               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 22.8.2018
            COM(2018) 601 final
            2018/0309(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comitetului mixt UE-CTC instituit prin Convenția din 20 mai 1987 privind regimul de tranzit comun, referitoare la modificările aduse convenției respective

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.OBIECTUL PROPUNERII

               •Motivele și obiectivele propunerii

                  Prezenta propunere vizează o decizie de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Comitetului mixt UE-CTC
                     1
                   privind regimul de tranzit comun (denumit în continuare „Comitetul mixt”) în legătură cu adoptarea preconizată de către acesta a unei decizii de modificare a unor anexe la apendicele III la Convenția din 20 mai 1987 privind un regim de tranzit comun
                     2
                   (denumită în continuare „convenția”).

               2.CONTEXTUL PROPUNERII

               2.1.Convenția privind regimul de tranzit comun

               Convenția urmărește să faciliteze circulația mărfurilor între Uniunea Europeană și alte țări care sunt părți contractante la convenție. Aceasta a intrat în vigoare la 1 ianuarie 1988.

               Uniunea Europeană este parte contractantă la convenție.

               Țările care sunt părți contractante la convenție, dar care nu sunt membre ale Uniunii, sunt menționate în convenție ca țări de tranzit comun.

               2.2.Comitetul mixt

                  Sarcina Comitetului mixt este de a administra convenția și de a asigura implementarea corectă a acesteia. Comitetul adoptă, prin decizie, modificări ale apendicelor la convenție.

                  Deciziile Comitetului mixt se adoptă de comun acord de către părțile contractante.

               2.3.Actul avut în vedere spre adoptare de comitetul mixt

               Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (denumit în continuare „Regatul Unit”), stat membru al Uniunii Europene, a aplicat convenția de la intrarea sa în vigoare în 1988. Însă, atunci când Regatul Unit se retrage din Uniunea Europeană, convenția va înceta automat să se aplice Regatului Unit. Prin urmare, dacă Regatul Unit dorește să utilizeze un regim de tranzit comun pentru circulația mărfurilor între părțile contractante și Regatul Unit și după retragerea din Uniunea Europeană, trebuie să adere la convenție în calitate de parte contractantă distinctă.

               În cazul în care aranjamentele tranzitorii convenite între UE și negociatorii Regatului Unit intră în vigoare ca parte a acordului de retragere, aflat în stadiu de negociere în temeiul articolului 50 din Tratatul privind Uniunea Europeană, acordurile internaționale la care Uniunea este parte, inclusiv convenția, se vor aplica Regatului Unit și teritoriului acestuia de la data retragerii și până la 31 decembrie 2020. În această situație, aderarea Regatului Unit la convenție se poate materializa doar începând cu data la care dreptul Uniunii (inclusiv convenția) nu se mai aplică Regatului Unit și nici teritoriului acestuia.

               Aderarea Regatului Unit la convenție ar necesita modificări ale documentelor de garanție în care sunt menționate părțile contractante la convenție. Denumirea „Regatul Unit” va fi eliminată din partea desemnată statelor membre ale Uniunii și inclusă în partea desemnată țărilor de tranzit comun.

               Comisia este invitată să adopte prezentul proiect de propunere de decizie și să îl transmită Consiliului.

               Decizia Comitetului mixt de modificare a convenției devine obligatorie pentru părțile contractante în conformitate cu articolul 3 din decizia respectivă, care prevede intrarea sa în vigoare la data la care aderarea Regatului Unit la convenție în calitate de parte contractantă separată intră în vigoare și sub rezerva aderării.

               În conformitate cu articolul 15 alineatul (3) din convenție, deciziile de modificare a convenției trebuie puse în aplicare de către părțile contractante în conformitate cu propria lor legislație.

               3.POZIȚIA CARE URMEAZĂ SĂ FIE ADOPTATĂ ÎN NUMELE UNIUNII

                  Poziția propusă este de a se modifica anexele la apendicele III la convenție, care se referă la Regatul Unit în calitate de stat membru al Uniunii, pentru a reflecta faptul că Regatul Unit, începând cu data aderării efective la convenție, este o parte contractantă distinctă. Prin urmare, modificările sunt de natură tehnică.

                  Poziția propusă este coerentă cu politica comercială comună.

               4.TEMEIUL JURIDIC

               4.1.Aspecte juridice procedurale

               4.1.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului”.

               Potrivit articolului 15 alineatul (3) litera (a) din convenție, Comitetul mixt adoptă, prin decizie, modificări ale apendicelor la convenție.

               4.1.2.Aplicarea în cazul de față

               Comitetul mixt este un organism creat printr-un acord, și anume prin Convenția privind un regim de tranzit comun.

               Decizia pe care Comitetul mixt este invitat să o adopte constituie un act cu efecte juridice. Decizia va avea caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, în conformitate cu articolul 20 din convenție.

               Deși Regatul Unit nu va fi o țară terță atunci când comitetul mixt decide cu privire la aceste modificări ale apendicelor, se impune totuși pregătirea adaptărilor tehnice ale apendicelor, astfel încât ele să se poată aplica de îndată ce Regatul Unit devine o parte contractantă distinctă.

               Actul avut în vedere nu completează și nu schimbă cadrul instituțional al convenției.

               Prin urmare, temeiul juridic procedural al propunerii de decizie este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2.Temeiul juridic material

                  Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere, cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

                  Modificările apendicelor la convenție în perspectiva aderării Regatului Unit la convenție urmăresc obiectivul de a garanta eficiența procedurilor de trecere a frontierei. Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere se referă la politica comercială comună.

                  Prin urmare, temeiul juridic material al deciziei propuse este articolul 207 din TFUE.

               4.3.Concluzii

                  Temeiul juridic al deciziei propuse ar trebui să fie articolul 207 din TFUE coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               2018/0309 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comitetului mixt UE-CTC instituit prin Convenția din 20 mai 1987 privind regimul de tranzit comun, referitoare la modificările aduse convenției respective

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Convenția privind un regim de tranzit comun
                  3
                (denumită în continuare „convenția”) a fost încheiată între Comunitatea Economică Europeană, Republica Austria, Republica Finlanda, Republica Islanda, Regatul Norvegiei, Regatul Suediei și Confederația Elvețiană la 20 mai 1987 și a intrat în vigoare la 1 ianuarie 1988.

               (2)Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (denumit în continuare „Regatul Unit”) și-a exprimat dorința de a adera la convenție în calitate de parte contractantă distinctă începând cu data la care convenția nu se mai aplică Regatului Unit și nici teritoriului acestuia.

               (3)Aderarea Regatului Unit la convenție în calitate de parte contractantă distinctă va necesita adaptări adecvate ale documentelor de garantare care figurează ca model în anumite anexe la apendicele III la convenție, astfel încât să se elimine trimiterea la Regatul Unit în calitate de stat membru al Uniunii Europene și să se adauge trimiterea la Regatul Unit ca țară de tranzit comun.

               (4)În conformitate cu articolul 15 alineatul (3) litera (a) din convenție, Comitetul mixt instituit prin convenția respectivă poate adopta, prin decizie, modificări ale apendicelor la convenție. Este necesar să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Comitetului mixt, deoarece decizia de modificare a convenției va avea caracter obligatoriu pentru Uniune.

               (5)Convenția asigură eficiența procedurilor de trecere a frontierei pentru schimburile comerciale între părțile contractante.

               (6)Întrucât decizia Comitetului mixt va modifica convenția, este necesar ca ea să fie publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene după adoptarea sa,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Comitetului mixt UE-CTC instituit prin Convenția din 20 mai 1987 privind regimul de tranzit comun, referitoare la modificările aduse apendicelor la această convenție, se bazează pe proiectul de act al Comitetului mixt respectiv, anexat la prezenta decizie.

               Articolul 2

               După adoptare, decizia Comitetului mixt UE-CTC se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               Articolul 3

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        Țările de tranzit comun.

                     (2)

                        JO L 226, 13.8.1987, p. 2.

                     (3)

                        JO L 226, 13.8.1987, p. 2.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 22.8.2018
            COM(2018) 601 final
            ANEXĂ
            la propunerea
            de Decizie a Consiliului
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comitetului mixt UE-CTC instituit prin Convenția din 20 mai 1987 privind regimul de tranzit comun, referitoare la modificările aduse convenției respective

               Propunere de Decizie nr. .../2018 a Comitetului mixt UE-CTC instituit prin Convenția din 20 mai 1987 privind regimul de tranzit comun

               din...... 2018

               de modificare a acestei convenții

               COMITETUL MIXT UE-CTC,

               având în vedere Convenția din 20 mai 1987 privind regimul de tranzit comun, în special articolul 15 alineatul (3) litera (a),

               întrucât:

               (1)Articolul 15 alineatul (3) litera (a) din Convenția din 20 mai 1987 privind regimul de tranzit comun
                  1
                (denumită în continuare „convenția”), abilitează Comitetul mixt instituit prin această convenție (denumit în continuare „Comitetul mixt”) să adopte, prin decizie, modificări ale apendicelor la convenție.

               (2)Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (denumit în continuare „Regatul Unit”) și-a exprimat dorința de a adera la convenție în calitate de parte contractantă distinctă, fiind invitat în acest sens prin Decizia nr. .... /2018 din..... 2018.

               (3)În consecință, formularele de garanție ar trebui să fie modificate pentru a elimina Regatul Unit în calitate de stat membru al Uniunii și pentru a introduce Regatul Unit în calitate de țară de tranzit comun.

               (4)Pentru a permite utilizarea unor formulare de garanție tipărite în conformitate cu criteriile în vigoare înainte de data la care aderarea Regatului Unit la convenție în calitate de parte contractantă separată își produce efectele, ar trebui stabilită o perioadă de tranziție în timpul căreia formularele tipărite, cu unele adaptări, să poată fi utilizate în continuare.

               (5)Intrarea în vigoare a prezentei decizii ar trebui să fie legată de data la care aderarea Regatului Unit la convenție în calitate de parte contractantă distinctă intră în vigoare și sub rezerva aderării Regatului Unit la convenție.

               (6)Prin urmare, convenția ar trebui modificată în consecință,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Apendicele III la Convenția din 20 mai 1987 privind regimul de tranzit comun (denumită în continuare „convenția”) se modifică în conformitate cu anexa la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Formularele de garanție din anexele C1-C6 la apendicele III la convenție, în versiunea în vigoare în ziua anterioară intrării în vigoare a prezentei decizii, pot fi utilizate în continuare, sub rezerva adaptărilor geografice necesare, timp de un an de la data intrării în vigoare a prezentei decizii.

               Articolul 3

               Prezenta decizie intră în vigoare la data la care aderarea Regatului Unit la convenție în calitate de parte contractantă distinctă intră în vigoare și sub rezerva aderării Regatului Unit la convenție.

               Adoptată la Bruxelles, ………. 2018

                     Pentru Comitetul mixt

                     Președintele

                     Philip Kermode

               Apendicele III la Convenția din 20 mai 1987 privind regimul de tranzit comun se modifică după cum urmează:

               1) Anexa C1 se înlocuiește cu următorul text:

               „ANEXA C1

               ANGAJAMENTUL GARANTULUI – GARANȚIE IZOLATĂ

               I. Angajamentul garantului

               1. Subsemnatul
                  21

               ..................................................................................................................................................................................................................................

               domiciliat(ă)/cu sediul în
                  32

               .................................................................................................................. ...................................................................................................................

               se constituie garant solidar la biroul de garanție din

               ..................................................................................................................

               până la valoarea maximă de

               ..................................................................................................................

               în favoarea Uniunii Europene (constituită din Regatul Belgiei, Republica Bulgaria, Republica Cehă, Regatul Danemarcei, Republica Federală Germania, Republica Estonia, Irlanda, Republica Elenă, Regatul Spaniei, Republica Franceză, Republica Croația, Republica Italiană, Republica Cipru, Republica Letonia, Republica Lituania, Marele Ducat al Luxemburgului, Ungaria, Republica Malta, Regatul Țărilor de Jos, Republica Austria, Republica Polonă, Republica Portugheză, România, Republica Slovenia, Republica Slovacă, Republica Finlanda, Regatul Suediei), precum și în favoarea Republicii Islanda, a fostei Republici iugoslave a Macedoniei, a Regatului Norvegiei, a Republicii Serbia, a Confederației Elvețiene, a Republicii Turcia, a Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
                  43, a Principatului Andorra și a Republicii San Marino
                  54, pentru orice sumă pentru care persoana care furnizează prezenta garanție
                  65:

               .................................................................................................................

               poate fi sau poate deveni debitor față de țările menționate anterior în virtutea datoriei constituite din taxele vamale și alte taxe aplicabile
                  76 .................... mărfurilor descrise mai jos, acoperite de următoarea operațiune vamală
                  87:

               .................................................................................................................................................

               .................................................................................................................................................

               Descrierea mărfurilor: ……………………………………………………………………..........

               .................................................................................................................................................

               .................................................................................................................................................

               .................................................................................................................................................

               2. Subsemnatul (subsemnata) mă oblig să plătesc, la prima cerere scrisă a autorităților competente din țările menționate la punctul 1 și fără a putea să amân plata cu mai mult de 30 de zile de la data cererii, sumele cerute, cu excepția cazului în care eu sau orice altă persoană interesată stabilesc/stabilește, înaintea expirării acestui termen, într-un mod considerat satisfăcător de autoritățile vamale, că regimul special, altul decât regimul de destinație finală, a fost descărcat, că supravegherea vamală a mărfurilor în regim de destinație finală sau depozitarea temporară s-a încheiat în mod corect sau, în cazul altor operațiuni decât regimurile speciale și depozitarea temporară, că situația mărfurilor a fost regularizată.

               La cererea subsemnatului (subsemnatei) și din motive recunoscute ca fiind valabile, autoritățile competente pot prelungi, dincolo de termenul de 30 de zile de la data cererii de plată, termenul în care subsemnatul (subsemnata) sunt obligat(ă) să efectuez plata sumelor cerute. Cheltuielile generate de acordarea acestui termen suplimentar, în special dobânzile, trebuie să fie calculate astfel încât cuantumul lor să fie echivalent cu cel care ar fi perceput în circumstanțe similare pe piața monetară sau financiară a țării în cauză.

               3. Prezentul angajament este valabil începând de la data aprobării sale de către biroul de garanție. Subsemnatul (subsemnata) rămân răspunzător (răspunzătoare) de plata oricărei datorii care a luat naștere în timpul operațiunii vamale la care se referă prezentul angajament și care a început înainte de data intrării în vigoare a oricărei revocări sau rezilieri a actului de garanție, chiar dacă cererea de plată a fost făcută ulterior.

               4. În sensul prezentului angajament, subsemnatul (subsemnata) îmi dau adresa de serviciu din fiecare dintre celelalte țări menționate la punctul 1, ca fiind
                  98 :

                        Țara

                        Numele și prenumele sau denumirea societății, precum și adresa completă

               Subsemnatul (subsemnata) recunosc că toată corespondența, avizele și toate formalitățile sau procedurile referitoare la prezentul angajament, adresate sau efectuate în scris la una dintre adresele mele de serviciu, sunt acceptate ca fiindu-mi remise în mod corespunzător.

               Subsemnatul (subsemnata) recunosc competența instanțelor din localitățile în care am o adresă de serviciu.

               Subsemnatul (subsemnata) mă angajez să mențin adresa de serviciu sau, dacă sunt obligat(ă) să modific una sau mai multe dintre adresele de serviciu, să informez în prealabil biroul de garanție în legătură cu acest lucru.

               Întocmit la.............................. la data de ...............................................................................

               ...............................................................................................................................................

               (Semnătura)
                  109

               II. Aprobarea de către biroul de garanție

               Biroul de garanție………………………………………………………………………….……..

               .................................................................................................................................................

               .................................................................................................................................................

               Angajamentul garantului a fost aprobat la data de ………………………………………… pentru a acoperi operațiunea vamală efectuată în temeiul declarației vamale/declarației de depozitare temporară

               Nr…………………………………… din................................................................................

               ……………………………………………………………………………………………
                  1110

                  (Ștampila și semnătura)

               2) Anexa C2 se înlocuiește cu următorul text:

               „ANEXA C2

               ANGAJAMENTUL GARANTULUI - GARANȚIE IZOLATĂ SUB FORMĂ DE TITLURI

               I. Angajamentul garantului

               1. Subsemnatul
                  121

               .................................................................................................................................................

               .................................................................................................................................................

               domiciliat(ă)/cu sediul în
                  132

               .................................................................................................................................................

               .................................................................................................................................................

               se constituie garant solidar la biroul de garanție din

               .................................................................................................................................................

               în favoarea Uniunii Europene (constituită din Regatul Belgiei, Republica Bulgaria, Republica Cehă, Regatul Danemarcei, Republica Federală Germania, Republica Estonia, Irlanda, Republica Elenă, Regatul Spaniei, Republica Franceză, Republica Croația, Republica Italiană, Republica Cipru, Republica Letonia, Republica Lituania, Marele Ducat al Luxemburgului, Ungaria, Republica Malta, Regatul Țărilor de Jos, Republica Austria, Republica Polonă, Republica Portugheză, România, Republica Slovenia, Republica Slovacă, Republica Finlanda, Regatul Suediei), precum și în favoarea Republicii Islanda, a fostei Republici iugoslave a Macedoniei, a Regatului Norvegiei, a Republicii Serbia, a Confederației Elvețiene, a Republicii Turcia, a Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, a Principatului Andorra și a Republicii San Marino
                  143, pentru orice sumă pentru care titularul regimului poate fi sau poate deveni debitor față de țările menționate anterior în virtutea datoriei constituite din taxele vamale și celelalte taxe datorate în legătură cu importul sau exportul mărfurilor plasate sub regimul de tranzit comun sau unional, cu privire la care subsemnatul (subsemnata) m-am angajat să eliberez titluri de garanție izolată până la o valoare maximă de 10 000 EUR per titlu.

               2. Subsemnatul (subsemnata) mă angajez să plătesc, la prima cerere scrisă a autorităților competente din țările menționate la punctul 1 și fără a putea să amân plata cu mai mult de 30 de zile de la data cererii, sumele cerute, în valoare de maximum 10 000 EUR per titlu de garanție izolată, cu excepția cazului în care eu sau orice altă persoană interesată stabilesc/stabilește, înaintea expirării acestui termen, într-un mod considerat satisfăcător de autoritățile competente, că operațiunea a fost descărcată.

               La cererea subsemnatului (subsemnatei) și din motive recunoscute ca fiind valabile, autoritățile competente pot prelungi, dincolo de termenul de 30 de zile de la data cererii de plată, termenul în care subsemnatul (subsemnata) sunt obligat(ă) să efectuez plata sumelor cerute. Cheltuielile generate de acordarea acestui termen suplimentar, în special dobânzile, trebuie să fie calculate astfel încât cuantumul lor să fie echivalent cu cel care ar fi perceput în circumstanțe similare pe piața monetară sau financiară a țării în cauză.

               3. Prezentul angajament este valabil începând de la data aprobării sale de către biroul de garanție. Subsemnatul (subsemnata) rămân răspunzător (răspunzătoare) de plata oricărei datorii care a luat naștere în timpul operațiunii de tranzit unional sau comun la care se referă prezentul angajament și care a început înainte de data intrării în vigoare a oricărei revocări sau rezilieri a actului de garanție, chiar dacă cererea de plată a fost făcută ulterior.

               4. În sensul prezentului angajament, subsemnatul (subsemnata) îmi dau adresa de serviciu din fiecare dintre celelalte țări menționate la punctul 1, ca fiind
                  154

                        Țara

                        Numele și prenumele sau denumirea societății, precum și adresa completă

               Subsemnatul (subsemnata) recunosc că toată corespondența, avizele și toate formalitățile sau procedurile referitoare la prezentul angajament, adresate sau efectuate în scris la una dintre adresele mele de serviciu, sunt acceptate ca fiindu-mi remise în mod corespunzător.

               Subsemnatul (subsemnata) recunosc competența instanțelor din localitățile în care am o adresă de serviciu.

               Subsemnatul (subsemnata) mă angajez să mențin adresa de serviciu sau, dacă sunt obligat(ă) să modific una sau mai multe dintre adresele de serviciu, să informez în prealabil biroul de garanție în legătură cu acest lucru.

               Întocmit la...............................................................................................................................

               la data de ...............................................................................................................................

               ...............................................................................................................................................

                     (Semnătura)
                  165

               II. Aprobarea de către biroul de garanție

               Biroul de garanție

               ................................................................................................................................................

               ................................................................................................................................................

               Angajamentul garantului a fost aprobat la data de ……….....................................................

               ................................................................................................................................................

                  (Ștampila și semnătura)

               3) Anexa C4 se înlocuiește cu următorul text:

               „ANEXA C4

               ANGAJAMENTUL GARANTULUI - GARANȚIE GLOBALĂ

               I.
                     Angajamentul garantului

               1.
                     Subsemnatul
                  171

               ....................................................................................................................................

               ....................................................................................................................................

               domiciliat(ă)/cu sediul în
                  182

               ....................................................................................................................................

               ....................................................................................................................................

               se constituie garant solidar la biroul de garanție din

               ...................................................................................................................................

               până la valoarea maximă de …………………………………………………..……….

               în favoarea Uniunii Europene (constituită din Regatul Belgiei, Republica Bulgaria, Republica Cehă, Regatul Danemarcei, Republica Federală Germania, Republica Estonia, Irlanda, Republica Elenă, Regatul Spaniei, Republica Franceză, Republica Croația, Republica Italiană, Republica Cipru, Republica Letonia, Republica Lituania, Marele Ducat al Luxemburgului, Ungaria, Republica Malta, Regatul Țărilor de Jos, Republica Austria, Republica Polonă, Republica Portugheză, România, Republica Slovenia, Republica Slovacă, Republica Finlanda, Regatul Suediei), precum și în favoarea Republicii Islanda, a fostei Republici iugoslave a Macedoniei, a Regatului Norvegiei, a Republicii Serbia, a Confederației Elvețiene, a Republicii Turcia, a Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
                  193, a Principatului Andorra și a Republicii San Marino
                  204,

               pentru orice sumă pentru care persoana care furnizează prezenta garanție
                  215……………………………………..poate fi sau poate deveni debitor față de țările menționate anterior în virtutea datoriei constituite din taxele vamale și din celelalte taxe
                  226 care pot lua naștere sau au luat naștere în privința mărfurilor acoperite de operațiunea vamală indicată la punctul 1a și/sau la punctul 1b.

               Cuantumul maxim al garanției este constituit dintr-o sumă de:

               ...................................................................................................................................

               (a)
                     reprezentând 100/50/30 %
                  237 din partea cuantumului de referință care corespunde unui cuantum al datoriilor vamale și al altor taxe care pot lua naștere, echivalent cu suma cuantumurilor enumerate la punctul 1a,

               și

               ..................................................................................................................................

               (b)
                     reprezentând 100/30 %7 din partea cuantumului de referință care corespunde unui cuantum al datoriilor vamale și al altor taxe care au luat naștere, echivalent cu suma cuantumurilor enumerate la punctul 1b,

               1a.
                     Sumele care constituie partea din cuantumul de referință corespunzătoare unui cuantum al datoriilor vamale și, dacă este cazul, al altor taxe care pot lua naștere sunt următoarele, pentru fiecare dintre scopurile enumerate mai jos
                  248:

               (a)
                     depozitare temporară - ….,

               (b)
                     regim de tranzit unional/regim de tranzit comun - ….,

               (c)
                     regim de antrepozitare vamală - …,

               (d)
                     regim de admitere temporară cu scutire totală de taxe la import - …,

               (e)
                     regim de perfecționare activă - …,

               (f)
                     regim de destinație finală - …,

               (g)
                     dacă este vorba despre un alt tip de operațiune, a se preciza - … .

               1b.
                     Sumele care constituie partea din cuantumul de referință corespunzătoare unui cuantum al datoriilor vamale și, dacă este cazul, al altor taxe care au luat naștere sunt următoarele, pentru fiecare dintre scopurile enumerate mai jos8

               (a)
                     punerea în liberă circulație în temeiul unei declarații vamale standard, fără plată amânată - …,

               (b)
                     punerea în liberă circulație în temeiul unei declarații vamale standard, cu plată amânată - …,

               (c)
                     punerea în liberă circulație în temeiul unei declarații vamale depuse în conformitate cu articolul 166 din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 octombrie 2013 de stabilire a Codului vamal al Uniunii - …,

               (d)
                     punerea în liberă circulație în temeiul unei declarații vamale depuse în conformitate cu articolul 182 din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 octombrie 2013 de stabilire a Codului vamal al Uniunii - …,

               (e)
                     regim de admitere temporară cu scutire parțială de taxe la import - …,

               (f)
                     regim de destinație finală - …
                  259,

               (g)
                     dacă este vorba despre un alt tip de operațiune, a se preciza - ….

               2.
                     Subsemnatul (subsemnata) mă angajez să plătesc, la prima cerere scrisă a autorităților competente din țările menționate la punctul 1 și fără a putea să amân plata cu mai mult de 30 de zile de la data cererii, sumele cerute, în limita cuantumului maxim menționat mai sus, cu excepția cazului în care eu sau orice altă persoană interesată stabilesc/stabilește, înaintea expirării acestui termen, într-un mod considerat satisfăcător de autoritățile vamale, că regimul special, altul decât regimul de destinație finală, a fost descărcat, că supravegherea vamală a mărfurilor în regim de destinație finală sau depozitarea temporară s-a încheiat în mod corect sau, în cazul altor operațiuni decât regimurile speciale, că situația mărfurilor a fost regularizată.

               La cererea subsemnatului (subsemnatei) și din motive recunoscute ca fiind valabile, autoritățile competente pot prelungi, dincolo de termenul de 30 de zile de la data cererii de plată, termenul în care subsemnatul (subsemnata) sunt obligat(ă) să efectuez plata sumelor cerute. Cheltuielile generate de acordarea acestui termen suplimentar, în special dobânzile, trebuie să fie calculate astfel încât cuantumul lor să fie echivalent cu cel care ar fi perceput în circumstanțe similare pe piața monetară sau financiară a țării în cauză.

               Din acest cuantum pot fi scăzute sumele deja plătite în baza prezentului angajament numai dacă subsemnatul (subsemnata) sunt invitat(ă) să plătesc o datorie care a luat naștere cu ocazia unei operațiuni vamale care a început înaintea primirii cererii de plată precedente sau în termen de 30 de zile de la primirea ei.

               3.
                     Prezentul angajament este valabil începând de la data aprobării sale de către biroul de garanție. Subsemnatul (subsemnata) rămân răspunzător (răspunzătoare) de plata oricărei datorii care a luat naștere în timpul operațiunii vamale la care se referă prezentul angajament și care a început înainte de data intrării în vigoare a unei revocări sau a unei rezilieri a actului de garanție, chiar dacă cererea de plată a fost făcută ulterior.

               4.
                     În sensul prezentului angajament, subsemnatul (subsemnata) îmi dau adresa de serviciu
                  2610 din fiecare dintre celelalte țări menționate la punctul 1, ca fiind:

                        Țara

                        Numele și prenumele sau denumirea societății, precum și adresa completă

               Subsemnatul (subsemnata) recunosc că toată corespondența, avizele și toate formalitățile sau procedurile referitoare la prezentul angajament, adresate sau efectuate în scris la una dintre adresele mele de serviciu, sunt acceptate ca fiindu-mi remise în mod corespunzător.

               Subsemnatul (subsemnata) recunosc competența instanțelor din localitățile în care am o adresă de serviciu.

               Subsemnatul (subsemnata) mă angajez să mențin adresa de serviciu sau, dacă sunt obligat(ă) să modific una sau mai multe dintre adresele de serviciu, să informez în prealabil biroul de garanție în legătură cu acest lucru.

               Întocmit la................................................................................................................................

               la data de.................................................................................................................................

               .................................................................................................................................................

               (Semnătura)
                  2711

               II.
                     Aprobarea de către biroul de garanție

               Biroul de garanție

               .................................................................................................................................................

               Angajamentul garantului acceptat la data de

               .................................................................................................................................................

               ...............................................................................

                  (Ștampila și semnătura)

               4) În anexa C5, rândul 7, cuvintele „Regatul Unit” se introduc între cuvintele „Turcia” și „Andorra (*)”.

               5) În anexa C6, rândul 6, cuvintele „Regatul Unit” se introduc între cuvintele „Turcia” și „Andorra (*)”.

                     (1)

                        JO L 226, 13.8.1987, p. 2.

                     (2)
                  1
                        Numele și prenumele sau denumirea societății.

                     (3)
                  2
                        Adresa completă.

                     (4)
                  3
                        A se elimina numele statului/statelor pe al cărui (căror) teritoriu garanția nu poate fi utilizată.

                     (5)
                  4
                        Trimiterile la Principatul Andorra și la Republica San Marino se aplică numai operațiunilor de tranzit unional.

                     (6)
                  5
                        Numele și prenumele sau denumirea societății, precum și adresa completă a persoanei care furnizează garanția.

                     (7)
                  6
                        Se aplică în ceea ce privește taxele datorate în legătură cu importul sau cu exportul mărfurilor, în cazul în care garanția este utilizată pentru plasarea mărfurilor sub regimul de tranzit unional/comun sau poate fi utilizată în mai multe state membre.

                     (8)
                  7
                        A se introduce una dintre următoarele operațiuni vamale:
                        (a) depozitare temporară,
                        (b) regim de tranzit unional/regim de tranzit comun,
                        (c) regim de antrepozitare vamală,
                        (d) regim de admitere temporară cu scutire totală de taxe la import,
                        (e) regim de perfecționare activă,
                        (f) regim de destinație finală,
                        (g) punerea în liberă circulație în temeiul unei declarații vamale standard, fără plată amânată,
                        (h) punerea în liberă circulație în temeiul unei declarații standard, cu plată amânată,
                        (i) punerea în liberă circulație în temeiul unei declarații vamale depuse în conformitate cu articolul 166 din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 octombrie 2013 de stabilire a Codului vamal al Uniunii (JO L 269, 10.10.2013, p. 1),
                        (j) punerea în liberă circulație în temeiul unei declarații vamale depuse în conformitate cu articolul 182 din Regulamentul (UE) nr. 952/2013,
                        (k) regim de admitere temporară cu scutire parțială de taxe la import,
                        (l) dacă este vorba despre un alt tip de operațiune, a se preciza.

                     (9)
                  8
                        În cazul în care în legislația țării în cauză nu există nicio dispoziție privind adresa de serviciu, garantul numește, în respectiva țară, un agent autorizat să primească toate comunicările care îi sunt adresate, iar confirmarea prevăzută la punctul 4 al doilea paragraf și angajamentul luat la punctul 4 al patrulea paragraf trebuie să corespundă. Instanțele localităților în care sunt situate adresele de serviciu ale garantului sau ale agenților săi sunt competente în cazul litigiilor referitoare la prezenta garanție.

                     (10)
                  9
                        Semnatarul documentului trebuie să scrie de mână, înainte de semnătură, următoarea mențiune: „Garanție pentru suma de…” (se scrie suma în litere).

                     (11)
                  10
                        A se completa de către biroul unde mărfurile au fost plasate sub regim sau au fost în depozitare temporară.

                     (12)
                  1
                        Numele și prenumele sau denumirea societății.

                     (13)
                  2
                        Adresa completă.

                     (14)
                  3
                        Trimiterile la Principatul Andorra și la Republica San Marino se aplică numai operațiunilor de tranzit unional.

                     (15)
                  4
                        În cazul în care în legislația țării în cauză nu există nicio dispoziție privind adresa de serviciu, garantul numește, în respectiva țară, un agent autorizat să primească toate comunicările care îi sunt adresate, iar confirmarea prevăzută la punctul 4 al doilea paragraf și angajamentul luat la punctul 4 al patrulea paragraf trebuie să corespundă. Instanțele localităților în care sunt situate adresele de serviciu ale garantului sau ale agenților săi sunt competente în cazul litigiilor referitoare la prezenta garanție.

                     (16)
                  5
                        Semnătura trebuie să fie precedată de următoarea mențiune, scrisă de mână de către semnatar: «Valabil ca titlu de garanție».

                     (17)
                  1
                        Numele și prenumele sau denumirea societății.

                     (18)
                  2
                        Adresa completă.

                     (19)
                  3
                        A se șterge numele țării/țărilor pe al cărei (căror) teritoriu garanția nu poate fi utilizată.

                     (20)
                  4
                        Trimiterea la Principatul Andorra și la Republica San Marino se aplică numai operațiunilor de tranzit unional.

                     (21)
                  5
                        Numele și prenumele sau denumirea societății, precum și adresa completă a persoanei care furnizează garanția.

                     (22)
                  6
                        Se aplică în ceea ce privește celelalte taxe datorate în legătură cu importul sau cu exportul mărfurilor, în cazul în care garanția este utilizată pentru plasarea mărfurilor sub regimul de tranzit unional/comun sau poate fi utilizată în două sau mai multe state membre sau părți contractante.

                     (23)
                  7
                        A se șterge mențiunea care nu se aplică.

                     (24)
                  8
                        Alte regimuri decât regimul de tranzit comun se aplică exclusiv în Uniune.

                     (25)
                  9.
                        Pentru sumele declarate într-o declarație vamală pentru regimul de destinație finală.

                     (26)
                  10
                        În cazul în care în legislația țării în cauză nu există nicio dispoziție privind adresa de serviciu, garantul numește, în respectiva țară, un agent autorizat să primească toate comunicările care îi sunt adresate, iar confirmarea prevăzută la punctul 4 al doilea paragraf și angajamentul luat la punctul 4 al patrulea paragraf trebuie să corespundă. Instanțele localităților în care sunt situate adresele de serviciu ale garantului sau ale agenților săi sunt competente în cazul litigiilor referitoare la prezenta garanție.

                     (27)
                  11
                        Semnatarul documentului trebuie să scrie de mână, înainte de semnătură, următoarea mențiune: „Garanție pentru suma de…” (se scrie suma în litere).


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 31.8.2018
            COM(2018) 605 final
            2018/0315(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Grupului de lucru al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU) privind problemele vamale care vizează transporturile și în cadrul Comitetului pentru transporturi terestre al CEE-ONU în legătură cu adoptarea preconizată a unei noi convenții privind facilitarea procedurilor de trecere a frontierei pentru pasageri, bagaje și bagaje neînsoțite transportate în cadrul traficului internațional feroviar

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la Decizia de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Grupului de lucru al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU) privind problemele vamale care vizează transporturile și, eventual, în cadrul Comitetului pentru transporturi terestre al CEE-ONU în legătură cu adoptarea preconizată a unei noi convenții privind facilitarea procedurilor de trecere a frontierei pentru pasageri, bagaje și bagaje neînsoțite transportate în cadrul traficului internațional feroviar.

               2.Contextul propunerii

               2.1.Convenția privind facilitarea procedurilor de trecere a frontierei pentru pasageri, bagaje și bagaje neînsoțite transportate în cadrul traficului internațional feroviar

               Propunerea de proiect de convenție privind facilitarea procedurilor de trecere a frontierei pentru pasageri, bagaje și bagaje neînsoțite transportate în cadrul traficului internațional feroviar („proiectul de convenție propus”) a fost inițiată de Organizația pentru Cooperarea Căilor Ferate (OSJD), din care fac parte 9 state membre ale Uniunii (Bulgaria, Republica Cehă, Slovacia, Polonia, Lituania, Letonia, Ungaria, Estonia, România), și a fost transmisă Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite de către guvernul Federației Ruse.

               O convenție cu un domeniu de aplicare similar este deja în vigoare, și anume Convenția internațională din 1952 privind facilitarea trecerii frontierelor pentru pasageri și bagaje transportate pe calea ferată, la care 8 state membre ale Uniunii (Austria, Belgia, Franța, Italia, Luxemburg, Țările de Jos, Portugalia și Suedia
                  1
               ) sunt părți contractante. Din cauza diverselor dificultăți juridice și procedurale, nu a fost posibil să se modifice această convenție pentru a o moderniza. În plus, statele membre ale Organizației pentru Cooperarea Căilor Ferate au susținut mai degrabă ideea de a elabora o nouă convenție în acest domeniu, decât aderarea la convenția din 1952, care nu mai este de actualitate.

               Proiectul de convenție propus vizează trei domenii de politică importante ale Uniunii: căile ferate, chestiunile vamale și acquis-ul Uniunii privind gestionarea frontierelor. Acesta vizează accelerarea și simplificarea controlului la frontieră al trenurilor de călători. Principalele elemente noi prevăzute în proiectul de convenție sunt controalele la frontieră comune și coordonate, în locul a două sau mai multe controale consecutive, de o parte și de alta a frontierei; controalele în trenurile în mișcare, în cazul în care orarele trenurilor și stațiile de tren permit acest lucru, și definirea unor modalități detaliate de cooperare prin intermediul unor acorduri bilaterale sau multilaterale. Prezenta propunere se referă la domeniul de politică al Uniunii reprezentat de gestionarea frontierelor. Aspectul legat de celelalte două domenii de politică ale Uniunii, și anume căile ferate și chestiunile vamale, va face obiectul unei propuneri separate.

               2.2.Grupul de lucru al CEE-ONU privind problemele vamale care vizează transporturile

               Grupul de lucru privind problemele vamale care vizează transporturile acționează în cadrul politicilor Comisiei Economice a Organizației Națiunilor Unite pentru Europa și sub supravegherea generală a Comitetului pentru transporturi terestre. Rolul grupului de lucru este de a iniția și de a desfășura acțiuni care vizează armonizarea și simplificarea reglementărilor, a normelor și a documentației privind procedurile de trecere a frontierei pentru diversele moduri de transport terestru.

               Uniunea este reprezentată în cadrul grupului de lucru în care toate statele membre ale Uniunii sunt membri cu drept de vot.

               2.3.Actul avut în vedere al Grupului de lucru privind problemele vamale care vizează transporturile

               Grupul de lucru privind problemele vamale care vizează transporturile se va reuni în 2018 la următoarele date: 12-14 iunie și 16-19 octombrie. În cadrul uneia dintre reuniuni, grupul de lucru urmează să ia o decizie cu privire la aprobarea convenției propuse și la transmiterea acesteia, spre aprobare formală, Comitetului pentru transporturi terestre care se întrunește o dată pe an, în februarie.

               Actul avut în vedere va deveni obligatoriu pentru părți în conformitate cu articolul 22 din proiectul de convenție, care prevede următoarele: „1. Prezenta convenție intră în vigoare la trei luni de la data la care cinci state au depus instrumentul lor de ratificare, acceptare, aprobare sau aderare. 2. Pentru fiecare stat care ratifică, acceptă, aprobă sau aderă la prezenta convenție după depunerea celui de al cincilea instrument de ratificare, acceptare, aprobare sau aderare, convenția intră în vigoare la trei luni de la depunerea de către statul respectiv a instrumentului său de ratificare, acceptare, aprobare sau aderare”.

               3.Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii

               3.1.Poziția Uniunii

               Uniunea împărtășește obiectivele proiectului de convenție și sprijină conceptul de facilitare a transportului feroviar de pasageri, însă nu a identificat vreo valoare adăugată sau vreun beneficiu care să fie generat de proiect pentru Uniune sau pentru statele sale membre. Noul proiect de convenție nu ar face redundante acordurile bilaterale sau multilaterale care există deja și este posibil nici să nu faciliteze noi acorduri bilaterale sau multilaterale, întrucât proiectul de convenție nu conține un model pentru astfel de acorduri. Multe dispoziții ale proiectului de convenție nu au un caracter obligatoriu și nu pot fi puse în aplicare fără acorduri separate între părțile în cauză. Până în prezent, singura funcție pe care proiectul de convenție ar putea-o avea ar fi aceea de a servi drept referință pentru încheierea unor viitoare acorduri multilaterale și bilaterale.

               Din punctul de vedere al acquis-ului UE privind gestionarea frontierelor, proiectul de convenție, în forma sa actuală, nu introduce niciun instrument nou sau util și, prin urmare, nu are nicio valoare adăugată pentru UE și statele sale membre. În plus, acesta conține mai multe dispoziții care sunt problematice pentru acquis-ul UE și care ar trebui modificate în cazul în care Uniunea sau statele sale membre ar dori să adere la proiectul de convenție la o dată ulterioară. De exemplu, articolul 6 din proiectul de convenție ar trebui să clarifice faptul că aceste controale la frontieră nu pot fi eliminate prin acorduri multilaterale sau bilaterale între state: întrucât Codul frontierelor Schengen se aplică la trecerea frontierelor externe ale UE, acordurile internaționale pot reglementa doar modul în care sunt efectuate controalele, fără a afecta conținutul acestor controale.

               Din punct de vedere instituțional pentru Uniune, proiectul de convenție vizează aspecte care se încadrează în domeniile de competență exclusivă sau partajată a Uniunii. Statele membre nu pot adera individual la părți ale proiectului de convenție care țin de un domeniu de competență exclusivă a Uniunii. În conformitate cu politica generală privind aspectele instituționale, pentru a permite Uniunii să adere la convenție, ar fi trebuit ca în proiectul de convenție să fie introdusă o dispoziție privind participarea Uniunii în calitate de organizație de integrare economică regională.

               Chiar dacă Uniunea pare să nu aibă motive pentru a adera la convenția propusă, în conformitate cu politica sa generală privind aspectele instituționale, orice nouă convenție internațională ar trebui să conțină o clauză care să permită participarea organizațiilor de integrare economică regională.

               Comitetul pentru transporturi terestre al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite, cu ocazia celei de a 81-a sesiuni din februarie 2019 sau în cadrul unei sesiuni ulterioare, ar putea, sub rezerva aprobării proiectului de convenție de către Grupul de lucru privind problemele vamale care vizează transporturile, să supună la vot adoptarea convenției și să solicite secretariatului să o transmită Secretarului General al Organizației Națiunilor Unite, în calitatea acestuia de depozitar. Prin urmare, este important să se stabilească o poziție a Uniunii care să-i permită să reacționeze în cazul unui astfel de scenariu potențial. În ceea ce privește aspectele care țin de competența sa exclusivă, Comisia va vota în numele Uniunii.

                  O gamă largă de experți din sectorul public și privat au fost consultați în cursul elaborării convenției propuse.

               Au avut loc consultări cu statele membre în cadrul Comitetului pentru legislație vamală (Comitetul de coordonare Geneva), dintre care una a avut loc împreună cu experți din cadrul Comitetului pentru spațiul feroviar unic european, consilieri în materie de justiție și afaceri interne, atașați pe probleme de transport și reprezentanți din direcțiile generale ale Comisiei responsabile cu mobilitatea și transporturile și cu migrația și afacerile interne (23.1.2017). Au avut loc, de asemenea, consultări cu Grupul de experți în chestiuni vamale.

               Consultări suplimentare au avut loc în cadrul sesiunilor Grupului de lucru al CEE-ONU privind problemele vamale care vizează transporturile și ale Grupului de lucru al CEE-ONU privind transportul feroviar.

               Discuțiile din cadrul forurilor relevante ale Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite, la care au participat fie Direcția Generală a Comisiei responsabilă pentru Impozitare și Uniune Vamală, fie Direcția Generală Mobilitate și Transport, au fost precedate de activități de coordonare între direcțiile generale menționate mai sus și Direcția Generală Migrație și Afaceri Interne, dat fiind faptul că proiectul de convenție se referă la domenii de politică ce intră sub incidența competențelor celor trei direcții generale.

               Coordonarea internă, precum și discuțiile comune cu statele membre în cadrul Comitetului pentru legislație vamală și cu experți în domeniul vamal au demonstrat în mod clar că nu există niciun interes, nici pentru statele membre ale Uniunii, nici pentru Uniunea însăși, să adere la proiectul de convenție, deoarece nu aduce niciun beneficiu sau valoare adăugată în niciunul dintre domeniile vizate, și anume în domeniile de politică ale Uniunii care fac obiectul acestei propuneri și, de asemenea, din punct de vedere instituțional pentru Uniune.

               4.Temei juridic

               4.1.Temei juridic procedural

               4.1.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului.”

               Conceptul de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. Sunt, de asemenea, incluse instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  2
               .

               4.1.2.Aplicarea în prezentul caz

               Actul pe care Grupul de lucru al CEE-ONU privind problemele vamale care vizează transporturile și Comitetul pentru transporturi terestre al CEE-ONU sunt invitate să îl adopte constituie un act cu efecte juridice. Actul avut în vedere va fi obligatoriu în temeiul dreptului internațional, în conformitate cu articolul 22 din proiectul de convenție.

               Actul avut în vedere nu completează cadrul instituțional al acordului și nici nu îl modică.

               Prin urmare, temeiul juridic procedural al propunerii de decizie este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2.Temei juridic material

               4.2.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului preconizat cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se bazeze pe un singur temei juridic material, respectiv cel impus de obiectivul sau de elementul principal ori predominant.

               În ceea ce privește un act avut în vedere care urmărește simultan mai multe obiective sau care are mai multe elemente ce sunt legate în mod indisolubil, fără ca unul să fie accesoriu în raport cu celălalt, temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE va trebui să includă, în mod excepțional, diversele temeiuri juridice corespunzătoare.

               4.2.2.Aplicarea în prezentul caz

               Actul avut în vedere urmărește obiective și are componente care țin de domeniul verificărilor la frontieră și include controale ale călătorilor și ale documentelor acestora. Prin urmare, acesta ar trebui să se întemeieze pe articolul 77 alineatul 2 litera (b) din TFUE, care se referă la „controalele la care sunt supuse persoanele la trecerea frontierelor externe”.

               Prin urmare, temeiul juridic material al propunerii de decizie cuprinde următoarele dispoziții: articolul 77 alineatul (2) litera (b) din TFUE.

               4.3.Concluzie

               Temeiul juridic al propunerii de decizie ar trebui să fie articolul 77 alineatul (2) litera (b) coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               2018/0315 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Grupului de lucru al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU) privind problemele vamale care vizează transporturile și în cadrul Comitetului pentru transporturi terestre al CEE-ONU în legătură cu adoptarea preconizată a unei noi convenții privind facilitarea procedurilor de trecere a frontierei pentru pasageri, bagaje și bagaje neînsoțite transportate în cadrul traficului internațional feroviar

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2) litera (b) coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)O nouă convenție a Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite („CEE-ONU”) privind facilitarea procedurilor de trecere a frontierei pentru pasageri, bagaje și bagaje neînsoțite transportate în cadrul traficului internațional feroviar este propusă de către Federația Rusă și sprijinită de Organizația pentru Cooperarea Căilor Ferate („OSJD”).

               (2)Grupul de lucru privind problemele vamale care vizează transporturile acționează în cadrul politicilor CEE-ONU și sub supravegherea generală a Comitetului pentru transporturi terestre. Rolul grupului de lucru este de a iniția și de a desfășura acțiuni care vizează armonizarea și simplificarea reglementărilor, a normelor și a documentației privind procedurile de trecere a frontierei pentru diversele moduri de transport terestru.

               (3)Grupul de lucru al CEE-ONU privind problemele vamale care vizează transporturile, în cursul celei de a 149-a sesiuni din 12-14 iunie 2018 sau al sesiunii ulterioare, urmează să ia o decizie referitor la aprobarea convenției propuse privind facilitarea procedurilor de trecere a frontierei pentru pasageri, bagaje și bagaje neînsoțite transportate în traficul internațional feroviar și la transmiterea acesteia către Comitetul pentru transporturi terestre al CEE-ONU în vederea aprobării formale.

               (4)Uniunea este reprezentată în cadrul Grupului de lucru al CEE-ONU privind problemele vamale care vizează transporturile de cele 28 de state membre ale Uniunii care sunt membri cu drept de vot. În ceea ce privește aspectele care țin de competența sa exclusivă, poziția Uniunii este exprimată de Comisie în numele Uniunii și al statelor sale membre.

               (5)În funcție de circumstanțele specifice și în interesul unei reprezentări externe unificate a Uniunii și a statelor sale membre, Comisia poate să desfășoare negocieri care vizează atât competențe ale Uniunii, cât și domenii în care statele membre nu au conferit competențe Uniunii.

               (6)Este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Grupului de lucru al CEE-ONU privind problemele vamale care vizează transporturile și în cadrul Comitetului pentru transporturi terestre al CEE-ONU, deoarece convenția propusă se referă la elemente privind formalitățile în materie de viză care intră în sfera de competență a Uniunii.

               (7)Convenția conține dispoziții generale privind modul de organizare a controalelor la frontieră ale trenurilor de călători. Aceasta poate fi considerată drept bază pentru orice acorduri multilaterale și bilaterale, în absența cărora niciunul dintre elementele reglementate de convenție nu ar putea funcționa.

               (8)Pentru statele membre ale Uniunii, astfel de acorduri pot fi încheiate chiar și fără convenția propusă. Pentru Rusia și câteva alte țări reprezentate în OSJD, cadrul juridic pare a necesita o astfel de convenție pentru a facilita încheierea acordurilor multilaterale și bilaterale.

               (9)Aspectele de fond ale convenției propuse nu par nici să aducă beneficii și nici să genereze efecte negative pentru statele membre ale Uniunii. Prin urmare, Uniunea nu sprijină convenția propusă, dar nici nu are niciun motiv să blocheze adoptarea acesteia.

               (10)Chiar dacă aderarea la convenția propusă nu pare să fie în interesul Uniunii, în conformitate cu politica sa generală privind aspectele instituționale, orice nouă convenție internațională ar trebui să conțină o clauză care să permită participarea organizațiilor de integrare economică regională. Proiectul de convenție propus nu conține o clauză care ar permite Uniunii să adere la convenție.

               (11)Prin urmare, poziția Uniunii în cadrul Grupului de lucru al CEE-ONU privind problemele vamale care vizează transporturile ar trebui să fie neutră dacă se introduce o clauză care să permită participarea organizațiilor de integrare economică regională. În acest caz, Uniunea ar trebui să se abțină. În caz contrar, Uniunea ar trebui să voteze împotriva adoptării convenției propuse.

               (12)În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la TFUE, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii și nu are obligații în temeiul acesteia. Având în vedere faptul că prezenta decizie constituie o dezvoltare a acquis-ului Schengen, Danemarca decide, în conformitate cu articolul 4 din protocolul menționat, în termen de șase luni de la data la care Consiliul hotărăște cu privire la prezenta decizie, dacă o va transpune în legislația sa internă.

               (13)În ceea ce privește Islanda și Norvegia, prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen, în sensul Acordului încheiat de Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestora din urmă la implementarea, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen
                  3
                care se încadrează în domeniul menționat la articolul 1 punctul A din Decizia 1999/437/CE a Consiliului
                  4
               .

               (14)În ceea ce privește Elveția, prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen, în sensul Acordului dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană cu privire la asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen
                  5
               , care se încadrează în domeniul menționat la articolul 1 punctul A din Decizia 1999/437/CE coroborat cu articolul 3 din Decizia 2008/146/CE a Consiliului
                  6
               .

               (15)În ceea ce privește Liechtensteinul, prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen, în sensul Protocolului dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein privind aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în practică, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen
                  7
               , care se încadrează în domeniul menționat la articolul 1 punctul A din Decizia 1999/437/CE coroborat cu articolul 3 din Decizia 2011/350/UE a Consiliului
                  8
               .

               (16)Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Regatul Unit nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului
                  9
               ; prin urmare, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.

               (17)Prezenta decizie reprezintă o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului
                  10
               ; prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.

               (18)În ceea ce privește Ciprul, Bulgaria, România și Croația, dispozițiile prezentei decizii constituie prevederi care se întemeiază pe acquis-ul Schengen sau care au legătură cu acesta în alt mod, în sensul articolului 3 alineatul (2) din Actul de aderare din 2003
                  11
               , al articolului 4 alineatul (2) din Actul de aderare din 2005
                  12
                și, respectiv, al articolului 4 alineatul (2) din Actul de aderare din 2011
                  13
               ,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul sesiunilor Grupului de lucru al CEE-ONU privind problemele vamale care vizează transporturile și ale Comitetului pentru transporturi terestre al CEE-ONU referitoare la noua convenție propusă a CEE-ONU privind facilitarea procedurilor de trecere a frontierei pentru pasageri, bagaje și bagaje neînsoțite transportate în traficul internațional feroviar este următoarea:

               Poziția Uniunii cu privire la proiectul de convenție este de a se abține dacă se introduce clauza care permite participarea organizațiilor de integrare economică regională. Dacă nu se introduce o astfel de clauză, statele membre ale Uniunii votează împotrivă.

               Articolul 2

               Poziția menționată la articolul 1 este exprimată de statele membre ale Uniunii care sunt membri ai Grupului de lucru al CEE-ONU privind problemele vamale care vizează transporturile și ai Comitetului pentru transporturi terestre al CEE-ONU.

               Articolul 3

               Prezenta decizie se adresează Comisiei și statelor membre.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        A semnat, dar nu a ratificat.

                     (2)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, Germania/Consiliul, cauza C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64.

                     (3)

                        JO L 176, 10.7.1999, p. 36.

                     (4)

                        Decizia 1999/437/CE a Consiliului din 17 mai 1999 privind anumite modalități de aplicare a Acordului încheiat între Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei în ceea ce privește asocierea acestor două state în vederea punerii în aplicare, a asigurării respectării și dezvoltării acquisului Schengen (JO L 176, 10.7.1999, p. 31).

                     (5)

                        JO L 53, 27.2.2008, p. 52.

                     (6)

                        Decizia 2008/146/CE a Consiliului din 28 ianuarie 2008 privind încheierea, în numele Comunității Europene, a Acordului între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană cu privire la asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (JO L 53, 27.2.2008, p. 1).

                     (7)

                        JO L 160, 18.6.2011, p. 21.

                     (8)

                        Decizia 2011/350/UE a Consiliului din 7 martie 2011 privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Protocolului dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein privind aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen, în ceea ce privește eliminarea controalelor la frontierele interne și circulația persoanelor (JO L 160, 18.6.2011, p. 19).

                     (9)

                        Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 131, 1.6.2000, p. 43).

                     (10)

                        Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 64, 7.3.2002, p. 20).

                     (11)

                        Act privind condițiile de aderare a Republicii Cehe, a Republicii Estonia, a Republicii Cipru, a Republicii Letonia, a Republicii Lituania, a Republicii Ungare, a Republicii Malta, a Republicii Polone, a Republicii Slovenia și a Republicii Slovace și adaptările tratatelor care stau la baza Uniunii Europene (JO L 236, 23.9.2003, p. 33).

                     (12)

                        Actul privind condițiile de aderare a Republicii Bulgaria și a României și adaptările tratatelor pe care se întemeiază Uniunea Europeană (JO L 157, 21.6.2005, p. 203).

                     (13)

                        Actul privind condițiile de aderare a Republicii Croația, precum și adaptările la Tratatul privind Uniunea Europeană, la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și la Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice (JO L 112, 24.4.2012, p. 21).