               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 9.3.2018
            COM(2018) 121 final
            2018/0055(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Consiliului de miniștri ACP-UE cu privire la revizuirea anexei IC la Acordul de parteneriat ACP-UE

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la decizia de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Consiliului de miniștri ACP-UE cu privire la adoptarea preconizată a unei decizii a Consiliului de miniștri referitoare la redistribuirea de fonduri către alocarea prevăzută pentru finanțarea cooperării intra-ACP și interregionale cu mai multe sau toate statele ACP.

               2.Contextul propunerii

               2.1.Acordul de parteneriat ACP-UE („Acordul de la Cotonou”)

               Acordul de parteneriat ACP-UE
                  1
                (denumit în continuare „acordul”) are ca obiectiv instituirea unei asocieri între Uniunea Europeană și statele ACP. Acordul a intrat în vigoare la 1 aprilie 2003 și a fost revizuit în 2005 și 2010 în conformitate cu clauza de revizuire care prevede reexaminarea acordului o dată la cinci ani.

               Aplicând articolul 95 alineatul (2) din acord, protocoalele financiare se definesc pentru o anumită perioadă de timp. Prin aceste protocoale financiare se stabilește suma totală a asistenței financiare a UE.

               Protocolul financiar pentru perioada 2014-2020 a fost adoptat prin Decizia nr. 1/2013 a Consiliului de miniștri ACP-UE din 7 iunie 2013
                  2
               . Documentul se prezintă sub forma anexei IC la Acord.

               Articolul 100 din Acordul de parteneriat ACP-UE prevede că anexele la acesta pot fi revizuite, corectate și/sau modificate de Consiliul de miniștri ACP-UE pe baza unei recomandări din partea Comitetului ACP-UE de cooperare pentru finanțarea dezvoltării.

               Articolul 15 alineatul (2) litera (b) din acord prevede că funcțiile Consiliului de miniștri ACPUE includ luarea deciziilor necesare pentru punerea în aplicare a dispozițiilor acordului.

               2.2.Consiliul de miniștri ACP-UE

               Consiliul de miniștri ACP-UE poate lua decizii obligatorii din punct de vedere juridic pentru părți. Consiliul de miniștri este compus, pe de o parte, din membrii Consiliului Uniunii Europene și, pe de altă parte, dintr-un membru al guvernului fiecărui stat ACP. Președinția Consiliului de miniștri este deținută alternativ de către un membru al Consiliului Uniunii Europene și un membru al guvernului unui stat ACP. Consiliul de miniștri se reunește în mod obișnuit o dată pe an, la inițiativa președintelui său, și ori de câte ori este necesar, într-o formă și o compunere geografică corespunzătoare chestiunilor care urmează a fi abordate.

               2.3.Actul preconizat al Consiliului de miniștri ACP-UE

               Consiliul de miniștri ACP-UE trebuie să adopte o decizie privind modificarea anexei IC din Acordul de parteneriat ACP-UE (denumită în continuare „actul preconizat”).

               Decizia urmează să se aplice punctului 2 literele (a) și (b) din anexa IC și se referă la redistribuirea de fonduri către alocarea prevăzută pentru finanțarea cooperării intra-ACP și interregionale cu mai multe sau toate statele ACP.

               Pe de o parte, 425 de milioane EUR vor fi deduse din alocarea prevăzută pentru finanțarea programelor indicative naționale și regionale la care se face referire la punctul 2 litera (a) din anexa IC.

               Pe de altă parte, alocarea prevăzută pentru finanțarea cooperării intra-ACP și interregionale la care se face referire la punctul 2 litera (b) din anexa IC va crește cu 425 de milioane EUR pentru a contribui la finanțarea a două inițiative, și anume inițiativa Spotlight și Parteneriatul global pentru educație (PGE).

               Inițiativa Spotlight este o acțiune comună desfășurată de UE și ONU la nivel mondial care vizează prevenirea și combaterea violenței împotriva femeilor și a fetelor în țările vizate.

               Obiectivul general al PGE este de a mobiliza eforturile la nivel global și național pentru a atinge un nivel al educației și al învățării de calitate pentru toți prin intermediul unui parteneriat favorabil incluziunii, punând accentul pe eficacitatea sistemelor educaționale și prin intermediul finanțării educației de bază.

               Fondurile, care provin din rezerva generală destinată programelor indicative naționale și regionale, se vor aloca, prin intermediul FED, cooperării intra-ACP după cum urmează:

               – o sumă de 350 de milioane EUR este alocată inițiativei Spotlight;

               – o sumă de 75 de milioane EUR este alocată PGE.

               Actul preconizat va deveni obligatoriu pentru părți în conformitate cu articolul 15 alineatul (3) din acord, conform căruia „Consiliul de miniștri ACP-UE poate adopta decizii obligatorii pentru părți”.

               3.Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii

               Conform articolului 100 din Acordul de parteneriat ACP-UE, Consiliul de miniștri ACP-UE poate revizui, corecta și/sau modifica acordul pe baza unei recomandări din partea Comitetului ACP-UE de cooperare pentru finanțarea dezvoltării.

               UE și-a asumat un angajament puternic față de egalitatea de șanse între femei și bărbați, față de emanciparea femeilor de toate vârstele și față de eliminarea tuturor formelor de violență împotriva femeilor și a fetelor din întreaga lume.

               Inițiativa Spotlight este o acțiune comună desfășurată de UE și ONU la nivel mondial care vizează prevenirea și combaterea violenței împotriva femeilor și a fetelor în țările vizate. Această inițiativă a fost lansată în mod oficial la 20 septembrie 2017, cu ocazia celei de-a 72-a sesiuni a Adunării Generale a ONU.

               Pe baza dovezilor, inițiativa Spotlight se va axa pe forme specifice de violență sexuală și de gen care predomină sau care apar cu predilecție în anumite regiuni, contribuind astfel la procesul de îndeplinire a ODD 5 privind egalitatea de gen.

               Va fi instituit un fond cu donatori multipli pentru inițiativa privind egalitatea de gen, care va fi gestionat de Biroul executiv al Secretarului general al Organizației Națiunilor Unite. Fondurile se vor aloca, prin intermediul Instrumentului de cooperare pentru dezvoltare (ICD) al UE, țărilor din America Latină și Asia și, prin intermediul Fondului european de dezvoltare (FED), țărilor ACP.

               Inițiativa PGE sprijină realizarea a trei obiective de nivel înalt. Primele două obiective sunt echitatea, inclusiv egalitatea și incluziunea de gen, și predarea și învățarea de înaltă calitate. Al treilea obiectiv vizează construirea unor sisteme educaționale mai puternice, cu capacitatea de a furniza servicii educaționale de calitate și echitabile. Această inițiativă a fost creată în 2012 pentru a transpune în realitate angajamentele la nivel mondial cu privire la educație asumate cu ocazia Forumului mondial privind educația de la Dakar și a Summitului Mileniului.

               PGE este un parteneriat care reunește mai multe părți interesate, precum și o platformă de finanțare, care vizează consolidarea sistemelor educaționale în țări cu venituri reduse sau intermediare prin îmbunătățirea planurilor sectoriale privind educația și a implementării acestora.

               Începând din 2005, UE, împreună cu grupul statelor ACP, sprijină PGE. Continuarea finanțării acestui parteneriat este inclusă în cadrul de politici al UE-ACP.

               Ambele inițiative sunt și vor continua să fie în concordanță cu Consensul european privind dezvoltarea, care promovează o abordare mai cuprinzătoare a dezvoltării umane. În ceea ce privește educația, această abordare presupune mai mult sprijin oferit învățământului de calitate, echitabil și favorabil incluziunii pentru toți și învățării pe tot parcursul vieții (ODD 4), cu un accent puternic pe promovarea egalității de gen (ODD 5).

               Prin urmare, Comisia propune Consiliului adoptarea prezentei decizii.

               4.Temei juridic

               4.1.Temeiul juridic procedural

               4.1.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea luării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului.”

               Conceptul de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. Sunt, de asemenea, incluse instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  3
               .

               4.1.2.Aplicarea în cazul de față

               Consiliul de miniștri ACP-UE este un organism instituit printr-un acord, și anume Acordul de la Cotonou.

               Actul pe care Consiliul de miniștri ACP-UE este invitat să îl adopte constituie un act cu efecte juridice. Actul preconizat va fi obligatoriu în temeiul dreptului internațional, în conformitate cu articolul 100 din Acordul de la Cotonou.

               Actul preconizat nu modifică și nici nu completează cadrul instituțional al acordului.

               Temeiul juridic procedural al propunerii de decizie este, prin urmare, articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2.Temeiul juridic material

               4.2.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului preconizat cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care actul preconizat urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal și celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se bazeze pe un singur temei juridic material, respectiv pe cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               4.2.2.Aplicarea în cazul de față

               Obiectivul principal și conținutul actului preconizat sunt legate de „cooperarea pentru dezvoltare”. Temeiul juridic material al propunerii de decizie este, prin urmare, articolul 209 alineatul (2) din TFUE.

               4.3.Concluzie

               Temeiul juridic al propunerii de decizie ar trebui să fie articolul 209 alineatul (2) din TFUE coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               5.Publicarea actului preconizat

               Întrucât actul Consiliului de miniștri ACP-UE se va aplica anexei IC la Acordul de la Cotonou, este indicat ca acesta să fie publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene după adoptarea sa.

               2018/0055 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Consiliului de miniștri ACP-UE cu privire la revizuirea anexei IC la Acordul de parteneriat ACP-UE

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 209 coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere Acordul de parteneriat dintre membrii grupului statelor din Africa, zona Caraibilor și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte (denumit în continuare „Acordul de parteneriat ACP-UE”)
                  4
               ,

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Acordul de parteneriat dintre membrii grupului statelor din Africa, zona Caraibilor și Pacific („ACP”), pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte (denumit în continuare „Acordul de parteneriat ACP-UE”), a fost semnat la Cotonou la 23 iunie 2000. Acordul de parteneriat ACP-UE a intrat în vigoare la 1 aprilie 2003 și a fost revizuit în 2005 și 2010 în conformitate cu clauza de revizuire care prevede reexaminarea acordului o dată la cinci ani.

               (2)Aplicând articolul 95 alineatul (2) din Acordul de parteneriat ACP-UE, protocoalele financiare se definesc pentru o anumită perioadă de timp. Prin aceste protocoale financiare se stabilește suma totală a asistenței financiare a UE. Protocolul financiar pentru perioada 2014-2020 a fost adoptat prin Decizia nr. 1/2013 a Consiliului de miniștri ACP-UE din 7 iunie 2013
                  5
                și se prezintă sub forma anexei IC la Acord.

               (3)Conform articolului 100 din Acordul de parteneriat ACP-UE, Consiliul de miniștri ACP-UE poate revizui, corecta și/sau modifica acordul pe baza unei recomandări din partea Comitetului ACP-UE de cooperare pentru finanțarea dezvoltării.

               (4)Uniunea ar trebui să sprijine redistribuirea de fonduri prevăzută în anexa IC la Acordul de parteneriat ACP-UE din alocarea prevăzută pentru finanțarea programelor indicative naționale și regionale către alocarea prevăzută pentru finanțarea cooperării intra-ACP și interregionale cu mai multe sau toate statele ACP.

               (5)Este indicat să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Consiliului de miniștri ACP-UE, întrucât decizia respectivă va fi obligatorie pentru Uniune,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               1.Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Consiliului de miniștri ACP-UE cu privire la revizuirea anexei IC la Acordul de parteneriat ACP-UE se bazează pe proiectul de act al Consiliului de miniștri ACP-UE atașat la prezenta decizie.

               2. Reprezentanții Uniunii în Consiliul de miniștri ACP-UE pot conveni asupra unor modificări minore ale proiectului de decizie, fără a fi necesară o altă decizie a Consiliului.

               Articolul 2

               După adoptare, decizia Consiliului de miniștri ACP-UE se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               Articolul 3

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        Acord (JO L 317, 15.12.2000, p. 3) modificat prin acordul semnat la Luxemburg la 25 iunie 2005 (JO L 209, 11.8.2005, p. 27) și prin acordul semnat la Ouagadougou la 22 iunie 2010 (JO L 287, 4.11.2010, p. 3).

                     (2)

                        Decizia nr. 1/2013 a Consiliului de miniștri ACP-UE din 7 iunie 2013 de adoptare a unui protocol privind cadrul financiar multianual pentru perioada 2014-2020 în cadrul Acordului de parteneriat între membrii grupului statelor din Africa, zona Caraibilor și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte, JO L 173, 26.6.2013.

                     (3)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, Germania/Consiliul, cauza C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64.

                     (4)

                        Acord (JO L 317, 15.12.2000, p. 3) modificat prin acordul semnat la Luxemburg la 25 iunie 2005 (JO L 209, 11.8.2005, p. 27) și prin acordul semnat la Ouagadougou la 22 iunie 2010 (JO L 287, 4.11.2010, p. 3).

                     (5)

                        Decizia nr. 1/2013 a Consiliului de miniștri ACP-UE din 7 iunie 2013 de adoptare a unui protocol privind cadrul financiar multianual pentru perioada 2014-2020 în cadrul Acordului de parteneriat între membrii grupului statelor din Africa, zona Caraibilor și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte, JO L 173, 26.6.2013.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles,9.3.2018
            COM(2018) 121 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea deDECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Consiliului de miniștri ACP-UE cu privire la revizuirea anexei IC la Acordul de parteneriat ACP-UE

               ANEXĂ

               DECIZIA NR. … /2018

               A CONSILIULUI DE MINIȘTRI ACP-UE

               din ../../2018

               privind revizuirea anexei IC la Acordul de parteneriat ACP-UE

               CONSILIUL DE MINIȘTRI ACP-UE,

               având în vedere Acordul de parteneriat dintre membrii grupului statelor din Africa, zona Caraibilor și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte
                  1
                (denumit în continuare „Acordul de parteneriat ACP-UE”), în special articolul 15 alineatul (2), coroborat cu articolul 100;

               întrucât:

               (1)În conformitate cu articolul 15 alineatul (2) din Acordul de parteneriat ACP-UE, funcțiile Consiliului de miniștri includ luarea oricăror decizii necesare pentru a asigura punerea în aplicare efectivă și eficientă a acordului.

               (2)Articolul 100 din Acordul de parteneriat ACP-UE prevede că anexele la acord pot fi revizuite, corectate și/sau modificate de către Consiliul de miniștri ACP-UE, pe baza unei recomandări din partea Comitetului ACP-UE de cooperare pentru finanțarea dezvoltării.

               (3)Anexa IC la Acordul de parteneriat ACP-UE ar trebui modificată în vederea redistribuirii fondurilor între instrumentele de cooperare din cadrul Fondului european de dezvoltare către instrumentul de cooperare intra-ACP și interregională.

               Fondurile redistribuite sunt menite să contribuie la finanțarea inițiativei Spotlight și a Parteneriatului Global pentru Educație (PGE).

               Inițiativa Spotlight este o acțiune comună desfășurată de UE și ONU la nivel mondial, care vizează prevenirea și combaterea violenței împotriva femeilor și a fetelor în țările vizate. Pe baza dovezilor, inițiativa Spotlight se va axa pe forme specifice de violență sexuală și de gen care predomină sau care apar cu predilecție în anumite regiuni, contribuind astfel la procesul de îndeplinire a ODD 5 privind egalitatea de gen.

               Obiectivul general al PGE este de a mobiliza eforturile la nivel global și național pentru a atinge un nivel al educației și al învățării de calitate pentru toți prin intermediul unui parteneriat favorabil incluziunii, punând accentul pe eficacitatea sistemelor educaționale și prin intermediul finanțării educației de bază. Ambele inițiative sunt în concordanță cu Acordul de parteneriat de la Cotonou, precum și cu Agenda 2030 pentru dezvoltare durabilă, care promovează o abordare mai cuprinzătoare a dezvoltării umane. În ceea ce privește educația, această abordare presupune mai mult sprijin oferit învățământului de calitate, echitabil și favorabil incluziunii pentru toți și învățării pe tot parcursul vieții (ODD 4), cu un accent puternic pe promovarea egalității de gen (ODD 5).

               DECIDE:

               Articolul 1

               1.Pentru îndeplinirea cerințelor de programare, finanțarea în cadrul Fondului european de dezvoltare este redistribuită între alocările prevăzute pentru instrumentele de cooperare menționate în anexa IC la Acordul de parteneriat ACP-UE.

               2.Suma de 425 de milioane EUR, care provine din rezerva generală destinată programelor indicative naționale și regionale, astfel cum se specifică la punctul 2 litera (a) din anexa IC, va fi redistribuită cooperării intra-ACP și interregionale, astfel cum se specifică la punctul 2 litera (b) din anexa IC, după cum urmează:

               –– o sumă de 350 de milioane EUR este alocată inițiativei Spotlight;

               –– o sumă de 75 de milioane EUR este alocată Parteneriatului Global pentru Educație.

               Articolul 2

               Ca urmare a redistribuirii de alocări în temeiul articolului 1, textul anexei IC la Acordul de parteneriat ACP-UE se modifică după cum urmează:

               1.Punctul 2 litera (a) din anexa IC la Acordul de parteneriat ACP-UE se înlocuiește cu textul următor:

               „(a)
                     23 940 de milioane EUR pentru finanțarea unor programe indicative naționale și regionale. Această sumă va servi la finanțarea:

               (i)
                     programelor indicative naționale ale statelor ACP individuale, în conformitate cu articolele 1-5 din anexa IV la prezentul acord referitoare la procedurile de punere în aplicare și de gestiune;

               (ii)
                     programelor indicative regionale de sprijinire a cooperării regionale și interregionale și a integrării regionale a statelor ACP, în conformitate cu articolele 6-11 din anexa IV la acord referitoare la procedurile de punere în aplicare și de gestiune;”

               2.Punctul 2 litera (b) din anexa IC la Acordul de parteneriat ACP-UE se înlocuiește cu textul următor:

               „(b)
                     4 015 milioane EUR pentru finanțarea cooperării intra-ACP și interregionale cu mai multe sau toate statele ACP, în conformitate cu articolele 12-14 din anexa IV la prezentul acord referitoare la procedurile de punere în aplicare și de gestiune. Această sumă include și sprijinul acordat instituțiilor și organismelor comune instituite în temeiul prezentului acord. Suma menționată acoperă, de asemenea, asistența pentru cheltuielile de funcționare ale Secretariatului ACP menționate la punctele 1 și 2 din Protocolul nr. 1 privind cheltuielile de funcționare a instituțiilor comune”.

               Articolul 3

               Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

               Adoptată la […],[…]

                     Pentru Consiliul de miniștri ACP-UE,

                     Președintele

                     (1)

                        Acord (JO L 317, 15.12.2000 p. 3) modificat prin acordul semnat la Luxemburg la 25 iunie 2005 (JO L 209, 11.8.2005, p. 27) și prin acordul semnat la Ouagadougou la 22 iunie 2010 (JO L 287, 4.11.2010, p. 3).


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 12.3.2018
            COM(2018) 122 final
            2018/0056(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul celei de a 99-a sesiuni a Comitetului pentru siguranță maritimă al Organizației Maritime Internaționale în ceea ce privește adoptarea unor amendamente la regulile II-1/1 și II-1/8-1 din Convenția SOLAS, aprobarea orientărilor relevante privind asistența computerizată a comandantului pentru controlul stabilității în caz de inundații pentru navele de pasageri existente și adoptarea unor amendamente la Codul internațional din 2010 pentru aplicarea metodelor de încercare la foc

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la decizia de stabilire a poziției care urmează să fie luată în numele Uniunii la cea de a 99-a sesiune a Comitetului pentru siguranță maritimă al Organizației Maritime Internaționale în ceea ce privește adoptarea preconizată a unor amendamente la regulile II-1/1 și II-1/8-1 din Convenția SOLAS și a unor orientări relevante privind asistența computerizată a comandantului pentru controlul stabilității în caz de inundații pentru navele de pasageri existente, precum și a unor amendamente la Codul internațional din 2010 pentru aplicarea metodelor de încercare la foc (Codul FTP 2010).

               2.Contextul propunerii

               2.1.Convenția privind Organizația Maritimă Internațională (OMI)

               Convenția privind Organizația Maritimă Internațională (OMI) a instituit OMI, al cărei scop este să ofere un cadru pentru cooperarea între guverne în domeniul reglementărilor și al practicilor guvernamentale referitoare la aspecte tehnice diverse care afectează transportul maritim în contextul comerțului internațional și să încurajeze adoptarea generală a celor mai înalte standarde posibile în materie de securitate maritimă, de eficiență a navigației și de prevenire și control al poluării marine cauzate de nave, promovând condiții de concurență echitabile, precum și să abordeze aspectele administrative și juridice conexe.

               Convenția a intrat în vigoare la 17 martie 1958.

               Toate statele membre sunt părți la Convenție.

               Toate statele membre sunt părți la Convenția internațională pentru ocrotirea vieții omenești pe mare („SOLAS”), din 1974, care a intrat în vigoare la 25 mai 1980. Uniunea nu este parte la SOLAS.

               2.2.Organizația Maritimă Internațională

               Organizația Maritimă Internațională (OMI) este agenția specializată a Organizației Națiunilor Unite responsabilă cu siguranța și securitatea transportului maritim și cu prevenirea poluării marine de către nave. Ea este autoritatea mondială responsabilă cu stabilirea standardelor în ceea ce privește siguranța, securitatea și performanța de mediu a transportului maritim internațional. Rolul său principal este crearea unui cadru de reglementare echitabil și eficace pentru industria transportului maritim, care să fie adoptat și implementat la nivel mondial.

               Organizația este deschisă tuturor statelor, iar toate statele membre ale UE sunt membre ale OMI. Comisia Europeană are statutul de observator în cadrul Organizației Maritime Internaționale începând din 1974, pe baza unui Acord de cooperare și colaborare între Organizația Interguvernamentală Consultativă pentru Navigație Maritimă (Inter-Governmental Maritime Consultative Organisation, IMCO)
                  1
                și Comisia Comunităților Europene cu privire la chestiuni de interes comun pentru părți.

               Comitetul pentru siguranță maritimă al OMI este alcătuit din toți membrii OMI și se întrunește cel puțin o dată pe an. El examinează toate chestiunile care intră în domeniul de competență al organizației, cum ar fi mijloacele de asigurare a navigației, construirea și echiparea navelor, dotarea cu echipaj, în măsura în care aceasta are un impact asupra siguranței, normele pentru prevenirea coliziunilor, manipularea încărcăturilor periculoase, procedurile și cerințele referitoare la siguranța maritimă, informațiile hidrografice, jurnalele de bord și registrele de navigație, anchetele privind accidentele maritime, salvarea de bunuri și de persoane, precum și orice alte chestiuni care afectează în mod direct siguranța maritimă.

               Comitetul pentru siguranță maritimă al OMI asigură echipamentele tehnice pentru îndeplinirea oricăror sarcini care i-au fost atribuite de Convenția OMI, de Adunarea OMI sau de Consiliul OMI sau a oricărei sarcini din domeniul sus-menționat care ar putea să-i fie atribuită de către sau în cadrul oricărui alt instrument internațional și care a fost acceptată de OMI. Deciziile Comitetului pentru siguranță maritimă și ale organismelor sale subsidiare sunt luate de o majoritate a membrilor.

               2.3.Actul avut în vedere de Comitetul pentru siguranță maritimă al OMI

               În perioada 16-25 mai 2018, cu ocazia celei de a 99-a sesiuni (MSC 99) ale sale, Comitetul pentru siguranță maritimă urmează să adopte amendamente la regulile II-1/1 și II-1/8-1 din Convenția SOLAS și orientări relevante privind asistența computerizată a comandantului pentru controlul stabilității în caz de inundații pentru navele de pasageri existente, precum și amendamente la Codul internațional din 2010 pentru aplicarea metodelor de încercare la foc (Codul FTP 2010).

               Scopul amendamentelor avute în vedere în ceea ce privește regulile II-1/1 și II-1/8-1 din Convenția SOLAS este de a extinde cerința privind asistența computerizată a comandantului pentru controlul stabilității în caz de inundații, stipulată în regula II-1/8-1.3 din Convenția SOLAS, la navele de pasageri existente.

               Scopul amendamentului avut în vedere în ceea ce privește Codul FTP 2010 este de a elimina distincția făcută de Cod în ceea ce privește cerințele de protecție contra incendiilor între navele cu mai puțin de 36 de pasageri și navele cu mai mult de 36 pasageri, pentru a clarifica aplicarea cerințelor privind pardoselile expuse, stipulate în tabelul 1 din anexa 3 la Codul FTP 2010, în cazul navelor de pasageri, astfel încât cerințele să se aplice și navelor de pasageri cu mai puțin de 36 de pasageri.

               3.Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii

               3.1.Amendamentele la regulile II-1/1 și II-1/8-1 din Convenția SOLAS și orientările relevante privind asistența computerizată a comandantului pentru controlul stabilității în caz de inundații pentru navele de pasageri existente

               În cursul celei de-a 94-a sesiuni a Comitetului pentru siguranță maritimă (MSC 94), care a avut loc la Londra în perioada 17-21 noiembrie 2014, Bahamas și alții au solicitat și obținut un nou rezultat (MSC 94/6/1) cu privire la amendamentele aduse regulilor II-1/1 și II-1/8-1 din Convenția SOLAS.

               Ulterior, în cadrul celei de-a treia sesiuni a Subcomitetului OMI pentru proiectarea și construirea navelor (SDC 3), care a avut loc la Londra în perioada 18-22 ianuarie 2016, s-a luat act de faptul că Grupul de lucru privind compartimentarea și stabilitatea în stare de avarie fusese în măsură să discute doar pe scurt propunerea de a extinde la navele de pasageri existente cerința regulii II-1/8-1.3 din Convenția SOLAS privind asistența computerizată a comandantului pentru controlul stabilității în caz de inundații, care constă în a acorda asistență comandantului prin informații actualizate cu regularitate referitoare la stabilitatea reziduală a navei în caz de inundații survenite în urma unei avarii.

               Deși în cadrul Grupului de lucru privind compartimentarea și stabilitatea în stare de avarie se afirmase că propunerile de amendamente la regula II-1/8-1.3 din Convenția SOLAS erau suficiente pentru a se avea în vedere finalizarea lor cu ocazia celei de a 4-a sesiuni a Subcomitetului OMI pentru proiectarea și construirea navelor (SDC 4), SDC 3 a constatat, de asemenea, că ar fi necesară o analiză suplimentară în ceea ce privește implementarea, în cazul navelor de pasageri existente, a proiectului revizuit de „Orientări privind informațiile operaționale destinate comandanților navelor de pasageri pentru întoarcerea în siguranță în port prin mijloace de propulsie proprii sau prin remorcare” (MSC.1/Circ.1400) și a invitat SDC 4 să prezinte propuneri.

               La SDC 4, care a avut loc la Londra în perioada 13-17 februarie 2017, după discutarea modului în care ar trebui aplicată regula II-1/8-1.3 din Convenția SOLAS în cazul navelor de pasageri existente, s-a formulat opinia că orice limitare a aplicabilității orientărilor actuale, și anume MSC.1/Circ.1400, MSC.1/Circ.1532 și MSC.1/Circ.1229, ar trebui abordată prin elaborarea unui nou set de orientări privind computerele de stabilitate și sprijinul de la țărm pentru navele de pasageri construite înainte de 1 ianuarie 2014.

               SDC 4 a aprobat proiectele de amendamente la regulile II-1/1 și II-1/8-1 din Convenția SOLAS privind asistența computerizată a comandantului pentru controlul stabilității în caz de inundații pentru navele de pasageri existente (SDC 4/16, anexa 2), dar nu a fost în măsură să decidă cu privire la procedura de intrare în vigoare a amendamentelor propuse, deoarece complexitatea criteriilor referitoare la computerele de stabilitate, prevăzute în noul set de orientări, ar avea un impact asupra datei de la care ar putea fi aplicate noile proiecte de reguli pentru navele de pasageri existente.

               Cea de a 98-a sesiune a Comitetului pentru siguranță maritimă (MSC 98), care a avut loc la Londra în perioada 7-16 iunie 2017, a aprobat proiectele de amendamente la regulile II-1/1 și II-1/8-1 din Convenția SOLAS, în vederea adoptării lor în cadrul MSC 99, cu condiția ca cea de a 5-a sesiune a Subcomitetului OMI pentru proiectarea și construirea navelor (SDC 5) să confirme data de la care va fi aplicat proiectul regulii II-1/8-1.3 din Convenția SOLAS și să finalizeze proiectul de orientări privind computerele de stabilitate și sprijinul de la țărm pentru navele de pasageri construite înainte de 1 ianuarie 2014. Cu ocazia SDC 5, care a avut loc la Londra în perioada 22-26 ianuarie 2018, s-a convenit că navele de pasageri construite înaintea datei de 1 ianuarie 2014 trebuie să respecte regula II-1/8-1.3 din Convenția SOLAS cel târziu până la prima inspecție de reînnoire la cinci ani de la data intrării în vigoare. Pe lângă aceasta, SDC 5 a convenit să prezinte orientările asociate spre aprobarea MSC 99.

               Amendamentele la regulile II-1/1 și II-1/8-1 din Convenția SOLAS sunt stipulate în anexa 13 la Documentul MSC 98/23 Add.1 al OMI. Punctul 10.9 din Raportul MSC 98 (MSC 98/23) indică faptul că adoptarea acestor amendamente este prevăzută să aibă loc în cadrul MSC 99.

               3.2.Amendamentele la Codul FTP 2010

               Cea de a treia sesiune a Subcomitetului OMI pentru sisteme și echipamente navale (SSE 3), care a avut loc la Londra în perioada 14-18 martie 2016, a considerat că dispozițiile referitoare la cerințele privind pardoselile expuse, prevăzute în tabelul 1 din anexa 3 la Codul FTP 2010, care se aplică navelor de pasageri ce transportă mai mult de 36 de pasageri, ar trebui să se aplice și navelor de pasageri care transportă mai puțin de 36 de pasageri. SSE 3 a confirmat opinia conform căreia orientările referitoare la cerințele privind pardoselile expuse aplicabile navelor de pasageri care transportă mai mult de 36 de pasageri ar trebui să se aplice și navelor de pasageri care transportă mai puțin de 36 de pasageri. În consecință, SSE 3 a fost de acord să însărcineze Grupul de lucru privind protecția contra incendiilor să examineze în amănunt această chestiune și să consilieze în consecință subcomitetul.

               În ceea ce privește dispozițiile prevăzute în tabelul 1 din anexa 3 la Codul FTP 2010 și ținând cont de opinia Grupului de lucru privind protecția contra incendiilor, SSE 3 a convenit că tabelul 1 din anexa 3 la Codul FTP 2010 ar trebui să fie aplicabil și navelor de pasageri care transportă mai puțin de 36 de pasageri și că o posibilă soluție ar fi eliminarea fragmentului de text „care transportă mai mult de 36 pasageri”.

               Această posibilă soluție nu a fost însă prezentată cu ocazia celei de a 97-a sesiuni a Comitetului pentru siguranță maritimă (MSC 97), care a avut loc la Londra în perioada 21-25 noiembrie 2016, întrucât SSE 3 a examinat chestiunea în cadrul punctului de pe ordinea de zi intitulat „Interpretarea uniformă a dispozițiilor convențiilor OMI privind siguranța, securitatea și mediul”.

               În schimb, MSC 98 a luat în considerare propunerile de amendamente la Codul FTP 2010 și le-a aprobat în vederea adoptării lor cu ocazia MSC 99.

               Amendamentele la Codul FTP 2010 sunt stipulate în anexa 25 la Raportul MSC 98 (MSC 98/23/Add.1). Punctul 12.47 din Raportul MSC 98 (MSC 98/23) indică faptul că adoptarea acestor amendamente este prevăzută să aibă loc cu ocazia MSC 99.

               3.3.Legislația și competența UE în materie

               3.3.1.Amendamentele la regulile II-1/1 și II-1/8-1 din Convenția SOLAS și orientările relevante privind asistența computerizată a comandantului pentru controlul stabilității în caz de inundații pentru navele de pasageri existente

               Articolul 6 alineatul (2) litera (a) punctul (i) din Directiva 2009/45/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind normele și standardele de siguranță pentru navele de pasageri stabilește că navele noi de pasageri din clasa A trebuie să respecte integral cerințele Convenției SOLAS din 1974, astfel cum a fost modificată.

               3.3.2.Amendamentele la Codul FTP 2010

               Codul FTP 2010 prevede cerințele internaționale pentru încercările în laborator, omologarea de tip și metodele de încercare la foc ale produselor, menționate în capitolul II-2 al Convenției SOLAS (care include reglementări privind protecția contra incendiilor, detectarea incendiilor și stingerea incendiilor). Amendamentele la Convenția internațională pentru ocrotirea vieții omenești pe mare (SOLAS), destinate să dea caracter obligatoriu Codului internațional pentru aplicarea metodelor de încercare la foc (Codul FTP 2010), au intrat în vigoare la 1 iulie 2012 [Rezoluția MSC.307(88)].

               Articolul 6 alineatul (2) litera (a) punctul (i) din Directiva 2009/45/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind normele și standardele de siguranță pentru navele de pasageri stabilește că navele noi de pasageri din clasa A trebuie să respecte integral cerințele Convenției SOLAS din 1974, astfel cum a fost modificată. În plus, capitolul II-2 partea A și partea B din anexa I la Directiva 2009/45/CE aplică Codul pentru instalațiile de protecție contra incendiului adoptat prin Rezoluția MSC.98(73) navelor din clasele B, C și D construite la 1 ianuarie 2003 sau ulterior acestei date.

               3.3.3.Competența UE

               Amendamentele la regulile II-1/1 și II-1/8-1 din Convenția SOLAS și orientările relevante privind asistența computerizată a comandantului pentru controlul stabilității în caz de inundații pentru navele de pasageri existente, precum și amendamentele la Codul FTP 2010 ar avea repercusiuni asupra dreptului UE, prin aplicarea Directivei 2009/45/CE.

               4.Temei juridic

               4.1.Temei juridic procedural

               4.1.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului.”

               Articolul 218 alineatul (9) din TFUE se aplică indiferent dacă Uniunea este sau nu membră a organismului în cauză sau parte la acordul respectiv
                  2
               .

               Conceptul de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. El include, de asemenea, instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  3
               .

               4.1.2.Aplicarea în cazul în discuție

               Comitetul pentru siguranță maritimă al OMI este un organism creat printr-un acord, și anume prin Convenția privind Organizația Maritimă Internațională.

               Actele pe care Comitetul pentru siguranță maritimă al OMI trebuie să le adopte constituie acte cu efecte juridice. Actele avute în vedere au vocația de a influența în mod decisiv conținutul legislației UE, mai exact al Directivei 2009/45/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind normele și standardele de siguranță pentru navele de pasageri. Acest lucru se datorează faptului că Directiva 2009/45/CE stabilește că navele noi de pasageri din clasa A trebuie să respecte integral cerințele Convenției SOLAS din 1974, astfel cum a fost modificată, după cum se menționează la punctele 3.1 și 3.2 de mai sus.

               Prin urmare, amendamentele la regulile II-1/1 și II-1/8-1 din Convenția SOLAS și orientările relevante privind asistența computerizată a comandantului pentru controlul stabilității în caz de inundații pentru navele de pasageri existente, precum și amendamentele la Codul FTP 2010 ar afecta dreptul UE prin aplicarea Directivei 2009/45/CE.

               Actele avute în vedere nu completează și nu modifică cadrul instituțional al acordului.

               Prin urmare, temeiul juridic procedural al propunerii de decizie este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2.Temei juridic material

               4.2.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               4.2.2.Aplicarea în cazul în discuție

               Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere se referă la transportul maritim. Prin urmare, temeiul juridic material al deciziei propuse este articolul 100 alineatul (2) din TFUE.

               4.3.Concluzie

               Temeiul juridic al deciziei propuse ar trebui să fie articolul 100 alineatul (2) din TFUE coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               2018/0056 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul celei de a 99-a sesiuni a Comitetului pentru siguranță maritimă al Organizației Maritime Internaționale în ceea ce privește adoptarea unor amendamente la regulile II-1/1 și II-1/8-1 din Convenția SOLAS, aprobarea orientărilor relevante privind asistența computerizată a comandantului pentru controlul stabilității în caz de inundații pentru navele de pasageri existente și adoptarea unor amendamente la Codul internațional din 2010 pentru aplicarea metodelor de încercare la foc

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 100 alineatul (2), coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Măsurile luate de Uniune în sectorul transportului maritim ar trebui să urmărească îmbunătățirea siguranței maritime.

               (2)Convenția privind Organizația Maritimă Internațională (denumită în continuare „OMI”) a intrat în vigoare la 17 martie 1958.

               (3)OMI este o agenție specializată a Organizației Națiunilor Unite, responsabilă cu siguranța și securitatea transportului maritim. În conformitate cu articolul 28 litera (b) din Convenția privind Organizația Maritimă Internațională, Comitetul pentru siguranță maritimă, un comitet al OMI, asigură echipamentele tehnice pentru îndeplinirea oricăror sarcini care i-au fost atribuite conform convenției respective de către Adunarea OMI sau de către Consiliul OMI sau a oricăror sarcini care intră în domeniul de aplicare al articolului respectiv, care pot fi atribuite Comitetului pentru siguranță maritimă în temeiul oricărui alt instrument internațional și care sunt acceptate de către OMI.

               (4)Convenția internațională pentru ocrotirea vieții omenești pe mare (denumită în continuare „Convenția SOLAS”) a intrat în vigoare la 25 mai 1980.

               (5)În temeiul articolului VIII litera (b) punctul (iii) din Convenția SOLAS, Comitetul pentru siguranță maritimă al OMI poate adopta amendamente la Convenția SOLAS.

               (6)Cu ocazia celei de a 99-a sesiuni ale sale din perioada 16-25 mai 2018 (MSC 99), Comitetul pentru siguranță maritimă urmează să adopte amendamente la regulile II-1/1 și II-1/8-1 din Convenția SOLAS și orientări relevante privind asistența computerizată a comandantului pentru controlul stabilității în caz de inundații pentru navele de pasageri existente, precum și amendamente la Codul internațional din 2010 pentru aplicarea metodelor de încercare la foc (Codul FTP).

               (7)Este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul MSC 99, deoarece amendamentele la regulile II-1/1 și II-1/8-1 din Convenția SOLAS și orientările relevante privind asistența computerizată a comandantului pentru controlul stabilității în caz de inundații pentru navele de pasageri existente, precum și amendamentele la Codul FTP vor avea vocația de a influența în mod decisiv conținutul legislației Uniunii, mai exact al Directivei 2009/45/CE a Parlamentului European și a Consiliului
                  4
               .

               (8)Amendamentele la regulile II-1/1 și II-1/8-1 din Convenția SOLAS și orientările privind asistența computerizată a comandantului pentru controlul stabilității, acordată prin furnizarea de informații actualizate cu regularitate referitoare la stabilitatea reziduală a navei în caz de inundații survenite în urma unei avarii, ar trebui să creeze orientări operaționale pentru navele de pasageri existente.

               (9)Amendamentele la Codul FTP, referitoare la cerințele în materie de încercări pentru pardoselile expuse, ar trebui să prevadă că respectivele dispoziții ar trebui să se aplice și navelor de pasageri care transportă mai puțin de 36 de pasageri.

               (10)Poziția Uniunii urmează să fie exprimată de statele membre ale Uniunii care sunt membre ale Comitetului pentru siguranță maritimă al OMI, acționând împreună,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii, în cadrul celei de a 99-a sesiuni a Comitetului pentru siguranță maritimă al OMI, este următoarea:

               (a) se aprobă amendamentele la regulile II-1/1 și II-1/8-1 din Convenția SOLAS și orientările relevante prevăzute în anexa 13 la documentul MSC 98/23/Add.1 al OMI anexat prezentei decizii;

               (b) se aprobă amendamentele la tabelul 1 din anexa 3 la Codul internațional din 2010 pentru aplicarea metodelor de încercare la foc, prevăzute în anexa 25 la documentul MSC 98/23/Add.1. al OMI anexat prezentei decizii.

               Articolul 2

               (1) Pozițiile menționate la articolul 1 literele (a) și (b) sunt exprimate de statele membre ale Uniunii care sunt membre ale Comitetului pentru siguranță maritimă al OMI, acționând împreună.

               (2) Modificările minore ale pozițiilor menționate la articolul 1 literele (a) și (b) sunt convenite fără a fi necesară o altă decizie a Consiliului.

               Prezenta decizie se adresează statelor membre.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        Denumirea a fost schimbată în 1982, devenind Organizația Maritimă Internațională (OMI).

                     (2)

                        Cauza C-399/12, Germania/Consiliul (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, punctul 64.

                     (3)

                        Cauza C-399/12, Germania/Consiliul (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64.

                     (4)

                        Directiva 2009/45/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 mai 2009 privind normele și standardele de siguranță pentru navele de pasageri (JO L 163, 25.6.2009, p. 1).