title: Propunere de regulament al Parlamentului European şi a Consiliului de stabilire a cerinţelor de acreditare şi supraveghere a pieţei privind comercializarea produselor {SEC(2007) 173} {SEC(2007) 174}

text:
              COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE

                                          Bruxelles, 14.2.2007
                                          COM(2007) 37 final

                                          2007/0029 (COD)

                              Propunere de

      REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI

     DE STABILIRE A CERINŢELOR DE ACREDITARE ŞI SUPRAVEGHERE A
            PIEŢEI PRIVIND COMERCIALIZAREA PRODUSELOR

                           {SEC(2007) 173}
                           {SEC(2007) 174}

                         (prezentată de Comisie)

RO                                                               RO
 ---pagebreak---                                        EXPUNERE DE MOTIVE

     1.       CONTEXTUL PROPUNERII

     • Motive şi obiective ale propunerii

     Libera circulaţie a mărfurilor, pilon fundamental al pieţei unice, reprezintă motorul principal
     al competitivităţii şi al creşterii economice în cadrul Uniunii. Mai mult, reglementările tehnice
     comunitare care asigură libera circulaţie a produselor au contribuit considerabil la realizarea şi
     funcţionarea pieţei unice. Acestea au contribuit la respectarea unor niveluri ridicate de
     protecţie şi au oferit în general agenţilor economici metodele de demonstrare a conformităţii,
     asigurând astfel libera circulaţie a mărfurilor prin încrederea faţă de produsele vizate.

     Experienţa de punere în aplicare a tuturor acestor reglementări a arătat totuşi că există:

     – un anumit risc de denaturare a concurenţei din cauza practicilor diferite în desemnarea
       organismelor de evaluare a conformităţii de către autorităţile naţionale şi tratament
       inegal în cazul produselor neconforme sau periculoase aflate pe piaţă, prin existenţa unor
       infrastructuri, reguli şi metode naţionale de supraveghere a pieţei foarte diferite.

     – o anumită neîncredere în marcajul de conformitate.

     – o anumită lipsă de coerenţă în implementarea şi punerea în aplicare.

     Propunerile, în urma Rezoluţiei Consiliului din 10 noiembrie 2003, au ca obiectiv realizarea
     unui cadru comun pentru infrastructurile existente de acreditare şi supraveghere a
     organismelor de evaluare a conformităţii, şi de supraveghere a pieţei pentru monitorizarea
     produselor şi agenţilor economici cum ar fi Directiva privind siguranţa generală a produselor
     care are un success şi o utilitate deosebite. În al doilea rând, acestea au stabilit trimiterile
     convenite pentru structurarea reviziei de armonizare a legislaţiei comunitare privind produsul,
     acolo unde este necesar, şi pentru dezvoltarea legislaţiei viitoare privind produsul.

     • Context general

     Prezentele propuneri se înscriu perfect în contextul politicii comunitare generale de
     promovare a simplificării şi de reglementare sporită care să cuprindă o arie cât mai largă de
     acoperire. Iniţial Consiliul, prin Rezoluţia sa din 10 noiembrie 2003, a invitat Comisia să
     revizuiască numai aşa numitele directive de tip „noua abordare”. Totuşi, fiind confruntată cu
     posibilitatea de a reuni instrumentele armonizate care ar putea fi aplicate indiferent de tehnica
     legislativă utilizată (legislaţie de tip noua/vechea abordare), s-a optat pentru înaintarea
     propunerilor care se pot aplica în cât mai multe sectoare cu putinţă, într-o manieră coerentă,
     transparentă şi armonizată, cu intrumente standardizate. Aceasta cuprinde în mod special
     subiecte precum definiţiile legate de introducerea pe piaţă şi altele, obligaţiile agenţilor
     economici, evaluarea competenţei organismelor de evaluare a conformităţii, procedurile de
     evaluare a conformităţii, controlul produselor provenind din ţările terţe, sau aspecte legate de
     marcajul de conformitate.

     De asemenea, mai sunt incluse aspecte legate de supravegherea pieţei în general. Este posibilă
     punerea în aplicare a unei politici şi a unor infrastructuri globale în întreg spaţiul comunitar,
     fără să fie necesară o implementare sectorială, şi în special pe baza experienţei obţinute cu

RO                                                   2                                                    RO
 ---pagebreak---      Directiva privind siguranţa generală a produselor pentru produsele de consum, fie acestea
     produse destinate consumului sau produse pentru uzul profesional.

     • Dispoziţii existente în domeniul propunerii

     Rezoluţia Consiliului din 7 mai 1985 privind noua abordare în domeniul abordării tehnice şi a
     standardizării reprezintă documentul fondator în acest domeniu, în timp ce Decizia 93/465 din
     22 iulie 1993 a Consiliului prevede regulile de bază pentru marcajul CE şi pentru punerea în
     aplicare a procedurilor armonizate de evaluare a conformităţii. Prezentele texte au fost
     completate cu diverse rezoluţii privind standardizarea precum şi cu Directiva 98/34 prin care
     este recunoscut rolul îndeplinit de organismele europene de standardizare şi prioritatea
     standardelor europene, fără a mai menţiona cele 25 de „directive tip noua abordare privind
     diferitele sectoare de produse”.

     Directiva 2001/95/CE a Parlamentului European şi a Consiliului privind siguranţa generală a
     produselor furnizează o infrastructură de supraveghere a pieţei şi un sistem de schimb de
     informaţii pentru noile domenii armonizate, prevăzând, de asemenea, obligaţiile pentru agenţii
     economici şi pentru autorităţile naţionale referitor la produsele de consum.

     • Concordanţa cu alte politici şi obiective ale Uniunii

     Prezentele propuneri sunt esenţiale pentru realizarea pieţei comune pentru produse, şi
     contribuie la definirea altor politici, cum ar fi în special cele privind protecţia
     consumatorilor, a muncitorilor şi a mediului. Acestea reprezintă o parte integrantă a
     politicilor globale ale Comisiei în cadrul agendei de la Lisabona, în capitolele referitoare la o
     mai bună reglementare, simplificare şi supraveghere a pieţei.

     • Concordanţa cu alte politici şi obiective ale Uniunii

     Prezentele propuneri sunt esenţiale pentru realizarea pieţei comune pentru produse, şi
     contribuie la definirea altor politici, cum ar fi în special cele privind protecţia
     consumatorilor, a muncitorilor şi a mediului. Acestea reprezintă o parte integrantă a
     politicilor globale ale Comisiei în cadrul agendei de la Lisabona, în capitolele referitoare la o
     mai bună reglementare, simplificare şi supraveghere a pieţei.

     2.       CONSULTAREA PĂRŢILOR INTERESATE ŞI EVALUAREA IMPACTULUI

     • Consultarea părţilor interesate

     Metodele de consultare, principalele sectoare vizate şi profilul general al persoanelor
     consultate

     Conţinutul propunerilor a fost alcătuit pe baza a douăzeci de documente de lucru cu largă
     difuzare către toţi participanţii importanţi. Astfel au fost aduse aproximativ 250 de contribuţii.

     În 2006 o consultare pe Internet prin serviciul Your Voice in Europe (IPM) a provocat 280 de
     răspunsuri care au confirmat în esenţă rezultatele primelor consultări.

     Comisia a întocmit patru chestionare de constatări dedicate diferitelor grupuri de participanţi.
     Chestionarul pentru societăţi a fost folosit de reţeaua Euro Info Centre pentru a realiza o

RO                                                   3                                                    RO
 ---pagebreak---      operaţiune de panel economic (i.e. interviuri individuale cu 800 de întreprinderi mici şi
     mijlocii).

     Sinteza răspunsurilor primite şi modul în care au fost luate în considerare

     Contribuţiile primite confirmă faptul că propunerile trebuie să plece de la ceea ce există, nu de
     la crearea unui nou sistem. Astfel, sistemul de acreditare existent necesită o bază legală, nu
     înlocuirea cu un alt sistem. Răspunsurile îl reafirmă ca activitate a unei autorităţi publice şi, ca
     atare, sistemul de acreditare nu trebuie să fie afectat de concurenţa comercială. Sistemul
     organismelor de evaluare a conformităţii necesită criterii mai stricte de selecţie şi procese de
     selecţie naţionale armonizate. Definiţiile şi obligaţiile armonizate stabilite pentru agenţii
     economici s-au bucurat de susţinere. S-a confirmat faptul că o cerinţă sistematică privind
     reprezentanţii autorizaţi nu a rezolvat problema trasabilităţii. Practic toate contribuţiile au
     susţinut un sistem comunitar de supraveghere a pieţei cu un sistem de informare şi cooperare
     între autorităţile naţionale, ca o extensie la mecanismele GPSD şi fără crearea de noi
     instrumente. Opţiunea de abandonare a marcajului CE a fost contestată, iar clarificarea
     semnificaţiei acestuia şi protecţia prin lege a acestui marcaj s-au bucurat de susţinere.

     În perioada 01/06/2006 - 26/07/2006 s-a realizat o consultare deschisă pe Internet. Comisia a
     primit 280 de răspunsuri. Rezultatele sunt disponibile pe adresa de Internet:
     http://ec.europa.eu/enterprise/newapproach/review_en.htm.

     • Colectarea şi utilizarea cunoştinţelor

     Domenii ştiinţifice/de expertiză pertinente

     Au participat experţii din domeniul evaluării de conformitate, acreditării, supravegherii pieţei,
     standardizării şi armonizării tehnice, precum şi experţi din comerţ, protecţia consumatorului şi
     alte asociaţii.

     Metodologia utilizată

     Experţii au fost consultaţi în legătură cu documentele de lucru, au participat la reuniuni şi au
     fost destinatarii chestionarelor.

     Principalele organizaţii/principalii experţi consultate/consultaţi

     Au fost consultaţi experţii naţionali responsabili cu standardizarea şi aspectele orizontale,
     precum şi cei responsabili cu implementarea legislaţiei comunitare. Au fost consultaţi, de
     asemenea, experţii din domeniul acreditării şi al evaluării de conformitate, precum şi
     asociaţiile profesionale şi de consumatori.

     Sinteza avizelor primite şi utilizate

     Vasta majoritate a experţilor şi-a exprimat acordul în prinvinţa conţinutului propunerilor care
     au fost întocmite pe baza contribuţiilor lor.

     Mijloace utilizate pentru ca avizele experţilor să fie accesibile publicului

     Se examinează în prezent opţiunea de publicare a contribuţiilor pe website-ul pentru noua
     abordare, cu rezultatele consultărilor.

RO                                                   4                                                      RO
 ---pagebreak---      • Evaluarea impactului

     În esenţă există trei opţiuni generale:

     (1)    Prima opţiune constă în a menţine neschimbată situaţia actuală. Produsele acoperite de
            legislaţia comunitară de armonizare pot fi comercializate în condiţiile create de cadrul
            juridic existent şi de măsurile non-legislative aplicate în prezent.

     (2)    A doua opţiune cuprinde măsuri fără caracter de reglementare care ar putea fi luate
            fără a fi nevoie de schimbarea legislaţiei existente sau fără introducerea alteia noi. Cu
            toate acestea există două limitări pentru potenţialul domeniu de aplicare al acestei
            opţiuni:

            (a)     Problemele care îşi au originea în dispoziţiile legale existente pot fi eliminate
                    numai printr-o modificare a legislaţiei.

            (b)     Comisia a folosit pe scară largă instrumente fără caracter de reglementare. În
                    domeniul supravegherii pieţei şi al evaluării/monitorizării organismelor
                    notificate, aceste instrumente au fost insuficiente până în prezent pentru a
                    adresa în mod eficient problemele legate de un nivel neuniform al punerii în
                    aplicare de către autorităţile naţionale.

     (3)    A treia opţiune cuprinde măsuri ce necesită intervenţia legislatorului comunitar
            însoţită de consolidarea instrumentelor fără caracter de reglementare.

     Singura opţiune care răspunde reacţiei din partea tuturor participanţilor şi care oferă soluţii la
     problemele expuse este opţiunea 3.

     Comisia a efectuat o evaluare a impactului prezentată în programul de lucru, al cărei raport
     este accesibil pe site-ul http://ec.europa.eu/enterprise/newapproach/review_en.htm.

     3.       ELEMENTELE LEGISLATIVE ALE PROPUNERII

     • Rezumatul acţiunii propuse

     Propunerile completează diferitele instrumente legislative oferind politici comunitare
     consolidate privind supravegherea pieţei şi acreditarea; pentru a imprima coerenţă
     instrumentelor sectoriale existente şi a examina modul în care aceste instrumente orizontale
     pot fi aplicate la toate sectoarele indiferent dacă aparţin abordării „vechi” sau „noi”.

     Propunerile constă în: un regulament pentru introducerea acreditării şi consolidarea
     supravegherii pieţei şi o decizie sui generis de stabilire a cadrului pentru legislaţia viitoare.

     Regulamentul trebuie:

     – să organizeze acreditarea la nivel naţional şi european; indiferent de diferitele sectoare de
       activitate în care este folosită acreditarea. Propunerea insistă asupra naturii autorităţii
       publice a acreditării, astfel încât aceasta să reprezinte ultimul nivel de control al autorităţii
       publice şi stabileşte cadrul pentru recunoaşterea organizaţiei existente de Cooperare
       Europeană pentru Acreditare (EA), astfel încât să asigure funcţionarea corectă a unei
       evaluări reciproce riguroase.

RO                                                   5                                                     RO
 ---pagebreak---      – să asigure, atunci când nu se prevede în alte reglementări comunitare aplicabile, acordarea
       către autorităţile naţionale a unor mijloace echivalente de intervenţie şi a autorităţii
       necesare pentru a interveni pe piaţă, pentru a putea restricţiona sau retrage produsele
       neconforme sau periculoase. Regulamentul asigură cooperarea între autorităţile interne şi
       autorităţile vamale care controlează produsele care intră pe piaţă din ţări terţe şi instituie
       mecanisme pentru schimbul de informaţii între autorităţile naţionale şi cooperarea dintre
       acestea în cazul produselor aflate pe pieţele a mai mult de un stat membru.

     Regulamentul trebuie:

     – să stabilească un cadru general pentru viitoarea legislaţie sectorială şi să ofere o orientare
       asupra modului de folosire a elementelor comune, astfel încât să asigure o cât mai mare
       coerenţă posibilă din punct de vedere politic şi tehnic a viitoarei legislaţii sectoriale.

     – să stabilească definiţii armonizate, obligaţii comune pentru agenţii economici, criterii
       pentru selectarea organismelor de evaluare a conformităţii, criterii pentru autorităţile
       naţionale de notificare şi reguli pentru procesul de notificare. Aceste elemente sunt
       susţinute de dispoziţiile privind acreditarea. Decizia stabileşte, de asemenea, regulile
       pentru selectarea procedurilor de evaluare a conformităţii, ca şi gama armonizată de
       proceduri.

     – să ofere o singură definiţie pentru marcajul CE şi reguli de responsabilitate pentru cei care
       aplică acest marcaj şi asigură protecţia acestuia ca marcă comunitară colectivă, pentru
       acele directive care îl prevăd deja.

     – să asigure implementarea unei proceduri adecvate de informare şi de supraveghere a pieţei
       ca o prelungire a sistemului DSGP (Directiva privind siguranţa generală a produselor),
       pentru implementarea eficientă a legislaţiei comunitare armonizate şi pentru realizarea unei
       legături cu clauzele de salvgardare din sus-numita legislaţie.

     – Să ofere dispoziţii armonizate pentru viitoarele mecanisme de salvgardare ca o completare
       a dispoziţiilor de supraveghere a pieţei.

     • Temeiul juridic

     Propunerile se bazează pe articolul 95 din Tratat. De asemenea, regulamentul se bazează pe
     articolul 133 privind controlul produselor provenind din ţări terţe.

     • Principiul subsidiarităţii

     Timp de peste douăzeci de ani, în ciuda iniţiativelor de politici comunitare pentru cooperare şi
     dezvoltare de instrumente comune, instrumentele naţionale continuă să difere şi să creeze
     probleme pentru un nivel echivalent de protecţie pe întreg teritoriul Comunităţii. Experienţa în
     aplicarea legislaţiei comunitare a arătat că iniţiativele naţionale nearmonizate au efectul de
     creare a unor discrepanţe care zădărnicesc avantajele armonizării şi ale pieţei interne.

     Cea mai mare parte din conţinutul propunerii este angrenată pentru a completa şi a imprima
     coerenţă instrumentelor legislative folosite de instituţiile comunitare în vederea armonizării
     legislaţiilor naţionale care au creat bariere în calea comerţului în trecut sau le-ar putea crea în
     viitor. Propunerile nu sunt menite să creeze o nouă superstructură europeană, ci să definească

RO                                                   6                                                     RO
 ---pagebreak---      un cadru precis pentru o mai bună coordonare şi operativitate a infrastructurilor la nivel
     naţional.

     Obiectivul legislaţiei comunitare este acela de a crea un nivel de încredere suficient între
     autorităţile naţionale şi între operatorii din întreaga Uniune. Acest obiectiv poate fi realizat
     numai dacă criteriile pentru funcţionarea cerinţelor legislative sunt stabilite în comun şi dacă
     sistemele naţionale existente pentru punerea lor în aplicare pot demonstra că aceste criterii
     urmează reguli, procese similare şi dau rezultate echivalente.

     Dacă aceste activităţi nu sunt armonizate, legislaţia ratează obiectivul major, anume de a
     contribui la protecţia consumatorului şi la funcţionarea pieţei interne.

     • Principiul proporţionalităţii

     Actualele propuneri sunt elaborate în majoritatea cazurilor plecând de la practicile,
     procedurile şi infrastructurile existente şi constituie mai mult o consolidare şi o extindere
     decât crearea de noi măsuri şi infrastructuri. În domeniul acreditării, propunerile confirmă
     sistemul existent, atribuindu-i o bază legală şi un cadru comunitar. În domeniul supravegherii
     pieţei, obiectivul propunerilor este acela de a coordona funcţionarea eficientă a activităţilor şi
     responsabilităţilor de subsidiaritate de către autorităţile naţionale. Instrumentele de informare
     vor fi angrenate pentru a extinde instrumentele existente (precum RAPEX), nu pentru a crea
     altele noi. Cuprinsul deciziei sui generis, prin definiţie, nu creează în sine măsuri care lezează
     atribuţiile şi responsabilităţile naţionale. Aplicarea acestor măsuri în viitoarea legislaţie
     sectorială a Uniunii Europene se va baza, de asemenea, pe tehnicile folosite astăzi în
     domeniul eliminării barierelor tehnice din calea comerţului, adică se va baza foarte mult pe
     implementarea şi intervenţia la nivel naţional nu pe acţiunea comunitară. Intervenţia
     comunitară se reduce la coordonare, cooperare şi informare în majoritatea cazurilor.
     Comunitatea intervine în cazurile privind clauzele de salvgardare, când numai Comunitatea
     poate lua decizii. Obiectivele acestor propuneri este de a consolida implementarea legislaţiei
     comunitare în domeniu şi de a evita pe cât posibil nevoia unor alte intervenţii din partea
     Comunităţii.

     • Alegerea instrumentelor

     Comisia a optat să împartă propunerea în două texte juridice separate, pentru a prelua
     consecinţele de natură juridică ale conţinutului propunerilor: regulamentul stabileşte cadrul
     general care completează toată legislaţia existentă în ceea ce priveşte acreditarea şi
     supravegherea pieţei. Prezentul regulament nu modifică legislaţia existentă a Uniunii
     Europene, ci o completează şi facilitează notificarea organismelor de evaluare a conformităţii
     şi funcţionarea clauzelor de salvgardare, pentru a fi mai operaţionale. Decizia stabileşte
     orientările pentru viitorul legislator. În acest scop se propune o decizie sui generis, aşa cum s-
     a procedat în acest domeniu în anul 1993, pentru a stabili elementele comune pentru viitor,
     însoţite de norme pentru punerea lor în aplicare. Viitoarea legislaţie sectorială, indiferent dacă
     este vorba de legislaţia nouă sau de revizuiri ale legislaţiei existente, trebuie să folosească
     aceste elemente ori de câte ori este posibil, pentru a asigura coerenţa, simplificarea şi
     respectarea regulilor de îmbunătăţire a legislaţiei.

RO                                                   7                                                    RO
 ---pagebreak---      4.       INCIDENŢĂ BUGETARĂ

     Contribuţia financiară comunitară este extrem de redusă per ansamblu. În domeniul acreditării
     este prevăzută o contribuţie financiară de aproximativ 15% din costurile de AE care
     corespunde sumei de 75.000 €, pentru asigurarea operativităţii adecvate a sistemului european
     de evaluare reciprocă, fiind menţinută astfel la un nivel foarte modest. În plus, este prevăzută
     o intervenţie bugetară de un milion de euro pentru testarea comparată, reprezentând 10% din
     costurile posibile dacă toate cazurile privind clauzele de salvgardare ar duce la testarea
     comparată. În domeniul supraveherii pieţei o contribuţie de 1,2 milioane de euro prevăzută
     pentru coordonarea sistemelor de supraveghere la nivel naţional şi a procedurilor de schimb
     de informaţii între acestea care să acopere gama completă de produse industriale şi controlul
     produselor fabricate în Comunitate şi importate din ţările terţe, este minoră în comparaţie cu
     costurile necoordonate prevăzute de sistemul de supraveghere naţională a pieţei.

     5.       INFORMAŢII
              SUPLIMENTARE

     • Simplificare

     Propunerea prevede simplificarea legislaţiei, simplificarea procedurilor administrative pentru
     autorităţile publice (ale Uniunii Europene sau naţionale), simplificarea procedurilor
     administrative pentru părţile private.

     Simplificarea se referă la conţinutul legislaţiei şi la modul în care este elaborată, cu game
     consolidate de soluţii care au fost deja testate şi si-au demonstrat eficacitatea, înseamnând că
     legislatorul va avea de-a face cu un catalog al celor mai bune practici.

     Propunerile stabilesc reguli şi procese standard de operare în toate sectoarele, sub forma celor
     mai bune practici. Prin consolidarea regulilor şi procedurilor într-o gamă stabilită, se doreşte
     simplificarea sarcinilor pentru autorităţile publice naţionale şi agenţii economici, care să aibă
     drept rezultat o imagine legislativă şi administrativă mai clară a Comunităţii şi o mai mare
     stabilitate juridică.

     Regulile standardizate în toate sectoarele legislative care se aplică pentru aceiaşi agenţi
     economici vor conduce la o mai mare claritate, o mai mare stabilitate juridică, o mai bună
     coerenţă a măsurilor aplicabile acestora şi în cele din urmă, la o reducere a unor sarcini de
     evaluare a conformităţii, atunci când o politică armonizată de supraveghere a pieţei poate
     uşura o parte din greutatea cerinţelor de premarketing.

     Propunerea este inclusă în programul de lucru şi legislativ al Comisiei cu numărul de referinţă
     CWLP 2006/ENTR 001.

     • Abrogarea legislaţiei existente

     Adoptarea propunerii va conduce la abrogarea legislaţiei existente constând în Regulamentul
     93/339CEE al Consiliului.

     • Spaţiul Economic European

     Actul propus prezintă interes pentru SEE şi ar trebui, astfel, extins la Spaţiul Economic
     European.

RO                                                  8                                                    RO
 ---pagebreak---                                                                  2007/0029 (COD)

                                                   Propunere de

            REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI

           DE STABILIRE A CERINŢELOR DE ACREDITARE ŞI SUPRAVEGHERE A
                  PIEŢEI PRIVIND COMERCIALIZAREA PRODUSELOR

                                        (Text cu relevanţă pentru SEE)

     PARLAMENTUL EUROPEAN ŞI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

     având în vedere Tratatul de instituire a Comunităţii Europene şi, în special, articolele 95 şi
     133,

     având în vedere propunerea Comisiei1,

     având în vedere avizul Comitetului Economic şi Social European2,

     având în vedere avizul Comitetului Regiunilor3,

     hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat4,

     întrucât:

     (1)     În scopul consolidării contextului general prin care se asigură că produsele respectă un
             nivel ridicat de protecţie a intereselor publice, cum ar fi sănătatea şi siguranţa, este
             necesară stabilirea unor reguli şi principii legate de acreditarea şi supravegherea pieţei,
             care constituie aspecte importante ale contextului respectiv.

     (2)     Prezentul regulament trebuie privit ca o parte integrantă a unui cadru care asigură un
             nivel ridicat al siguranţei produselor aşa cum se prevede în Decizia ... a Parlamentului
             European şi a Consiliului din ... de stabilire a unui cadru comun pentru
             comercializarea produselor.

     (3)     Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European şi al Consiliului din 28
             ianuarie 2002 de stabilire a principiilor şi cerinţelor generale ale legislaţiei în domeniul
             alimentar, de instituire a Autorităţii Europene pentru Siguranţa Alimentară şi de
             stabilire a procedurilor în domeniul siguranţei produselor alimentare5 şi în
             Regulamentul (CE) nr. 882/2004 al Parlamentului European şi al Consiliului din 29
             aprilie 2004 privind controalele oficiale efectuate pentru a asigura verificarea

     1
             JO C […], […], p. […]
     2
             JO C […], […], p. […]
     3
             JO C […], […], p. […]
     4
             JO C […], […], p. […]
     5
             JO L 31, 01.2.2002, p. 1. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE)
             nr. 575/2006 al Comisiei (JO L 100, 08.4.2006, p. 3).

RO                                                       9                                                          RO
 ---pagebreak---            conformităţii cu legislaţia privind hrana pentru animale şi produsele alimentare şi cu
           normele de sănătate animală şi de bunăstare a animalelor6, conţin deja cerinţele
           comune şi unitare referitoare la aspectele incluse în prezentul regulament. Prin urmare,
           în cazurile referitoare la hrana pentru animale şi produsele alimentare, dispoziţiile
           prezentului regulament nu sunt aplicabile. Totuşi, dată fiind natura specifică a
           obligaţiilor de acreditare prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 509/2006 al Consiliului
           din 20 martie 2006 privind specialităţile tradiţionale garantate din produse agricole şi
           alimentare7, Regulamentul (CE) nr. 510/2006 al Consiliului din 20 martie 2006
           privind protecţia indicaţiilor geografice şi a denumirilor de origine ale produselor
           agricole şi alimentare8 şi [Regulamentul (CE) nr. […/…] al Consiliului din … privind
           producţia organică şi etichetarea produselor organice9], este adecvat ca prevederile
           prezentului regulament să se aplice în sensul respectivelor obligaţii de acreditare.

     (4)   Datorită naturii lor specifice, produsele din tutun, în temeiul Directivei 2001/37/CE a
           Parlamentului European şi a Cosiliului din 5 iunie 2001 privind apropierea actelor cu
           putere de lege şi a actelor administrative ale statelor membre referitor la fabricarea,
           prezentarea şi comercializarea produselor din tutun10 ar trebui excluse din prezentul
           regulament.

     (5)   Prin Directiva 2002/98/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 27 ianuarie
           2003 de stabilire a standardelor de calitate şi securitate pentru colectarea, controlul,
           prelucrarea, stocarea şi distribuirea sângelui uman şi a componentelor sanguine, de
           modificare a Directivei 2001/83/CE11, şi respectiv Directiva 2004/23/CE a
           Parlamentului European şi a Consiliului din 31 martie 2004 privind stabilirea
           standardelor de calitate şi securitate pentru donarea, obţinerea, controlul, prelucrarea,
           conservarea, stocarea şi distribuirea ţesuturilor şi a celulelor umane12, s-a creat un
           sistem comun pentru produsele acoperite de respectivele directive. Aceste sisteme nu
           trebuie să fie afectate de prezentul regulament pentru evitarea suprapunerilor şi a
           confuziilor.

     (6)   Acreditarea face parte dintr-un sistem global care include evaluarea conformităţii şi
           supravegherea pieţei în scopul evaluării şi asigurării conformităţii produselor cu
           cerinţele aplicabile.

     (7)   Valoarea specifică a acreditării constă în faptul că furnizează o listă detaliată a
           competenţelor tehnice ale organismelor a căror sarcină este să se asigure că produsele
           sunt conforme cu cerinţele aplicabile corespunzătoare.

     (8)   Acreditarea, deşi nu a fost până acum reglementată la nivel comunitar, este aplicată în
           toate statele membre. Lipsa unor reguli comune pentru respectiva activitate a avut ca
           rezultat abordări şi sisteme diferite în spaţiul comunitar, rezultatul fiind că gradul de
           rigurozitate aplicat în realizarea acreditării a fost variabil în toate statele membre. Este

     6
           JO L 165, 30.4.2004; Versiune corectată în JO L 191, 28.5.2004, p. 1.
     7
           JO L 93, 31.3.2006, p. 1.
     8
           JO L 93, 31.3.2006, p. 12. Regulament, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr.
           1791/2006 (JO L 363, 20.12.2006, p. 1).
     9
           Propunerea COM (2005) 671 final.
     10
           JO L 194, 18.7.2001, p. 26.
     11
           JO L 33, 8.2.2003 p. 30.
     12
           JO L 102, 7.4.2004, p.48.

RO                                                  10                                                     RO
 ---pagebreak---             prin urmare necesar să se dezvolte un cadru general de acreditare şi să se prevadă
            principiile, la nivel comunitar, de operare şi organizare a acestuia.

     (9)    Un sistem de acreditare care funcţionează în paralel cu reguli constrângătoare,
            contribuie la consolidarea încrederii reciproce între statele membre pentru menţinerea
            competenţei organismelor de evaluare a conformităţii şi, implicit, în certificatele şi
            rapoartele de testare eliberate de acestea. Sistemul consolidează astfel principiul
            recunoaşterii reciproce, drept pentru care prevederile privind acreditarea din prezentul
            Regulament ar trebui aplicate în cazul organismelor care desfăşoară practici de
            evaluare a conformităţii atât în zonele reglementate cât şi în cele nereglementate.
            Subiectul dezbaterii este calitatea certificatelor şi a rapoartelor de testare neţinând cont
            dacă sunt incluse în aria de reglementare sau de nereglementare. În consecinţă, nu ar
            trebui să se facă nici o distincţie între aceste două arii.

     (10)   Regulamentul (CE) nr. 761/2001 al Parlamentului European şi al Consiliului din 19
            martie 2001 privind participarea voluntară a organismelor la un sistem comunitar de
            management de mediu şi audit (EMAS)13 a stabilit un sistem pentru acreditarea
            organismelor independente de control al mediului şi supravegherea acţiunilor lor.
            Deoarece normele care reglementează acest sistem diferă de dispoziţiile prezentului
            regulament, Regulamentul (CE) nr. 761/2001 ar trebui să fie exclus din domeniul de
            aplicare al prezentului regulament.

     (11)   Deoarece scopul acreditării este de a furniza o declaraţie informată asupra competenţei
            unui organism de a desfăşura activităţi de evaluare a conformităţii, este necesar să se
            specifice ca statele membre să nu aibă mai mult de un singur organism de acreditare şi
            să se asigure că acesta este structurat într-o manieră care să protejeze obiectivitatea şi
            imparţialitatea activităţilor sale. Astfel de organisme de acreditare ar trebui să îşi
            desfăşoare activitatea independent de activităţile comerciale de evaluare a
            conformităţii. Este prin urmare necesar să se prevadă ca statele membre să se asigure
            că în desfăşurarea activităţilor lor, organismele naţionale de acreditare sunt menite să
            îşi exercite autoritatea publică, indiferent de statutul lor juridic.

     (12)   Pentru evaluarea competenţei şi monitorizarea constantă a unui organism de evaluare a
            conformităţii, este esenţial să se determine cunoştinţele tehnologice şi experienţa
            acestuia precum şi capacitatea acestuia de a executa evaluări. Devine astfel necesar ca
            organismul de acreditare să deţină cunoştinţele, competenţa, şi mijloacele necesare
            pentru buna desfăşurare a activităţilor sale.

     (13)   Acreditarea ar trebui să funcţioneze în principiu ca o activitate independentă. Statele
            membre trebuie să se asigure că există suport financiar pentru îndeplinirea sarcinilor
            speciale.

     (14)   În cazurile unde nu este semnificativ din punct de vedere economic sau substanţial
            durabil ca un stat membru să înfiinţeze un organism naţional de acreditare, respectivul
            stat membru ar trebui să aibă posibilitatea de a recurge la organismul naţional de
            acreditare al unui alt stat membru.

     13
            JO L 114, 24.2.2001, p. 1. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE)
            nr. 196/2006 al Comisiei (JO L 32, 4.2.2006, p. 4).

RO                                                      11                                                          RO
 ---pagebreak---      (15)   Pentru a evita dublarea acreditării şi pentru a îmbunătăţi aprobarea şi recunoaşterea
            certificatelor de acreditare, precum şi pentru a monitoriza eficient organismele
            acreditate de evaluare a conformităţii, organismele de evaluare a conformităţii trebuie
            să solicite acreditarea de către un organism naţional de acreditare din statul membru în
            care sunt înfiinţate. Cu toate acestea, este necesar să se asigure că un organism de
            evaluare a conformităţii poate solicita acreditarea în alt stat membru dacă pe teritoriul
            statului în care este înfiinţat nu există un organism naţional de acreditare, sau dacă un
            asemenea organism nu e suficient de competent pentru a asigura serviciile de
            acreditare solicitate. În aceste situaţii, ar trebui să existe o cooperare şi un schimb de
            informaţii corespunzătoare între organismele naţionale de acreditare.

     (16)   Este important ca statele membre să sprijine funcţionarea corectă a sistemului
            european de acreditare şi să garanteze prin monitorizări regulate că organismele lor
            naţionale de acreditare îndeplinesc cerinţele şi obligaţiile din prezentul regulament şi
            iau măsurile corespunzătoare în funcţie de necesităţi.

     (17)   Pentru a asigura echivalenţa dintre nivelul de competenţă al organismelor de evaluare
            a conformităţii şi pentru a facilita recunoaşterea reciprocă, precum şi pentru a promova
            acceptarea globală a certificatelor de acreditare şi a rezultatelor evaluărilor de
            conformitate eliberate de organismele de acreditare, se impune ca aceste organisme
            naţionale să pună în aplicare un sistem riguros şi transparent de evaluare reciprocă, şi
            să efectueze în mod regulat evaluările.

     (18)   Misiunea principală a programului de cooperare europeană pentru acreditare (AE) este
            acela de a promova un sistem transparent şi de calitate în vederea evaluării
            competenţei organismelor de evaluare a conformităţii în spaţiul european. AE
            coordonează un sistem de evaluare reciprocă între organismele naţionale de acreditare
            din statele membre şi alte ţări din Europa. Respectivul sistem s-a dovedit a fi eficient
            şi capabil de a oferi încredere reciprocă. În consecinţă, statele membre ar trebui să se
            asigure că organismele naţionale de acreditare caută sau păstrează calitatea de membru
            al AE.

     (19)   Cooperarea eficientă dintre organismele naţionale de acreditare este esenţială pentru
            implementarea adecvată a evaluării reciproce şi referitor la acreditarea transfrontalieră.
            În interesul menţinerii transparenţei, este prin urmare necesară furnizarea unei obligaţii
            pentru organismele naţionale de acreditare să practice schimbul de informaţii între ele
            precum şi să furnizeze informaţiile relevante autorităţilor naţionale şi Comisiei.
            Informaţii actualizate şi precise referitoare la disponibilitatea activităţilor de acreditare
            operate de organismele naţionale de acreditare ar trebui făcute publice şi, prin urmare,
            accesibile în special organismelor de evaluare a conformităţii.

     (20)   Programele de acreditare sectorială ar trebui să acopere domeniile de activitate unde
            cerinţele generale pentru competenţa organismelor de evaluare a conformităţii nu sunt
            suficiente pentru a asigura nivelul necesar de protecţie în cazurile în care se impun
            cerinţe tehnologice sau de sănătate specifice. Dat fiind faptul că AE dispune de o gamă
            largă de competenţe tehnice, ar trebui să fie solicitată dezvoltarea unor astfel de
            programe, în special pentru domeniile acoperite de legislaţia comunitară.

     (21)   În vederea asigurării unei implementări echivalente şi consistente a legislaţiei de
            armonizare la nivel comunitar, prezentul regulament introduce un cadru de
            supraveghere a pieţei comunitare, definind atât cerinţele minime pe fondul obiectivelor

RO                                                   12                                                     RO
 ---pagebreak---             ce trebuie atinse de statele membre, cât şi un cadru de cooperare admnistrativă ce
            include schimbul de informaţii între statele membre.

     (22)   În anumite sectoare, există deja cerinţe comunitare pentru a asigura desfăşurarea
            activităţilor de supraveghere a pieţei pe baza normelor comune. Pnetru a evita
            eventuale suprapuneri, aceste sectoare nu sunt supuse dispoziţiilor prevăzute de
            prezentul regulament. Prin urmare, următoarele instrumente vor fi excluse din
            dispoziţiile privind supravegherea pieţei, dar vor fi incluse în domeniul de aplicare al
            dispoziţiilor pentru controlul produselor provenind din ţările terţe: Directiva
            70/156/CEE a Consiliului din 6 februarie 1970 privind apropierea legislaţiilor statelor
            membre referitoare la omologarea de tip a autovehiculelor şi a remorcilor acestora14,
            Directiva 76/768/CEE a Consiliului din 27 iulie 1976 privind apropierea legislaţiilor
            statelor membre referitoare la produsele cosmetice15, Directiva 90/385/CEE a
            Consiliului din 20 iunie 1990 privind apropierea legislaţiilor statelor membre
            referitoare la aparatura medicală implantabilă activ16, Directiva 93/42/CEE a
            Consiliului din 14 iunie 1993 privind aparatura medicală17, Directiva 98/79/CE a
            Parlamentului European şi a Consiliului din 27 octombrie 1998 privind aparatura
            medicală de diagnostic în vitro18, Directiva 2001/82/CE a Parlamentului European şi a
            Consiliului 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la
            medicamentele veterinare19, Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European şi a
            Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la
            medicamentele de uz uman20, Directiva 2002/88/CE a Parlamentului European şi a
            Consiliului din 9 decembrie 2002 de modificare a Directivei 97/68/CE privind
            apropierea legislaţiilor statelor membre referitoare la măsurile împotriva emisiei de
            poluanţi gazoşi şi de pulberi provenind de la motoarele cu ardere internă care urmează
            să fie instalate pe echipamentele mobile fără destinaţie rutieră21, Directiva 2002/24/CE
            a Parlamentului European şi a Consiliului din 18 martie 2002 privind omologarea
            vehiculelor cu două sau trei roţi şi de abrogare a Directivei 92/61/CEE a Consiliului22,
            Regulamentul (CE) nr. 1592/2002 al Parlamentului European şi al Consiliului din 15
            iulie 2002 privind normele comune în domeniul aviaţiei civile şi înfiinţarea unei
            agenţii europene pentru siguranţa aeriană23, Directiva 2003/37/CE a Parlamentului
            European şi a Consiliului din 26 mai 2003 privind omologarea de tip a tractoarelor
            agricole sau forestiere, a remorcilor acestora, şi a echipamentului remorcat
            interschimbabil, împreună cu sistemele, componentele şi unităţile lor tehnice separate
            şi de abrogare a Directivei 74/150/CEE24, Directiva 2004/23/CE a Parlamentului
            European şi a Consiliului din 31 martie 2004 de stabilire a standardelor de calitate şi
            securitate pentru donaţii, procurarea, testarea, prelucrarea, conservarea, stocarea şi

     14     JO L 42, 23.2.1970, p. 1.
     15
            JO L 262, 27.9.1976, p. 169.
     16     JO L 189, 20.7.1990, p. 17.
     17     JO L 169, 12.7.1993, p. 1.
     18
            JO L 59, 27.2.1998, p. 1. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE)
            nr. 2006/105 (JO L 363, 20.12.2006, p. 368).
     19     JO L 331, 07.12.1998, p. 1.
     20     JO L 311, 28.11.2001, p. 1.
     21     JO L 311, 28.11.2001, p. 67.
     22
            JO L 35, 11.2.2003, p. 28.
     23
            JO L 124, 09.5.2002, p. 1.
     24
            JO L 240, 07.9.2002, p. 1.

RO                                                      13                                                         RO
 ---pagebreak---             distribuirea ţesuturilor şi celulelor umane25, Directiva 2004/26/CE a Parlamentului
            European şi a Consiliului din 21 aprilie 2004 de modificare a Directivei 97/68/CE
            privind apropierea legislaţiilor statelor membre referitoare la măsurile împotriva
            emisiei de poluanţi gazoşi şi de pulberi provenind de la motoarele cu ardere internă
            care urmează să fie instalate pe echipamentele mobile fără destinaţie rutieră26,
            Regulamentul (CE) nr. 273/2004 al Parlamentului European şi al Consiliului din 11
            februarie 2004 privind precursorii drogurilor27, Regulamentul (CE) nr. 726/2004 al
            Parlamentului European şi al Consiliului din 31 martie 2004 de stabilire a procedurilor
            comunitare privind autorizarea şi supravegherea medicamentelor de uz uman şi
            veterinar şi de instituire a unei Agenţii europene pentru medicamente28,

     (23)   Directiva 2001/95/CE a Parlamentului European şi a Consiliului privind siguranţa
            generală a produselor29 a instituit un cadru de supraveghere a pieţei şi de cooperare
            administrativă cu privire la produsele de consum. Dispoziţiile prezentului regulament
            privind supravegherea pieţei nu ar trebui să se aplice în cazul produselor, în sensul
            articolului 2 litera (a) din Directiva 2001/95/CE, în ceea ce priveşte sănătatea şi
            siguranţa consumatorilor.

     (24)   Cooperarea dintre autorităţile competente la nivel naţional şi transfrontalier în
            schimbul de informaţii, cercetarea încălcărilor şi în luarea de măsuri în vederea
            stopării acestora este esenţială în vederea protecţiei sănătăţii şi securităţii, precum şi a
            garantării unei bune funcţionări a pieţei interne.

     (25)   Situaţiile de risc grav pe care îl prezintă un produs necesită o intervenţie rapidă, a cărei
            consecinţă poate fi retragerea produsului de pe piaţă, returnarea sau interzicerea lui
            prin scoaterea din circulaţie. În astfel de situaţii este necesar accesul la un sistem de
            schimb rapid de informaţii între statele membre şi Comisie. Sistemul, prevăzut la
            articolul 12 din Directiva 2001/95/CE şi-s dovedit utilitatea şi eficienţa în domeniul
            produselor de consum. Pentru a evita duplicarea inutilă, respectivul sistem trebuie
            utilizat în scopul prezentului regulament. Mai mult, asigurarea unui sistem coerent de
            supraveghere a pieţei în spaţiul comunitar necesită realizarea unor schimburi complete
            de informaţii cu privire la activităţile la nivel naţional în contextul dat, care depăşesc
            contextul prezentului sistem.

     (26)   Informaţiile schimbate între autorităţile competente trebuie să se supună unor garanţii
            de confidenţialitate deosebit de stricte şi secretului profesional pentru a se asigura că
            investigaţiile nu sunt compromise iar reputaţia agenţilor economici nu este afectată pe
            nedrept. În cadrul prezentului regulament, se aplică Directiva 95/46/CE a
            Parlamentului European şi a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecţia
            persoanelor fizice, referitoare la prelucrarea datelor cu caracter personal şi libera
            circulaţie a acestor date30 şi Regulamentul (CE) nr 45/2001 al Parlamentului European
            şi al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecţia persoanelor fizice, referitoare

     25     JO L 171, 09.7.2003, p. 1.
     26     JO L 146, 30.4.2004, p. 1.
     27
            JO L 47, 18.2.2004, p. 1.
     28
            JO L 136, 30.4.2004, p. 1.
     29
            JO L 11, 15.1.2002, p.4.
     30
            JO L 281, 23.11.1995, p. 31. Regulament modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1882/2003 (JO L 284,
            31.10.2003, p. 1).

RO                                                    14                                                        RO
 ---pagebreak---             la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituţiile şi organismele
            comunitare şi privind libera circulaţie a acestor date31.

     (27)   Legislaţia comunitară de armonizare a condiţiilor pentru comercializarea produselor
            prevede dispoziţii specifice prin care se poate stabili dacă o măsură la nivel naţional
            care restricţionează libera circulaţie a unui produs este sau nu justificată (proceduri
            privind clauzele de salvgardare). Resprectivele proceduri se aplică ulterior unor
            schimburi rapide de informaţii privind produsele care prezintă un risc grav.

     (28)   Regulamentul (CEE) Nr 339/93 al Consiliului din 8 februarie 1993 privind controalele
            de conformitate referitoare la siguranţa produselor în cazul produselor importate din
            ţări terţe32, stabileşte normele cu privire la suspendarea livrării produselor de către
            autorităţile vamale şi prevede proceduri ulterioare, inclusiv referitor la implicarea
            autorităţilor de supraveghere a pieţei. Este prin urmare adecvat ca respectivele norme,
            inclusiv implicarea autorităţilor de supraveghere a pieţei, să fie integrate în prezentul
            regulament şi să dispună de acelaşi domeniu de aplicare.

     (29)   Punctele de intrare la frontierele externe sunt amplasate strategic pentru a detecta
            produsele chiar înainte de introducerea acestora pe piaţă. În consecinţă, obligaţia
            autorităţilor vamale de a efectua controale la scară adecvată poate contribui la crearea
            unei pieţe mai sigure.

     (30)   Experienţa a arătat că produsele care nu sunt introduse pe piaţă, sunt adesea re-
            exportate, intrând ulterior pe piaţa comunitară prin alte puncte de intrare şi anulând în
            acest fel eforturile depuse de autorităţile vamale. Autorităţile de supraveghere a pieţei
            trebuie să deţină mijloacele prin care să înceapă distrugerea produselor, în cazul în
            care consideră necesar acest lucru.

     (31)   Statele membre ar trebui să stabilească norme privind sancţiunile pentru încălcările
            dispoziţiilor prezentului regulament şi să asigure punerea lor în aplicare. Aceste
            sancţiuni trebuie să fie eficiente, proporţionate şi disuasive.

     (32)   Pentru a atinge obiectivele prezentului regulament, comunitatea trebuie să contribuie
            la finanţarea activităţilor cerute pentru punerea în aplicare a politicilor în domeniul
            acreditării şi supravegherii pieţei. Finanţarea va fi acordată fie sub forma unor
            subvenţii fără invitaţie pentru prezentare de propuneri către AE, fie sub forma unor
            subvenţii în urma unei invitaţii pentru prezentare de propuneri sau prin proceduri de
            atribuire a contractelor către AE şi alte organisme, în funcţie de natura activităţii care
            urmează să fie finanţată şi în conformitate cu Regulamentul Consiliului (CE, Euratom)
            nr. 1605/2002 din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului
            general al Comunităţilor europene33, numit în continuare „Regulamentul financiar”.

     (33)   Pentru unele sarcini specializate, cum ar fi producerea şi revizia programelor de
            acreditare sectoriale şi pentru alte sarcini legate de verificarea competenţei tehnice şi a
            facilităţilor laboratoarelor şi a organismelor de certificare/control, acreditarea

     31
            JO L 8, 12.1.2001, p. 1.
     32
            JO L 40, 17.2.1993, p. 1. Regulament, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 806/2003
            (JO L 122, 16.5.2003, p. 1).
     33
            JO L 248, 16.9.2002, p. 1. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE,
            Euratom) nr. 1995/2006 (JO L 390, 30.12.2006, p. 1).

RO                                                      15                                                          RO
 ---pagebreak---             europeană va răspunde de finanţarea Comunităţii, din moment ce este în măsură să
            ofere expertiza tehnică necesară în această privinţă.

     (34)   Dată fiind funcţia acreditării europene în evaluarea reciprocă a organismelor de
            acreditare, precum şi capacitatea acesteia de a asista statele membre cu metodele
            necesare de gestionare a unei astfel de evaluări, Comisia ar trebui să fie în măsură de a
            oferi subvenţii pentru funcţionarea secretariatului acreditării europene, care ar trebui la
            rândul său să sprijine în permanenţă activităţile de acreditare la nivel comunitar.

     (35)   Un acord de parteneriat trebuie semnat între Comisie şi acreditarea europeană pentru a
            stabili normele financiare şi administrative privind finanţarea activităţilor de
            acreditare, în conformitate cu dispoziţiile regulamentului financiar.

     (36)   În plus, finanţarea ar trebui să fie disponibilă şi altor organisme în afară de AE, în ceea
            ce priveşte alte activităţi din domeniul evaluării de conformitate, metrologiei,
            acreditării şi supravegherii pieţei, spre exemplu elaborarea şi actualizarea de
            instrucţiuni, activităţi de comparare reciprocă legate de aplicarea clauzelor de
            salvgardare, activităţi preliminare sau auxiliare în legătură cu punerea în aplicare a
            legislaţiei comunitare în zonele menţionate şi programe de asistenţă tehnică şi
            cooperare cu ţările care nu sunt membre precum şi îmbunătăţirea politicilor în zonele
            menţionate la nivel comunitar şi internaţional.

     (37)   Prezentul regulament respectă drepturile fundamentale şi principiile recunoscute de
            Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene.

     (38)   Din moment ce obiectivul regulamentului propus, şi anume acela de a se asigura că
            produsele de pe piaţă incluse în legislaţia comunitară respectă un nivel ridicat de
            sănătate şi siguranţă şi alte interese publice, în timp ce garantează funcţionarea pieţei
            interne, oferind un cadru pentru acreditarea şi supraveghea pieţei, nu poate fi atins de
            statele membre în mod satisfăcător şi poate prin urmare, din motive de scară şi efecte,
            să fie mai bine atins la nivel comunitar, comunitatea poate adopta măsuri, în
            conformitate cu principiul subsidiarităţii conform prevederilor de la articolul 5 din
            tratat. Conform principiului proporţionalităţii prevăzut la acest articol, prezentul
            regulament nu depăşeşte cadrul necesar pentru realizarea acestui obiectiv,

     ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

                                          CAPITOLUL I

                                   DISPOZIŢII GENERALE

                                               Articolul 1

     Obiectul şi domeniul de aplicare

     1.      Prezentul regulament stabileşte normele privind organizarea şi funcţionarea
             acreditării organismelor de evaluare a conformităţii care practică evaluarea oricărei
             substanţe, preparat sau alt produs, indiferent dacă această substanţă, preparat sau

RO                                                  16                                                    RO
 ---pagebreak---                  produs, care urmează a fi introdus pe piaţa comunitară, a fost supus unor
                 transformări.

                 Se oferă de asemenea un cadru pentru supravegherea pieţei şi pentru controlul
                 produselor din ţări terţe pentru a se asigura că substanţele, preparatele şi produsele
                 modificate incluse în legislaţia comunitară de armonizare a condiţiilor legate de
                 comercializarea produselor, în continuare numită „legislaţia de armonizare
                 comunitară”, respectă un nivel ridicat de protecţie a intereselor publice precum
                 sănătatea şi securitatea în general, sănătatea şi siguranţa la locul de muncă, protecţia
                 consumatorilor, a mediului şi a securităţii.

     2.          Prezentul regulament nu se aplică în cazurile reglementate de următoarea legislaţie
                 comunitară:

                        (a)     legislaţia în domeniul alimentar, în conformitate cu articolul 3 din
                                Regulamentul (CE) nr. 178/2002 cu excepţia, referitor la capitolul II
                                din Regulamentul (CE) nr. 509/2006, 510/2006 şi […/…] [privind
                                producţia organică şi etichetarea produselor organice];

                        (b)     legislaţia în domeniul hranei pentru animale, în conformitate cu
                                articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 882/2004;

                        (c)     Directiva 2001/37/CE;

                        (d)     Directiva 2002/98/CE;

                        (e)     Directiva 2004/23/CE.

                                                  Articolul 2

     Definiţii

     În sensul prezentului regulament se aplică următoarele definiţii:

                 (1)    „punere la dispoziţie pe piaţă” înseamnă furnizarea oricărui produs pentru
                        distribuţie, consum sau utilizare pe piaţa comunitară în cursul unei activităţi
                        comerciale, contra cost sau în mod gratuit;

                 (2)    „introducere pe piaţă” înseamnă prima punere la dispoziţie a unui produs pe
                        piaţa comunitară;

                 (3)    „producător” înseamnă persoana fizică sau juridică care proiectează sau
                        fabrică un produs sau care a proiectat şi/sau fabricat un produs în nume
                        propriu ori sub o marcă comercială;

                 (4)    „reprezentant autorizat” înseamnă orice persoană fizică sau juridică stabilită
                        în interiorul Comunităţii, care a primit un mandat scris din partea
                        producătorului pentru a acţiona în numele acestuia pentru misiuni specificate
                        privind obligaţiile producătorului în baza legislaţiei comunitare relevante;

RO                                                     17                                                   RO
 ---pagebreak---             (5)    „distribuitor” înseamnă orice persoană fizică sau juridică din lanţul de
                   aprovizionare, care face un produs disponibil pe piaţă;

            (6)    „importator” înseamnă orice persoană fizică sau juridică stabilită în interiorul
                   Comunităţii care introduce un produs provenind dintr-o ţară terţă pe piaţa
                   comunitară;

            (7)    „agenţi economici” înseamnă producătorul, importatorul, distribuitorul şi
                   reprezentantul autorizat;

            (8)    „specificaţii tehnice” are înţelesul specificat la punctul 3 articolul 1 din
                   Directiva 98/34/CE;

            (9)    „standard armonizat” înseamnă un standard adoptat de unul dintre
                   organismele europene de standardizare menţionate în anexa I la Directiva
                   98/34/CE în conformitate cu articolul 6 din Directiva 98/34/CE;

            (10)   „acreditare” înseamnă atestarea de către o terţă parte, referitoare la
                   organismul de evaluare a conformităţii, care exprimă demonstrarea formală a
                   competenţei acestuia de a îndeplini sarcini specifice de evaluare a
                   conformităţii;

            (11)   „organism naţional de acreditare” înseamnă singura autoritate dintr-un stat
                   membru care realizează acreditarea dispunând de autoritate conferită de stat;

            (12)   „returnare” înseamnă orice măsură care are ca scop întoarcerea la furnizor a
                   unui produs care a fost deja pus la dispoziţia utilizatorul final.

            (13)   „retragere de pe piaţă” înseamnă orice măsură care are ca scop interzicerea de
                   pe piaţă a disponibilităţii unui produs aflat în lanţul de aprovizionare.

                                        CAPITOLUL II

                                       ACREDITAREA

                                             Articolul 3

     Domeniu de aplicare

     1.     În cazurile unde acreditarea este aplicată cu titlu obligatoriu sau voluntar în vederea
            evaluării capacităţii organismelor de acreditare a conformităţii de a desfăşura
            evaluări de conformitate a oricărei substanţe, preparat sau alt produs, indiferent dacă
            această substanţă, preparat sau produs a fost supus unor transformări, prezentul
            capitol se va aplica, indiferent de statutul juridic al organismului care desfăşoară
            activitatea de acreditare.

     2.     Prezentul capitol se va aplica acreditărilor menţionate în Regulamentele (CE) nr.
            509/2006, respectiv 510/2006 şi […/…] [privind producţia organică şi etichetarea
            produselor organice].

RO                                               18                                                   RO
 ---pagebreak---      3.      Prezentul capitol nu se aplică în cazurile reglementate de dispoziţiile Regulamentului
             (CE) Nr. 761/2001.

                                              Articolul 4

     Principii generale

     1.      Acreditarea se va efectua în fiecare stat membru de către un organism naţional unic
             de acreditare.

     2.      Dacă un stat membru nu consideră faptul de a dispune de un organism naţional de
             acreditare sau de a presta anumite servicii de acreditare ca fiind semnificativ sau
             durabil din punct de vedere economic, acesta poate recurge la organismul de
             acreditare al unui alt stat membru.

     3.      Statele membre vor informa Comisia şi celelalte state membre atunci când este
             înfiinţat un organism naţional de acreditare şi care sunt activităţile specifice de
             evaluare a conformităţii pentru care desfăşoară acreditarea, inclusiv orice schimbări
             legate de această activitate.

             Statele vor informa Comisia şi celelalte state membre atunci când, în conformitate cu
             alineatul 2 se face recurs la organismul naţional de acreditare al unui alt stat membru.

     4.      Se consideră că organismul naţional de acreditare exercită funcţia de autoritate
             publică.

     5.      Sarcinile şi responsabilităţile organismului naţional de acreditare trebuie să se
             distingă clar de cele ale altor autorităţi naţionale.

     6.      Organismul naţional de acreditare va funcţiona pe o bază nonprofit. Acesta nu poate
             oferi sau furniza nicio activitate sau serviciu furnizate de organismele de evaluare a
             conformităţii, şi nici nu poate oferi servicii de consultanţă.

     7.      Statele membre trebuie să se asigure că organismul naţional de acreditare dispune de
             resursele necesare, atât financiare precum şi de ordin personal, pentru îndeplinirea
             adecvată a sarcinilor sale.

     8.      Organismul naţional de acreditare trebuie să adere la statutul de membru al
             cooperării europene pentru acreditare (AE).

                                              Articolul 5

     Operaţiunea de acreditare

     1.      Organismele naţionale de acreditare trebuie, atunci când un organism de evaluare a
             conformităţii solicită acest lucru, să evalueze dacă organismul de evaluare a
             conformităţii este în măsură să îndeplinească activitatea de evaluare a conformităţii
             iar, unde este cazul, să emită un certificat de acreditare în acest sens.

RO                                                 19                                                   RO
 ---pagebreak---      2.      Organismul naţional de acreditare va monitoriza orice evaluare a conformităţii pentru
             care a emis un certificat de acreditare.

     3.      În cazul în care organismul naţional de acreditare constată faptul că un organism de
             evaluare a conformităţii care a primit un certificat de acreditare nu mai este în măsură
             să îndeplinească o activitate specifică de evaluare a conformităţii, sau comite o
             încălcare gravă a obligaţiilor sale, organismul naţional de acreditare trebuie să ia
             toate măsurile necesare pentru a restricţiona, suspenda sau retrage certificatul de
             acreditare respectiv.

     4.      Statele membre trebuie să stabilească proceduri pentru soluţionarea apelurilor şi a
             reclamaţiilor făcute împotriva deciziilor de acreditare, sau a absenţei acestora.

                                              Articolul 6

     Acreditarea transfrontalieră

     1.      În cazul în care un organism naţional de acreditare solicită acreditarea, se va consulta
             cu organismul naţional de acreditare al statului membru în care se află sau cu
             organismul de acreditare la care respectivul stat membru a apelat, în conformitate cu
             articolul 4 alineatul (2).

             Totuşi, un organism naţional de acreditare poate solicita acreditarea de către un
             organism naţional de acreditare diferit de cele menţionate în primul paragraf într-una
             din situaţiile următoare:

                    (a)     când statul membru în care acesta este stabilit a decis să nu instituie un
                            organism naţional de acreditare propriu şi nu a făcut apel la
                            organismul naţional de acreditare al altui stat membru în conformitate
                            cu articolul 4 alineatul (2);

                    (b)     când organismele naţionale de acreditare din statele membre
                            menţionate în primul paragraf nu efectuează acreditări cu privire la
                            activitatea de evaluare a conformităţii pentru care este necesară
                            acreditarea;

                    (c)     când organismele naţionale de acreditare menţionate în primul
                            paragraf nu au trecut încă, sau nu au trecut cu bine, de evaluarea
                            reciprocă, în temeiul articolului 9 cu privire la activităţile de evaluare
                            a conformităţii pentru care este necesară acreditarea.

     2.      În cazul în care un organism naţional de acreditare primeşte o cerere în temeiului
             alineatului (2) litera (b) sau (c), acesta trebuie să informeze organismul naţional de
             acreditare al statului membru în care se află organismul de evaluare a conformităţii
             care adresează cererea. În asemenea cazuri, organismul naţional de acreditare al
             statului membru în care se află organismul de evaluare a conformităţii poate solicita
             participarea în calitate de observator.

     3.      Un organism naţional de acreditare poate solicita unui alt organism naţional de
             acreditare să îndeplinească o parte din activitatea de evaluare. În acest caz,
             certificatul de acreditare se va elibera de către organismul solicitant.

RO                                                 20                                                    RO
 ---pagebreak---                                                Articolul 7

     Cerinţe pentru organismele naţionale de acreditare

     Un organism naţional de acreditare trebuie să îndeplinească următoarele cerinţe:

             (1)     trebuie să fie organizat astfel încât să fie independent de organismele de
                     evaluare a conformităţii pe care le evaluează şi de presiuni comerciale şi să se
                     asigure că nu apar conflicte de interese cu organismele de evaluare a
                     conformităţii;

             (2)     trebuie să întocmească documentaţia sarcinilor, a responsabilităţilor şi a
                     autorităţilor personalului care ar putea afecta calitatea evaluării şi atestării
                     competenţei;

             (3)     trebuie să fie organizat şi condus astfel încât să apere obiectivitatea şi
                     imparţialitatea activităţilor sale;

             (4)     trebuie să se asigure că fiecare decizie legată de atestarea competenţei este
                     luată de persoane competente, altele decât cele care au efectuat evaluarea;

             (5)     trebuie să dispună de măsuri adecvate de apărare a confidenţialităţii
                     informaţiilor obţinute;

             (6)     trebuie să identifice activităţile de evaluare a conformităţii pentru care este în
                     măsură să efectueze acreditarea, făcând referire, atunci când este cazul, la
                     legislaţia sau standardele naţionale sau comunitare aferente;

             (7)     trebuie să stabilească procedurile necesare pentru asigurarea unei bune
                     organizări şi a unor controale interne corespunzătoare;

             (8)     trebuie să deţină un număr suficient de personal competent pentru
                     îndeplinirea corespunzătoare a sarcinilor sale;

             (9)     trebuie să stabilească, să aplice şi să susţină procedurile pentru monitorizarea
                     performanţei şi competenţei personalului implicat.

                                               Articolul 8

     Respectarea cerinţelor

     1.      Statele membre trebuie să-şi monitorizeze la intervale regulate organismele naţionale
             de acreditare pentru a se asigura că îndeplinesc cerinţele prevăzute la articolul 7.

             Statele membre pot alege să accepte o bună evaluare reciprocă conform prevederilor
             de la articolul 9, ca răspuns satisfăcător la îndeplinirea necesităţilor de monitorizare
             menţionate în primul paragraf.

     2.      În cazul în care un organism naţional de acreditare nu îndeplineşte cerinţele sau
             obligaţiile prevăzute de prezentul regulament, statul membru în cauză trebuie să

RO                                                  21                                                    RO
 ---pagebreak---              aplice măsura corectivă cea mai potrivită sau trebuie să se asigure că o asemenea
             măsură este aplicată, după care trebuie să informeze Comisia.

                                               Articolul 9

     Evaluare comparativă

     1.      Organismele naţionale de acreditare vor opera un sistem de evaluare reciprocă şi vor
             participa la el.

     2.      Statele membre se vor asigura că organismele lor naţionale de acreditare efectuează
             în mod regulat evaluări reciproce.

     3.      Evaluarea comparativă trebuie să fie efectuată în baza criteriilor şi procedurilor de
             evaluare clare şi transparente. Se vor asigura proceduri corespunzătoare pentru
             recursuri împotriva deciziilor luate ca rezultat al evaluării.

     4.      Evaluarea reciprocă va hotărî dacă organismele naţionale de acreditare respectă
             cerinţele specificate la articolul 7.

     5.      Rezultatele evaluării reciproce sunt comunicate tuturor statelor membre şi Comisiei.

     6.      Comisia se va asigura de respectarea regulilor şi de buna funcţionare a sistemului de
             evaluare reciprocă.

                                              Articolul 10

     Prezumţia de conformitate

     Organismele naţionale de acreditare care respectă criteriile stabilite de standardul armonizat
     aferent, ale cărui referinţe s-au publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, se presupune
     că îndeplinesc cerinţele stabilite la articolul 7.

                                              Articolul 11

     Obligativitatea informării

     1.      Un organism naţional de acreditare trebuie de asemenea, să informeze celelalte
             organisme naţionale de acreditare cu privire la activităţile de evaluare a conformităţii
             pentru care desfăşoară acreditarea, şi cu privire la orice fel de schimbări şi extinderi
             la acestea.

     2.      Un organism naţional de acreditare trebuie să informeze autorităţile naţionale
             competente şi Comisia cu privire la activităţile de evaluare a conformităţii pentru
             care desfăşoară acreditarea în sprijinul legislaţiei comunitare şi a tuturor schimbărilor
             pe care aceasta le implică.

     3.      Un organism naţional de acreditare trebuie să facă publice informaţiile disponibile
             despre evaluarea reciprocă, activităţile de evaluare a conformităţii pentru care
             desfăşoară acreditarea şi toate schimbările care se aduc acestora.

RO                                                 22                                                    RO
 ---pagebreak---                                              Articolul 12

     Cererei către AE

     Comisia, în urma consultării Comitetului instituit prin articolul 5 din Directiva 98/34/CE,
     poate solicita AE să contribuie la dezvoltarea, menţinerea şi implementarea acreditării în
     Comunitate.

     De asemenea, Comisia va putea, ca urmare a procedurii prevăzute în primul paragraf, să
     solicite AE dezvoltarea unor scheme de acreditare sectorială.

     Astfel de scheme vor trebui să identifice specificaţiile tehnice necesare pentru asigurarea
     nivelului de competenţă necesar pentru legislaţia de armonizare comunitară în domenii cu
     nevoi specifice de ordin tehnologic sau din domeniul sănătăţii şi al securităţii.

                                        CAPITOLUL III

          CADRU DE SUPRAVEGHERE A PIEŢEI COMUNITARE ŞI
           CONTROL AL PRODUSELOR CARE INTRĂ PE PIAŢA
                         COMUNITARĂ

                                           SECŢIUNEA 1

                                     DISPOZIŢII GENERALE

                                             Articolul 13

     Domeniu de aplicare

     1.      Prezentul capitol se aplică în cazul substanţelor, preparatelor şi produselor
             modificate, numite în continuare „produse”, care sunt reglementate de legislaţia
             comunitară de armonizare.

     2.      Articolele 14-23 nu se aplică produselor astfel cum se precizează la articolul 2 litera
             (a) din Directiva 2001/95/CE în ceea ce priveşte sănătatea şi siguranţa
             consumatorilor.

     3.      Articolele 14-30 nu se aplică în cazurile reglementate de următoarea legislaţie
             comunitară de armonizare:

                    (a)     Directiva 70/156/CEE;

                    (b)     Directiva 76/768/CEE;

                    (c)     Directiva 90/385/CEE;

                    (d)     Directiva 93/42/CEE;

                    (e)     Directiva 97/68/CE;

RO                                                 23                                                  RO
 ---pagebreak---                      (f)     Directiva 98/79/CE;

                     (g)     Directiva 2001/82/CE;

                     (h)     Directiva 2001/83/CE;

                     (i)     Directiva 2002/24/CE;

                     (j)     Directiva 2002/88/CE;

                     (k)     Regulamentul (CE) nr. 1592/2002;

                     (l)     Directiva 2003/37/CE;

                     (m)     Directiva 2004/26/CE;

                     (n)     Regulamentul (CE) nr. 273/2004;

                     (o)     Regulamentul (CE) nr. 726/2004;

     4.       Articolele 24-26 se aplică doar în măsura în are legislaţia comunitară existentă nu
              conţine dispoziţii specifice referitoare la organizarea controalelor vamale privind
              anumite produse.

                                               Articolul 14

     Cerinţe generale

     Statele membre trebuie să organizeze şi să desfăşoare supravegherea pentru a se asigura că
     produsele existente sau care pătrund pe piaţa comunitară, care sunt reglementate de legislaţia
     comunitară, satisfac dispoziţiile legislaţiei comunitare de armonizare aplicabile şi că nu
     prezintă, cu condiţia ca ele să fie aplicate în mod adecvat, niciun risc pentru sănătatea şi
     siguranţa utilizatorilor sau alte aspecte legate de protejarea interesului public menţionate în
     legislaţia comunitară de armonizare aplicabilă.

                                             SECŢIUNEA 2

                    CADRU DE SUPRAVEGHERE A PIEŢEI COMUNITARE

                                               Articolul 15

     Obligaţiile de informare

     Fiecare stat membru trebuie să înştiinţeze Comisia şi celelalte state membre în legătură cu
     autorităţile competente să desfăşoare activităţi de supraveghere a pieţei pe teritoriul unui stat,
     numite în continuare „autorităţile de supraveghere a pieţei”.

                                               Articolul 16

     Obligaţiile statelor membre cu privire la organizare

RO                                                  24                                                    RO
 ---pagebreak---      1.      Statele membre trebuie să asigure comunicarea şi coordonarea dintre toate
             autorităţile de supraveghere a pieţei.

     2.      Statele membre trebuie să stabilească proceduri adecvate pentru urmărirea
             reclamaţiilor sau a rapoartelor de control asupra chestiunilor legate de riscuri
             prezentate de produse intrând sub incidenţa legislaţiei de armonizare comunitară,
             monitorizarea accidentelor sau afecţiuni ale sănătăţii care sunt susceptibile de a fi
             fost provocate de asemenea produse, şi urmărirea şi actualizarea cunoştinţelor
             ştiinţifice şi tehnice legate de problemele de siguranţă.

     3.      Statele membre trebuie să se asigure că autorităţile lor de supraveghere a pieţei deţin
             competenţele şi resursele necesare pentru buna desfăşurare a sarcinilor lor.

     4.      Statele membre trebuie să stabilească, să implementeze şi să actualizeze periodic
             programele de supraveghere a pieţei.

     5.      Statele membre trebuie să revizuiască şi să evalueze periodic derularea activităţilor
             de supraveghere.

                                              Articolul 17

     Măsuri de supraveghere a pieţei

     1.      Autorităţile de supraveghere a pieţei trebuie să efectueze verificări corespunzătoare
             asupra caracteristicilor unui produs la o scară adecvată, pe baza documentaţiilor, şi,
             unde este necesar, prin analize fizice şi de laborator pe baza mostrelor reprezentative.

             Autorităţile au dreptul să solicite operatorilor economici să pună la dispoziţie astfel
             de documentaţii şi informaţii pe care acestea le consideră necesare în temeiul
             articolului 14.

             De asemenea, acestea au drept de acces în incintele operatorilor economici în cauză,
             în cazul în care se consideră a fi necesar, în temeiul articolului 14.

     2.      Autorităţile de supraveghere a pieţei trebuie să adopte măsurile necesare pentru a
             atenţiona utilizatorii de pe teritoriul său cu privire la orice produs care a fost
             identificat ca prezentând un risc.

             Acestea trebuie să coopereze cu agenţii economici în legătură cu acţiunile care pot
             duce la prevenirea sau reducerea riscurilor provocate de produse puse la dispoziţie de
             către aceşti agenţi.

     3.      Autorităţile de supraveghere a pieţei trebuie să-şi îndeplinească sarcinile în mod
             independent şi să păstreze confidenţialitatea şi secretul profesional.

                                              Articolul 18

     Produse care prezintă un risc grav

RO                                                 25                                                   RO
 ---pagebreak---      Statele membre se vor asigura că produsele care prezintă un risc grav, inclusiv un risc grav ale
     cărui efecte nu sunt imediate, necesitând o intervenţie rapidă, sunt retrase sau suspendate de
     pe piaţă sau interzise de la a mai fi făcute disponibile pe piaţă şi că Comisia este notificată
     fără întârziere în conformitate cu articolul 20.

                                              Articolul 19

     Măsuri restrictive

     1.      Statele membre se vor asigura că orice măsură de supraveghere a pieţei iniţiată,
             conform legislaţiei comunitare de armonizare, de interzicere sau restrângere a
             disponibilităţii produsului pe piaţă, sau de retragere de pe piaţă sau suspendare din
             producţie, menţionează exact motivele iniţierii sale.

     2.      Astfel de măsuri vor fi comunicate fără întârziere agentului economic relevant, care,
             în acelaşi timp, va fi informat cu privire la căile de atac disponibile în conformitate
             cu legislaţia naţională în vigoare în statul membru relevant şi cu privire la limitele
             temporale ale acestor căi de atac.

     3.      Înainte de adoptarea unei măsuri conform menţiunilor din alineatul (1), agentului
             economic relevant i se va oferi posibilitatea de a-şi exprima opinia, cu excepţia
             cazurilor în care o astfel de consultare nu este posibilă datorită urgenţei măsurii care
             urmează a fi luată, astfel cum se justifică prin dispoziţiile privind sănătatea şi
             siguranţa sau alte interese publice reglementate de către dreptul comunitar de
             armonizare corespunzător.

                                              Articolul 20

     Schimbul de informaţii – Sistemul european de schimb rapid de informaţii

     1.      Dacă un stat membru ia măsuri în conformitate cu articolul 18 şi consideră că
             motivele care au condus la adoptarea măsurilor sau efectele măsurilor luate se extind
             înafara teritoriului său, acesta va notifica imediat Comisia, în conformitate cu
             alineatul (4), din măsurile luate sau pe care intenţionează să le ia. De asemenea,
             statul membru va informa fără întârziere Comisia cu privire la orice modificări sau
             anulări ale unei astfel de măsuri.

     2.      De asemenea, statele membre vor notifica Comisia cu privire la orice măsuri
             voluntare luate de un agent economic în cazul unui risc grav prezentat de un produs
             care a fost făcut diponibil pe piaţă de către acesta.

     3.      Notificarea cuprinsă în alineatele 1 şi 2 va conţine toate detaliile disponibile, în
             special cu privire la informaţiile necesare pentru identificarea produsului, originea şi
             lanţul de aprovizionare al produsului, riscul identificat, natura şi durata măsurii
             naţionale luate şi orice măsuri voluntare luate de agenţii economici.

     4.      În scopul alineatelor 1, 2 şi 3 din prezentul articol, va fi utilizat sistemul de
             supraveghere a pieţei şi de schimb de informaţii, prevăzut la articolul 12 din
             Directiva 2001/95/CE. Alineatele 2, 3 şi 4 din articolul 12 din Directiva 2001/95/CE
             se aplică mutatis mutandis.

RO                                                 26                                                   RO
 ---pagebreak---                                               Articolul 21

     Sistem de suport al informaţiilor

     1.      Comisia va dezvolta şi menţine un sistem general de arhivare şi schimb de informaţii
             privind domeniile legate de activităţile de supraveghere a pieţei.

     2.      În sensul alineatului 1, statele membre şi Comisia vor furniza informaţiile deţinute
             privind produsele care prezintă un risc, în mod special privind identificarea riscurilor,
             rezultatele testărilor efectuate, măsuri restrictive provizorii, contactele cu agenţii
             economici vizaţi, şi justificarea acţiunilor rezultând în urma lipsei acestor factori.

             Se va asigura respectarea confidenţialităţii şi a secretului profesional cu privire la
             conţinutul informaţiilor. Protejarea secretului profesional nu trebuie să împiedice
             difuzarea către autorităţile de supraveghere a pieţei a informaţiilor relevante pentru
             asigurarea eficienţei activităţilor de supraveghere a pieţei.

                                              Articolul 22

     Principii de cooperare între statele membre şi Comisie

     1.      Statele membre trebuie să asigure o cooperare eficientă şi un schimb de informaţii în
             toate aspectele legate de produse care prezintă riscuri între autorităţile proprii de
             supraveghere a pieţei şi cele ale altor state membre şi între autorităţile proprii,
             Comisie şi agenţiile comunitare corespunzătoare.

     2.      În sensul alineatului (1), autorităţile de supraveghere a pieţei ale unui stat membru
             trebuie să acorde asistenţă, la cerere, autorităţilor pentru supravegherea pieţei ale
             altor state membre prin furnizarea de informaţii sau documentaţii, prin efectuarea
             unor investigaţii corespunzătoare, prin aplicarea oricărei alte măsuri necesare, sau
             prin participarea la investigaţiile iniţiate în alte state membre.

                                              Articolul 23

     Resurse comune

     1.      Comisia va înfiinţa şi coordona iniţiative de supraveghere a pieţei care necesită
             experienţa şi colaborarea dintre două sau mai multe state membre pentru punerea în
             comun a resurselor şi a experienţei.

     2.      În temeiul alineatului (1), Comisia, împreună cu statele membre, trebuie să:

                     (a)    să creeze şi să organizeze programe de pregătire şi schimburi de
                            funcţionari naţionali;

                     (b)    să înfiinţeze programe pentru schimbul de experienţă, informaţii şi
                            cele mai bune practici, programe şi activităţi pentru proiecte comune,
                            campanii de informare, programe de vizite comune şi punerea în
                            comun a resurselor.

RO                                                 27                                                    RO
 ---pagebreak---      3.      Statele membre trebuie să se asigure că autorităţile lor naţionale participă în
             activităţile menţionate la alineatul (2), acolo unde este cazul.

                                            SECŢIUNEA 3

             CONTROALE PRIVIND PRODUSELE CARE PĂTRUND PE PIAŢA
                                COMUNITARĂ

                                              Articolul 24

     Controale privind produsele care pătrund pe piaţa comunitară

     1.      Statele membre se vor asigura că autorităţile lor vamale efectuează sau au efectuat
             verificările adecvate ale caracteristicilor produsului la o scară adecvată înainte de
             punerea acestuia în liberă circulaţie.

     2.      Autorităţile vamale vor suspenda punerea în circulaţie a unui anumit produs atunci
             când, în desfăşurarea verificărilor menţionate la alineatul 1, descoperă oricare dintre
             următoarele:

                    (a)     Produsul prezintă caracteristici care, în condiţiile unei instalări
                            normale, ar lăsa loc pentru dubii legate de existenţa unor grave riscuri
                            de sănătate şi siguranţă sau de orice alt aspect legat de protejarea
                            interesului public, astfel cum se specifică în al doilea paragraf din
                            articolul 1;

                    (b)     Produsul nu este însoţit de documentaţia cerută de legislaţia
                            comunitară de armonizare relevantă sau nu este marcat conform
                            legislaţiei comunitare aplicabile.

             Autorităţile vamale vor informa imediat autorităţile de supraveghere a pieţei în cazul
             unei astfel de suspendări.

     3.      În cazul produselor perisabile, autorităţile de supraveghere a pieţei şi autorităţile
             vamale vor căuta, în măsura posibilităţilor, să se asigure că toate cerinţele pe care le-
             ar putea impune referitor la depozitarea bunurilor sau parcarea vehiculelor folosite
             pentru transport nu sunt incompatibile cu conservarea acelor produse.

     4.      În scopul prezentei secţiuni, articolul 22 se va aplica cu referire la autorităţile
             vamale, fără a aduce atingere aplicării legii comunitare prin care sunt reglementate
             sisteme de cooperare mai specifice între respectivele autorităţi.

                                              Articolul 25

     Lansarea produselor

     1.      Un produs, a cărui lansare a fost suspendată de către autorităţile vamale în
             conformitate cu articolul 24, va fi lansat dacă, în decurs de trei zile lucrătoare de la
             suspendarea lansării, autorităţile vamale nu au fost notificate cu privire la acţiunea

RO                                                 28                                                    RO
 ---pagebreak---              luată de autorităţile de supraveghere a pieţei şi cu condiţia ca toate celelalte cerinţe şi
             formalităţi legate de această lansare să fie îndeplinite.

     2.      Atunci când autorităţile de supraveghere a pieţei constată că produsul în cauză nu
             prezintă un risc serios pentru sănătate şi siguranţă sau nu poate fi considerat că
             încalcă legislaţia comunitară de armonizare, produsul în cauză va fi lansat, cu
             condiţia ca toate celelalte cerinţe şi formalităţi legate de această lansare să fie
             îndeplinite.

                                               Articolul 26

     Măsuri naţionale

     3.      Atunci când autorităţile de supraveghere a pieţei responsabile descoperă că produsul
             vizat prezintă riscuri reale, acestea vor lua măsuri pentru interzicerea punerii în
             circulaţie a produsului pe piaţă şi vor cere autorităţilor vamale să includă următoarea
             notă pe factura comercială care însoţeşte produsul şi pe orice alt document însoţitor
             valabil:

             „Produs periculos – nu se autorizează punerea în liberă circulaţie – Regulamentul
             (CE) nr.…/..”.

     4.      Atunci când autorităţile de supraveghere a pieţei descoperă că produsul vizat nu
             respectă legislaţia comunitară de armonizare, acestea vor întreprinde acţiuni
             corespunzătoare care, în caz necesar, vor include interzicerea punerii în circulaţie a
             produsului pe piaţă.

             În cazurile în care punerea la dispoziţie pe piaţă este interzisă, acestea vor cere
             autorităţilor vamale să includă următoarea notă pe factura comercială care însoţeşte
             produsul şi pe orice alt document însoţitor valabil:

             „Produs neconform – nu se autorizează punerea în liberă circulaţie – Regulamentul
             (CE) nr.…/..”.

     5.      Atunci când pentru produsul vizat se stabileşte ulterior o procedură vamală alta decât
             cea privind lansarea pe piaţă şi în cazul în care autorităţile de supraveghere a pieţei
             nu au obiecţii, notele enunţate la alineatele (1) şi (2) vor fi, de asemenea, menţionate,
             în aceleaşi condiţii, pe documentele utilizate în legătură cu respectiva procedură.

     6.      Autorităţile de supraveghere a pieţei pot distruge produsele care prezintă un risc real
             atunci când consideră necesar şi proporţional.

RO                                                  29                                                     RO
 ---pagebreak---                                            CAPITOLUL IV

                                 FINANŢARE COMUNITARĂ

                                                 Articolul 27

     Organism care urmăreşte un obiectiv de interes eurpean general

     Cooperarea europeană pentru acreditare (AE) va fi considerată un organism care urmăreşte un
     obiectiv de interes european general, conform articolului 162 din Regulamentul (CE,
     Euratom) nr. 2342/2002 al Comisiei din 23 decembrie 2002 care precizează regulile detaliate
     referitor la punerea în aplicare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/200234.

                                                 Articolul 28

     Activităţi eligibile pentru finanţarea comunitară

     1.      Comunitatea poate finanţa următoarele activităţi în legătură cu aplicarea prezentului
             regulament:

                      (a)      producţia şi revizuirea programelor sectoriale de acreditare menţionate
                               în al treilea alineat din articolul 12;

                      (b)      activităţile secretariatului central al AE, de exemplu coordonarea
                               activităţilor de acreditare, procesarea lucrărilor tehnice referitoare la
                               operarea sistemului de evaluare reciprocă, furnizarea de informaţii
                               părţilor interesate şi participarea EA la activităţile organizaţiilor
                               internaţionale din domeniul acreditării;

                      (c)      întocmirea şi actualizarea contribuţiilor la orientările generale din
                               domeniul acreditării, înştiinţarea Comisiei asupra organismelor de
                               evaluare a conformităţii, evaluarea conformităţii şi supravegherea
                               pieţei;

                      (d)      activităţile de intercomparaţie referitoare la clauzele de salvgardare;

                      (e)      punerea la dispoziţia Comisiei a unor experţi tehnici în scopul asistării
                               acesteia în punerea în aplicare a cooperării administrative de
                               supraveghere a pieţei, a deciziilor de supraveghere a pieţei şi a
                               clauzelor de salvgardare;

                      (f)      efectuarea de activităţi preliminare sau auxiliare referitoare la punerea
                               în aplicare a activităţilor de evaluare a conformităţii, de metrologie,
                               acreditare şi supraveghere a pieţei în legătură cu punerea în aplicare a
                               legislaţiei comunitare, de exemplu studii, programe, evaluări, orientări

     34
            JO L 357, 31.12.2002, p. 1.

RO                                                    30                                                   RO
 ---pagebreak---                              generale, analize comparative, vizite comune, lucrări de cercetare,
                             baze de date (dezvoltare şi întreţinere), activităţi de instruire, muncă
                             de laborator, teste de competenţă, teste între laboratoare şi activităţi de
                             evaluare a conformităţii;

                      (g)    activităţi care au ca scop desfăşurarea programelor de asistenţă
                             tehnică, cooperare cu ţări care nu sunt membre şi promovarea şi
                             perfecţionarea evaluării conformităţii la nivel european, a
                             supravegherii pieţei şi a politicilor de acreditare şi a sistemelor, între
                             părţile interesate din cadrul Comunităţii şi la nivel internaţional.

     2.       Activităţile menţionate în alineatul 1 litera (a) sunt eligibile pentru finanţare
              comunitară numai în cazul în care comitetul instituit conform articolului 5 din
              Directiva 98/34/CE a fost consultat cu privire la cererile care urmează a fi înaintate
              AE.

                                                Articolul 29

     Organisme eligibile pentru finanţarea comunitară

     Finanţarea comunitară poate fi acordată AE pentru implementarea activităţilor enumerate în
     articolul 28.

     Totuşi, finanţarea comunitară poate fi acordată şi altor organisme pentru desfăşurarea
     activităţilor descrise în articolul 28, cu excepţia celor menţionate la alineatul 1 literele (a) şi
     (b).

                                                Articolul 30

     Finanţare

     Sumele alocate pentru activităţile menţionate de prezentul regulament vor fi stabilite anual de
     către autoritatea bugetară în limitele cadrului financiar actual.

                                                Articolul 31

     Aranjamente financiare

     1.       Finanţarea comunitară va fi acordată:

                      (a)    fără o cerere de propuneri, către AE pentru desfăşurarea activităţilor
                             menţionate la articolul 28 alineatul (1) literele (a) – (g), pentru care
                             pot fi acordate subvenţii în conformitate cu Regulamentul financiar;

                      (b)    sub forma unor subvenţii în urma unei invitaţii pentru prezentare de
                             propuneri, sau prin proceduri de achiziţii publice, pentru a fi
                             desfăşurate de către alte organisme, pentru activităţile menţionate la
                             articolul 28 alineatul (1) literele (c) – (g).

RO                                                   31                                                    RO
 ---pagebreak---      2.      Activităţile secretariatului general al AE, menţionate la articolul 28 alineatul (1)
             litera (b), pot fi finanţate pe baza unor subvenţii de funcţionare. În cazul reînnoirii,
             subvenţiile pentru funcţionare nu vor scădea automat.

     3.      Acordurile de subvenţionare pot autoriza finanţarea forfetară a costurilor generale ale
             beneficiarului cu până la 10% din totalul eligibil al costurilor directe ale acţiunilor,
             cu excepţia cazurilor în care costurile indirecte ale beneficiarului sunt acoperite
             printr-o subvenţie de funcţionare finanţată din bugetul comunitar.

     4.      Obiectivele comune de cooperare şi condiţiile administrative şi financiare referitoare
             la subvenţiile acordate pentru EA pot fi definite într-un acord cadru de parteneriat
             care va fi semnat de către Comisie şi de către AE, conform Regulamentului financiar
             şi Regulamentului (CE, Euratom) nr. 2342/2002. Parlamentul European şi Consiliul
             vor fi informate cu privire la încheierea acestui acord.

                                              Articolul 32

     Gestiune şi monitorizare

     1.      Sumele alocate stabilite de către autoritatea bugetară pentru finanţarea activităţilor de
             evaluare a conformităţii, de acreditare şi de supraveghere a pieţei pot acoperi, de
             asemenea, cheltuielile administrative referitoare la acţiuni care implică pregătirea,
             monitorizarea, inspectarea, auditul şi evaluarea, necesare pentru atingerea
             obiectivelor prezentului regulament şi, în special, a studiilor, a întrunirilor, a
             informaţiilor şi a activităţilor de publicare, a cheltuielilor referitoare la reţelele
             informatice pentru schimbul de informaţii şi orice alte cheltuieli pentru asistenţă
             administrativă şi tehnică pe care Comisia le poate suporta pentru activităţile de
             evaluare a conformităţii şi de acreditare.

     2.      Comisia va analiza relevanţa activităţilor de evaluare a conformităţii, de acreditare şi
             de supraveghere a pieţei care beneficiază de finanţare comunitară prin prisma
             cerinţelor politicilor şi ale legislaţiei comunitare şi va informa Parlamentul European
             şi Consiliul cu privire la rezultatul acestor activităţi cel puţin o dată la cinci ani.

                                              Articolul 33

     Protejarea intereselor financiare ale Comunităţii

     1.      Comisia se va asigura că la implementarea activităţilor finanţate prin prezentul
             regulament să fie protejate interesele financiare ale Comunităţii prin aplicarea de
             măsuri preventive împotriva fraudei, corupţiei şi a altor activităţi ilegale, prin
             verificări eficiente şi prin recuperarea sumelor neachitate corespunzător, iar în cazul
             depistării unor nereguli, prin sancţiuni eficiente, proporţionale şi cu efect de
             descurajare, în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al
             Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protejarea intereselor financiare ale
             Comunităţilor Europene35, Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2185/96 al Consiliului
             din 11 noiembrie 1996 privind controalele şi inspecţiile la faţa locului efectuate de

     35
            JO L 312, 23.12.1995, p. 1.

RO                                                 32                                                    RO
 ---pagebreak---               Comisie în scopul protejării intereselor financiare ale Comunităţilor Europene
              împotriva fraudei şi a altor abateri36 şi Regulamentul (CE) nr. 1073/1999 al
              Parlamentului European şi al Consiliului din 25 mai 1999 privind investigaţiile
              efectuate de Oficiul European Antifraudă (OLAF)37.

     2.       Pentru acţiunile comunitare finanţate în temeiul prezentului regulament, noţiunea de
              neregulă menţionată la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (Euratom, CE)
              nr. 2988/95 va însemna orice încălcare a unei dispoziţii de drept comunitar, sau orice
              încălcare a unei obligaţii contractuale, rezultate în urma unei acţiuni sau a unei
              omisiuni din partea unui agent economic, care are sau ar avea ca efect prejudicierea
              bugetului general al Comunităţilor sau a bugetelor gestionate de către acestea, din
              cauza unei cheltuieli nejustificate.

     3.       Orice acorduri sau contracte derivate din prezentul regulament vor fi monitorizate şi
              controlate financiar de către Comisie sau de către oricare dintre reprezentanţii săi
              autorizaţi sau de către auditori din cadrul Curţii de Conturi, iar, în caz de necesitate,
              pot fi verificate pe loc.

                                           DISPOZIŢII FINALE

                                                Articolul 34

     Orientări tehnice

     Pentru a facilita punerea în aplicare a prezentului regulament, Comisia va întocmi un set de
     orientări generale.

                                                Articolul 35

     Dispoziţii tranzitorii

     1.       Certificatele de acreditare eliberate înaintea intrării în vigoare a prezentului
              regulament vor rămâne valabile până la data expirării acestora. Prezentul regulament
              se va aplica, totuşi, în cazul reînnoirilor pentru prelungire.

     2.       Dacă într-un stat membru acreditarea nu este realizată de către un singur organism de
              acreditare naţională şi dacă respectivul stat membru intenţionează să continue să
              realizeze acreditări, va face modificările structurale necesare în vederea stabilirii unui
              singur organism naţional de acreditare până la 1 ianuarie 2010.

                                                Articolul 36

     Sancţiuni

     36
             JO L 292, 15.11.1996, p. 2.
     37
             JO L 136, 31.5.1999, p. 1.

RO                                                   33                                                    RO
 ---pagebreak---      Statele membre stabilesc norme privind sancţiunile aplicabile, inclusiv sancţiuni penale,
     aplicabile în cazul încălcării dispoziţiilor prezentului regulament şi iau toate măsurile necesare
     pentru a asigura punerea acestora în aplicare. Aceste sancţiuni sunt eficiente, proporţionale şi
     disuasive. Statele membre notifică aceste dispoziţii Comisiei până la […] cel mai târziu, şi o
     informează pe aceasta fără întârziere cu privire la orice modificare ulterioară a acestor
     dispoziţii.

                                                Articolul 37

     Abrogare

     Regulamentul (CEE) nr. 339/93 se abrogă după doi ani de la data intrării în vigoare a
     prezentului regulament.

     Orice trimitere la regulamentul abrogat se interpretează ca o trimitere la prezentul regulament.

                                                Articolul 38

     Prezentul regulament intră în vigoare în a 20-a zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al
     Uniunii Europene.

     Capitolul III se aplică după doi ani de la data intrării în vigoare a prezentului regulament.

     Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale şi se aplică direct în toate statele
     membre.

     Adoptat la Bruxelles, […]

     Pentru Parlamentul European                   Pentru Consiliu
     Preşedintele                                  Preşedintele

RO                                                   34                                                    RO
 ---pagebreak---                                    FIŞĂ FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ

     1.        DENUMIREA PROPUNERII:

               Propunere de Regulament al Parlamentului European şi al Consiliului de stabilire a
               cerinţelor de acreditare şi supraveghere a pieţei privind condiţiile de comercializare a
               produselor.

     2.        CADRUL ABM / SBA

               Domeniul (domeniile) politicilor şi activitatea asociată/activităţile asociate: SBA2 –
               Piaţa internă a bunurilor şi politici sectoriale.

     3.        LINII BUGETARE

     3.1.      Linii bugetare [linii operaţionale şi linii aferente de asistenţă tehnică si administrativă
               (foste linii B..A) ] inclusiv titlurile:

               02.03.01

     3.2.      Durata acţiunii şi a impactului financiar:

               Permanent

     3.3.      Caracteristici bugetare:

                                                                           Contribuţii din     Titlul din
             Linie                                          Contribuţie
                          Tip de cheltuială     Nouă                       partea ţărilor     perspectiva
            bugetară                                          AELS
                                                                             candidate        financiară

            02.03.01                Diferenţ
                       CNO                   NU             DA            NU                 1a
                                    iată

RO                                                     35                                                    RO
 ---pagebreak---      4.            SINTEZA RESURSELOR

     4.1.          Resurse financiare

     4.1.1.        Sinteza creditelor de angajament (CA) şi a creditelor pentru plată (CP)

                                                                                milioane de euro (cu 3 zecimale)

                                           Secţiun           2009       2010    2011     2012    2013     2014
                                           ea nr.                                                         şi
          Natura cheltuielii                                                                                Total
                                                                                ulter
                                                                                ior
          Cheltuieli operaţionale38

          Credite de angajament (CA)       8.1.      a       1,175      1,175   1,175    1,175   1,175    1,175

          Credite pentru plată (CP)                  b       0,352      1,175   1,175    1,175   1,175    1,175

          Cheltuieli administrative în suma de referinţă39

          Asistenţă      tehnică      şi                     1,1        1,1     1,1      1,1     1,1      1,1
          administrativă (ATA)
                                           8.2.4.    c

          SUMA TOTALĂ DE REFERINŢĂ

          Credite de angajament                      a+c 2,275 2,275            2,275    2,275   2,275    2,275

          Credite pentru plată                       b+c 1,452 2,275            2,275    2,275   2,275    2,275

          Cheltuieli administrative care nu sunt incluse în suma de referinţă40

          Resursele        umane      şi                       0          0       0        0        0       0        0
          cheltuielile aferente (ATA)
                                            8.2.5.       d
          Cheltuieli     administrative,
          altele decât resursele umane
          şi cheltuielile aferente, care    8.2.6.       e
          nu sunt incluse în suma de
          referinţă (ATA)
          Totalul indicativ al costului intervenţiei
          TOTAL       CA,     inclusiv               a+c 2,275          2,275   2,275    2,275    2,275   2,275
          costul resurselor umane                    +d
                                                     +e

     38
                 Cheltuială care nu intră sub incidenţa capitolului xx 01 al titlului xx respectiv.
     39
                 Cheltuieli în cadrul articolului xx 01 04 din titlul xx.
     40
                 Cheltuieli în cadrul capitolului xx 01 altele decât articolele xx 01 04 sau xx 01 05.

RO                                                                 36                                                     RO
 ---pagebreak---       TOTAL PA, inclusiv costul              b+c 1,452    2,275   2,275   2,275     2,275    2,275
      resurselor umane                       +d
                                             +e

               Detalii privind cofinanţarea:

               Lipsa cofinanţărilor

     4.1.2.    Compatibilitatea cu programarea financiară

               Propunerea este compatibilă cu programarea financiară existentă.

     4.1.3.    Impact financiar asupra veniturilor

               Propunerea nu are impact financiar asupra veniturilor

     4.2.      Resursele Umane PENI (inclusiv funcţionarii, angajaţii temporari şi externi) – a se
               vedea detaliile la punctul 8.2.1.

                                                  2009        2010   2011         2012      2013     2014
                                                                                şi
                Necesar anual
                                                                                ulterio
                                                                                r
                Total de resurse umane noi           4*

              *personalul suplimentar trebuie asigurat pe întreaga perioadă

     5.        CARACTERISTICI ŞI OBIECTIVE

     5.1.      Trebuie îndeplinite pe termen scurt sau lung

               Propunerea susţine consolidarea organismului internaţional de Cooperare Europeană
               pentru Acreditare ca instrument de garantare a faptului că acreditarea este mijlocul
               final de verificare a bunei funcţionări a legislaţiei UE, care se bazează pe
               organismele de evaluare a conformităţii profesionale. Acest lucru, la rândul său,
               presupune derularea unor activităţi în scopul legislaţiei comunitare şi în special
               utilizarea adecvată şi strictă a unui sistem de evaluare reciprocă pentru supravegherea
               organismelor naţionale de acreditare la nivel european care îndeplinesc cerinţele
               autorităţilor publice.

               Participarea eficientă şi implicarea Comunităţii europene în activităţi la nivel
               internaţional este obligatorie, pentru a putea promova şi apăra interesele europene în
               acest domeniu de activitate.

               Pentru a putea soluţiona reclamaţiile şi litigiile, precum şi clauzele de salvgardare
               aflate sub incidenţa legislaţiei UE, Comisia trebuie să poată dispune de mijloace
               tehnice şi de resurse corespunzătoare. Dispoziţiile unui program comunitar bugetar ar
               ajuta Comisia să suplinească aceste nevoi care nu sunt incluse în atribuţiile
               fundamentale ale Comisiei.

RO                                                   37                                                        RO
 ---pagebreak---             În mod mai general, în domeniul supravegherii pieţei este necesară furnizarea unui
            număr de activităţi de coordonare la nivel european, în special pentru: elaborarea şi
            coordonarea proiectelor de supraveghere ad-hoc a pieţei pentru a pune în comun
            resursele şi experienţa: dezvoltarea şi organizarea programelor de pregătire şi
            schimburi de funcţionari naţionali; promovarea schimbului de experienţă şi punerea
            în comun a resurselor cu privire la activităţile de analiză a riscurilor; elaborarea unor
            programe corespunzătoare pentru schimbul de informaţii şi cele mai bune practici,
            prin intermediul unor proiecte comune, campanii de informare, programe de vizite
            comune, etc.

            Obiectivele generale ale propunerii sunt prezentate în expunerea de motive.

     5.2.   Valoarea adăugată a intervenţiei comunitare, compatibilitatea propunerii cu alte
            instrumente financiare şi eventuala sinergie

            Crearea pieţei interne pentru bunuri este unul dintre obiectivele Comunităţii
            Europene. În conformitate cu articolul 14 alineatul (2) din Tratatul CE, piaţa internă
            cuprinde o zonă fără frontiere interne în care libera circulaţie a mărfurilor,
            persoanelor, serviciilor şi capitalului este asigurată în conformitate cu dispoziţiile din
            tratat. Actuala armonizare a cerinţelor legislative privind siguranţa produselor a
            contribuit semnificativ la atingerea obiectivelor tratatului.

            Obiectivul prezentei propuneri este de a pune în aplicare mijloacele de asigurare a
            unui nivel corespunzător de credibilitate a legislaţiei UE şi de încredere pe care
            autorităţile publice o pot avea în aplicarea acesteia şi în special în regimul privind
            marcajul CE.

            Asigurarea unei coerenţe şi coordonări ale instrumentelor tehnice în vederea aplicării
            nivelelor de protecţie politică prevăzute în legislaţie reprezintă un succes sine qua
            non.

            Capacitatea Comisiei de a interveni rapid şi pe baza unor bune infrastructuri şi
            decizii tehnice poate contribui de asemenea, în mod semnificativ la obiectivul
            general de construire a încrederii în sistemul UE.

            O comparaţie între opţiunile prevăzute la punctele referitoare la studiul de impact
            indică o abordare de reglementare în baza articolului 95 alineatul (1) din Tratatul CE
            de stabilire a unei baze juridice pentru aceste activităţi şi de consolidare a naturii
            comunitare a acestora. Mai mult, ţinând seama de legislaţiile naţionale diferite,
            legislaţia comunitară este singura opţiune viabilă.

     5.3.   Obiectivele, rezultatele estimate şi indicatorii aferenţi ai propunerii în contextul
            cadrului ABM.

            În contextul pieţei unice extinse, acţiunile la nivelul UE sunt caracterizate de o
            evidentă valoare adăugată, care furnizează o piaţă unică imensă pentru întreprinderile
            din Europa, permiţând apariţia unor economii de scară. În acelaşi timp, luând în
            considerare caracterul supranaţional al acestei pieţe, buna funcţionare a acesteia
            necesită o intervenţie la nivelul UE, reducând intervenţia CE în limitele strictului
            necesar.

RO                                                 38                                                    RO
 ---pagebreak---             Principalul obiectiv al propunerii constă în asigurarea unei libere circulaţii a
            bunurilor în zona armonizată. Acesta ar trebui să impună o povară economică
            minimă, în concordanţă cu atingerea obiectivului, şi ar trebui să fie pus în aplicare în
            mod eficient şi cu uşurinţă. Studiul de impact cuprinde o descriere mai detaliată şi
            mai tehnică a obiectivelor şi a rezultatelor preconizate.

            O bună funcţionare a legislaţiei UE prin aplicarea prezentei propuneri ar trebui să
            genereze o reducere a măsurilor naţionale divergente în legătură cu produsele de pe
            piaţă şi un grad mai mare de acceptare şi încredere în rapoartele de încercări şi
            certificatele de atestare/inspecţie.

            Acest lucru ar trebui să determine agenţii economici să fie mai puţin nevoiţi să
            recurgă la multiple certificări şi marcaje inutile şi mai puţine intervenţii din partea
            Comisiei în baza clauzelor de salvgardare.

     5.4.   Modalităţi de punere în aplicare (cu titlu orientativ)

            Gestionarea directă centralizată de către Comisie

RO                                                39                                                   RO
 ---pagebreak---      6.       MONITORIZAREA ŞI EVALUAREA

     6.1.     Sistemul de monitorizare

              Monitorizarea va fi realizată chiar de către Comisie, care va fi asistată de comitetul
              instituit în temeiul Directivei 98/34 de stabilire a unei proceduri pentru furnizarea de
              informaţii în domeniul standardelor şi a reglementărilor tehnice, precum şi de grupul
              de experţi denumit Grupul Funcţionarilor Guvernamentali în domeniul standardizării
              şi al evaluării conformităţii.

     6.2.     Evaluare

     6.2.1.   Evaluare ex ante

              Evaluarea ex ante nu este un lucru foarte simplu atunci când se doreşte introducerea
              unei noi politici a Comunităţii. Cu toate acestea, experienţa anterioară în lucrul cu
              legislaţia de armonizare (programul de vizite comune reciproce), experienţa în
              operarea infrastructurilor din domeniul acreditării şi o extrapolare a experienţelor din
              cadrul programului european de standardizare arată că o contribuţie bugetară redusă
              a Comunităţii poate fi eficientă şi poate asigura o protecţie adecvată a intereselor
              publice din partea autorităţilor publice. (a se vedea evaluarea ex ante din anexă).

     6.2.2.   Măsurile luate ca urmare a unei evaluări intermediare/ex post (lecţie învăţată din
              experienţe similare din trecut)

              Nu se aplică.

     6.2.3.   Termenii şi frecvenţa evaluărilor viitoare

              Condiţiile şi frecvenţa viitoarelor activităţi de evaluare vor fi determinate în
              conformitate cu normele aplicabile.

     7.       MĂSURILE ANTIFRAUDĂ

              Aplicarea integrală a standardelor de control intern nr.14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21.

              Comisia se va asigura că, în cazul aplicării acţiunilor finanţate prin prezentul
              program, interesele financiare ale Comunităţii sunt protejate de aplicarea măsurilor
              preventive împotriva fraudelor, corupţiei şi altor activităţi ilegale, prin intermediul
              unor verificări eficiente şi prin recuperarea sumelor plătite în mod necorespunzător,
              iar în eventualitatea unor nereguli, prin intermediul unor penalităţi efective, direct
              proporţionale şi de descurajare, în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr.
              2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995, privind protejarea intereselor
              financiare ale Comunităţilor Europene şi cu Regulamentul (CE) nr. 1073/1999 al
              Parlamentului European şi al Consiliului din 25 mai 1999 privind investigaţiile
              efectuate de Oficiul European Antifraudă (OLAF).

RO                                                  40                                                   RO
 ---pagebreak---  8.     DETALII PRIVIND RESURSELE

 8.1.   Obiectivele propunerii privind costul financiar

                                                                                Credite de angajament în milioane de euro (cu 3 zecimale)
                (Indicaţi titlurile        Tipul de         Cost          2009                   2010                    2011                    2012                    2013             2014 şi ulterior            TOTAL
                obiectivelor, ale          realizări         ul
                acţiunilor şi ale                           medi   Nr.           Costul   Nr.           Costul   Nr.            Costul    Nr.           Costul   Nr.            Costul   Nr.         Costul   Nr.         Costul
                realizărilor)                                u     realizări     total    realizări     total    realizări      total     realizări     total    realizări      total    realizări   total    realizări   total
                                                                   i                      i                      i                        i                      i                       i                    i

                Contribuţia        la   Contract       de          1 raport      0,075    1 raport      0,075    1 raport       0,075      1 raport     0,075    1 raport       0,070    1 raport    0,075
                operarea                prestări servicii
                sistemului        de
                evaluare reciprocă,
                contribuţia        la
                sprijinul acordat
                pentru      lucrările
                internaţionale     şi
                sprijin general de
                secretariat.

                Programe de inter-      Contract       de             50         1,000       50         1,000       50          1,000         50        1,000                   1,000                1,000
                comparaţie              prestări servicii          rapoarte               rapoarte               rapoarte                  rapoarte
                                                                   prelimin
                                                                      are

                Orientări generale      Contract       de             3-4        0,100       3-4        0,100       3-4         0,100        3-4        0,100       3-4         0,100       3-4      0,100
                de supraveghere a       prestări servicii          orientări              orientări              orientări                orientări              orientări               orientări
                pieţei şi acreditare

                COST TOTAL                                                       1,175                  1,175        0          1,175                   1,175        0          1,175        0       1,175        0

RO                                                                                41                                                                                RO
 ---pagebreak---      8.2.        Cheltuielile administrative

     8.2.1.      Numărul şi tipul de resurse umane

                                          Personal de alocat managementului acţiunii prin utilizarea resurselor existente
              Tipuri de post
                                                          şi/sau suplimentare (număr de posturi/PENI)

                                            2009          2010          2011         2012          2013          2014

               Funcţionari     A*/AD        2AD*
               sau angajaţi
               temporari41     B*,         2AST*
               (XX 01 01)      C*/AST

            Personal finanţat42 prin          0             0               0          0             0             0
            articolul XX 01 02

            Alţi angajaţi43 finanţaţi         0             0               0          0             0             0
            prin articolul XX 01
            04/05

            TOTAL                             4*

                 *personalul suplimentar trebuie asigurat pe întreaga perioadă

     8.2.2.      Descrierea sarcinilor care decurg din acţiune

                 În afara urmăririi propunerii şi a evaluării punerii în aplicare a textelor legislative la
                 nivel naţional, sarcinile vor consta în gestionarea:

                 - relaţiilor politice şi contractuale cu AE (Cooperarea Europeană pentru Acreditare)

                 - relaţiilor financiare cu AE

                 - cooperării autorităţilor naţionale de supraveghere a pieţei în general şi în special în
                 cazurile de salvgardare

                 - gestionarea programelor de inter-comparaţie, atât din punct de vedere tehnic, cât şi
                 financiar

                 - gestionarea programului de vizite comune reciproce, a programelor de cooperare şi
                 pregătire, precum şi a instrumentelor de informare.

     8.2.3.      Originea resurselor umane (statutare)

                 Posturi de redistribuit pe baza resurselor existente în cadrul serviciului de gestionare
                 (redistribuire internă)

     41
                Al căror cost care NU este acoperit de suma de referinţă.
     42
                Al căror cost care NU este acoperit de suma de referinţă.
     43
                Al căror cost este inclus în suma de referinţă

RO                                                              42                                                          RO
 ---pagebreak--- RO   43   RO
 ---pagebreak---      8.2.4.      Alte cheltuieli administrative incluse în suma de referinţă (XX 01 04/05 - Cheltuieli
                 de gestiune administrativă)

                                                                                milioane de euro (cu 3 zecimale)

        Linie bugetară                                                                                2014
                                                                                şi
                                                          2009        2010    2011      2012       2013                TOTAL
        (numărul şi titlul)                                                                                ulterio
                                                                                r

        1 Asistenţă tehnică şi administrativă
        (inclusiv costurile de personal aferente)

        Agenţiile executive                                 0           0       0        0          0             0      0

        Altă asistenţă tehnică şi administrativă

        Cooperare administrativă, studii, programe        0,500       0,500   0,500     0,500      0,500     0,500
           de pregătire, schimbul de experţi
           naţionali, vizite comune reciproce etc.

                   - intra muros                                      0,200   0,200     0,200      0,200     0,200
                                                          0,200
        Extinderea instrumentului Rapex

                   - extra muros                                      0,400   0,400     0,400      0,400     0,400
                                                          0,400
        Dezvoltarea instrumentului de informaţii
        ICSMS

        Total asistenţă tehnică şi administrativă          1.1          1.1    1.1       1.1        1.1         1.1

     8.2.5.      Costul resurselor umane şi costuri conexe care nu sunt incluse în suma de referinţă

                                                                                milioane de euro (cu 3 zecimale)

                 Tipul resurselor umane            2009          2010         2011        2012             2013         2

              Funcţionari   sau    angajaţi         0             0            0               0            0           0
              temporari (XX 01 01)

              Personal finanţat prin art. XX        0             0            0               0            0           0
              01 02 (auxiliari, END,
              personal interimar etc.)

                     (indicaţi linia bugetară)

              Costul total al resurselor            0             0            0               0            0           0
              umane şi costuri conexe
              (care NU sunt incluse în
              suma de referinţă)

RO                                                               44                                                            RO
 ---pagebreak---           8.2.6. Alte cheltuieli administrative care nu sunt incluse în suma de referinţă

                                                                                milioane de euro (cu 3 zecimale)

                                                                                2014
                                                                                şi
                                                              2009      2010   2011   2012   2013            TOTAL
                                                                                ulteri
                                                                                or

          XX 01 02 11 01 – Misiuni

          XX 01 02 11 02 – Întâlniri şi conferinţe

          XX 01 02 11 03 - Comitete44

          XX 01 02 11 04 – Studii şi consultări

          XX 01 02 11 05 – Sisteme informaţionale

          2 Total Alte cheltuieli de gestiune (XX
              01 02 11)

          3       Alte   cheltuieli     de        natură
                 administrativă     (indicaţi        făcând
                 trimitere la linia bugetară)

          Total cheltuieli administrative, altele
          decât resursele umane şi cheltuieli
          aferente (care NU sunt incluse în suma
          de referinţă)

     44
              Indicaţi tipul de comitet şi grupul căruia îi aparţine.

RO                                                              45                                                   RO