trebui să
sprijine toate propunerile, deoarece acestea sunt fundamentate științific,
în concordanță cu legislația Uniunii și cu angajamentul
Uniunii în ceea ce privește cooperarea internațională pentru
protecția biodiversității, în conformitate cu articolul 5 din
Convenția ONU privind diversitatea biologică și cu deciziile
adoptate în cadrul Conferinței părților la convenția
respectivă, în special în conformitate cu obiectivul global convenit cu
ocazia celei de a zecea reuniuni: „împiedicarea dispariției speciilor a
căror amenințare este cunoscută, precum și
îmbunătățirea și susținerea stării de conservare
a acestora, în special a celor mai amenințate, până în 2020”.
(7)       Balena Ziphius cavirostris
este menționată în anexa IV la Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21
mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de
faună și floră sălbatică[4]. Prin urmare,
adăugarea acestei specii în anexa I la convenție nu ar necesita nicio
modificare a dreptului Uniunii.
(8)       Mamiferele Ursus
maritimus, toate subspeciile de Panthera leo, altele decât Panthera leo
persica, și Kobus kob nu trăiesc în UE. Prin urmare,
adăugarea acestor specii în anexa II la convenție nu ar necesita
nicio modificare a dreptului Uniunii.
(9)       Mamiferele Panthera leo
persica și Eudorcas rufifrons nu trăiesc în UE. Prin
urmare, adăugarea acestor specii în anexa I nu ar necesita nicio
modificare a dreptului Uniunii.
(10)     Pasărea Otis tarda
este menționată în anexa I la Directiva 2009/147/CE a Parlamentului
European și a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind conservarea
păsărilor sălbatice[5].
Prin urmare, adăugarea acestei specii în anexa I la convenție nu ar
necesita nicio modificare a dreptului Uniunii. Populația de Otis tarda
din Europa Centrală este deja menționată în anexa I la convenție
și face obiectul Memorandumului de înțelegere privind conservarea și
gestionarea populațiilor de dropie (Otis tarda) din Europa
Centrală, la care sunt parte 12 state membre. În plus, întreaga populație
mondială este deja menționată în anexa II la convenție.
(11)     Păsările Calidris
pusilla, calidris tenuirostris și Cardellina canadiensis
nu trăiesc în UE, cu excepția teritoriilor de peste mări, care
nu se încadrează în domeniul de aplicare al Directivei 2009/147/CE. Prin
urmare, adăugarea acestor specii în anexele I și II la convenție
nu ar necesita nicio modificare a dreptului Uniunii.
(12)     Pasărea Coracias
garrulus este menționată în anexa I la Directiva 2009/147/CE.
Prin urmare, adăugarea acestei specii în anexa I la convenție nu ar
necesita nicio modificare a dreptului Uniunii. Necesitățile de
conservare cele mai stringente vizează populația europeană a
acestei specii.
(13)     Populațiile de rechini
Alopias superciliosus, Alopias vulpinus, Alopias pelagicus,
Carcharhinus falciformis, Sphyrna lewini și Sphyrna mokarran intră
sub incidența politicii comune în domeniul pescuitului (PCP) a Uniunii
Europene, care oferă Uniunii instrumentele adecvate pentru a contribui la
gestionarea protecției acestor specii, în cazul adăugării lor în
anexa II la convenție.
(14)     Peștii-fierăstrău
Anoxypristis cuspidate, Pristis clavata, Pristis pectinata, Pristis zijsron,
Pristis pristis și pisicile zburătoare Mobula mobular, Mobula
japonica, Mobula thurstoni, Mobula tarapacana, Mobula eregoodootenkee, Mobula
kuhlii, Mobula hypostoma, Mobula rochebrunei și Mobula munkiana intră
sub incidența PCP, care oferă UE instrumentele adecvate pentru a
contribui la gestionarea protecției speciilor menționate, în cazul
adăugării acestora în anexele I și II la convenție.
(15)     Pisica de recif Manta
alfredi intră sub incidența PCP, care oferă UE instrumentele
adecvate pentru a contribui la gestionarea protecției speciei menționate,
în cazul adăugării acesteia în anexele I și II la convenție.
Manta alfredi a fost identificată ca specie distinctă de Manta
birostris la scurt timp după ce aceasta a fost adăugată în 2011
în anexele I și II la convenție.
(16)     Anghila europeană, Anguilla
anguilla, este o specie de pește care intră sub incidența
PCP, care oferă UE instrumentele adecvate pentru a contribui la
gestionarea protecției sale. Regulamentul (CE) nr. 1100/2007 al
Consiliului din 18 septembrie 2007 de instituire a unor măsuri pentru
regenerarea rezervelor de anghilă din Europa[6] stabilește acțiuni
menite să protejeze anghila europeană, prevăzând inclusiv
posibilitatea ca statele membre să elaboreze planuri de gestionare a
rezervelor de anghilă în colaborare cu țări din afara Uniunii cu
care au în comun habitate de anghilă. Articolul IV din convenție
încurajează acordurile internaționale menite să instituie
măsuri de protecție și, prin urmare, încurajează și
acordurile privind planurile comune de gestionare a rezervelor de anghilă
în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1100/2007 al Consiliului. Articolul IV din
convenție poate, de asemenea, să încurajeze și alte acorduri
internaționale care, pentru statele membre ale UE, nu pot avea drept
rezultat o protecție mai scăzută decât ceea ce este
prevăzut în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1100/2007 al Consiliului.
Articolul XII alineatul (3) din convenție prevede dreptul părților
de a adopta măsuri interne mai stricte cu privire la conservarea speciilor
migratoare enumerate în anexele I și II. În plus, includerea speciei Anguilla
anguilla în anexa II la convenție ar fi în concordanță cu
includerea sa în anexa II la Convenția privind comerțul internațional
cu specii ale faunei și florei sălbatice pe cale de dispariție,
ca urmare a propunerii înaintate de Comunitate în 2007 și a Deciziei din 25 iunie
2014 a Comisiei instituite în temeiul articolului 10 alineatul (1) din Convenția
privind protecția mediului marin al Atlanticului de Nord-Est („Convenția
OSPAR”) pentru a proteja această specie, deoarece este considerată a
fi deosebit de vulnerabilă în Oceanul Atlantic de Nord-Est[7]. Un nou acord internațional
în temeiul CMS nu este prevăzut pentru această specie. Măsurile
de conservare ar consta mai degrabă în acțiuni concertate care ar
favoriza conservarea speciei.
(17)     În măsura în care Convenția
privind conservarea speciilor migratoare de animale sălbatice se
încadrează atât în sfera de competență a Uniunii, cât și în
cea a statelor membre, Comisia și statele membre ar trebui să
coopereze îndeaproape în vederea adoptării modificărilor aduse
anexelor la convenție, pentru a asigura reprezentarea unitară a
Uniunii la nivel internațional,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
În cadrul celei de a unsprezecea reuniuni a
Conferinței părților la Convenția privind conservarea
speciilor migratoare de animale sălbatice, Comisia prezintă
următoarea poziție a Uniunii referitor la propunerile de modificare a
anexelor I și II la convenție:
(1)
Comisia este autorizată să susțină
adăugarea în anexa I a următoarelor specii:
(mamifere)
(a)
Ziphius cavirostris;
(b)
Panthera leo persica;
(c)
Eudorcas rufifrons;
(păsări)
(d)
Otis tarda;
(e)
Calidris pusilla;
(f)
Calidris tenuirostris;
(g)
Coracias garrulus;
(pești)
(h)
Anoxypristis cuspidate, Pristis clavata,
Pristis pectinata, Pristis zijsron, Pristis pristis;
(i)
Mobula mobular, Mobula japonica, Mobula
thurstoni, Mobula tarapacana, Mobula eregoodootenkee, Mobula kuhlii, Mobula
hypostoma, Mobula rochebrunei, Mobula munkiana;
(j)
Manta alfredi.
(2)
Comisia este autorizată să susțină
adăugarea în anexa II a următoarelor specii:
(mamifere)
(a)
Ursus maritimus;
(b)
Panthera leo (toate subspeciile, altele
decât Panthera leo persica);
(c)
Kobus kob leucotis;
(păsări)
(d)
Cardellina canadiensis;
(pești)
(e)
Anguilla anguilla;
(f)
Alopias superciliosus, Alopias vulpinus,
Alopias pelagicus;
(g)
Anoxypristis cuspidate, Pristis clavata,
Pristis pectinata, Pristis zijsron, Pristis pristis;
(h)
Carcharhinus falciformis;
(i)
Sphyrna lewini și Sphyrna mokarran;
(j)
Mobula mobular, Mobula japonica, Mobula
thurstoni, Mobula tarapacana, Mobula eregoodootenkee, Mobula kuhlii, Mobula
hypostoma, Mobula rochebrunei, Mobula munkiana;
(k)
Manta alfredi.
Articolul 2
Prezenta decizie se adresează Comisiei.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu,
                                                                       Președintele
[1]               Decizia
82/461/CEE a Consiliului din 24 iunie 1982 privind încheierea Convenției
privind conservarea speciilor migratoare de animale sălbatice, ediție
specială a JO, 2007, capitolul 11, volumul 3, p. 217.
[2]               Decizia 82/461/CEE a Consiliului din 24 iunie 1982
privind încheierea Convenției privind conservarea speciilor migratoare de
animale sălbatice (ediție specială a JO, 2007, capitolul 11,
volumul 3, p. 217).
[3]               Decizia Consiliului din 5 iunie 2014 de autorizare a
Comisiei Europene să înainteze, în numele Uniunii Europene, o propunere de
modificare a apendicelor la Convenția privind conservarea speciilor
migratoare de animale sălbatice, cu ocazia celei de a unsprezecea reuniuni
a Conferinței părților.
[4]               Ediție specială a JO, 2007, capitolul 15,
volumul 2, p. 109.
[5]               JO L 20, 26.1.2010, p. 7.
[6]               JO L 248, 22.9.2007, p. 17.
[7]               Decizie adoptată în cadrul reuniunii Comisiei OSPAR
din 23-27 iunie 2014.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 31.5.2016
            COM(2016) 319 final
            2016/0161(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene,în cadrul Comitetului mixt al SEE, cu privire la modificările aduse anexei IX (Servicii financiare) la Acordul privind SEE

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               Pentru a asigura un nivel corespunzător al securității juridice și al omogenității pieței interne, Comitetul mixt al SEE trebuie să încorporeze în Acordul privind Spațiul Economic European (Acordul privind SEE) toată legislația relevantă a UE, cât mai curând de la adoptarea acesteia.

               2.REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI

               Cele nouă proiecte de decizii ale Comitetului mixt al SEE (anexate la propunerea de decizie a Consiliului) vizează modificarea anexei IX (Servicii financiare) la Acordul privind SEE în vederea încorporării în acest acord în special a regulamentelor privind autoritățile europene de supraveghere ale UE [Regulamentele (UE) nr. 1093/2010, 1094/2010 și 1095/2010], dar și a unei serii de alte acte legislative ale Uniunii referitoare la sectorul financiar. Diferitele acte legislative incluse în acest prim pachet au în comun faptul că toate conferă puteri decizionale autorităților europene de supraveghere ale UE sau sunt legate de acte legislative care conțin astfel de dispoziții. Având în vedere imposibilitatea, din punct de vedere constituțional, pentru unele state AELS care fac parte din SEE (Norvegia, Islanda, Liechtenstein) de a accepta faptul că autoritățile europene de supraveghere ale UE adoptă decizii care sunt obligatorii pentru autoritățile lor competente și pentru participanții lor pe piață, trebuie găsită o soluție la această problemă.

               Autoritățile europene de supraveghere au un rol esențial în cadrul noii arhitecturi de supraveghere care a fost instituită în 2011 ca parte a reformelor cuprinzătoare întreprinse ca răspuns la criza financiară.

               Încorporarea acestui pachet legislativ este o urmare a acordului politic convenit de miniștrii finanțelor și economiei din UE și din statele AELS care fac parte din SEE la 14 octombrie 2014, cu ocazia reuniunii ECOFIN. În concordanță cu structura cu doi piloni a Acordului privind SEE, Autoritatea AELS de Supraveghere va lua deciziile destinate autorităților competente și participanților pe piață din statele AELS care fac parte din SEE. Autoritățile europene de supraveghere vor deține competența de a îndeplini acțiuni fără caracter obligatoriu, precum adoptarea de recomandări și medierea fără caracter obligatoriu, inclusiv față de autoritățile competente din statele AELS care fac parte din SEE. Acțiunile fiecărei părți vor fi precedate, după caz, de consultări, de acțiuni de coordonare sau de schimburi de informații între autoritățile europene de supraveghere ale UE și Autoritatea AELS de Supraveghere.

               Pentru a se asigura integrarea expertizei autorităților europene de supraveghere ale UE în acest proces, precum și coerența dintre cei doi piloni, deciziile individuale și avizele oficiale ale Autorității AELS de Supraveghere adresate uneia sau mai multor autorități competente sau unuia sau mai multor participanți pe piață din statele AELS care fac parte din SEE se vor adopta pe baza proiectelor elaborate de autoritatea europeană de supraveghere a UE care este relevantă.

               Pentru a se asigura supravegherea și aplicarea uniformă a legislației în domeniul serviciilor financiare, reprezentanții autorităților naționale competente din cele trei state AELS care fac parte din SEE și Autoritatea AELS de Supraveghere sunt membri deplini, însă fără drept de vot, ai consiliilor supraveghetorilor din cadrul autorităților europene de supraveghere ale UE și ale organismelor de pregătire ale acestora.

               Mai mult, autoritățile europene de supraveghere ale UE vor putea, de asemenea, să participe la activitatea Autorității AELS de Supraveghere și a organismelor sale de pregătire, în măsura în care aceasta este legată de activitățile lor.

               În cazul unor dezacorduri între autoritățile europene de supraveghere ale UE și Autoritatea AELS de Supraveghere, problema poate fi supusă atenției Comitetului mixt al SEE la cererea uneia dintre părțile contractante, astfel cum se prevede în Acordul privind SEE. Au fost instituite proceduri corespunzătoare pentru organizarea imediată de reuniuni ale Comitetului mixt al SEE în situații de urgență.

               În acest context, prezenta propunere de decizie acoperă 9 proiecte de decizii ale Comitetului mixt al SEE care vizează încorporarea a 31 de acte juridice ale UE în Acordul privind SEE. Aceste 9 proiecte de decizii ale Comitetului mixt al SEE sunt prezentate în anexele 1 - 9 la propunerea de decizie a Consiliului și se referă la următoarele acte legislative ale UE:

                        Anexa 1:

                        Regulamentul (UE) nr. 1092/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 privind supravegherea macroprudențială la nivelul Uniunii Europene a sistemului financiar și de înființare a unui Comitet european pentru risc sistemic
                           1
                        ;

                        Anexa 2:

                        Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 de instituire a Autorității europene de supraveghere (Autoritatea bancară europeană), de modificare a Deciziei nr. 716/2009/CE și de abrogare a Deciziei 2009/78/CE a Comisiei
                           2
                        , precum și Regulamentul (UE) nr. 1022/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 octombrie 2013 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 1093/2010 de instituire a Autorității europene de supraveghere (Autoritatea bancară europeană) în ceea ce privește conferirea de atribuții specifice Băncii Centrale Europene în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului
                           3
                        ;

                        Anexa 3:

                        Regulamentul (UE) nr. 1094/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 de instituire a Autorității europene de supraveghere (Autoritatea europeană de asigurări și pensii ocupaționale) de modificare a Deciziei nr. 716/2009/CE și de abrogare a Deciziei 2009/79/CE a Comisiei
                           4
                        ;

                        Anexa 4:

                        Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 de instituire a Autorității europene de supraveghere (Autoritatea Europeană pentru Valori Mobiliare și Piețe), de modificare a Deciziei nr. 716/2009/CE și de abrogare a Deciziei 2009/77/CE a Comisiei
                           5

                        Anexa 5:

                        Directiva 2011/61/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 8 iunie 2011 privind administratorii fondurilor de investiții alternative și de modificare a Directivelor 2003/41/CE și 2009/65/CE și a Regulamentelor (CE) nr. 1060/2009 și (UE) nr. 1095/2010
                           6
                        , precum și următoarele cinci acte legislative ale Comisiei:

                        - Regulamentul delegat (UE) nr. 231/2013 al Comisiei
                           7
                        ;

                        - Regulamentul delegat (UE) nr. 694/2014 al Comisiei
                           8
                        ;

                        - Regulamentul delegat (UE) nr. 2015/514 al Comisiei
                           9
                        ;

                        - Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 447/2013 al Comisiei
                           10
                        ;

                        - Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 448/2013 al Comisiei
                           11
                        ;

                        Anexa 6:

                        Regulamentul (UE) nr. 236/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 martie 2012 privind vânzarea în lipsă și anumite aspecte ale swapurilor pe riscul de credit
                           12
                        , precum și următoarele cinci acte legislative ale Comisiei:

                        - Regulamentul delegat (UE) nr. 826/2012 al Comisiei
                           13
                        ;

                        - Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 827/2012 al Comisiei
                           14
                        ;

                        - Regulamentul delegat (UE) nr. 918/2012 al Comisiei
                           15
                        ;

                        - Regulamentul delegat (UE) nr. 919/2012 al Comisiei
                           16
                        ;

                        - Regulamentul delegat (UE) nr. 2015/97 al Comisiei
                           17
                        ;

                        Anexa 7:

                        Regulamentul (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 4 iulie 2012 privind instrumentele financiare derivate extrabursiere, contrapărțile centrale și registrele centrale de tranzacții
                           18
                        ;

                        Anexa 8:

                        Regulamentul (UE) nr. 513/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 mai 2011 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 privind agențiile de rating de credit
                           19
                        , precum și Regulamentul (UE) nr. 462/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 mai 2013 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 privind agențiile de rating de credit
                           20
                        ;

                        Anexa 9:

                        Proiectul de decizie a Comitetului mixt din prezenta anexă acoperă următoarele acte legislative ale Comisiei referitoare la agențiile de rating de credit:

                        - Regulamentul delegat (UE) nr. 272/2012 al Comisiei
                           21
                        ;

                        - Regulamentul delegat (UE) nr. 446/2012 al Comisiei
                           22
                        ;

                        - Regulamentul delegat (UE) nr. 447/2012 al Comisiei
                           23
                        ;

                        - Regulamentul delegat (UE) nr. 448/2012 al Comisiei
                           24
                        ;

                        - Regulamentul delegat (UE) nr. 449/2012 al Comisiei
                           25
                        ;

                        - Regulamentul delegat (UE) nr. 946/2012 al Comisiei
                           26
                        ;

                        - Decizia de punere în aplicare 2014/245/UE a Comisiei
                           27
                        ;

                        - Decizia de punere în aplicare 2014/246/UE a Comisiei
                           28
                        ;

                        - Decizia de punere în aplicare 2014/247/UE a Comisiei
                           29
                        ;

                        - Decizia de punere în aplicare 2014/248/UE a Comisiei
                           30
                        ;

                        - Decizia de punere în aplicare 2014/249/UE a Comisiei
                           31
                        ;

               Există încă aproximativ 150 de acte juridice ale UE care nu fac obiectul unor proiecte de decizii menționate anterior și care nu au fost încă încorporate în Acordul privind SEE. Această încorporare este însă esențială pentru a se asigura condiții echitabile de concurență și aplicarea efectivă și omogenă a normelor și a supravegherii comune în întregul SEE. Se preconizează că ajustările care urmează să fie efectuate la aceste acte legislative vor fi doar de ordin tehnic, fapt care, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 2894/94 al Consiliului, i-ar permite Comisiei să stabilească poziția UE în cadrul Comitetului mixt al SEE. În cel mai scurt timp posibil va începe și activitatea de încorporare a acestor acte juridice ale UE în acord.

               3. Principalele elemente ale proiectelor de decizii ale Comitetului mixt

               După cum s-a menționat anterior, elementul central al prezentei acțiuni îl constituie încorporarea regulamentelor privind ABE (Autoritatea Bancară Europeană), EIOPA (Autoritatea Europeană de Asigurări și Pensii Ocupaționale) și AEVMP (Autoritatea Europeană pentru Valori Mobiliare și Piețe) (Regulamentele nr. 1093/2010, 1094/2010, 1095/2010) în Acordul privind SEE. Principalele elemente ale proiectelor de decizii ale Comitetului mixt privind aceste acte legislative, dar și ale celor privind celelalte acte legislative care urmează a fi încorporate, vor fi expuse în cele ce urmează, în ordinea corespunzătoare prezentării anexelor.

               Regulamentul privind Comitetul european pentru risc sistemic (CERS) (nr. 1092/2010)

               Ca urmare a încorporării Regulamentului (UE) nr. 1092/2010 (Regulamentul privind CERS) în Acordul privind SEE, autoritățile competente din statele AELS care fac parte din SEE vor primi dreptul de a participa la lucrările CERS în vederea asigurării coordonării necesare supravegherii macroprudențiale a pieței interne pentru servicii financiare din SEE. Autoritatea AELS de Supraveghere poate participa la lucrările Consiliului general. În acest context, autoritățile competente din statele AELS care fac parte din SEE și Autoritatea AELS de Supraveghere nu vor avea totuși drept de vot. Autoritățile vor coopera îndeaproape cu CERS și îi vor furniza toate informațiile de care are nevoie pentru a-și îndeplini atribuțiile.

               Regulamentele privind ABE, EIOPA și AEVMP (Regulamentele nr. 1093/2010, 1094/2010, 1095/2010, denumite împreună și regulamentele privind autoritățile europene de supraveghere)

               Cele trei regulamente privind autoritățile europene de supraveghere (ABE, EIOPA și AEVMP) le vor asigura acestora anumite competențe decizionale obligatorii pentru autoritățile competente ale UE și pentru participanții de pe piața UE. Având în vedere problemele de ordin constituțional cu care se confruntă o parte dintre statele AELS care fac parte din SEE cu privire la acceptarea faptului că autoritățile europene de supraveghere ale UE iau decizii care ar fi direct obligatorii pentru autoritățile lor competente și pentru participanții lor pe piață, a fost necesară găsirea unei soluții specifice pentru încorporarea regulamentelor privind autoritățile europene de supraveghere. Acordul politic din octombrie 2014 a stabilit principiile pentru încorporare, iar cele trei proiecte de decizii ale Comitetului mixt conțin ajustări corespunzătoare.

               În consecință, sistemul instituit de proiectele de decizii ale Comitetului mixt au la bază structura cu doi piloni care constituie fundamentul administrării Acordului privind SEE. Prin urmare, dacă deciziile din pilonul aferent UE rămân în competența autorităților europene de supraveghere, competența de a adopta decizii în cadrul pilonului aferent statelor AELS care fac parte din SEE va fi atribuită Autorității AELS de Supraveghere. Cu toate acestea, Autoritatea AELS de Supraveghere va adopta aceste decizii doar pe baza proiectelor elaborate de autoritățile europene de supraveghere ale UE.

               Pentru a promova coerența și omogenitatea în cadrul SEE, autoritățile competente ale statelor AELS care fac parte din SEE și Autoritatea AELS de Supraveghere participă la lucrările autorităților europene de supraveghere ale UE, dar nu au drept de vot. Aceasta include participarea la reuniunile organismelor tehnice și decizionale ale autorităților europene de supraveghere relevante ale UE, cum ar fi Consiliul supraveghetorilor, dar și la reuniunile comitetelor și grupurilor interne. La rândul lor, autoritățile europene de supraveghere ale UE au dreptul de a participa la procesul decizional al Autorității AELS de Supraveghere. Toate cele trei proiecte de decizii ale Comitetului mixt prevăd un mecanism de soluționare a dezacordurilor dintre autoritățile europene de supraveghere ale UE și Autoritatea AELS de Supraveghere. Diferitele modificări aduse cadrului regulamentelor privind autoritățile europene de supraveghere din proiectele de decizii ale Comitetului mixt al SEE se limitează la cele care sunt necesare pentru punerea în aplicare a acordului politic și pentru instituirea unor relații armonioase între pilonul aferent UE (în special regulamentele privind autoritățile europene de supraveghere ale UE) și pilonul aferent AELS (în special Autoritatea AELS de supraveghere). Autoritățile competente ale statelor AELS care fac parte din SEE contribuie la bugetul autorităților europene de supraveghere ale UE în același fel ca statele membre ale UE.

               Directiva 2011/61/UE privind administratorii fondurilor de investiții alternative și Regulamentul (UE) nr. 236/2012 privind vânzarea în lipsă

               Acest pachet se referă, de asemenea, la o serie de acte legislative ale Comisiei în domeniile în cauză (a se vedea mai jos).

               Directiva 2011/61 (Directiva AFIA) și Regulamentul (UE) nr. 236/2012 (Regulamentul privind vânzarea în lipsă) prevăd amândouă competențe de intervenție directă pentru AEVMP. Din acest motiv este necesar să se ajusteze cadrul aplicabil și, în conformitate cu acordul politic, să se confere aceste competențe decizionale Autorității AELS de Supraveghere. Cu toate acestea, la fel ca în cazul regulamentelor privind autoritățile europene de supraveghere (precum și al Regulamentului privind CRA și al EMIR, a se vedea secțiunea următoare), Autoritatea AELS de Supraveghere poate decide doar pe baza unui proiect elaborat de către autoritățile de supraveghere ale UE.

               Autoritățile competente din statele AELS care fac parte din SEE și persoanele fizice sau juridice din statele AELS care fac parte din SEE sunt incluse în domeniul de aplicare al directivei/regulamentului în aceiași termeni și în aceleași condiții ca și autoritățile competente ale UE și persoanele fizice sau juridice din UE.

               Pentru a asigura o supraveghere coerentă și o aplicare omogenă a normelor din domeniul serviciilor financiare în întregul SEE, AEVMP și Autoritatea AELS de Supraveghere vor coopera, vor face schimb de informații și se vor consulta reciproc înainte de a adopta măsuri relevante pentru funcțiile lor de supraveghere.

               În mai multe cazuri, Directiva AFIA prevede că AEVMP poate acționa în conformitate cu competențele de mediere care i-au fost conferite în temeiul articolului 19 din Regulamentul privind AEVMP [Regulamentul (UE) nr. 1095/2010] pentru a soluționa dezacordurile dintre autoritățile competente în context transfrontalier. Cu toate acestea, în proiectul de decizie a Comitetului mixt care încorporează Regulamentul privind AEVMP, competența de a adopta decizii cu caracter obligatoriu destinate autorităților competente sau participanților la piețele financiare din statele AELS care fac parte din SEE este conferită Autorității AELS de Supraveghere. Prin urmare, proiectul de decizie a Comitetului mixt privind Directiva AFIA precizează faptul că trimiterile la aceste competențe ale AEVMP ar trebui să fie înțelese ca trimiteri care se referă la competențele Autorității AELS de Supraveghere.

               Proiectul de decizie a Comitetului mixt al SEE privind Directiva AFIA încorporează, de asemenea, trei regulamente delegate și două regulamente de punere în aplicare bazate pe Directiva AFIA și prevede ajustările necesare.

               Articolul 28 din Regulamentul privind vânzarea în lipsă prevede că AEVMP poate acționa în conformitate cu competențele sale de intervenție, prevăzute la articolul 9 alineatul (5) din Regulamentul privind AEVMP, pentru a interzice temporar, pentru a restricționa vânzările în lipsă sau tranzacțiile similare sau pentru a solicita notificarea ori publicarea pozițiilor scurte nete de către persoane fizice sau juridice. Competența de a adopta decizii obligatorii destinate participanților pe piețele financiare din statele AELS care fac parte din SEE în temeiul articolului 9 alineatul (5) din Regulamentul privind AEVMP urmează a fi conferită Autorității AELS de Supraveghere în conformitate cu acordul politic (a se vedea proiectul de decizie a Comitetului mixt referitoare la Regulamentul privind AEVMP). La fel ca în cazul Regulamentului privind AEVMP, Autoritatea AELS de Supraveghere va putea adopta o decizie doar pe baza unui proiect elaborat de AEVMP.

               În vederea menținerii coerenței în SEE, funcțiile de coordonare ale AEVMP prevăzute la articolul 27 din Regulamentul privind vânzarea în lipsă vor fi extinse pentru a acoperi și autoritățile competente ale statelor AELS care fac parte din SEE. Printre acestea se numără posibilitatea ca AEVMP să emită un aviz cu privire la măsurile pe care autoritățile competente ale statelor AELS care fac parte din SEE intenționează să le impună sau să le reînnoiască. Acțiunile întreprinse de Autoritatea AELS de Supraveghere în temeiul articolului 28 vor fi în general precedate de astfel de eforturi de coordonare fără caracter obligatoriu conduse de AEVMP în temeiul articolului 27. Ca și în cazul Directivei AFIA, competențele de mediere cu caracter obligatoriu conferite AEVMP în temeiul articolului 23 alineatul (4) din Regulamentul privind vânzarea în lipsă sunt conferite Autorității AELS de Supraveghere pentru pilonul aferent AELS.

               În plus față de încorporarea Regulamentului privind vânzarea în lipsă, proiectul relevant de decizie a Comitetului mixt prevede, de asemenea, încorporarea a patru regulamente delegate și a unui regulament de punere în aplicare întemeiat pe Regulamentul privind vânzarea în lipsă.

               Regulamentul (UE) nr. 648/2012 privind instrumentele financiare derivate extrabursiere, contrapărțile centrale și registrele centrale de tranzacții (EMIR) și regulamentele de modificare a Regulamentului (UE) nr. 1060/2009 privind agențiile de rating de credit [Regulamentul (UE) nr. 513/2011
                  32
                și Regulamentul (UE) nr. 462/2013
                  33
               ]

               Acest pachet include și o serie de acte legislative ale Comisiei în domeniile în cauză (a se vedea mai jos).

               AEVMP a primit, atât în temeiul EMIR, cât și al Regulamentului privind agențiile de rating de credit, competențe de supraveghere pentru registrele centrale de tranzacții și agențiile de rating de credit, inclusiv competența de a lua decizii care se aplică direct acestor entități. Pentru încorporarea acestor regulamente în Acordul privind SEE și în conformitate cu acordul politic menționat anterior, se propune ca principiile aplicabile încorporării regulamentelor privind autoritățile europene de supraveghere să se aplice și în cazul supravegherii directe de către AEVMP a agențiilor de rating de credit și a registrelor centrale de tranzacții. În ceea ce privește agențiile de rating de credit și registrele centrale de tranzacții din statele AELS care fac parte din SEE, Autoritatea AELS de Supraveghere va adopta decizii pe baza proiectelor elaborate de AEVMP. În conformitate cu acordul politic, ajustările din proiectele de decizie ale Comitetului mixt al SEE urmează structura generală propusă pentru regulamentele privind autoritățile europene de supraveghere.

               În ceea ce privește Regulamentul privind agențiile de rating de credit, sunt prevăzute două decizii ale Comitetului mixt al SEE: prima decizie pentru cele două texte legislative care trebuie încorporate [Regulamentul (UE) nr. 513/2011 și Regulamentul (UE) nr. 462/2013], iar a doua decizie pentru o serie de regulamente delegate și de punere în aplicare. Pentru EMIR, numai actul legislativ [Regulamentul (UE) nr. 648/2012] va fi încorporat în această etapă, actele legislative de nivel 2 urmând să fie încorporate într-o etapă ulterioară. Întrucât la acest moment nu s-au instituit registre centrale de tranzacții în statele AELS care fac parte din SEE, nu se creează niciun fel de problemă de ordin practic.

               Cadrul care urmează să fie creat prin deciziile Comitetului mixt impun o strânsă colaborare între AEVMP și Autoritatea AELS de Supraveghere, pentru a se asigura o supraveghere coerentă și o aplicare omogenă a normelor din domeniul serviciilor financiare în întregul SEE. Conform proiectelor de decizii ale Comitetului mixt, AEVMP și Autoritatea AELS de Supraveghere vor coopera, vor face schimb de informații și se vor consulta reciproc înainte de a adopta măsuri relevante pentru funcțiile lor de supraveghere. Acestea trebuie să asigure transmiterea reciprocă și în timp util a tuturor informațiilor necesare. Fiecare dintre cele două autorități este obligată să transmită orice solicitare, informație, plângere sau cerere care intră în domeniul de competență al celeilalte autorități. La fel ca în regulamentele privind autoritățile europene de supraveghere, este prevăzută o procedură pentru soluționarea dezacordurilor.

               Măsurile obligatorii care urmează a fi luate de AEVMP pentru agențiile de rating de credit și registrele centrale de tranzacții din UE vor fi luate, pentru agențiile de rating de credit și registrele centrale de tranzacții din statele AELS care fac parte din SEE, de Autoritatea AELS de Supraveghere. Aceste măsuri sunt, de exemplu, decizia de a înregistra sau de a refuza înregistrarea, decizia de a retrage înregistrarea, solicitările de informații, decizia de a efectua o investigație cu privire la o persoană, decizia de a lua o măsură de supraveghere, deciziile de a aplica o amendă sau penalități cu titlu cominatoriu și, pentru agențiile de rating de credit, decizia de a prelungi perioada în care ratingurile de credit pot fi utilizate în continuare în scopuri de reglementare. Deși, din punct de vedere juridic, Autoritatea AELS de Supraveghere este supraveghetorul și va lua măsurile cu caracter obligatoriu, toate activitățile practice privind înregistrarea și supravegherea de zi cu zi a agențiilor de rating de credit și a registrelor centrale de tranzacții cu sediul în statele AELS care fac parte din SEE vor fi efectuate de AEVMP. Măsurile pot fi adoptate de Autoritatea AELS de Supraveghere doar pe baza unui proiect elaborat de AEVMP. AEVMP poate pregăti un astfel de proiect din proprie inițiativă sau pe baza unei cereri din partea Autorității AELS de Supraveghere. Autoritatea AELS de Supraveghere adoptă, fără întârzieri nejustificate, o decizie pe baza proiectului respectiv. În ceea ce privește taxele care trebuie colectate, Autoritatea AELS de Supraveghere percepe, în calitate de organism de supraveghere a agențiilor de rating de credit și a registrelor centrale de tranzacții ale statelor AELS care fac parte din SEE, taxe de supraveghere și înregistrare de la aceste entități. Cu toate acestea, întrucât toate activitățile practice pentru procedura de înregistrare și supravegherea de zi cu zi a agențiilor de rating de credit se efectuează de către AEVMP, Autoritatea AELS de Supraveghere transferă către AEVMP, fără întârzieri nejustificate, sumele colectate. Valoarea taxelor se calculează pe aceeași bază ca cea corespunzătoare taxelor percepute agențiilor de rating de credit cu sediul în UE.

               Al doilea proiect de decizie a Comitetului mixt referitor la Regulamentul privind agențiile de rating de credit va include șase acte delegate și cinci acte de punere în aplicare ale Comisiei.

               4.Procedura

               Întrucât proiectele de decizii ale Comitetului mixt din anexe conțin modificări aduse legislației care urmează să se aplice și statelor AELS care fac parte din SEE, iar aceste modificări reprezintă mai mult decât simple ajustări tehnice, acest caz intră sub incidența articolului 1 alineatul (3) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 2894/94 al Consiliului
                  34
               . În consecință, Consiliul stabilește poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Comitetului mixt al SEE, la propunerea Comisiei. În acest scop, Comisia înaintează prezenta propunere. Comisia speră să poată prezenta Comitetului mixt al SEE poziția UE, cu cea mai apropiată ocazie.

               5. Alte informații

               Întrucât, potrivit dreptului constituțional norvegian și islandez, acest prim pachet ar conduce la un transfer de suveranitate către Autoritatea AELS de Supraveghere, el va trebui aprobat de Parlamentul Norvegiei (cu o majoritate de ¾) și de Parlamentul Islandei.

               Liechtenstein a declarat că a transpus deja legislația UE relevantă în legislația sa națională și este pregătit să o aplice.

               2016/0161 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene,
                  în cadrul Comitetului mixt al SEE, cu privire la modificările aduse anexei IX
                  (Servicii financiare) la Acordul privind SEE

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 53 alineatul (1) și articolul 114, coroborate cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2894/94 al Consiliului din 28 noiembrie 1994 privind normele de punere în aplicare a Acordului privind Spațiul Economic European
                  35
               , în special articolul 1 alineatul (3) litera (a),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Acordul privind Spațiul Economic European
                  36
                („Acordul privind SEE”) a intrat în vigoare la 1 ianuarie 1994.

               (2)În temeiul articolului 98 și, în special, al articolului 102 din Acordul privind SEE, Comitetul mixt al SEE poate decide să modifice, printre altele, anexa IX la Acordul privind SEE, care conține dispoziții referitoare la serviciile financiare.

               (3)Următoarele acte legislative se referă la servicii financiare și trebuie încorporate în Acordul privind SEE:

                     37
                  - Regulamentul (UE) nr. 1092/2010 al Parlamentului European și al Consiliului;

                     38
                  - Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 al Parlamentului European și al Consiliului;

                     39
                  - Regulamentul (UE) nr. 1094/2010 al Parlamentului European și al Consiliului;

                     40
                  - Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 al Parlamentului European și al Consiliului;

                     41
                  - Regulamentul (UE) nr. 1022/2013 al Parlamentului European și al Consiliului;

                     42
                  - Directiva 2011/61/UE a Parlamentului European și a Consiliului;

                     43
                  - Regulamentul delegat (UE) nr. 231/2013 al Comisiei;

                     44
                  - Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 447/2013 al Comisiei;

                     45
                  - Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 448/2013 al Comisiei;

                     46
                  - Regulamentul delegat (UE) nr. 694/2014 al Comisiei;

                     47
                  - Regulamentul delegat (UE) nr. 2015/514 al Comisiei;

                     48
                  - Regulamentul (UE) nr. 236/2012 al Parlamentului European și al Consiliului;

                     49
                  - Regulamentul delegat (UE) nr. 826/2012 al Comisiei;

                     50
                  - Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 827/2012 al Comisiei;

                     51
                  - Regulamentul delegat (UE) nr. 918/2012 al Comisiei;

                     52
                  - Regulamentul delegat (UE) nr. 919/2012 al Comisiei;

                     53
                  - Regulamentul delegat (UE) nr. 2015/97 al Comisiei;

                     54
                  - Regulamentul (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului;

                     55
                  - Regulamentul (UE) nr. 513/2011 al Parlamentului European și al Consiliului;

                     56
                  - Regulamentul (UE) nr. 462/2013 al Parlamentului European și al Consiliului;

                     57
                  - Regulamentul delegat (UE) nr. 272/2012 al Comisiei;

                     58
                  - Regulamentul delegat (UE) nr. 446/2012 al Comisiei;

                     59
                  - Regulamentul delegat (UE) nr. 447/2012 al Comisiei;

                     60
                  - Regulamentul delegat (UE) nr. 448/2012 al Comisiei;

                     61
                  - Regulamentul delegat (UE) nr. 449/2012 al Comisiei;

                     62
                  - Regulamentul delegat (UE) nr. 946/2012 al Comisiei;

                     63
                  - Decizia de punere în aplicare 2014/245/UE a Comisiei;

                     64
                  - Decizia de punere în aplicare 2014/246/UE a Comisiei;

                     65
                  - Decizia de punere în aplicare 2014/247/UE a Comisiei;

                     66
                  - Decizia de punere în aplicare 2014/248/UE a Comisiei;

                     67
                  - și Decizia de punere în aplicare 2014/249/UE a Comisiei.

               (4)Prin urmare, anexa IX la Acordul privind SEE ar trebui modificată în mod corespunzător.

               (5)Prin urmare, poziția Uniunii în cadrul Comitetului mixt al SEE ar trebui să se bazeze pe proiectele de decizii atașate,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul Comitetului mixt al SEE cu privire la propunerile de modificare a anexei IX (Servicii financiare) la Acordul privind SEE se bazează pe proiectele de decizii ale Comitetului mixt al SEE atașate la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)
                  JO L 331, 15.12.2010, p. 1.

                     (2)
                  JO L 331, 15.12.2010, p. 12.

                     (3)
                  JO L 287, 29.10.2013, p. 5.

                     (4)
                  JO L 331, 15.12.2010, p. 48.

                     (5)
                  JO L 331, 15.12.2010, p. 84.

                     (6)
                  JO L 174, 1.7.2011, p. 1.

                     (7)
                  Regulamentul delegat (UE) nr. 231/2013 al Comisiei din 19 decembrie 2012 de completare a Directivei 2011/61/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește derogările, condițiile generale de operare, depozitarii, efectul de levier, transparența și supravegherea, JO L 83, 22.3.2013, p. 1.

                     (8)
                  Regulamentul delegat (UE) nr. 694/2014 al Comisiei din 17 decembrie 2013 de completare a Directivei 2011/61/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește standardele tehnice de reglementare care stabilesc tipurile de administratori ai fondurilor de investiții alternative, JO L 183, 24.6.2014, p. 18.

                     (9)
                  Regulamentul delegat (UE) 2015/514 al Comisiei din 18 decembrie 2014 privind informațiile care trebuie furnizate de către autoritățile competente Autorității Europene pentru Valori Mobiliare și Piețe în temeiul articolului 67 alineatul (3) din Directiva 2011/61/UE a Parlamentului European și a Consiliului, JO L 82, 27.3.2015, p. 5.

                     (10)
                  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 447/2013 al Comisiei din 15 mai 2013 de stabilire a procedurii pentru AFIA care optează să intre sub incidența Directivei 2011/61/UE a Parlamentului European și a Consiliului, JO L 132, 16.5.2013, p. 1.

                     (11)
                  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 448/2013 al Comisiei din 15 mai 2013 de instituire a unei proceduri pentru stabilirea statului membru de referință al unui AFIA din afara UE în temeiul Directivei 2011/61/UE a Parlamentului European și a Consiliului, JO L 132, 16.5.2013, p. 3.

                     (12)
                  JO L 86, 24.3.2012, p. 1.

                     (13)
                  Regulamentul delegat (UE) nr. 826/2012 al Comisiei din 29 iunie 2012 de completare a Regulamentului (UE) nr. 236/2012 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește standardele tehnice normative privind obligațiile de notificare și publicare referitoare la pozițiile scurte nete, detaliile informațiilor care trebuie furnizate Autorității europene pentru valori mobiliare și piețe cu privire la pozițiile scurte nete și metoda de calcul al volumului tranzacțiilor în vederea stabilirii acțiunilor exceptate, JO L 251, 18.9.2012, p. 1.

                     (14)
                  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 827/2012 al Comisiei din 29 iunie 2012 de stabilire a standardelor tehnice de punere în aplicare cu privire la mijloacele de publicare a pozițiilor nete pe acțiuni, la formatul informațiilor care trebuie furnizate Autorității europene pentru valori mobiliare și piețe în ceea ce privește pozițiile scurte nete, tipurile de acorduri, înțelegeri și măsuri pentru a garanta în mod adecvat că acțiunile sau instrumentele de datorie suverană sunt disponibile pentru decontare, precum și la datele și perioada pentru determinarea locului principal de tranzacționare al unei acțiuni în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 236/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind vânzarea în lipsă și anumite aspecte ale swapurilor pe riscul de credit, JO L 251, 18.9.2012, p. 11.

                     (15)
                  Regulamentul delegat (UE) nr. 918/2012 al Comisiei din 5 iulie 2012 de completare a Regulamentului (UE) nr. 236/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind vânzarea în lipsă și anumite aspecte ale swapurilor pe riscul de credit în ceea ce privește definițiile, calcularea pozițiilor scurte nete, swapurile acoperite pe riscul de credit al datoriei suverane, pragurile de notificare, pragurile de lichiditate pentru suspendarea restricțiilor, scăderile semnificative ale valorii instrumentelor financiare și evenimentele nefavorabile, JO L 274, 9.10.2012, p. 1.

                     (16)
                  Regulamentul delegat (UE) nr. 919/2012 al Comisiei din 5 iulie 2012 de completare a Regulamentului (UE) nr. 236/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind vânzarea în lipsă și anumite aspecte ale swapurilor pe riscul de credit în ceea ce privește standardele tehnice de reglementare pentru metoda de calculare a scăderii valorii acțiunilor lichide și a altor instrumente financiare, JO L 274, 9.10.2012, p. 16.

                     (17)
                  Regulamentul delegat (UE) 2015/97 al Comisiei din 17 octombrie 2014 de corectare a Regulamentului delegat (UE) nr. 918/2012 în ceea ce privește notificarea pozițiilor scurte nete semnificative pe datoria suverană, JO L 16, 23.1.2015, p. 22.

                     (18)
                  JO L 201, 27.7.2012, p. 1.

                     (19)
                  JO L 145, 31.5.2011, p. 30.

                     (20)
                  JO L 146, 31.5.2013, p. 1.

                     (21)
                  Regulamentul delegat (UE) nr. 272/2012 al Comisiei din 7 februarie 2012 de completare a Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului cu privire la taxele aplicate de Autoritatea Europeană pentru Valori Mobiliare și piețe agențiilor de rating de credit, JO L 90, 28.3.2012, p. 6.

                     (22)
                  Regulamentul delegat (UE) nr. 446/2012 al Comisiei din 21 martie 2012 de completare a Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește standardele tehnice de reglementare referitoare la conținutul și formatul rapoartelor periodice privind datele de rating care trebuie transmise Autorității europene pentru valori mobiliare și piețe de către agențiile de rating de credit, JO L 140, 30.5.2012, p. 2.

                     (23)
                  Regulamentul delegat (UE) nr. 447/2012 al Comisiei din 21 martie 2012 de completare a Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului prin stabilirea unor standarde tehnice de reglementare pentru evaluarea conformității metodologiilor de rating JO L 140, 30.5.2012, p. 14.

                     (24)
                  Regulamentul delegat (UE) nr. 448/2012 al Comisiei din 21 martie 2012 de completare a Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește standardele tehnice de reglementare pentru prezentarea informațiilor pe care agențiile de rating de credit trebuie să le transmită registrului central creat de Autoritatea Europeană pentru Valori Mobiliare și Piețe, JO L 140, 30.5.2012, p. 17.

                     (25)
                  Regulamentul delegat (UE) nr. 449/2012 al Comisiei din 21 martie 2012 de completare a Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește standardele tehnice de reglementare privind informațiile care trebuie furnizate pentru înregistrarea și certificarea agențiilor de rating de credit, JO L 140, 30.5.2012, p. 32.

                     (26)
                  Regulamentul delegat (UE) nr. 946/2012 al Comisiei din 12 iulie 2012 de completare a Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește normele procedurale referitoare la amenzile impuse agențiilor de rating de credit de către Autoritatea europeană pentru valori mobiliare și piețe, inclusiv normele referitoare la dreptul la apărare și dispozițiile temporale, JO L 282, 16.10.2012, p. 23.

                     (27)
                  Decizia de punere în aplicare 2014/245/UE a Comisiei din 28 aprilie 2014 privind recunoașterea cadrului juridic și de supraveghere al Braziliei ca fiind echivalent cu cerințele Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind agențiile de rating de credit, JO L 132, 3.5.2014, p. 65.

                     (28)
                  Decizia de punere în aplicare 2014/246/UE a Comisiei din 28 aprilie 2014 privind recunoașterea cadrului juridic și de supraveghere al Argentinei ca fiind echivalent cu cerințele Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind agențiile de rating de credit, JO L 132, 3.5.2014, p. 68.

                     (29)
                  Decizia de punere în aplicare 2014/247/UE a Comisiei din 28 aprilie 2014 privind recunoașterea cadrului juridic și de supraveghere al Mexicului ca fiind echivalent cu cerințele Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind agențiile de rating de credit, JO L 132, 3.5.2014, p. 71.

                     (30)
                  Decizia de punere în aplicare 2014/248/UE a Comisiei din 28 aprilie 2014 privind recunoașterea cadrului juridic și de supraveghere al Singaporelui ca fiind echivalent cu cerințele Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind agențiile de rating de credit, JO L 132, 3.5.2014, p. 73.

                     (31)
                  Decizia de punere în aplicare 2014/249/UE a Comisiei din 28 aprilie 2014 privind recunoașterea cadrului juridic și de supraveghere al Hong Kongului ca fiind echivalent cu cerințele Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind agențiile de rating de credit, JO L 132, 3.5.2014, p. 76.

                     (32)

                        JO L 145, 31.5.2013, p. 30.

                     (33)
                  JO L 146, 31.5.2013, p. 1.

                     (34)
                  Regulamentul (CE) nr. 2894/94 al Consiliului din 28 noiembrie 1994 privind normele de punere în aplicare a Acordului privind Spațiul Economic European, JO L 305, 30.11.1994, p. 6.

                     (35)
                  JO L 305, 30.11.1994, p. 6.

                     (36)
                  JO L 1, 3.1.1994, p. 3.

                     (37)
                  Regulamentul (UE) nr. 1092/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 privind supravegherea macroprudențială la nivelul Uniunii Europene a sistemului financiar și de înființare a unui Comitet european pentru risc sistemic (JO L 331, 15.12.2010, p. 1).

                     (38)
                  Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 de instituire a Autorității europene de supraveghere (Autoritatea Bancară Europeană), de modificare a Deciziei nr. 716/2009/CE și de abrogare a Deciziei 2009/78/CE a Comisiei (JO L 331, 15.12.2010, p. 12).

                     (39)
                  Regulamentul (UE) nr. 1094/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 de instituire a Autorității europene de supraveghere (Autoritatea Europeană de Asigurări și Pensii Ocupaționale) de modificare a Deciziei nr. 716/2009/CE și de abrogare a Deciziei 2009/79/CE a Comisiei (JO L 331, 15.12.2010, p. 48).

                     (40)
                  Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 de instituire a Autorității europene de supraveghere (Autoritatea Europeană pentru Valori Mobiliare și Piețe), de modificare a Deciziei nr. 716/2009/CE și de abrogare a Deciziei 2009/77/CE a Comisiei (JO L 331, 15.12.2010, p. 84).

                     (41)
                  Regulamentul (UE) nr. 1022/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 octombrie 2013 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 1093/2010 de instituire a Autorității europene de supraveghere (Autoritatea Bancară Europeană) în ceea ce privește conferirea de atribuții specifice Băncii Centrale Europene în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului (JO L 287, 29.10.2013, p. 5).

                     (42)
                  Directiva 2011/61/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 8 iunie 2011 privind administratorii fondurilor de investiții alternative și de modificare a Directivelor 2003/41/CE și 2009/65/CE și a Regulamentelor (CE) nr. 1060/2009 și (UE) nr. 1095/2010 (JO L 174, 1.7.2011, p.1).

                     (43)
                  Regulamentul delegat (UE) nr. 231/2013 al Comisiei din 19 decembrie 2012 de completare a Directivei 2011/61/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește derogările, condițiile generale de operare, depozitarii, efectul de levier, transparența și supravegherea, JO L 83, 22.3.2013, p. 1.

                     (44)
                  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 447/2013 al Comisiei din 15 mai 2013 de stabilire a procedurii pentru AFIA care optează să intre sub incidența Directivei 2011/61/UE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 132, 16.5.2013, p. 1).

                     (45)
                  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 448/2013 al Comisiei din 15 mai 2013 de instituire a unei proceduri pentru stabilirea statului membru de referință al unui AFIA din afara UE în temeiul Directivei 2011/61/UE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 132, 16.5.2013, p. 3).

                     (46)
                  Regulamentul delegat (UE) nr. 694/2014 al Comisiei din 17 decembrie 2013 de completare a Directivei 2011/61/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește standardele tehnice de reglementare care stabilesc tipurile de administratori ai fondurilor de investiții alternative (JO L 183, 24.6.2014, p. 18).

                     (47)
                  Regulamentul delegat (UE) 2015/514 al Comisiei din 18 decembrie 2014 privind informațiile care trebuie furnizate de către autoritățile competente Autorității Europene pentru Valori Mobiliare și Piețe în temeiul articolului 67 alineatul (3) din Directiva 2011/61/UE a Parlamentului European și a Consiliului, JO L 82, 27.3.2015, p. 5.

                     (48)
                  Regulamentul (UE) nr. 236/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 martie 2012 privind vânzarea în lipsă și anumite aspecte ale swapurilor pe riscul de credit (JO L 86, 24.3.2012, p. 1).

                     (49)
                  Regulamentul delegat (UE) nr. 826/2012 al Comisiei din 29 iunie 2012 de completare a Regulamentului (UE) nr. 236/2012 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește standardele tehnice normative privind obligațiile de notificare și publicare referitoare la pozițiile scurte nete, detaliile informațiilor care trebuie furnizate Autorității europene pentru valori mobiliare și piețe cu privire la pozițiile scurte nete și metoda de calcul al volumului tranzacțiilor în vederea stabilirii acțiunilor exceptate (JO L 251, 18.9.2012, p. 1).

                     (50)
                  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 827/2012 al Comisiei din 29 iunie 2012 de stabilire a standardelor tehnice de punere în aplicare cu privire la mijloacele de publicare a pozițiilor nete pe acțiuni, la formatul informațiilor care trebuie furnizate Autorității Europene pentru Valori Mobiliare și Piețe în ceea ce privește pozițiile scurte nete, tipurile de acorduri, înțelegeri și măsuri pentru a garanta în mod adecvat că acțiunile sau instrumentele de datorie suverană sunt disponibile pentru decontare, precum și la datele și perioada pentru determinarea locului principal de tranzacționare al unei acțiuni în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 236/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind vânzarea în lipsă și anumite aspecte ale swapurilor pe riscul de credit (JO L 251, 18.9.2012, p. 11).

                     (51)
                  Regulamentul delegat (UE) nr. 918/2012 al Comisiei din 5 iulie 2012 de completare a Regulamentului (UE) nr. 236/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind vânzarea în lipsă și anumite aspecte ale swapurilor pe riscul de credit în ceea ce privește definițiile, calcularea pozițiilor scurte nete, swapurile acoperite pe riscul de credit al datoriei suverane, pragurile de notificare, pragurile de lichiditate pentru suspendarea restricțiilor, scăderile semnificative ale valorii instrumentelor financiare și evenimentele nefavorabile (JO L 274, 9.10.2012, p. 1).

                     (52)
                  Regulamentul delegat (UE) nr. 919/2012 al Comisiei din 5 iulie 2012 de completare a Regulamentului (UE) nr. 236/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind vânzarea în lipsă și anumite aspecte ale swapurilor pe riscul de credit în ceea ce privește standardele tehnice de reglementare pentru metoda de calculare a scăderii valorii acțiunilor lichide și a altor instrumente financiare (JO L 274, 9.10.2012, p. 16).

                     (53)
                  Regulamentul delegat (UE) 2015/97 al Comisiei din 17 octombrie 2014 de corectare a Regulamentului delegat (UE) nr. 918/2012 în ceea ce privește notificarea pozițiilor scurte nete semnificative pe datoria suverană (JO L 16, 23.1.2015, p. 22).

                     (54)
                  Regulamentul (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 4 iulie 2012 privind instrumentele financiare derivate extrabursiere, contrapărțile centrale și registrele centrale de tranzacții (JO L 201, 27.7.2012, p. 1).

                     (55)
                  Regulamentul (UE) nr. 513/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 mai 2011 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 privind agențiile de rating de credit (JO L 145, 31.5.2011, p. 30).

                     (56)
                  Regulamentul (UE) nr. 462/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 mai 2013 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 privind agențiile de rating de credit (JO L 146, 31.5.2013, p. 1).

                     (57)
                  Regulamentul delegat (UE) nr. 272/2012 al Comisiei din 7 februarie 2012 de completare a Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului cu privire la taxele aplicate de Autoritatea Europeană pentru Valori Mobiliare și piețe agențiilor de rating de credit (JO L 90, 28.3.2012, p. 6).

                     (58)
                  Regulamentul delegat (UE) nr. 446/2012 al Comisiei din 21 martie 2012 de completare a Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește standardele tehnice de reglementare referitoare la conținutul și formatul rapoartelor periodice privind datele de rating care trebuie transmise Autorității Europene pentru Valori Mobiliare și Piețe de către agențiile de rating de credit (JO L 140, 30.5.2012, p. 2).

                     (59)
                  Regulamentul delegat (UE) nr. 447/2012 al Comisiei din 21 martie 2012 de completare a Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului prin stabilirea unor standarde tehnice de reglementare pentru evaluarea conformității metodologiilor de rating (JO L 140, 30.5.2012, p. 14).

                     (60)
                  Regulamentul delegat (UE) nr. 448/2012 al Comisiei din 21 martie 2012 de completare a Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește standardele tehnice de reglementare pentru prezentarea informațiilor pe care agențiile de rating de credit trebuie să le transmită registrului central creat de Autoritatea Europeană pentru Valori Mobiliare și Piețe (JO L 140, 30.5.2012, p. 17).

                     (61)
                  Regulamentul delegat (UE) nr. 449/2012 al Comisiei din 21 martie 2012 de completare a Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește standardele tehnice de reglementare privind informațiile care trebuie furnizate pentru înregistrarea și certificarea agențiilor de rating de credit (JO L 140, 30.5.2012, p. 32).

                     (62)
                  Regulamentul delegat (UE) nr. 946/2012 al Comisiei din 12 iulie 2012 de completare a Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește normele procedurale referitoare la amenzile impuse agențiilor de rating de credit de către Autoritatea europeană pentru valori mobiliare și piețe, inclusiv normele referitoare la dreptul la apărare și dispozițiile temporale (JO L 282, 16.10.2012, p. 23).

                     (63)
                  Decizia de punere în aplicare 2014/245/UE a Comisiei din 28 aprilie 2014 privind recunoașterea cadrului juridic și de supraveghere al Braziliei ca fiind echivalent cu cerințele Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind agențiile de rating de credit (JO L 132, 3.5.2014, p. 65).

                     (64)
                  Decizia de punere în aplicare 2014/246/UE a Comisiei din 28 aprilie 2014 privind recunoașterea cadrului juridic și de supraveghere al Argentinei ca fiind echivalent cu cerințele Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind agențiile de rating de credit (JO L 132, 3.5.2014, p. 68).

                     (65)
                  Decizia de punere în aplicare 2014/247/UE a Comisiei din 28 aprilie 2014 privind recunoașterea cadrului juridic și de supraveghere al Mexicului ca fiind echivalent cu cerințele Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind agențiile de rating de credit (JO L 132, 3.5.2014, p. 71).

                     (66)
                  Decizia de punere în aplicare 2014/248/UE a Comisiei din 28 aprilie 2014 privind recunoașterea cadrului juridic și de supraveghere al Singaporelui ca fiind echivalent cu cerințele Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind agențiile de rating de credit (JO L 132, 3.5.2014, p. 73).

                     (67)
                  Decizia de punere în aplicare 2014/249/UE a Comisiei din 28 aprilie 2014 privind recunoașterea cadrului juridic și de supraveghere al Hong Kongului ca fiind echivalent cu cerințele Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind agențiile de rating de credit (JO L 132, 3.5.2014, p. 76).

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 31.5.2016
            COM(2016) 319 final
            ANEXĂ
            laprounerea de Decizie a Consiliuluiprivind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene,în cadrul Comitetului mixt al SEE, cu privire la modificările aduse anexei IX(Servicii financiare) la Acordul privind SEE

               ANEXA 1

                  DECIZIA NR.
                  A COMITETULUI MIXT AL SEE

                  din

                  de modificare a anexei IX (Servicii financiare) la Acordul privind SEE

               COMITETUL MIXT AL SEE,

               având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European („Acordul privind SEE”), în special articolul 98,

               întrucât:

               (1)Regulamentul (UE) nr. 1092/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 privind supravegherea macroprudențială la nivelul Uniunii Europene a sistemului financiar și de înființare a unui Comitet european pentru risc sistemic
                  1
                trebuie încorporat în Acordul privind SEE.

               (2)Prin urmare, anexa IX la Acordul privind SEE ar trebui modificată în mod corespunzător,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               În anexa IX la Acordul privind SEE, după punctul 31ed (Decizia 2010/C 326/07 a Comisiei) se adaugă următorul punct:

               „31f.32010 R 1092: Regulamentul (UE) nr. 1092/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 privind supravegherea macroprudențială la nivelul Uniunii Europene a sistemului financiar și de înființare a unui Comitet european pentru risc sistemic (JO L 331, 15.12.2010, p. 1).

               În sensul prezentului acord, dispozițiile regulamentului se citesc cu următoarele adaptări:

               (a)Autoritățile relevante din statele AELS participă la activitățile Comitetului european pentru risc sistemic (CERS).

               (b)Fără a se aduce atingere dispozițiilor din Protocolul 1 la prezentul acord, termenii «stat membru (state membre)», «autorități competente» și «autorități de supraveghere» se interpretează ca incluzând, pe lângă înțelesul lor din regulament, statele AELS și, respectiv, autoritățile lor competente și autoritățile lor de supraveghere. Această dispoziție nu se aplică în ceea ce privește articolul 5 alineatul (2), articolul 9 alineatul (5) și articolul11 alineatul (1) litera (c).

               (c)La articolul 6 alineatul (2) se adaugă următorul text:

               «(c)guvernatorii băncilor centrale naționale din statele AELS, sau, în ceea ce privește Principatul Liechtenstein, un reprezentant la nivel înalt din Ministerul Finanțelor;

               (d)un membru al Colegiului Autorității AELS de Supraveghere, ori de câte ori acest lucru este relevant pentru sarcinile sale.

               Membrii fără drept de vot din Consiliul general menționați la literele (c) și (d) nu participă la lucrările Consiliului general atunci când este posibil să se discute situația unor instituții financiare sau a unor state membre UE.»

               (d)La articolul 13 alineatul (1), se adaugă următoarea literă:

               «(i)un reprezentant al fiecărei bănci centrale naționale din statele AELS, sau, în ceea ce privește Principatul Liechtenstein, un reprezentant al Ministerului Finanțelor. Acești reprezentanți nu participă la lucrările Comitetului consultativ tehnic atunci când este posibil să se discute situația unor instituții financiare sau a unor state membre UE.»

               (e)La articolul 15 alineatul (2) se adaugă următorul paragraf:

               «Autoritatea AELS de supraveghere, băncile centrale naționale, autoritățile naționale de supraveghere și autoritățile naționale din domeniul statisticii din statele AELS cooperează îndeaproape cu CERS și îi furnizează toate informațiile necesare pentru ca acesta să își îndeplinească atribuțiile în conformitate cu Acordul privind SEE.»

               (f)La articolul 16 alineatul (3), după cuvântul «Comisiei» se adaugă cuvintele «și, în cazul în care destinatarul este un stat AELS sau una sau mai multe autorități naționale de supraveghere ale acestuia, Comitetului permanent al statelor AELS», iar după cuvântul «autorități naționale de supraveghere» se adaugă «și Autorității AELS de Supraveghere».

               (g)La articolul 17 alineatul (1), după cuvântul «Consiliului» se adaugă cuvintele «și, în cazul în care destinatarul este un stat AELS sau una sau mai multe autorități naționale de supraveghere ale acestuia, Comitetului permanent al statelor AELS», la alineatul (2) după cuvântul «Consiliul» se adaugă cuvintele «și, în cazul în care destinatarul este un stat AELS sau una sau mai multe autorități naționale de supraveghere ale acestuia, Comitetul permanent al statelor AELS», iar la articolul 18 alineatul (1), după cuvântul «Consiliului» se adaugă cuvintele«și, în cazul în care destinatarul este un stat AELS sau una sau mai multe autorități naționale de supraveghere ale acestuia, a Comitetului permanent al statelor AELS».

               (h)Articolul 17 alineatul (3) nu se aplică în cazul deciziilor privind recomandări adresate unuia sau mai multor state AELS.

               (i)La articolul 18 alineatul (4), după cuvântul «AES» se adaugă cuvintele «, precum și Autoritatea AELS de Supraveghere și Comitetul permanent al statelor AELS».”

               Articolul 2

               Textele Regulamentului (UE) nr. 1092/2010 în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicate în suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.

               Articolul 3

               Prezenta decizie intră în vigoare la ... sau la data imediat următoare ultimei notificări în temeiul articolului 103 alineatul (1) din Acordul privind SEE, și anume la cea mai recentă dintre aceste date
                  2*.

               Articolul 4

               Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.

               Adoptată la Bruxelles, .

                     Pentru Comitetul mixt al SEE

                     Președintele

                     Secretarii

                     Comitetului mixt al SEE

               Declarația comună a părților contractante

               la Decizia nr. …/… care încorporează Regulamentul (UE) nr. 1092/2010 în Acordul privind SEE

               Părțile contractante observă că Regulamentul (UE) nr. 1092/2010 permite doar un anumit nivel al participării statelor care nu sunt membre ale UE la lucrările Comitetului european pentru risc sistemic. În contextul unei posibile viitoare revizuiri a Regulamentului (UE) nr. 1092/2010, UE va evalua dacă statelor AELS care fac parte din SEE li s-ar putea acorda un drept de participare corespunzătoare participării statelor AELS care fac parte din SEE la activitățile celor trei autorități europene de supraveghere, prevăzută în deciziile nr. .../..., nr. .../... și nr. .../... ale Comitetului mixt al SEE.

                     (1)
                  JO L 331, 15.12.2010, p. 1.

                     (2)
                  *Au fost semnalate obligații constituționale.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 26.1.2016
            COM(2016) 22 final
            2016/0015(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele UE în cadrul Consiliului General al OMC cu privire la cererea Iordaniei de derogare de la normele OMC referitoare la perioada de tranziție pentru eliminarea programului său de subvenții la export

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               Obiectivul prezentei propuneri este de a stabili poziția care urmează să fie adoptată de Uniunea Europeană în cadrul Consiliului General al Organizației Mondiale a Comerțului (OMC) privind cererea Iordaniei de derogare de la normele OMC și de prelungire, până la 31 decembrie 2018, a perioadei de tranziție prevăzute la articolul 27 alineatul (2) litera (b) din Acordul privind subvențiile și măsurile compensatorii (denumit în continuare „Acordul SMC”) în scopul eliminării programului iordanian de subvenții la export. În luna iulie 2007, Consiliul general prelungise deja, până la 31 decembrie 2015, perioada de eliminare progresivă pentru această măsură. Iordania a introdus cererea sa de derogare în temeiul articolului IX.3 din Acordul OMC.

               Această cerere de derogare ar constitui a treia prelungire a perioadei de tranziție pentru eliminarea treptată a schemei de subvenții. Prima prelungire a fost acordată în anul 2001, fapt care a dus la prelungirea perioadei de tranziție pentru eliminarea treptată până la sfârșitul anului 2007. Acest termen a fost prelungit a doua oară în luna iulie 2007, când Iordaniei i s-a acordat, printre altele, o nouă prelungire pentru eliminarea schemelor de subvenții la export până la 31 decembrie 2015. În timp ce această decizie a indicat că nu se mai puteau depune cereri de prelungire suplimentară, la momentul respectiv a fost imposibil să se prevadă situația actuală din regiune.

               2.TEMEI JURIDIC, SUBSIDIARITATE ȘI PROPORȚIONALITATE

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede că, atunci când o decizie având efect juridic trebuie adoptată în cadrul unui organism creat printr-un acord internațional, Consiliul, pe baza unei propuneri din partea Comisiei sau a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate, adoptă o decizie de stabilire a poziției care trebuie să fie adoptată în numele Uniunii Europene. Acordarea unei derogări care să îi permită Iordaniei să prelungească perioada de tranziție pentru eliminarea programului iordanian de subvenții la export până la 31 decembrie 2018 intră sub incidența acestei dispoziții, întrucât decizia se adoptă în cadrul unui organism instituit în baza unui acord internațional (Consiliul General sau Conferința ministerială a OMC) care afectează drepturile și obligațiile Uniunii Europene.

               3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX-POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI

               Nu se aplică.

               4.IMPLICAȚII BUGETARE

               Nu se aplică.

               5.ALTE ELEMENTE

               Comisia va fi autorizată să adopte o poziție în numele UE pentru a veni în sprijinul cererii Iordaniei de derogare de la normele OMC în vederea prelungirii perioadei de tranziție pentru eliminarea programului iordanian de subvenții la export până la 31 decembrie 2018, în măsura în care este necesar pentru a permite Iordaniei să acorde o derogare parțială sau totală de la plata impozitului pe venit din profiturile generate de anumite exporturi în perioada 1 ianuarie 2016 - 31 decembrie 2018. Această prelungire va oferi Iordaniei timpul necesar să elaboreze și să pună în aplicare un program de subvenții complet nou, compatibil cu normele OMC, care să vină în sprijinul întreprinderilor mici și mijlocii.

               Până la 31 decembrie 2018, Iordania va continua, în cadrul programului, să acorde avantaje IMM-urilor existente beneficiare, încercând totodată să facă față dificultăților economice, financiare și politice, precum și provocărilor apărute ca urmare a volatilității actuale din regiune, a fluxului de refugiați, a impactului continuu al crizei financiare mondiale, precum și ca urmare a crizei care afectează în paralel zona euro. De asemenea, Iordania consideră că o astfel de prelungire ar veni în sprijinul industriei sale, în contextul instabilității majore din regiune, care a afectat negativ accesul său la piețele tradiționale din țările învecinate, precum și rutele de tranzit către piețele internaționale. În cererea sa, Iordania indică, de asemenea, că se așteaptă ca măsurile de reformă adoptate de guvern și proiectele de infrastructură, inclusiv dezvoltarea unor surse alternative de aprovizionare cu gaze naturale, să înceapă să producă efecte pozitive asupra situației concurențiale a sectorului privat iordanian cel mai devreme începând cu anul 2018.

               Conform celor declarate de Iordania, prelungirea perioadei de tranziție pentru eliminarea treptată a sistemului de subvenții până la 31 decembrie 2018 nu ar trebui să afecteze interesele altor membri care nu beneficiază de un astfel de tratament. Iordania a indicat, de asemenea, că nu se prevăd alte cereri de prelungire dincolo de această dată.

               UE recunoaște provocările economice cauzate de contextul politic extraordinar și unic din regiune cu care Iordania continuă să se confrunte, inclusiv fluxul semnificativ de refugiați din țările învecinate și povara financiară asociată, suspendarea schimburilor comerciale cu partenerii din regiune cum ar fi Irakul și Siria, precum și costurile suplimentare care rezultă din întreruperea surselor tradiționale de energie din Egipt și dezafectarea rutelor de tranzit rutier din Siria către Turcia.

               În ceea ce privește UE, continuarea programului de subvenții la export este puțin probabil să aibă un impact economic semnificativ. Iordania deține o cotă foarte mică (0,04 % în 2013) din comerțul mondial. Balanța comercială bilaterală dintre UE și Iordania este covârșitoare în favoarea UE, exporturile de mărfuri din UE către Iordania reprezentând 92% din valoarea totală (4,0 miliarde de euro) a comerțului bilateral cu mărfuri în 2014. În același timp, produsele din Iordania nu se află într-o concurență semnificativă cu exporturile UE pe piețele țărilor terțe.

               Având în vedere aceste aspecte, UE poate să adere la consensul recent în favoarea cererii de derogare prezentate Consiliului General al OMC.

               2016/0015 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele UE în cadrul Consiliului General al OMC cu privire la cererea Iordaniei de derogare de la normele OMC referitoare la perioada de tranziție pentru eliminarea programului său de subvenții la export

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 alineatul (4) primul paragraf, coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Articolul IX alineatele (3) și (4) din Acordul de la Marrakesh privind constituirea Organizației Mondiale a Comerțului (denumit în continuare „Acordul OMC”) stabilește procedurile de acordare a derogărilor privind acordurile comerciale multilaterale în anexele 1A, 1B sau 1C la Acordul OMC și în anexele lor.

               (2)La data de 27 iulie 2007, Iordaniei i s-a acordat o prelungire, care a continuat până la 31 decembrie 2013 cu o perioadă de eliminare treptată care urma să se încheie la 31 decembrie 2015, în conformitate cu procedurile pentru continuarea prelungirilor, prevăzute de articolul 27.4 din Acordul privind subvențiile și măsurile compensatorii (Acordul SMC), ale perioadei de tranziție în temeiul articolului 27.2 litera (b) din Acordul SMC pentru anumite țări în curs de dezvoltare, în vederea eliminării programului său de subvenții la export care constă în scutirea totală sau parțială a impozitului pe venit pentru profiturile generate de anumite exporturi.

               (3)În conformitate cu articolul IX alineatul (3) din Acordul OMC, Iordania a prezentat o cerere de derogare de la obligația de eliminare treptată stabilită la articolul 27.4 din Acordul SMC până la 31 decembrie 2018.

               (4)Acordarea acestei derogări nu ar trebui să afecteze în mod negativ economia sau interesele comerciale ale Uniunii Europene, sprijinind totodată Iordania în eforturile acesteia de a aborda provocările economice cu care se confruntă ca urmare a situației politice dificile și instabile din regiune.

               (5)Prin urmare, este adecvat să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Consiliului General al OMC în vederea sprijinirii cererii de derogare depuse de Iordania,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Consiliului General al Organizației Mondiale a Comerțului este de a sprijini cererea de derogare prezentată de Iordania în ceea ce privește prelungirea perioadei de tranziție pentru eliminarea programului iordanian de subvenții la export până la 31 decembrie 2018 în conformitate cu termenii cererii de derogare.

               Această poziție este exprimată de către Comisie.

               Articolul 2

               Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele