				|

		52013PC0595

			Propunere de DECIZIE A CONSILIULUI de autorizare a statelor membre să semneze și/sau să ratifice, în interesul Uniunii Europene, Convenția internațională a Organizației Maritime Internaționale privind standardele de pregătire a navigatorilor, brevetare/atestare și efectuare a serviciului de cart pentru personalul navelor de pescuit, 1995 /* COM/2013/0595 final - 2013/0285 (NLE) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           CONTEXTUL PROPUNERII
Motivele și obiectivele propunerii
Convenția internațională
privind standardele de pregătire a navigatorilor, brevetare/atestare și
efectuare a serviciului de cart pentru personalul navelor de pescuit
(denumită în continuare Convenția STCW-F) a fost adoptată de
Organizația Maritimă Internațională la 7 iulie 1995, în
cadrul conferinței internaționale care a avut loc la Londra în
perioada 26 iunie - 7 iulie 1995 și la care au participat 74 de guverne,
printre care 22 dintre actualele state membre ale Uniunii Europene.
A fost necesară o convenție
specifică pentru personalul navelor de pescuit întrucât Convenția
internațională privind standardele de pregătire a navigatorilor,
brevetare/atestare și efectuare a serviciului de cart a OMI din 1978
(Convenția STCW) excludea, printre altele, personalul navelor de pescuit
din domeniul său de aplicare. Convenția STCW a fost primul instrument
adoptat la nivel internațional care a abordat chestiunea standardelor
minime de competență a personalului navigant maritim. Ea a fost
pusă în aplicare prin Directiva 2008/106/CE, modificată prin
Directiva 2012/35/UE.
Obiectivul Convenției STCW-F este de a
garanta că personalul navelor de pescuit deține calificările
necesare (dovedite printr-un certificat oficial) și este apt de muncă
(după examinarea medicală), astfel încât să se reducă la
minimum riscurile privind siguranța persoanelor și/sau a bunurilor pe
mare sau riscurile privind mediul marin în timpul operațiunilor la bordul
navelor maritime. Convenția prevede că personalul trebuie să
aibă cel puțin cunoștințe minime în domenii specifice și
că trebuie să fi efectuat sarcini la bordul unei nave pentru o
perioadă minimă de timp.
De asemenea, Convenția are rolul de a
instaura și de a menține condiții de concurență
echitabile în sectorul pescuitului prin promovarea formării profesionale.
Competențele profesionale ale personalului navelor de pescuit trebuie
să fie certificate conform Convenției.
Dispozițiile sunt obligatorii numai
pentru navele cu o lungime mai mare sau egală cu 24 de metri și cu o
putere de propulsie mai mare sau egală cu 750 kW și vizează
căpitanii, ofițerii, inginerii mecanici și operatorii radio. Cu
toate acestea, autoritățile naționale sunt încurajate să
prevadă cursuri de formare pentru marinarii de pe navele cu o lungime mai
mare sau egală cu 24 de metri, iar formarea de bază în materie de
siguranță este obligatorie pentru întregul personal al navelor de
pescuit.
În temeiul dreptului la liberă circulație
a lucrătorilor, Directiva 2005/36/CE stabilește norme clare privind
recunoașterea reciprocă între statele membre a calificărilor
profesionale în cadrul așa-numitului „sistem general de recunoaștere”.
Directiva se aplică resortisanților
UE care doresc să exercite o profesie într-un alt stat membru în care
această profesie este reglementată. Sistemul general de recunoaștere
prevede efectuarea unei comparații între calificările profesionale
ale persoanei aflate în căutarea unui loc de muncă, inclusiv experiența
profesională relevantă, și cele solicitate în statul membru
gazdă. Comparația se efectuează respectând termene-limită
stricte. Numai în cazul unor diferențe semnificative, statul membru
gazdă poate impune măsuri compensatorii, care pot lua forma unui test
de aptitudini sau a unei perioade de adaptare.
Directiva se aplică tuturor profesiilor
reglementate, cu excepția cazului în care, pentru o anumită profesie și
în conformitate cu principiul lex specialis, alte norme specifice,
legate în mod direct de recunoașterea calificărilor profesionale,
sunt stabilite de un alt act legislativ al UE.
Activitățile profesionale legate de
Convenția STCW-F sunt reglementate în majoritatea statelor membre.
Convenția STCW-F nu prevede un sistem de
recunoaștere a calificărilor profesionale similar celui stabilit de
Directiva 2005/36/CE. Dimpotrivă, Convenția STCW-F nu admite
utilizarea certificatelor emise de către statele care nu sunt părți
la convenție. Cu toate acestea, statele membre au obligația de a se
conforma legislației UE, și anume dispozițiilor cuprinse în
Directiva 2005/36/CE.
În conformitate cu jurisprudența AETR a
Curții de Justiție în materie de competență externă,
statele membre nu sunt autorizate să ratifice Convenția STCW-F
fără autorizarea Uniunii Europene, dat fiind că dispozițiile
privind recunoașterea profesiilor reglementate exercitate de resortisanții
UE la bordul navelor de pescuit afectează exercitarea competenței
exclusive a Uniunii Europene în acest domeniu.
În ceea ce privește statele membre care
au ratificat deja Convenția înainte de intrarea în vigoare a deciziei
propuse, acestea sunt obligate să depună la secretarul general al OMI
o declarație prin care confirmă că legislația UE
prevalează în caz de conflict în relațiile dintre statele membre.
2.           CONSULTAREA PĂRȚILOR
INTERESATE ȘI EVALUAREA IMPACTULUI
Consultarea părților interesate
Comitetul pentru dialog social sectorial în
domeniul pescuitului maritim a încurajat Comisia să ia inițiative în
vederea punerii în aplicare rapide a Convenției STCW-F.
Promovarea ratificării și punerii în
aplicare a altor standarde internaționale privind condițiile de viață
și de muncă în sectorul pescuitului, cum ar fi Convenția
Organizației Internaționale a Muncii (OIM) privind munca în domeniul
pescuitului (Convenția nr. 188) este în conformitate cu activitățile
Comitetului pentru dialog social sectorial în domeniul pescuitului maritim și
ale Comisiei Europene. Obiectivul Convenției C nr. 188 a OIM este de a
garanta faptul că pescarii dispun de condiții de muncă decente.
În prezent, Comisia evaluează cererea
partenerilor sociali din sectorul pescuitului maritim al UE de a pune în
aplicare acordul din 8 mai 2013 în ceea ce privește transpunerea dispozițiilor
Convenției C nr. 188 a OIM, în conformitate cu articolul 155 din TFUE.
Obținerea și utilizarea
expertizei
Nu a fost necesar să se recurgă la
expertiză externă.
Evaluarea impactului
Nu se aplică.
Prin urmare, nu este necesar să se ia în
considerare mai multe opțiuni.
3.           ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII
Rezumatul acțiunii propuse
Având în vedere faptul că recunoașterea
calificărilor profesionale este de competența Uniunii Europene,
statele membre nu pot să ratifice Convenția fără
autorizarea Uniunii Europene. Comisia propune Consiliului să autorizeze
statele membre să ratifice Convenția STCW-F, în interesul Uniunii
Europene.
Autorizarea se acordă cu condiția ca
statele membre să formuleze o rezervă la momentul depunerii
instrumentului lor de ratificare care să indice că legislația
Uniunii Europene va continua să se aplice în ceea ce privește relațiile
lor reciproce.
Statele membre care au ratificat deja Convenția
trebuie să depună la secretarul general al OMI o declarație prin
care confirmă că în relațiile dintre statele membre se
aplică legislația Uniunii privind recunoașterea
calificărilor profesionale.
Prin urmare, decizia propusă ar permite și
ar încuraja statele membre să întreprindă toate demersurile necesare
pentru ratificarea imediată a Convenției.
Temei juridic
Articolul 43 alineatul (2), articolul 46,
articolul 53 alineatul (1) și articolul 62, coroborate cu articolul 218
alineatul (6) litera (a) punctul (v) din TFUE.
Principiul subsidiarității
Propunerea intră în sfera competenței
exclusive a Uniunii. Prin urmare, principiul subsidiarității nu se
aplică integral.
Principiul proporționalității
Propunerea respectă principiul proporționalității
din următoarele motive:
Nu se aplică.
Nu se aplică.
Alegerea instrumentelor
Instrumentul propus: Decizie a Consiliului
Alte mijloace nu ar fi adecvate.
4.           IMPLICAȚIILE BUGETARE
Propunerea nu are implicații asupra
bugetului Uniunii.
5.           INFORMAȚII SUPLIMENTARE
Explicarea detaliată a propunerii
Nu se aplică.
2013/0285 (NLE)
Propunere de
DECIZIE A CONSILIULUI
de autorizare a statelor membre să
semneze și/sau să ratifice, în interesul Uniunii Europene, Convenția
internațională a Organizației Maritime Internaționale
privind standardele de pregătire a navigatorilor, brevetare/atestare și
efectuare a serviciului de cart pentru personalul navelor de pescuit, 1995
(Text cu relevanță pentru SEE)
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, în special articolul 43 alineatul (2), articolul 46,
articolul 53 alineatul (1) și articolul 62 coroborate cu articolul 218
alineatul (6) litera (a) punctul (v),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
având în vedere avizul Parlamentului European,

întrucât:
(1)       Convenția Organizației
Maritime Internaționale (denumită în continuare „OMI”) privind
standardele de pregătire a navigatorilor, brevetare/atestare și
efectuare a serviciului de cart pentru personalul navelor de pescuit
(denumită în continuare „Convenția”) a fost adoptată la 7 iulie
1995 în cadrul conferinței internaționale convocate de OMI la Londra,
în urma votului favorabil al delegațiilor celor 22 de state membre
participante.
(2)       Convenția contribuie în
mod esențial la promovarea, în sectorul pescuitului la nivel internațional,
a siguranței pe mare a persoanelor și a bunurilor și a
protejării mediului marin, și, prin urmare, este de dorit ca dispozițiile
acesteia să fie puse în aplicare cât mai curând posibil.
(3)       Pescuitul pe mare este una
dintre cele mai periculoase profesii. Prin urmare, formarea și
calificările adecvate reprezintă mijloace esențiale de reducere
a numărului de accidente. Un mediu de lucru mai sigur va spori
atractivitatea locurilor de muncă la bordul navelor de pescuit, în
interesul industriei europene a pescuitului și conform obiectivelor
urmărite de politica comună în domeniul pescuitului. Convenția
vizează în special să protejeze mediul marin, ceea ce reprezintă
un obiectiv al politicii comune în domeniul pescuitului.
(4)       În cadrul acordurilor de
parteneriat în domeniul pescuitului cu țările terțe, este
important ca membrii echipajelor de la bordul navelor care arborează
pavilionul unui stat membru al UE să posede calificări profesionale
adecvate, dovedite prin certificate acceptate, pentru a facilita recrutarea
conform condițiilor stabilite în acorduri.
(5)       Parlamentul European,
Consiliul și Comisia promovează siguranța pe mare și
siguranța la locul de muncă, precum și îmbunătățirea
calificărilor profesionale pentru lucrătorii de la bordul navelor de
pescuit. UE sprijină financiar formarea în sectorul pescuitului, în
special prin Fondul european pentru pescuit.
(6)       Unele articole ale Convenției
sunt de competența exclusivă a Uniunii în ceea ce privește
recunoașterea calificărilor profesionale deținute de anumite
categorii de personal de pe navele de pescuit și afectează dispozițiile
tratatului și legislația secundară a Uniunii, în special
Directiva 2005/36/CE din 7 septembrie 2005 privind recunoașterea
calificărilor profesionale[1],
versiunea aflată în vigoare.
(7)       Uniunea nu poate să
ratifice convenția întrucât nu este parte la OMI și Convenția nu
conține o clauză care să autorizeze o organizație de
integrare economică regională, care este constituită din state
suverane și are competențe în anumite domenii reglementate de Convenție,
să semneze, să accepte, să aprobe sau să adere la Convenție.
(8)       Unele state membre nu au semnat
până în prezent Convenția, în timp ce altele au ratificat-o deja și
au depus instrumentul de ratificare. Este în interesul politicii comune
în domeniul pescuitului ca statele membre care nu au semnat sau ratificat Convenția
până în prezent să facă acest lucru fără întârziere.
(9)       În condițiile
prevăzute în prezenta decizie, statele membre, care sunt obligate să
respecte legislația Uniunii privind recunoașterea calificărilor
profesionale, sunt autorizate să semneze și să ratifice Convenția,
după caz, în interesul Uniunii.
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Statele membre sunt autorizate să semneze
și/sau să ratifice Convenția internațională a Organizației
Maritime Internaționale privind standardele de pregătire a
navigatorilor, brevetare/atestare și efectuare a serviciului de cart
pentru personalul navelor de pescuit, adoptată la 7 iulie 1995, în ceea ce
privește părțile care sunt de competența Uniunii Europene.
Autorizarea menționată la alineatul
(1) este acordată cu condiția ca statul membru, la momentul
semnării Convenției și/sau la momentul depunerii instrumentului
de ratificare la secretarul general al OMI, să formuleze o rezervă
prin care confirmă că în relațiile dintre statele membre se
aplică legislația Uniunii referitoare la recunoașterea calificărilor
profesionale.
Articolul 2
Statele membre care au ratificat deja Convenția
înainte de intrarea în vigoare a prezentei decizii, fără să
formuleze o rezervă, trebuie să depună o declarație prin
care confirmă că în relațiile dintre statele membre se aplică
legislația Uniunii referitoare la recunoașterea calificărilor
profesionale.
Articolul 3
Statele membre trebuie să facă
eforturi pentru a întreprinde demersurile necesare în vederea depunerii
instrumentului de ratificare a Convenției la secretarul general al Organizației
Maritime Internaționale cât mai curând posibil, de preferință
înainte de 31 decembrie 2013. În ianuarie 2014, Consiliul va analiza progresele
înregistrate privind ratificarea.
Articolul 4
Prezenta decizie se aplică de la data
publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 5
Prezenta decizie se adresează statelor
membre.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Președintele
[1]               JO L 255, 30.9.2005, p. 22.


|

52010PC0294

Propunere de decizie a Consiliului de autorizare a introducerii pe piață a produselor care conțin, constau din sau sunt produse din porumb modificat genetic Bt11xGA21 (SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9) în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European și al Consiliului (Numai textul în limba franceză este autentic) (Text cu relevanță pentru SEE)  /* COM/2010/0294 final - NLE 2010/0157 */

	[pic] | COMISIA EUROPEANĂ |Bruxelles, 4.6.2010COM(2010)294 final2010/0157 (NLE)Propunere deDECIZIE A CONSILIULUIde autorizare a introducerii pe piață a produselor care conțin, constau din sau sunt produse din porumb modificat genetic Bt11xGA21 (SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9) în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European și al Consiliului(Numai textul în limba franceză este autentic) (Text cu relevanță pentru SEE)EXPUNERE DE MOTIVEPropunerea anexată de decizie a Consiliului se referă la alimentele și furajele care conțin, constau din sau sunt produse din porumb modificat genetic Bt11xGA21, pentru care Syngenta Seeds S.A.S. a depus o cerere de introducere pe piață către autoritatea competentă din Regatul Unit la 31 octombrie 2007, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1829/2003 privind produsele alimentare și furajele modificate genetic.Propunerea anexată se referă și la introducerea pe piață a produselor, altele decât alimentele și furajele, care conțin sau constau din porumb Bt11xGA21, pentru aceleași utilizări ca orice alt soi de porumb, cu excepția cultivării.La 22 septembrie 2009, Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară a emis un aviz favorabil, în conformitate cu articolele 6 și 18 din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003. Aceasta a considerat că porumbul Bt11xGA21 este la fel de sigur ca și omologul său nemodificat genetic în ceea ce privește efectele sale potențiale asupra sănătății umane și animale sau asupra mediului. Prin urmare, aceasta a concluzionat că este puțin probabil ca introducerea pe piață a produselor care conțin, constau din sau sunt produse din porumb Bt11xGA21, astfel cum sunt descrise în cerere, să determine efecte adverse asupra sănătății umane sau animale sau asupra mediului în cadrul utilizărilor prevăzute.În acest context, la 19 aprilie 2010, a fost înaintat spre votare Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală un proiect de Decizie a Comisiei de autorizare a introducerii pe piața Uniunii a produselor care conțin, constau din sau sunt produse din porumb modificat genetic Bt11xGA21. Comitetul nu a emis niciun aviz: 11 state membre (164 voturi) au votat pentru, 10 state membre (87 voturi) au votat împotrivă, 3 state membre (46 voturi) s-au abținut, iar 3 state membre (48 voturi) nu au fost reprezentate.Prin urmare, în temeiul articolului 35 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 și în conformitate cu articolul 5 din Decizia 1999/468/CE a Consiliului, modificată prin Decizia 2006/512/CE a Consiliului, Comisia trebuie să prezinte Consiliului o propunere cu privire la măsurile care urmează să fie adoptate, Consiliul având la dispoziție trei luni în care să decidă cu majoritate calificată și să informeze Parlamentul.2010/0157 (NLE)Propunere deDECIZIE A CONSILIULUIde autorizare a introducerii pe piață a produselor care conțin, constau din sau sunt produse din porumb modificat genetic Bt11xGA21 (SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9) în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European și al Consiliului(Numai textul în limba franceză este autentic) (Text cu relevanță pentru SEE)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 septembrie 2003 privind produsele alimentare și furajele modificate genetic[1], în special articolul 7 alineatul (3) și articolul 19 alineatul (3),având în vedere propunerea Comisiei Europene,întrucât:1.  La 31 octombrie 2007, Syngenta Seeds S.A.S., în numele Syngenta Crop Protection AG, a adresat autorității competente din Regatul Unit o cerere, în conformitate cu articolele 5 și 17 din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003, de introducere pe piață a alimentelor, ingredientelor alimentare și furajelor care conțin, constau din sau sunt produse din porumb Bt11xGA21 („cererea”).2.  Cererea se referă și la introducerea pe piață a produselor, altele decât alimentele și furajele, care conțin sau constau din porumb Bt11xGA21, pentru aceleași utilizări ca orice alt soi de porumb, cu excepția cultivării. Prin urmare, în conformitate cu articolul 5 alineatul (5) și articolul 17 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003, aceasta include datele și informațiile necesare prevăzute în anexele III și IV la Directiva 2001/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 martie 2001 privind diseminarea deliberată în mediu a organismelor modificate genetic și de abrogare a Directivei 90/220/CEE a Consiliului[2] și informațiile și concluziile privind evaluarea riscurilor efectuată în conformitate cu principiile prevăzute în anexa II la Directiva 2001/18/CE. De asemenea, aceasta include un plan de monitorizare a efectelor asupra mediului în conformitate cu anexa VII la Directiva 2001/18/CE.3.  La 22 septembrie 2009, Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară („EFSA”) a emis un aviz favorabil, în conformitate cu articolele 6 și 18 din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003. Aceasta a considerat că porumbul Bt11xGA21 este la fel de sigur ca și omologul său nemodificat genetic în ceea ce privește efectele sale potențiale asupra sănătății umane și animale sau asupra mediului. Prin urmare, aceasta a concluzionat că este puțin probabil ca introducerea pe piață a produselor care conțin, constau din sau sunt produse din porumb Bt11xGA21, astfel cum sunt descrise în cerere („produsele”), să determine efecte adverse asupra sănătății umane sau animale sau asupra mediului în cadrul utilizărilor prevăzute[3]. În avizul său, EFSA a luat în considerare toate întrebările și problemele specifice semnalate de statele membre în cadrul consultării autorităților naționale competente, astfel cum se prevede la articolul 6 alineatul (4) și la articolul 18 alineatul (4) din regulamentul menționat.4.  În avizul său, EFSA a concluzionat, de asemenea, că planul de monitorizare a mediului, constând într-un plan general de supraveghere prezentat de solicitant, este în conformitate cu utilizarea prevăzută a produselor.5.  Având în vedere cele de mai sus, autorizația pentru produsele respective ar trebui acordată.6.  Ar trebui alocat un identificator unic fiecărui OMG, în conformitate cu dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 65/2004 al Comisiei din 14 ianuarie 2004 de stabilire a unui sistem de elaborare și alocare a unor identificatori unici pentru organismele modificate genetic[4].7.  Pe baza avizului emis de EFSA, pentru alimentele, ingredientele alimentare și furajele care conțin, constau din sau sunt produse din porumb Bt11xGA21, nu sunt necesare alte cerințe specifice de etichetare decât cele prevăzute la articolul 13 alineatul (1) și la articolul 25 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003. Cu toate acestea, pentru a asigura utilizarea produselor în limitele autorizației acordate prin prezenta decizie, etichetarea furajelor care conțin sau constau din OMG-uri și a altor produse decât cele alimentare și furajele, care conțin sau constau din OMG-uri pentru care se solicită autorizația, trebuie completată cu o indicație clară care să specifice că este interzisă folosirea produselor în cauză pentru cultivare. Titularul autorizației ar trebui să prezinte rapoarte anuale cu privire la punerea în aplicare și la rezultatele activităților stabilite în planul de monitorizare privind efectele asupra mediului. Rezultatele respective ar trebui să fie prezentate în conformitate cu Decizia 2009/770/CE a Comisiei din 13 octombrie 2009 de stabilire a formularelor standard de raportare pentru prezentarea rezultatelor monitorizării privind diseminarea deliberată în mediu a organismelor modificate genetic, ca produse sau ca și componente ale produselor, în vederea introducerii pe piață, în temeiul Directivei 2001/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului[5].8.  În mod similar, avizul EFSA nu justifică impunerea unor condiții sau restricții specifice pentru introducerea pe piață și/sau a unor condiții sau restricții specifice pentru utilizare și manipulare, inclusiv a unor cerințe de monitorizare după introducerea pe piață pentru utilizarea alimentelor și furajelor sau a unor condiții specifice pentru protejarea anumitor ecosisteme/a mediului și/sau a anumitor zone geografice, astfel cum se prevede la articolul 6 alineatul (5) litera (e) și articolul 18 alineatul (5) litera (e) din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003.9.  Toate informațiile relevante privind autorizarea produselor trebuie introduse în registrul comunitar al produselor alimentare și al furajelor modificate genetic, în conformitate cu dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 1829/2003.10.  Articolul 4 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1830/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 septembrie 2003 privind trasabilitatea și etichetarea organismelor modificate genetic și trasabilitatea produselor destinate alimentației umane sau animale, produse din organisme modificate genetic, și de modificare a Directivei 2001/18/CE[6] stabilește cerințele de etichetare a produselor care conțin sau constau din OMG-uri.11.  Prezenta decizie se notifică prin Mecanismul internațional de schimb de informații în domeniul biosecurității părților semnatare ale Protocolului de la Cartagena privind biosecuritatea la Convenția privind diversitatea biologică, în conformitate cu articolul 9 alineatul (1) și articolul 15 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 1946/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 iulie 2003 privind deplasările transfrontaliere de organisme modificate genetic[7].12.  Solicitantul a fost consultat cu privire la măsurile prevăzute în prezenta decizie.13.  Comitetul permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală nu a emis un aviz în termenul stabilit de președinte,ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:Articolul 1 Organism modificat genetic și identificator unicÎn conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 65/2004, identificatorul unic SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9 este alocat porumbului modificat genetic Bt11xGA21 ( Zea mays L . ), astfel cum se specifică la litera (b) din anexa la prezenta decizie.Articolul 2AutorizareUrmătoarele produse sunt autorizate în sensul articolului 4 alineatul (2) și al articolului 16 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003, în conformitate cu condițiile stabilite în prezenta decizie:(a) alimente și ingrediente alimentare care conțin, constau din sau sunt produse din porumb SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9;(b) furaje care conțin, constau din sau sunt produse din porumb SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9;(c) produse, altele decât alimentele și furajele, care conțin sau constau din porumb SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9, pentru aceleași utilizări ca orice alt soi de porumb, cu excepția cultivării.Articolul 3 Etichetare1. În sensul cerințelor de etichetare stabilite la articolul 13 alineatul (1) și articolul 25 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003, precum și la articolul 4 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1830/2003, „denumirea organismului” este „porumb”.2. Mențiunea „nu este destinat cultivării” trebuie să figureze pe eticheta și în documentele însoțitoare ale produselor care conțin sau constau din porumb SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9, menționate la articolul 2 literele (b) și (c).Articolul 4 Monitorizarea efectelor asupra mediului1. Titularul autorizației se asigură că planul de monitorizare a efectelor asupra mediului există și este pus în aplicare, astfel cum este stabilit la litera (h) din anexă.2. Titularul autorizației prezintă Comisiei rapoarte anuale cu privire la punerea în aplicare și rezultatele activităților stabilite în planul de monitorizare, în conformitate cu Decizia 2009/770/CE.Articolul 5Registrul comunitarInformațiile din anexa la prezenta decizie se introduc în registrul comunitar al produselor alimentare și furajelor modificate genetic, în conformitate cu dispozițiile articolului 28 din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003.Articolul 6Titularul autorizațieiTitularul autorizației este Syngenta Seeds S.A.S., Franța, reprezentând Syngenta Crop Protection AG, Elveția.Articolul 7ValabilitatePrezenta decizie se aplică pentru o perioadă de zece ani de la data notificării sale.Articolul 8DestinatarPrezenta decizie se adresează Syngenta Seeds S.A.S., Chemin de l'Hobit 12, BP 27 – F-31790 Saint-Sauveur – Franța.Adoptată la Bruxelles,Pentru Consiliu,PreşedinteleANEXĂ(a) Solicitantul și titularul autorizației:Denumire: Syngenta Seeds S.A.S.Adresă: Chemin de l'Hobit 12, BP 27 – F-31790 Saint-Sauveur – FranțaÎn numele Syngenta Crop Protection AG - Schwarzwaldallee 215 - CH 4058 Basel - Elveția(b) Denumirea și specificarea produselor:(1) Alimente și ingrediente alimentare care conțin, constau din sau sunt produse din porumb SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9;(2) Furaje care conțin, constau din sau sunt produse din porumb SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9;(3) Produse, altele decât alimentele și furajele, care conțin sau constau din porumb SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9, pentru aceleași utilizări ca orice alt soi de porumb, cu excepția cultivării.Porumbul modificat genetic SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9, astfel cum este descris în cerere, este produs prin încrucișări între porumb care conține evenimentele SYN-BTØ11-1 și MON-ØØØ21-9 și care exprimă proteina Cry1Ab, care conferă protecție împotriva anumitor lepidoptere dăunătoare, proteina mEPSPS, care conferă toleranță la erbicidele pe bază de glifosat, precum și proteina PAT, care conferă toleranță la erbicidele pe bază de glufosinat de amoniu.(c) Etichetare:(1) În sensul cerințelor de etichetare specifice stabilite la articolul 13 alineatul (1) și articolul 25 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003, precum și la articolul 4 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1830/2003, „denumirea organismului” este „porumb”;(2) Mențiunea „nu este destinat cultivării” trebuie să figureze pe eticheta și în documentele însoțitoare ale produselor care conțin sau constau din porumb SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9, menționate la articolul 2 literele (b) și (c) din prezenta decizie.(d) Metoda de detecție:-  Metode bazate pe PCR în timp real și specifică evenimentului, pentru porumb modificat genetic SYN-BTØ11-1 și MON-ØØØ21-9, validate pe porumb SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9;-  Validate pe semințe de către laboratorul comunitar de referință, înființat în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1829/2003, publicate la adresa http://gmo-crl.jrc.ec.europa.eu/statusofdoss.htm;-  Material de referință: ERM®-BF412 (pentru SYN-BTØ11-1) disponibil prin intermediul Centrului Comun de Cercetare (CCC) al Comisiei Europene, Institutul pentru Materiale de Referință și Măsurători (IRMM) la adresa https://irmm.jrc.ec.europa.eu/rmcatalogue și AOCS 0407 (pentru MON-ØØØ21-9) disponibil prin intermediul Societății Americane a Petrochimiștilor (American Oil Chemists Society) la adresa http://www.aocs.org/tech/crm(e) Identificator unic:SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9(f) Informații necesare în conformitate cu anexa II la Protocolul de la Cartagena privind biosecuritatea la Convenția privind diversitatea biologică:Mecanismul internațional de schimb de informații în domeniul biosecurității, înregistrare ID: a se vedea [ a se completa după notificare ].(g) Condiții sau restricții privind introducerea pe piață, utilizarea sau manipularea produselor:Nu sunt necesare.(h) Planul de monitorizarePlan de monitorizare a efectelor asupra mediului în conformitate cu anexa VII la Directiva 2001/18/CE.[Link: plan publicat pe internet ](i) Cerințe de monitorizare după introducerea pe piață a utilizării alimentelor destinate consumului umanNu sunt necesare.Notă: linkurile către documentele aferente pot necesita modificări ulterioare. Modificările respective vor fi puse la dispoziția publicului prin actualizarea registrului comunitar al produselor alimentare și al furajelor modificate genetic. [1] JO L 268, 18.10.2003, p. 1.[2] JO L 106, 17.4.2001, p. 1.[3] http://registerofquestions.efsa.europa.eu/roqFrontend/questionLoader?question=EFSA-Q-2006-020[4] JO L 10, 16.1.2004, p. 5.[5] JO L 275, 21.10.2009, p. 9.[6] JO L 268, 18.10.2003, p. 24.[7] JO L 287, 5.11.2003, p. 1.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 14.10.2016
            COM(2016) 658 final
            2016/0322(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Acordului dintre Uniunea Europeană și Regatul Norvegiei privind normele suplimentare referitoare la Instrumentul de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize, ca parte a Fondului pentru securitate internă pentru perioada 2014-2020

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               •Motivele și obiectivele propunerii

               Regulamentul (UE) nr. 515/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 aprilie 2014 de instituire, în cadrul Fondului pentru securitate internă, a instrumentului de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize și de abrogare a Deciziei nr. 574/2007/CE a intrat în vigoare la 21 mai 2014 și a devenit aplicabil la 1 ianuarie 2014
                  1
               .

               Regulamentul (UE) nr. 514/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 aprilie 2014 de stabilire a dispozițiilor generale privind Fondul pentru azil, migrație și integrare, precum și instrumentul de sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea criminalității și gestionarea crizelor a intrat în vigoare, de asemenea, la 21 mai 2014 și a devenit aplicabil la 1 ianuarie 2014
                  2
               . În temeiul articolului 19 din Regulamentul (UE) nr. 515/2014, dispozițiile Regulamentului (UE) nr. 514/2014 se aplică Instrumentului de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize, ca parte a Fondului pentru securitate internă (denumit în continuare „FSI - Frontiere și vize”).

               Scopul FSI - Frontiere și vize este de a institui un mecanism de solidaritate obligatoriu care să prevadă respectarea de către statele participante, fiecare în interesul și în numele celuilalt, a acelorași norme europene privind controlul la frontierele externe. FSI - Frontiere și vize va contribui la îndeplinirea unui obiectiv esențial al acquis-ului Schengen, și anume la asumarea în comun a responsabilității asigurării „unui control eficace, de înalt nivel și uniform la frontierele externe”, astfel cum se prevede la articolul 15 din Regulamentul (UE) 2016/399 al Parlamentului European și al Consiliului. Prin urmare, acesta constituie o dezvoltare a acquisului Schengen.

               Articolul 5 alineatul (7) din Regulamentul (UE) nr. 515/2014 prevede participarea la instrument a țărilor asociate la implementarea, punerea în aplicare și dezvoltarea acquis-ului Schengen în conformitate cu dispozițiile regulamentului respectiv și încheierea de acorduri privind contribuțiile lor financiare și normele suplimentare necesare unei asemenea participări, care să includă dispoziții prin care să se asigure protejarea intereselor financiare ale Uniunii și a competențelor de audit ale Curții de Conturi, întrucât acordurile de asociere respective nu prevăd astfel de norme.

               Obiectivul proiectului de acord cu Norvegia (denumită în continuare „țara asociată”) este de a stabili dispozițiile menționate la articolul 5 alineatul (7) din Regulamentul (UE) nr. 515/2014 și de a permite Comisiei să își asume răspunderea finală pentru execuția bugetului instrumentului în această țară asociată și să determine contribuția acestei țări la bugetul Uniunii alocat acestui instrument.

               În ceea ce privește controalele bugetare și financiare, statele membre au obligații orizontale [de exemplu, competența Curții de Conturi și a Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF)], care rezultă fie direct din tratat, fie din legislația secundară a Uniunii. Aceste obligații se aplică în mod direct statelor membre și, prin urmare, nu sunt prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 515/2014. Cu toate acestea, în conformitate cu articolul 5 alineatul (7) din Regulamentul (UE) nr. 515/2014, acestea trebuie extinse la țara asociată prin intermediul proiectului de acord.

               În vederea protejării intereselor financiare ale Uniunii împotriva fraudei și a altor abateri, Regulamentul (UE) nr. 514/2014 prevede să se acorde personalului Comisiei, Curții de Conturi și OLAF un acces adecvat pentru a efectua controale. Articolul 5 alineatul (9) din Regulamentul (UE) nr. 514/2014 adaugă că acordurile de cooperare cu țări terțe vor autoriza în mod expres Comisia, Curtea de Conturi și OLAF să efectueze astfel de audituri, controale la fața locului și inspecții. Prin urmare, acest lucru este prevăzut în proiectul de acord.

               •Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică vizat

                  Nu se aplică.

               •Coerența cu alte politici ale Uniunii

                  Nu se aplică.

               2.TEMEIUL JURIDIC, SUBSIDIARITATEA ȘI PROPORȚIONALITATEA

               •Temeiul juridic

               Întrucât obiectivul propunerii este încheierea unor acorduri între Uniune și Norvegia privind contribuția acestei țări la Instrumentul de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize pentru perioada 2014-2020 și privind normele suplimentare necesare în vederea acestei participări, prezenta propunere de semnare a acordului se bazează pe articolul 77 alineatul (2) și pe articolul 218 alineatul (5) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

               •Necesitatea deciziei propuse

                  În temeiul articolului 5 alineatul (7) din Regulamentul (UE) nr. 515/2014, încheierea acordului cu Norvegia este necesară pentru stabilirea dispozițiilor privind contribuția acestei țări la Instrumentul de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize pentru perioada 20142020 și privind normele suplimentare necesare pentru această participare.

               •Proporționalitatea

                  Nu se aplică.

               •Alegerea instrumentului

                  Nu se aplică.

               3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX-POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

               •Evaluări ex-post/verificări ale adecvării legislației existente

                  Nu se aplică.

               •Consultări cu părțile interesate

                  Nu se aplică.

               •Obținerea și utilizarea expertizei

                  Nu se aplică.

               •Evaluarea impactului

                  Nu se aplică, având în vedere că propunerea este legată de gestionarea programului și vizează semnarea unui acord internațional care a fost negociat pe baza directivelor de negociere stabilite de Consiliu.

               •Adecvarea reglementărilor și simplificarea acestora

                  Nu se aplică.

               •Drepturi fundamentale

                  Nu se aplică.

               4.IMPLICAȚII BUGETARE

               Articolul 10 din proiectul de acord și anexa I la acesta prevăd dispozițiile legate de contribuțiile financiare anuale ale statului asociat la bugetul Fondului pentru securitate internă – Frontiere și vize și eventuala lor adaptare la situația descrisă în anexa I.

               5.ALTE ELEMENTE

               •Aplicarea teritorială

                  Regulamentul (UE) nr. 515/2014 constituie o dezvoltare a acquis-ului Schengen. În acest sens, prezentul acord cu Norvegia se bazează, la rândul său, pe acquis-ul Schengen.

                  În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la TUE și la TFUE, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, aceasta nu este obligatorie pentru Danemarca și nu se aplică în Danemarca. În conformitate cu articolul 4 din protocolul menționat anterior, Danemarca va decide, în termen de șase luni de la data adoptării prezentei propuneri de către Consiliu, dacă va transpune decizia în legislația sa internă.

                  Întrucât prezenta propunere constituie o dezvoltare a unor elemente ale acquis-ului Schengen la care Regatul Unit și Irlanda nu participă, aceste țări nu își vor asuma obligații și nu vor face obiectul aplicării sale, în conformitate cu Deciziile 2000/365/CE
                     3
                   și, respectiv, 2002/192/CE ale Consiliului
                     4
                  .

                •Planurile de implementare și mecanismele de monitorizare, evaluare și raportare

                  Articolul 17 din acord specifică mecanismele de raportare și de monitorizare aplicabile. Până la data de 15 februarie a fiecărui an și până în 2022 inclusiv, Norvegia trebuie să prezinte Comisiei un raport anual privind punerea în aplicare pentru exercițiul financiar precedent.

               •Documentele explicative (în cazul directivelor)

                  Nu se aplică.

               •Explicații detaliate cu privire la prevederile specifice ale propunerii

                  Nu sunt necesare.

               Având în vedere cele de mai sus, Comisia propune Consiliului să aprobe, după obținerea aprobării din partea Parlamentului European, Acordul cu Regatul Norvegiei privind normele suplimentare referitoare la Instrumentul de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize, ca parte a Fondului pentru securitate internă pentru perioada 2014-2020.

               2016/0322 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Acordului dintre Uniunea Europeană și Regatul Norvegiei privind normele suplimentare referitoare la Instrumentul de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize, ca parte a Fondului pentru securitate internă pentru perioada 2014-2020

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2) și articolul 218 alineatul (6) litera (a),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               având în vedere aprobarea Parlamentului European
                  5
               ,

               întrucât:

               (1)În conformitate cu Decizia 2016/XXX a Consiliului din [...], Acordul dintre Uniunea Europeană și regatul Norvegiei privind normele suplimentare pentru Instrumentul de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize, ca parte a Fondului pentru securitate internă pentru perioada 2014-2020 („Acordul”) a fost semnat de către Comisie la data de [...], sub rezerva încheierii sale.

               (2)Regulamentul (UE) nr. 515/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 aprilie 2014
                  6
                de instituire a instrumentului de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize pentru perioada 2014-2020 prevede, la articolul 5 alineatul (7), că țările asociate la implementarea, punerea în aplicare și dezvoltarea acquis-ului Schengen participă la instrument în conformitate cu dispozițiile regulamentului respectiv și că se încheie acorduri privind contribuțiile lor financiare și normele suplimentare necesare unei asemenea participări, inclusiv dispozițiile care asigură protejarea intereselor financiare ale Uniunii și a competențelor de audit ale Curții de Conturi.

               (3)În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale. Având în vedere faptul că prezenta decizie constituie o dezvoltare a acquis-ului Schengen, Danemarca decide, în conformitate cu articolul 4 din protocolul respectiv, în termen de șase luni de la data la care Consiliul hotărăște cu privire la prezenta decizie, dacă o va transpune în legislația sa internă.

               (4)Prezenta decizie reprezintă o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Regatul Unit nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen; prin urmare, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale
                  7
               .

               (5)Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen
                  8
               ; prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.

               (6)Acordul ar trebui aprobat,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Prin prezenta decizie, se aprobă în numele Uniunii, Acordul dintre Uniunea Europeană și Regatul Norvegiei privind normele suplimentare referitoare la Instrumentul de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize, ca parte a Fondului pentru securitate internă pentru perioada 2014-2020.

               Textul acordului este atașat la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Președintele Consiliului desemnează persoana (persoanele) împuternicită (împuternicite) să efectueze, în numele Uniunii Europene, notificarea prevăzută la articolul 19 alineatul (2) din acord, pentru a exprima consimțământul Uniunii Europene de a-și asuma obligații în temeiul acordului.

               Articolul 3

               Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)
                  JO L 150, 20.5.2014, p. 143.

                     (2)
                  JO L 150, 20.5.2014, p. 112.

                     (3)
                  Decizia Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 131, 1.6.2000, p. 43).

                     (4)
                  Decizia Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 64, 7.3.2002, p. 20).

                     (5)
                  JO C , , p. .

                     (6)
                  Regulamentul (UE) nr. 515/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 aprilie 2014 de instituire, în cadrul Fondului pentru securitate internă, a instrumentului de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize și de abrogare a Deciziei nr. 574/2007/CE (JO L 150, 20.5.2014, p.143).

                     (7)
                  Decizia Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 131, 1.6.2000, p. 43).

                     (8)
                  Decizia Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 64, 7.3.2002, p. 20).

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 14.10.2016
            COM(2016) 658 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea de DECIZIE A CONSILIULUI
            privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Acordului dintre Uniunea Europeană și Regatul Norvegiei privind normele suplimentare referitoare la Instrumentul de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize, ca parte a Fondului pentru securitate internă pentru perioada 2014-2020

               ANEXĂ

               la

               Propunerea de DECIZIE A CONSILIULUI

               privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Acordului dintre Uniunea Europeană și Regatul Norvegiei privind normele suplimentare referitoare la Instrumentul de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize, ca parte a Fondului pentru securitate internă pentru perioada 2014-2020

               UNIUNEA EUROPEANĂ, denumită în continuare „Uniunea”,

               precum și

               REGATUL NORVEGIEI, denumit în continuare „Norvegia”,

               denumite în continuare „părțile”,

               AVÂND ÎN VEDERE Acordul încheiat de Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei cu privire la asocierea Regatului Norvegiei la punerea în practică, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen
                  1
                (denumit în continuare „Acordul de asociere încheiat cu Norvegia”),

               ÎNTRUCÂT:

               (1)Prin Regulamentul (UE) nr. 515/2014 al Parlamentului European și al Consiliului
                  2
               , Uniunea a instituit Instrumentul de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize în cadrul Fondului pentru securitate internă.

               (2)Regulamentul (UE) nr. 515/2014 constituie o dezvoltare a acquis-ului Schengen, în sensul Acordului de asociere încheiat cu Norvegia.

               (3)Întrucât Regulamentul (UE) nr. 514/2014 al Parlamentului European și al Consiliului
                  3
                are un impact direct asupra aplicării dispozițiilor Regulamentului (UE) nr. 515/2014, afectând, astfel, cadrul juridic al acestuia și întrucât procedurile prevăzute de Acordul de asociere încheiat cu Norvegia au fost aplicate pentru adoptarea Regulamentului (UE) nr. 514/2014, care a fost notificat Norvegiei, părțile recunosc că Regulamentul (UE) nr. 514/2014 constituie o dezvoltare a acquis-ului Schengen în sensul Acordului de asociere încheiat cu Norvegia, în măsura în care acest lucru este necesar pentru punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 515/2014.

               (4)Articolul 5 alineatul (7) din Regulamentul (UE) nr. 515/2014 prevede participarea la instrument, în conformitate cu dispozițiile regulamentului, a țărilor asociate la implementarea, punerea în aplicare și dezvoltarea acquis-ului Schengen – printre care se numără și Norvegia – și încheierea de acorduri pentru a preciza contribuțiile lor financiare și normele suplimentare necesare unei asemenea participări, inclusiv dispozițiile care să asigure protejarea intereselor financiare ale Uniunii și a competențelor de audit ale Curții de Conturi.

               (5)Instrumentul de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize, ca parte a Fondului pentru securitate internă („FSI - Frontiere și vize”) constituie un instrument specific în contextul acquis-ului Schengen, conceput să asigure repartizarea efortului și sprijinului financiar în domeniul frontierelor externe și al politicii în domeniul vizelor în statele membre și statele asociate.

               (6)Articolul 60 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului
                  4
                prevede norme privind gestiunea indirectă care sunt aplicabile în cazul în care se încredințează sarcini de execuție bugetară țărilor terțe, inclusiv statelor asociate.

               (7)
                     Articolul 17 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 514/2014 prevede eligibilitatea cheltuielilor efectuate în 2014 de către o autoritate responsabilă care nu a fost încă desemnată în mod oficial, asigurând astfel o tranziție lină între Fondul pentru frontierele externe și Fondul pentru securitate internă. De asemenea, este important ca această dispoziție să se regăsească și în prezentul acord. Având în vedere că prezentul acord nu a intrat în vigoare înainte de sfârșitul anului 2014, este esențial să se asigure eligibilitatea cheltuielilor efectuate înainte de și până la desemnarea oficială a autorității responsabile, cu condiția ca sistemele de gestionare și control aplicate înainte de desemnarea oficială să fie, în esență, aceleași cu cele în vigoare după desemnarea oficială a autorității responsabile.

               (8)Pentru a facilita calcularea și utilizarea contribuțiilor anuale datorate de Norvegia pentru FSI - Frontiere și vize, contribuțiile sale pentru perioada 2014-2020 vor fi plătite în cinci tranșe anuale, în perioada 2016-2020. Din 2016 până în 2018, contribuțiile anuale sunt stabilite ca sume fixe, în timp ce contribuția datorată pentru anii 2019 și 2020 va fi stabilită în 2019, pe baza produsului intern brut al tuturor statelor participante la FSI - Frontiere și vize, luând în considerare plățile efectuate efectiv,

               CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:

               Articolul 1

               Domeniul de aplicare

               Prezentul acord stabilește normele suplimentare necesare pentru participarea Norvegiei la FSI - Frontiere și vize în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 515/2014.

               Articolul 2

               Gestiunea financiară și controlul

               1.
                     Norvegia adoptă măsurile necesare în vederea asigurării respectării dispozițiilor relevante privind gestiunea financiară și controlul prevăzute în Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene („TFUE”) și în legislației Uniunii bazate pe TFUE.

               Dispozițiile TFUE și ale legislației secundare la care se face referire în primul paragraf sunt următoarele:

               (a)articolul 287 alineatele (1), (2) și (3) din TFUE;

               (b)articolele 30, 32 și 57, articolul 58 alineatul (1) litera (c) punctul (i), articolul 60, articolul 79 alineatul (2) și articolul 108 alineatul (2) din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012;

               (c)articolele 32, 38, 42, 84, 88, 142 și 144 din Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012 al Comisiei
                  5
               ;

               (d)Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului
                  6
               ;

               (e)Regulamentul (UE, Euratom) nr. 883/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
                  7
               .

               Părțile pot decide, de comun acord, să modifice această listă.

               2.
                     Norvegia aplică pe teritoriul său, în conformitate cu prezentul acord, dispozițiile menționate la alineatul (1).

               Articolul 3

               Respectarea principiului bunei gestiuni financiare

               Fondurile alocate Norvegiei în cadrul FSI - Frontiere și vize se utilizează în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare.

               Articolul 4

               Respectarea principiului evitării conflictelor de interese

               Tuturor actorilor financiari și oricărei alte persoane implicate în executarea, gestionarea, inclusiv în actele pregătitoare, auditarea sau controlul bugetului care își desfășoară activitatea pe teritoriul Norvegiei le este interzis să ia orice măsură care poate duce la un conflict între propriile interese și cele ale Uniunii.

               Articolul 5

               Executarea

               Deciziile luate de către Comisie care impun o obligație pecuniară unor persoane, altele decât statele, au caracter executoriu pe teritoriul Norvegiei.

               Executarea este reglementată de normele de procedură civilă în vigoare în Norvegia. Ordinul de executare se atașează deciziei, fără altă formalitate în afară de verificarea autenticității deciziei de către autoritatea națională pe care guvernul Norvegiei a desemnat-o în acest scop și a notificat-o Comisiei.

               După îndeplinirea acestor formalități la cererea Comisiei, Comisia poate proceda la executarea în conformitate cu legislația internă, prin sesizarea directă a autorității competente.

               Executarea poate fi suspendată numai printr-o hotărâre a Curții de Justiție a Uniunii Europene. Cu toate acestea, plângerile conform cărora executarea este neregulamentară sunt de competența instanțelor Norvegiei.

               Articolul 6

               Protecția intereselor financiare ale Uniunii împotriva fraudei

               1.Norvegia

               (a)combate frauda și orice alte activități ilegale care aduc atingere intereselor financiare ale Uniunii, prin măsuri care să descurajeze și care să asigure o protecție eficace în Norvegia;

               (b)adoptă aceleași măsuri de combatere a fraudei care aduce atingere intereselor financiare ale Uniunii ca cele pe care le adoptă pentru a combate frauda care aduce atingere propriilor interese financiare și

               (c)își coordonează cu statele membre și Comisia acțiunile ce vizează protejarea intereselor financiare ale Uniunii.

               2.Norvegia adoptă măsuri echivalente celor adoptate de Uniune în conformitate cu articolul 325 alineatul (4) din TFUE care sunt în vigoare la momentul semnării prezentului acord.

               Părțile pot decide, de comun acord, să adopte măsuri echivalente oricăror măsuri ulterioare adoptate de Uniune în conformitate cu articolul respectiv.

               Articolul 7

               Controalele și inspecțiile la fața locului efectuate de Comisie (OLAF)

               Fără a aduce atingere drepturilor care îi revin în temeiul articolului 5 alineatul (8) din Regulamentul (UE) nr. 514/2014, Comisia [Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF)] este autorizată să efectueze controale și inspecții la fața locului pe teritoriul Norvegiei în ceea ce privește FSI - Frontiere și vize, în conformitate cu termenii și condițiile prevăzute în Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96.

               Autoritățile Norvegiei facilitează efectuarea controalelor și inspecțiilor la fața locului, care, dacă autoritățile doresc acest lucru, pot fi efectuate în comun cu acestea.

               Articolul 8

               Curtea de Conturi

               Conform dispozițiilor articolului 287 alineatul (3) din TFUE și ale părții I titlul X capitolul 1 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012, Curtea de Conturi are posibilitatea de a efectua audituri la fața locului pe teritoriul Norvegiei la sediul oricărui organism care gestionează venituri sau cheltuieli în numele Uniunii cu privire la FSI - Frontiere și vize, inclusiv la sediul oricărei persoane fizice sau juridice care primește plăți de la buget.

               În Norvegia, auditurile Curții de Conturi se efectuează în colaborare cu organismele de audit naționale sau, în cazul în care acestea nu au competențele necesare, cu serviciile naționale competente. Curtea de Conturi și organismele de audit naționale ale Norvegiei cooperează în spiritul încrederii reciproce, menținându-și totodată independența. Aceste organisme sau servicii informează Curtea de Conturi în cazul în care intenționează să participe la audit.

               Curtea de Conturi are cel puțin aceleași drepturi ca cele conferite Comisiei prin articolul 5 alineatul (7) din Regulamentul (UE) nr. 514/2014 și prin articolul 7 din prezentul acord.

               Articolul 9

               Achiziții publice

               Norvegia aplică dispozițiile legislației sale privind achizițiile publice în conformitate cu anexa XVI la Acordul privind Spațiul Economic European
                  8
               .

               Articolul 10

               Contribuții financiare

               1.Pentru anii 2016 - 2018, Norvegia efectuează plăți anuale la bugetul FSI - Frontiere și vize în conformitate cu tabelul următor:

               (Toate sumele sunt exprimate în EUR)

                        2016

                        2017

                        2018

                        Norvegia

                        19 777 712

                        19 777 712

                        19 777 712

               2.Contribuțiile din partea Norvegiei pentru anii 2019 și 2020 se calculează pe baza produsului său intern brut (PIB), ca procent din PIB-ul tuturor statelor participante la FSI - Frontiere și vize, în conformitate cu formula descrisă în anexă.

               3.Contribuțiile financiare menționate la prezentul articol sunt datorate de către Norvegia indiferent de data adoptării programului său național menționat la articolul 14 din Regulamentul (UE) nr. 514/2014.

               Articolul 11

               Utilizarea contribuției financiare

               1.Totalul plăților anuale din 2016 și 2017 se alocă astfel:

               (a)75 % reexaminării intermediare menționate la articolul 8 din Regulamentul (UE) nr. 515/2014;

               (b)15 % dezvoltării sistemelor informatice menționate la articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 515/2014, sub rezerva adoptării actelor legislative relevante ale Uniunii până la 30 iunie 2017;

               (c)10 % acțiunilor Uniunii menționate la articolul 13 din Regulamentul (UE) nr. 515/2014 și asistenței de urgență menționate la articolul 14 din Regulamentul (UE) nr. 515/2014.

               Atunci când suma menționată la litera (b) nu este alocată sau cheltuită, Comisia o realocă, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 5 alineatul (5) litera (b) al doilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 515/2014, acțiunilor specifice menționate la articolul 7 din Regulamentul (UE) nr. 515/2014.

               În cazul în care prezentul acord nu intră în vigoare sau nu se aplică provizoriu până la 1 iunie 2017, întreaga contribuție din partea Norvegiei se utilizează în conformitate cu alineatul (2) al prezentului articol.

               2.Totalul plăților anuale din 2018, 2019 și 2020 se alocă astfel:

               (a)40 % acțiunilor specifice menționate la articolul 7 din Regulamentul (UE) nr. 515/2014;

               (b)50 % dezvoltării sistemelor informatice menționate la articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 515/2014, sub rezerva adoptării actelor legislative relevante ale Uniunii până la 31 decembrie 2018;

               (c)10 % acțiunilor Uniunii menționate la articolul 13 din Regulamentul (UE) nr. 515/2014 și asistenței de urgență menționate la articolul 14 din Regulamentul (UE) nr. 515/2014.

               Atunci când suma menționată la litera (b) nu este alocată sau cheltuită, Comisia o realocă, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 5 alineatul (5) litera (b) al doilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 515/2014, acțiunilor specifice menționate la articolul 7 din Regulamentul (UE) nr. 515/2014.

               3.Sumele suplimentare alocate reexaminării intermediare, acțiunilor Uniunii, acțiunilor specifice sau programului privind dezvoltarea sistemelor informatice se utilizează în conformitate cu procedura relevantă prevăzută în una dintre următoarele dispoziții:

               (a)articolul 6 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 514/2014;

               (b)articolul 8 alineatul (7) din Regulamentul (UE) nr. 515/2014;

               (c)articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 515/2014;

               (d) articolul 15 al doilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 515/2014.

               4.
                     Comisia poate utiliza până la 1 581 EUR din plățile efectuate de Norvegia în fiecare an pentru a finanța cheltuielile administrative legate de personalul sau de personalul extern necesar pentru sprijinirea punerii în aplicare de către Norvegia a Regulamentului (UE) nr. 515/2014 și a prezentului acord.

               Articolul 12

               Tratamentul confidențial

               Informațiile comunicate sau obținute, sub orice formă, în temeiul prezentului acord intră în categoria secretului profesional și sunt protejate în același mod în care sunt protejate informațiile similare prin dispozițiile corespunzătoare aplicabile instituțiilor Uniunii și prin legile Norvegiei. Aceste informații nu pot fi comunicate altor persoane în afara celor ale căror funcții, în cadrul instituțiilor Uniunii, în statele membre sau în Norvegia, impun cunoașterea lor și nu pot fi utilizate în alte scopuri decât pentru a asigura o protecție eficace a intereselor financiare ale părților.

               Articolul 13

               Desemnarea autorității responsabile

               1.
                     Comisiei îi sunt notificate de către Norvegia, cât mai curând posibil după aprobarea programului național, desemnarea oficială la nivel ministerial a autorității responsabile care are atribuția de a gestiona și a controla cheltuielile efectuate în cadrul FSI - Frontiere și vize.

               2.
                     Desemnarea menționată la alineatul (1) se efectuează sub rezerva respectării de către organism a criteriilor de desemnare privind mediul intern, activitățile de control, informarea, comunicarea și monitorizarea stabilite de Regulamentul (UE) nr. 514/2014 sau în baza acestuia.

               3.
                     Desemnarea autorității responsabile se bazează pe avizul unui organism de audit, care poate fi autoritatea de audit, care evaluează dacă autoritatea responsabilă respectă criteriile de desemnare. Organismul respectiv poate fi instituția publică autonomă responsabilă de monitorizarea, evaluarea și auditarea administrației. Organismul de audit funcționează independent de autoritatea responsabilă și își desfășoară activitatea în conformitate cu standarde de auditare acceptate la nivel internațional. La adoptarea deciziei de desemnare, Norvegia se poate baza pe aprecierea dacă sistemele de gestionare și control sunt în esență aceleași cu cele deja existente în perioada anterioară și dacă acestea au funcționat eficace. În cazul în care rezultatele auditului și ale controalelor existente arată că organismul desemnat nu mai respectă criteriile de desemnare, Norvegia ia măsurile necesare pentru a se asigura că deficiențele în ceea ce privește efectuarea de către organismul respectiv a sarcinilor sale sunt remediate, inclusiv prin retragerea desemnării.

               Articolul 14

               Definiția exercițiului financiar

               În sensul prezentului acord, exercițiul financiar menționat la articolul 60 alineatul (5) din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 acoperă cheltuielile efectuate și veniturile încasate și înregistrate în conturile autorității responsabile în perioada care începe la 16 octombrie a anului „N-1” și se încheie la data de 15 octombrie a anului „N”.

               Articolul 15

               Eligibilitatea cheltuielilor

               Prin derogare de la articolul 17 alineatul (3) litera (b) și de la articolul 17 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 514/2014, cheltuielile sunt eligibile dacă au fost plătite de autoritatea responsabilă înainte de desemnarea sa oficială în conformitate cu articolul 13 din prezentul acord, cu condiția ca sistemele de gestionare și control aplicate înainte de desemnarea oficială să fie, în esență, aceleași cu cele în vigoare după desemnarea oficială a autorității responsabile.

               Articolul 16

               Solicitarea plății soldului anual

               1.
                     Până la data de 15 februarie a anului următor exercițiului financiar, Norvegia transmite Comisiei documentele și informațiile solicitate la articolul 60 alineatul (5) primul paragraf literele (b) și (c) din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012.

               Prin derogare de la articolul 44 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 514/2014 și în conformitate cu articolul 60 alineatul (5) al treilea paragraf din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012, Norvegia prezintă Comisiei avizul menționat la articolul 60 alineatul (5) al doilea paragraf din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 până la data de 15 martie a anului următor exercițiului financiar.

               Documentele transmise, menționate în prezentul alineat, reprezintă cererea de plată a soldului anual.

               2.
                     Documentele la care se face trimitere la alineatul (1) se elaborează în conformitate cu modelele adoptate de Comisie în baza articolului 44 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 514/2014.

               Articolul 17

               Raportul privind punerea în aplicare

               Prin derogare de la articolul 54 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 514/2014 și în conformitate cu articolul 60 alineatul (5) al treilea paragraf din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012, Norvegia transmite Comisiei un raport anual privind punerea în aplicare a programului național în cursul exercițiului financiar precedent până la data de 15 februarie a fiecărui an, până în 2022 inclusiv, și poate publica informațiile respective la nivelul adecvat.

               Primul raport anual privind punerea în aplicare a programului național se transmite la data de 15 februarie de după intrarea în vigoare a prezentului acord sau de după începerea aplicării sale provizorii.

               Primul raport vizează următoarele exerciții financiare: de la exercițiul 2014 până la exercițiul financiar ce precede anul în care trebuie trimis primul raport anual, în conformitate cu al doilea paragraf. Până la 31 decembrie 2023, Norvegia transmite un raport final privind punerea în aplicare a programului național.

               Articolul 18

               Sistemul de schimb electronic de date

               În conformitate cu articolul 24 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 514/2014, toate schimburile oficiale de informații dintre Norvegia și Comisie se efectuează prin intermediul unui sistem de schimb electronic de date prevăzut de Comisie în acest scop.

               Articolul 19

               Intrarea în vigoare

               1.Secretarul General al Consiliului Uniunii Europene este depozitarul prezentului acord.

               2.Părțile aprobă prezentul acord în conformitate cu propriile proceduri. Părțile se notifică reciproc cu privire la îndeplinirea procedurilor respective.

               3.Prezentul acord intră în vigoare în prima zi a primei luni de după data ultimei notificări menționate la alineatul (2).

               4.Cu excepția articolului 5, părțile aplică prezentul acord cu titlu provizoriu din ziua următoare semnării, fără a se aduce atingere cerințelor constituționale.

               Articolul 20

               Valabilitate și denunțare

               1.Atât Uniunea, cât și Norvegia pot denunța prezentul acord prin notificarea deciziei sale celeilalte părți. Acordul încetează să se aplice la trei luni de la data unei astfel de notificări. Proiectele și activitățile aflate în desfășurare la data încetării continuă, în conformitate cu condițiile stabilite de prezentul acord. Părțile soluționează de comun acord orice alte consecințe ale denunțării acordului.

               2.Aplicabilitatea prezentului acord încetează atunci când aplicabilitatea Acordului de asociere încheiat cu Norvegia încetează, în conformitate cu articolul 8 alineatul (4), articolul 11 alineatul (3) sau articolul 16 din Acordul de asociere încheiat cu Norvegia.

               Articolul 21

               Limbile

               Prezentul acord este întocmit într-un singur exemplar, în limbile bulgară, cehă, croată, daneză, engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, maghiară, italiană, letonă, lituaniană, malteză, norvegiană, olandeză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă și suedeză, toate textele fiind în egală măsură autentice.

               ANEXĂ

               Formula de calcul al contribuțiilor financiare pentru anii 2019 și 2020 și detaliile privind plățile

                Contribuția financiară a Norvegiei la FSI - Frontiere și vize menționată la articolul 5 alineatul (7) al doilea și al treilea paragraf din Regulamentul nr. 515/2014 se calculează în modul următor pentru anii 2019 și 2020:

               Pentru fiecare an din perioada 2013 - 2017, valorile finale ale produsului intern brut (PIB) al Norvegiei disponibile la data de 31 martie 2019 se împart la suma PIB-urilor tuturor statelor participante la FSI - Frontiere și vize din anul respectiv. Se face media celor cinci procente obținute pentru anii 2013-2017 și aceasta se aplică sumei dintre creditele anuale efective pentru FSI - Frontiere și vize pentru anii 2014-2019 și creditul de angajament anual pentru FSI - Frontiere și vize pentru anul 2020, astfel cum este inclus în proiectul de buget general al Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2020 adoptat de Comisie, pentru a se obține suma totală care trebuie plătită de către Norvegia pe întreaga perioadă de implementare a FSI - Frontiere și vize. Din această sumă, se scad plățile anuale achitate efectiv de către Norvegia în conformitate cu articolul 10 alineatul (1) din prezentul acord, pentru a se obține valoarea totală a contribuțiilor sale pentru anii 2019 și 2020. Jumătate din această sumă se plătește în 2019, iar cealaltă jumătate, în 2020.

               Contribuția financiară se plătește în euro.

               Norvegia își achită contribuția financiară care îi revine în termen de cel mult 45 de zile de la data la care primește nota de debit. Orice întârziere în ceea ce privește plata contribuției duce la plata de către Norvegia a unei dobânzi penalizatoare, care se aplică soldului începând cu data scadenței. Rata dobânzii este rata aplicată de Banca Centrală Europeană principalelor sale operațiuni de refinanțare, astfel cum este publicată în seria C a Jurnalului Oficial al Uniunii Europene, în vigoare în prima zi calendaristică a lunii în care cade data scadenței, majorată cu 3,5 puncte procentuale.

                     (1)
                  JO L 176, 10.7.1999, p. 36.

                     (2)
                  Regulamentul (UE) nr. 515/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 aprilie 2014 de instituire, în cadrul Fondului pentru securitate internă, a Instrumentului de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize și de abrogare a Deciziei nr. 574/2007/CE (JO L 150, 20.5.2014, p. 143).

                     (3)
                  Regulamentul (UE) nr. 514/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 aprilie 2014 de stabilire a dispozițiilor generale privind Fondul pentru azil, migrație și integrare, precum și instrumentul de sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea criminalității și gestionarea crizelor (JO L 150, 20.5.2014, p. 112).

                     (4)
                  Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (JO L 298, 26.10.2012, p. 1), astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (UE, Euratom) nr. 547/2014 din 15 mai 2014 (JO L 163, 29.5.2014, p. 18).

                     (5)
                  Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012 al Comisiei privind normele de aplicare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii (JO L 362, 31.12.2012, p. 1).

                     (6)
                  Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului privind controalele și inspecțiile la fața locului efectuate de Comisie în scopul protejării intereselor financiare ale Comunităților Europene împotriva fraudei și a altor abateri (JO L 292, 15.11.1996, p. 2).

                     (7)
                  Regulamentul (UE, Euratom) nr. 883/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 septembrie 2013 privind investigațiile efectuate de Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1073/1999 al Parlamentului European și al Consiliului și a Regulamentului (Euratom) nr. 1074/1999 al Consiliului (JO L 248, 18.9.2013, p. 1).

                     (8)
                  JO L 1, 3.1.1994, p. 461.


Propunere de DECIZIE A CONSILIULUI cu privire la încheierea acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Turcia privind anumite aspecte ale serviciilor aeriene