               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 11.10.2019
            COM(2019) 460 final
            2019/0219(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comitetului pentru servicii și investiții instituit în temeiul Acordului economic și comercial cuprinzător (CETA) dintre Canada, pe de o parte, și Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de altă parte, privind adoptarea unor norme de mediere în vederea utilizării de către părțile la litigiu în cadrul litigiilor în materie de investiții

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la decizia de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Comitetului mixt CETA instituit în temeiul Acordului economic și comercial cuprinzător (CETA) dintre Canada, pe de o parte, și Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de altă parte, în legătură cu adoptarea preconizată a unei decizii privind normele de mediere în vederea utilizării de către părțile la litigiu în cadrul litigiilor în materie de investiții.

               2.Contextul propunerii

               2.1.Acordul economic și comercial cuprinzător (CETA) între Canada, pe de o parte, și Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de altă parte

               Acordul economic și comercial cuprinzător (CETA) dintre Canada, pe de o parte, și Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de altă parte (denumit în continuare „acordul”) are ca obiectiv să liberalizeze și să faciliteze comerțul și investițiile, precum și să promoveze o relație economică mai strânsă între Uniunea Europeană și Canada (denumite în continuare „părțile”). Acordul a fost semnat la 30 octombrie 2016 și se aplică, în mod provizoriu, de la 21 septembrie 2017.

               2.2.Comitetul pentru servicii și investiții

               Comitetul pentru servicii și investiții, care abordează, printre altele, aspectele legate de investițiile transfrontaliere este instituit în temeiul articolului 26.2 alineatul (1) litera (b) din acord. În conformitate cu articolul 8.44 alineatul (1) din acord, Comitetul pentru servicii și investiții oferă un forum pentru ca părțile să se consulte cu privire la chestiuni legate de capitolul opt (Investiții) din acord, inclusiv dificultățile care pot apărea în punerea în aplicare a capitolului opt (Investiții) din acord și eventualele îmbunătățiri aduse capitolului opt (Investiții) din acord, în special din perspectiva experienței și a evoluțiilor din alte foruri internaționale și din cadrul celorlalte acorduri ale părților.

               În conformitate cu articolul 26.2 alineatul (4) din acord, cu excepția cazului în care se prevede altfel în temeiul acordului sau în cazul în care copreședinții decid altfel, Comitetul pentru servicii și investiții se întrunește o dată pe an. La cererea unei părți sau a Comitetului mixt CETA, pot avea loc reuniuni suplimentare. Comitetul pentru servicii și investiții este coprezidat de reprezentanți ai părților. Acesta își stabilește calendarul și ordinea de zi a reuniunilor prin consens reciproc. Comitetul își poate stabili și modifica propriul regulament de procedură, în cazul în care consideră necesar acest lucru. Comitetul poate propune proiecte de decizii în vederea adoptării de către Comitetul mixt CETA sau poate lua decizii în cazurile în care acordul prevede astfel.

               În conformitate cu articolul 10.2 din Regulamentul de procedură al Comitetului mixt CETA și al comitetelor specializate, inclusiv al Comitetului pentru servicii și investiții
                  1
               , în perioada dintre reuniuni, Comitetul pentru servicii și investiții  poate adopta decizii sau recomandări printr-o procedură scrisă, în cazul în care părțile la acord iau decizii de comun acord. În acest sens, textul propunerii va fi transmis în scris de la copreședinți către membrii Comitetului pentru servicii și investiții în conformitate cu articolul 7, specificându-se un termen în care membrii vor face cunoscute orice preocupări sau modificări pe care doresc le efectueze. Propunerile adoptate vor fi comunicate în conformitate cu articolul 7, după expirarea termenului și înregistrarea acestora în procesul-verbal al următoarei reuniuni.

               2.3.Actul avut în vedere de Comitetul pentru servicii și investiții

               Comitetul pentru servicii și investiții urmează să adopte o decizie privind normele de mediere în vederea utilizării de către părțile la litigiu în cadrul litigiilor în materie de investiții (denumit în continuare „actul avut în vedere”).

               Scopul actului avut în vedere este de a pune în aplicare acordul prin instituirea unui mecanism de mediere pentru a facilita găsirea unei soluții convenite de comun acord între părțile la litigiu în cadrul unui litigiu de investiții pe baza unei proceduri complete și rapide cu asistența unui mediator.

               Actul avut în vedere va deveni obligatoriu pentru părți.

               3.Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii

               Astfel cum se prevede la punctul 6 litera (f) din instrumentul comun de interpretare privind acordul, Uniunea Europeană și statele sale membre și Canada au convenit să înceapă imediat lucrările privind punerea în aplicare a dispozițiilor privind soluționarea litigiilor în materie de investiții din acord, așa-numitul „sistem jurisdicțional în materie de investiții”
                  2
               .

               În temeiul articolului 8.44 alineatul (3) litera (c) din acord, „[c]u acordul părților și după finalizarea propriilor cerințe și proceduri interne, Comitetul pentru servicii și investiții poate să adopte norme de mediere destinate utilizării de către părțile la litigiu, în conformitate cu articolul 8.20”.

               Actul avut în vedere pune în aplicare articolul 8.44 alineatul (3) litera (c) din acord prin includerea de norme detaliate privind inițierea procedurii de mediere (articolul 3); numirea mediatorului (articolul 4); procedura de mediere (articolul 5); punerea în aplicare a unei soluții convenite de comun acord (articolul 6); relația cu procedura de soluționare a litigiilor (articolul 7); termenele (articolul 8) și costurile aferente procedurii de mediere (articolul 9). Actul avut în vedere va intra în vigoare la data intrării în vigoare a acordului (articolul 10).

               Prezenta propunere este în concordanță cu alte inițiative privind punerea în aplicare a sistemului jurisdicțional în materie de investiții al CETA. Mai precis, începând din iunie 2018, Comisia colaborează cu statele membre în cadrul Comitetului pentru politică comercială (servicii și investiții) al Consiliului și cu Canada cu privire la un pachet de patru proiecte de decizii privind:

               –norme de stabilire a aspectelor administrative și organizatorice în ceea ce privește funcționarea Tribunalului de apel în conformitate cu articolul 8.28 alineatul (7) din acord;

               –un cod de conduită pentru membrii Tribunalului, membrii Tribunalului de apel și mediatori în conformitate cu articolul 8.44 alineatul (2) din acord;

               –norme de mediere destinate utilizării de către părțile la litigiu în conformitate cu articolul 8.44 alineatul (3) litera (c) din acord; și

               –norme privind procedura pentru adoptarea unor interpretări, în conformitate cu articolele 8.31 alineatul (3) și 8.44 alineatul (3) litera (a) din acord.

               Aprofundarea lucrărilor cu privire la alte domenii de punere în aplicare a sistemului jurisdicțional în materie de investiții continuă. Astfel cum se prevede la punctul 6 litera (f) din instrumentul comun de interpretare privind acordul, „[o]biectivul comun este de a se încheia lucrările până la intrarea în vigoare a CETA”.

               Prin urmare, este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul Comitetului pentru servicii și investiții cu privire la actul avut în vedere pentru a asigura punerea în aplicare efectivă a acordului.

               4.Temei juridic

               4.1.Temeiul juridic procedural

               4.1.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului”.

               Noțiunea de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. Sunt incluse, de asemenea, instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  3
               .

               4.1.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Comitetul pentru servicii și investiții este un organism creat printr-un acord, și anume Acordul economic și comercial cuprinzător (CETA) dintre Canada, pe de o parte, și Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de altă parte (denumit în continuare „acordul”).

               Actul pe care Comitetul pentru servicii și investiții este invitat să îl adopte este un act cu efecte juridice. Actul avut în vedere va fi obligatoriu pentru părți  în temeiul dreptului internațional, în conformitate cu articolul 26.2 alineatul (4) din acord.

               Actul avut în vedere nu completează și nu aduce modificări cadrului instituțional al acordului.

               Prin urmare, temeiul juridic procedural al propunerii de decizie este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2.Temeiul juridic material

               4.2.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               4.2.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere se referă la politica comercială comună.

               Prin urmare, temeiurile juridice materiale ale deciziei propuse sunt articolul 207 alineatul (3) și articolul 207 alineatul (4) primul paragraf din TFUE.

               4.3.Concluzie

               Temeiurile juridice ale deciziei propuse ar trebui să fie articolul 207 alineatul (3) și articolul 207 alineatul (4) primul paragraf coroborate cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               5.Limbile autentice și publicarea actului avut în vedere

               Întrucât actul Comitetului pentru servicii și investiții va pune în aplicare acordul în ceea ce privește soluționarea litigiilor în materie de investiții dintre investitori și state, este oportun ca acesta să fie adoptat în toate limbile autentice ale acordului
                  4
                și să fie publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene după adoptarea sa.

               2019/0219 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comitetului pentru servicii și investiții instituit în temeiul Acordului economic și comercial cuprinzător (CETA) dintre Canada, pe de o parte, și Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de altă parte, privind adoptarea unor norme de mediere în vederea utilizării de către părțile la litigiu în cadrul litigiilor în materie de investiții

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 alineatul (3) și articolul 207 alineatul (4) primul paragraf, coroborate cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Decizia (UE) 2017/37 a Consiliului
                  5
                prevede semnarea, în numele Uniunii Europene, a Acordului economic și comercial cuprinzător (CETA) dintre Canada, pe de o parte, și Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de altă parte (denumit în continuare „acordul”). Acordul a fost semnat la data de 30 octombrie 2016.

               (2)Decizia (UE) 2017/38 a Consiliului
                  6
                prevede aplicarea cu titlu provizoriu a unor părți din acord, inclusiv instituirea Comitetului pentru servicii și investiții. Acordul este aplicat cu titlu provizoriu începând de la 21 septembrie 2017.

               (3)În temeiul articolului 26.2 alineatul (4) din acord, Comitetul pentru servicii și investiții poate lua decizii atunci când acordul prevede acest lucru.

               (4)În conformitate cu articolul 8.44 alineatul (3) litera (c) din acord, Comitetul pentru servicii și investiții urmează să adopte o decizie privind normele de mediere destinate utilizării de către părțile la litigiu în cadrul litigiilor în materie de investiții.

               (5)Prin urmare, este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul Comitetului pentru servicii și investiții pe baza proiectului de decizie anexat al Comitetului pentru servicii și investiții privind normele de mediere pentru a asigura punerea în aplicare eficientă a acordului,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comitetului pentru servicii și investiții în ceea ce privește adoptarea unor norme de mediere în vederea utilizării de către părțile la litigiu în cadrul litigiilor în materie de investiții se bazează pe proiectul de decizie a Comitetului pentru servicii și investiții anexat la prezenta decizie a Consiliului.

               Articolul 2

               1.Decizia Comitetului pentru servicii și investiții se adoptă în toate limbile autentice ale acordului.

               2.Decizia adoptată de Comitetul pentru servicii și investiții se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        Decizia 001/2018 a Comitetului mixt CETA din 26 septembrie 2018 de adoptare a propriului regulament de procedură și a regulamentului de procedură al comitetelor specializate (JO L 190, 27.7.2018, p. 13), disponibilă pe site-ul internet
                  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2019/february/tradoc_157677.pdf
                  .

                     (2)

                        Instrument comun de interpretare privind Acordul economic și comercial cuprinzător (CETA) dintre Canada și Uniunea Europeană și statele sale membre (JO L 11, 14.1.2017, p. 3).

                     (3)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014 în cauza Germania/Consiliu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64.

                     (4)

                        În temeiul articolului 30.11 (Texte autentice) din acord, acordul se întocmește în dublu exemplar, în limbile bulgară, cehă, croată, daneză, engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, elenă, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, olandeză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă și suedeză, fiecare text fiind în egală măsură autentic.

                     (5)

                        Decizia (UE) 2017/37 a Consiliului din 28 octombrie 2016 privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a Acordului economic și comercial cuprinzător (CETA) dintre Canada, pe de o parte, și Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de altă parte (JO L 11, 14.1.2017, p. 1).

                     (6)

                        Decizia (UE) 2017/38 a Consiliului din 28 octombrie 2016 privind aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului economic și comercial cuprinzător (CETA) dintre Canada, pe de o parte, și Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de altă parte (JO L 11, 14.1.2017, p. 1080).

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 11.10.2019
            COM(2019) 460 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea de Decizie a Consiliului
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comitetului pentru servicii și investiții instituit în temeiul Acordului economic și comercial cuprinzător (CETA) dintre Canada, pe de o parte, și Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de altă parte, privind adoptarea unor norme de mediere în vederea utilizării de către părțile la litigiu în cadrul litigiilor în materie de investiții

               ANEXĂ

               PROIECT

               de DECIZIE nr. […/2019] A COMITETULUI PENTRU SERVICII ȘI INVESTIȚII

               din...

               de adoptare a unor norme de mediere în vederea utilizării de către părțile la litigiu în cadrul litigiilor în materie de investiții

               COMITETUL CETA PENTRU SERVICII ȘI INVESTIȚII,

               având în vedere articolul 26.2 alineatul (1) litera (b) din Acordul economic și comercial cuprinzător dintre Canada, pe de o parte, și Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de altă parte (denumit în continuare „acordul”),

               întrucât în temeiul articolului 8.44 alineatul (3) litera (c) din acord, Comitetul CETA pentru servicii și investiții poate să adopte norme de mediere destinate utilizării de către părțile la litigiu, în conformitate cu articolul 8.20 (Mediere) din acord,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Definiții

               În sensul prezentei decizii, se aplică următoarele definiții:

               (a)definițiile de la articolul 1.1 (Definiții cu aplicabilitate generală) din capitolul unu (Definiții generale și dispoziții inițiale) din acord;

               (b)definițiile de la articolul 8.1 (Definiții) din capitolul opt (Investiții) din acord;

               (c)„acord de mediere” înseamnă un acord încheiat în temeiul articolului 3 alineatul (4) din prezenta decizie; și

               (d)„mediator” înseamnă o persoană care conduce o procedură de mediere în conformitate cu articolul 8.20 (Mediere) din acord.

               Articolul 2

               Obiectivul și domeniul de aplicare

               Obiectivul mecanismului de mediere este de a facilita găsirea unei soluții convenite de comun acord pe baza unei proceduri complete și rapide, cu asistența unui mediator.

               Articolul 3

               Inițierea procedurii

               1.Oricare parte implicată într-un litigiu poate solicita, în orice moment, inițierea unei proceduri de mediere. O astfel de cerere se adresează celeilalte părți la litigiu în scris.

               2.În cazul în care cererea se referă la o presupusă încălcare a acordului de către autoritățile Uniunii Europene sau de către autoritățile statelor membre ale Uniunii Europene, și nu a fost stabilit un pârât în conformitate cu articolul 8.21 din acord (Stabilirea pârâtului pentru litigiile cu Uniunea Europeană sau statele sale membre), cererea se adresează Uniunii Europene. În cazul în care cererea este acceptată, răspunsul trebuie să precizeze dacă la mediere va fi parte la litigiu Uniunea Europeană sau statul membru în cauză
                  1
               .

               3.Partea la litigiu destinatară a unei astfel de cereri examinează cererea cu atenție și furnizează un răspuns de acceptare sau de respingere în scris în termen de 10 zile de la primirea ei.

               4.În cazul în care părțile la litigiu convin să recurgă la o procedură de mediere, acestea semnează un acord de mediere în scris, stabilind normele convenite de părțile la litigiu, care includ normele prezentei decizii. Acordul de mediere poate include un acord de a nu iniția sau de a nu continua orice alte proceduri de soluționare a litigiilor legate de problemele sau litigiile care fac obiectul procedurii de mediere:

               (a)în timp ce procedura de mediere este în curs; sau

               (b)în cazul în care părțile la litigiu au ajuns la o soluție convenită de comun acord.

               Un acord în temeiul paragrafului 4 litera (b) încetează să se aplice în cazul în care una dintre părțile la litigiu sau ambele părți la litigiu furnizează o notificare scrisă prin intermediul unei scrisori transmise mediatorului și celeilalte părți la litigiu, prin care încheie procedura de mediere.

               Articolul 4

               Numirea mediatorului

               1.În cazul în care ambele părți la litigiu convin asupra unei proceduri de mediere, se numește un mediator în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 8.20 alineatul (3) din acord. Părțile la litigiu depun eforturi pentru a conveni asupra unui mediator în termen de 15 zile de la primirea răspunsului la cerere. Un astfel de acord poate include numirea unui mediator dintre membrii Tribunalului constituit în conformitate cu articolul 8.27 alineatul (2) din acord sau dintre membrii Tribunalului de apel instituit în conformitate cu articolul 8.28 alineatul (3) din acord.

               2.Părțile la litigiu pot conveni, în scris, să înlocuiască mediatorul. În cazul în care un mediator demisionează, este inapt de muncă sau nu își poate îndeplini atribuțiile, se numește un nou mediator în conformitate cu articolul 8.20 alineatul (3) din acord și în conformitate cu alineatul (1).

               3.Mediatorul nu trebuie să fie cetățean al niciuneia dintre părțile la acord, cu excepția cazului în care părțile la litigiu convin altfel.

               4.În conformitate cu decizia Comitetului CETA pentru servicii și investiții privind Codul de conduită al membrilor Tribunalului, membrilor Tribunalului de apel și al mediatorilor, mediatorul asistă părțile la litigiu în vederea găsirii unei soluții convenite de comun acord.

               Articolul 5

               Regulamentul procedurii de mediere

               1.În termen de 10 zile de la numirea mediatorului, partea la litigiu care a invocat procedura de mediere prezintă mediatorului și celeilalte părți la litigiu, în scris, o descriere detaliată a problemei. În termen de 20 de zile de la data primirii informațiilor în cauză, cealaltă parte la litigiu poate pune la dispoziție, în scris, observațiile sale cu privire la descrierea problemei. Fiecare dintre părțile la litigiu poate include în descrierea sa sau în observațiile sale orice informații pe care le consideră relevante.

               2.Mediatorul poate decide cu privire la modalitatea cea mai adecvată de a clarifica problema în cauză. Mai exact, mediatorul poate să organizeze reuniuni între părțile la litigiu, să consulte părțile respective împreună sau individual, să solicite asistență sau consultanță din partea experților relevanți și a părților interesate și să furnizeze orice sprijin suplimentar solicitat de părțile la litigiu. Cu toate acestea, înainte de a solicita asistență sau de a se consulta cu experții relevanți și cu părțile interesate, mediatorul se consultă cu părțile la litigiu.

               3.Mediatorul poate să dea un aviz și să propună o soluție care să fie examinată de părțile la litigiu, care pot accepta sau respinge soluția propusă sau pot conveni asupra unei soluții diferite. Mediatorul nu poate însă să ia o decizie privind compatibilitatea măsurii în cauză cu acordul.

               4.Procedura are loc pe teritoriul părții care este parte la litigiu sau, cu acordul părților, în orice alt loc sau prin orice alt mijloc.

               5.Părțile la litigiu depun toate eforturile pentru a ajunge la o soluție convenită de comun acord în termen de 60 de zile de la data numirii mediatorului. În așteptarea unui acord final, părțile la litigiu pot lua în considerare posibile soluții provizorii.

               6.La cererea părților la litigiu, mediatorul le transmite acestora în scris un proiect de raport faptic, furnizând o scurtă descriere (1) a oricărei măsuri care face obiectul procedurilor; (2) a procedurilor desfășurate; și (3) a soluției convenite de comun acord la finalul acestor proceduri, inclusiv a eventualelor soluții provizorii. Mediatorul prevede un termen de 15 zile în care părțile la litigiu pot să trimită observații privind proiectul de raport. După analizarea observațiilor părților la litigiu care au fost prezentate în cadrul acestui termen, mediatorul le trimite acestora, în scris, un raport faptic definitiv în termen de 15 zile. Raportul bazat pe date concrete nu include nicio interpretare a dispozițiilor acordului.

               7.În conformitate cu articolul 8.20 alineatul (5) din acord, procedura de mediere se încheie prin notificarea scrisă a unei părți la litigiu sau a ambelor părți la litigiu, transmisă prin intermediul unei scrisori mediatorului și celeilalte părți la litigiu, la data la care este transmisă notificarea.

               Articolul 6

               Punerea în aplicare a soluției convenite de comun acord

               1.În cazul în care părțile la litigiu au adoptat o soluție convenită de comun acord, fiecare dintre părțile la litigiu ia măsurile necesare pentru a pune în aplicare soluția convenită de comun acord în termenul stabilit.

               2.Partea la litigiu care pune soluția în aplicare informează cealaltă parte la litigiu în scris cu privire la acțiunile sau măsurile luate pentru a pune în aplicare soluția convenită de comun acord.

               Articolul 7

               Relația cu soluționarea litigiilor

               1.Procedura din cadrul acestui mecanism de mediere nu are ca scop de a servi drept bază pentru soluționarea litigiilor în legătură cu acordul sau cu alt acord. O parte la litigiu nu se poate baza pe elementele următoare și nu le poate introduce ca probe în aceste proceduri de soluționare a litigiilor, iar un organism de arbitraj nu poate lua în considerare:

               (a)pozițiile adoptate, declarațiile făcute sau opiniile exprimate de una dintre părțile la litigiu în cursul procedurii de mediere;

               (b)faptul că o parte la litigiu și-a arătat disponibilitatea de a accepta o soluție pentru măsura supusă medierii;

               (c)recomandările oferite sau propunerile făcute sau opiniile exprimate de mediator; sau

               (d)conținutul unui proiect sau al unui raport faptic definitiv întocmit de către un mediator.

               2.Sub rezerva articolului 3 alineatul (4) din prezenta decizie, mecanismul de mediere nu aduce atingere drepturilor și obligațiilor părților și părților la litigiu în temeiul secțiunii F (Procedurile de soluționare a litigiilor legate de investiții între investitori și state), precum și capitolului douăzeci și nouă (Soluționarea litigiilor).

               3.Acordul de mediere dintre părțile la litigiu și orice soluție convenită de comun acord se pune la dispoziția publicului. Versiunile făcute publice nu pot conține informații pe care una dintre părțile la litigiu le-a desemnat ca fiind confidențiale. Cu excepția cazului în care părțile la litigiu convin altfel, toate etapele procedurii, inclusiv orice recomandare sau soluție propusă, sunt confidențiale. Cu toate acestea, orice parte la litigiu poate divulga publicului faptul că este în curs o procedură de mediere.

               Articolul 8

               Termene

               Orice termen menționat în prezenta decizie poate fi modificat de comun acord de către părțile la litigiu.

               Articolul 9

               Costuri

               1.Fiecare parte la litigiu își suportă propriile cheltuieli aferente participării la procedura de mediere.

               2.Părțile la litigiu împart în mod egal cheltuielile aferente aspectelor organizatorice, inclusiv remunerația și cheltuielile mediatorului. Remunerația mediatorului este în conformitate cu cea prevăzută pentru membrii Tribunalului în temeiul articolului 8.27 alineatul (14) din acord.

               Articolul 10

               Intrare în vigoare

               Prezenta decizie se publică și intră în vigoare la data intrării în vigoare a secțiunii F (Procedura de soluționare a litigiilor legate de investiții între investitori și stat) din capitolul opt (Investiții) din acord, sub rezerva transmiterii de către părți de notificări scrise pe canale diplomatice care atestă că au îndeplinit cerințele și procedurile juridice necesare.

               Adoptată la …, la data de …

                     (1)

                        Pentru mai multă certitudine, atunci când cererea se referă la un tratament acordat de Uniunea Europeană,  la mediere partea la litigiu este Uniunea Europeană și orice stat membru vizat este pe deplin asociat la mediere. Atunci când cererea se referă exclusiv la un tratament acordat de un stat membru, la mediere partea la litigiu este statul membru vizat, cu excepția cazului în care acesta solicită Uniunii Europene să fie parte la litigiu.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 31.10.2019
            COM(2019) 556 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea de decizie a Consiliului
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comitetului mixt de punere în aplicare instituit în temeiul articolului 18 din Acordul de parteneriat voluntar dintre Uniunea Europeană și Republica Socialistă Vietnam privind asigurarea respectării legislației, guvernanța și schimburile comerciale în sectorul forestier, în ceea ce privește adoptarea regulamentului de procedură al Comitetului mixt de punere în aplicare

               ANEXĂ

               REGULAMENTUL DE PROCEDURĂ AL COMITETULUI MIXT DE PUNERE ÎN APLICARE

               în temeiul Acordului de parteneriat voluntar dintre Uniunea Europeană și Republica Socialistă Vietnam privind asigurarea respectării legislației, guvernanța și schimburile comerciale în sectorul forestier (denumit în continuare „acordul”)

               Articolul 1

               Componență și președinție

               1. Comitetul mixt de punere în aplicare (Joint Implementation Committee – „JIC”) este compus astfel cum se prevede la articolul 18 din acord.

               2. JIC este prezidat în comun de către șeful Delegației Uniunii Europene în Republica Socialistă Vietnam, în numele Uniunii Europene, și de către viceministrul, Ministerul Agriculturii și Dezvoltării Rurale, în numele Republicii Socialiste Vietnam (denumite în continuare „părțile”).

               Articolul 2

               Reprezentare

               Înaintea fiecărei reuniuni a JIC, fiecare parte o informează pe cealaltă cu privire la componența preconizată a delegației sale.

               Articolul 3

               Observatori și experți

               Cu acordul părților, președinții JIC pot invita experți și observatori să asiste la reuniunile comitetului pentru a oferi informații referitoare la subiecte specifice, în măsura în care acestea sunt utile pentru a fundamenta punerea în aplicare a acordului.

               Articolul 4

               Grupuri de lucru și organisme subsidiare

               Părțile la JIC pot institui, de comun acord, grupuri de lucru sau alte organisme subsidiare, inclusiv:

               (i) reuniuni mixte de experți având drept scop sprijinirea activității de natură tehnică a JIC și examinarea aspectelor tehnice, dacă se consideră că acest lucru este necesar;

               (ii) orice alt organism în legătură cu care JIC consideră că este cazul să-l instituie.

               Articolul 5

               Secretariatul

               Un funcționar din cadrul Delegației Uniunii Europene în Republica Socialistă Vietnam și un funcționar al Administrației Pădurilor din cadrul Ministerului Agriculturii și Dezvoltării Rurale al Republicii Socialiste Vietnam asigură în comun secretariatul JIC pentru a furniza sprijin administrativ JIC și organismelor pe care acesta decide să le instituie.

               Articolul 6

               Corespondența

               1. Reprezentanții părților responsabili de comunicările oficiale privind punerea în aplicare a acordului sunt șeful Delegației Uniunii Europene în Republica Socialistă Vietnam și viceministrul, Ministerul Agriculturii și Dezvoltării Rurale din Republica Socialistă Vietnam, astfel cum se prevede la articolul 20 din acord.

               2. Toată corespondența adresată JIC este direcționată către secretariatul acestuia.

               3. Secretariatul se asigură de transmiterea corespondenței adresate JIC către cei doi președinți ai acestuia și, atunci când este cazul, de difuzarea sa cu titlu de documente menționate la articolul 9 din prezentul regulament de procedură către toți ceilalți membri ai JIC.

               4. Secretariatul trimite destinatarilor corespondența din partea oricăruia dintre cei doi președinți și, dacă este cazul, o difuzează cu titlu de documente menționate la articolul 9 din prezentul regulament de procedură către toți ceilalți membri ai JIC.

               Articolul 7

               Reuniuni

               1. JIC se reunește cel puțin de două ori pe an în primii doi ani și o dată pe an în următorii ani, la o dată și cu o ordine de zi convenite în prealabil de către părți.

               2. Fiecare parte poate solicita organizarea de reuniuni suplimentare ori de câte ori împrejurările impun acest lucru, în cazul în care părțile sunt de acord. Aceste reuniuni suplimentare se pot desfășura în cadrul unor întâlniri personale sau prin videoconferință, în cazul în care părțile decid acest lucru de comun acord.

               3. Reuniunile JIC sunt convocate de secretariatul acestuia.

               Articolul 8

               Ordinea de zi a reuniunilor

               1. Secretariatul JIC întocmește o ordine de zi provizorie pentru fiecare reuniune a JIC pe baza propunerilor făcute de către părți. Ordinea de zi provizorie se transmite președinților și membrilor JIC cel târziu cu cincisprezece (15) zile lucrătoare înainte de începerea reuniunii.

               2. Completările sau modificările ordinii de zi trebuie să parvină secretariatului cel târziu cu zece (10) zile lucrătoare înainte de începerea reuniunii, deși aceste puncte nu vor fi înscrise pe ordinea de zi provizorie decât dacă secretariatul a primit documentele justificative relevante cel târziu cu zece (10) zile lucrătoare înaintea reuniunii.

               3. Ordinea de zi se adoptă de către JIC la începutul fiecărei reuniuni. Orice punct care nu figurează pe ordinea de zi provizorie poate fi înscris pe ordinea de zi în cazul în care părțile aprobă acest lucru de comun acord.

               4. Cu acordul părților, secretariatul poate reduce termenele indicate la alineatul (1) pentru a ține seama de circumstanțele unui caz particular.

               Articolul 9

               Documente

               Fiecare parte trimite secretariatului toate documentele relevante cu cel puțin zece (10) zile lucrătoare înainte de următoarea reuniune a JIC. Documentele pot fi trimise în orice moment înainte de următoarea reuniune a JIC în cazul în care nu vor avea neapărat vreo consecință asupra deliberărilor acestuia.

               Articolul 10

               Decizii și recomandări

               1. Atunci când este împuternicit în acest sens în temeiul acordului, JIC adoptă decizii și recomandări de comun acord.

               2. Între reuniuni, JIC poate adopta decizii sau recomandări prin procedură scrisă în cazul în care ambele părți convin astfel. O procedură scrisă constă într-un schimb de note între părți. Copreședinții sunt împuterniciți să facă astfel de schimburi de note și să confirme acordul cu privire la orice decizie, dacă este necesar.

               3. Deciziile și recomandările JIC se intitulează „Decizia” și, respectiv, „Recomandarea” și sunt urmate de un număr de ordine, de data adoptării și de o descriere a obiectului lor. Fiecare decizie prevede data intrării sale în vigoare.

               4. Deciziile și recomandările adoptate de JIC se autentifică de către reprezentantul Uniunii Europene în Republica Socialistă Vietnam și de Ministerul Agriculturii și Dezvoltării Rurale în numele Republicii Socialiste Vietnam.

               5. Deciziile și recomandările se transmit fiecăruia dintre copreședinții menționați la articolul 20 din acord.

               Articolul 11

               Procesul-verbal al reuniunii

               1. Cele două părți întocmesc împreună procesul-verbal al reuniunii la încheierea fiecărei reuniuni a JIC. Procesul-verbal al reuniunii se semnează și se face public.

               2. Procesul-verbal al reuniunii cuprinde orice declarație sau decizie a cărei includere a fost solicitată de oricare dintre părți.

               3. Procesul-verbal al reuniunii se întocmește în limba engleză și în limba vietnameză.

               Articolul 12

               Misiuni pe teren

               În cazul în care una dintre părți solicită efectuarea unei misiuni comune pe teren având legătură cu acordul, cele două părți convin de comun acord asupra mandatului și calendarului misiunii.

               Articolul 13

               Limbi

               1. Limbile de lucru ale JIC sunt engleza și vietnameza.

               2. JIC deliberează și adoptă decizii și recomandări pe baza documentației și a propunerilor redactate în limba engleză și în limba vietnameză.

               Articolul 14

               Cheltuieli

               Fiecare parte suportă eventualele cheltuieli ocazionate de participarea la întrunirile JIC, atât cheltuielile cu personalul, călătoria și șederea, cât și cheltuielile poștale și de telecomunicații.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 31.10.2019
            COM(2019) 556 final
            2019/0244(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comitetului mixt de punere în aplicare instituit în temeiul articolului 18 din Acordul de parteneriat voluntar dintre Uniunea Europeană și Republica Socialistă Vietnam privind asigurarea respectării legislației, guvernanța și schimburile comerciale în sectorul forestier, în ceea ce privește adoptarea regulamentului de procedură al Comitetului mixt de punere în aplicare

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la decizia de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comitetului mixt de punere în aplicare (Joint Implementation Committee – „JIC”) instituit în temeiul articolului 18 din Acordul de parteneriat voluntar dintre Uniunea Europeană și Republica Socialistă Vietnam privind asigurarea respectării legislației, guvernanța și schimburile comerciale în sectorul forestier, în ceea ce privește adoptarea preconizată a regulamentului de procedură al acestui comitet

               2.Contextul propunerii

               2.1.Acordul de parteneriat voluntar dintre Uniunea Europeană și Republica Socialistă Vietnam privind asigurarea respectării legislației, guvernanța și schimburile comerciale în sectorul forestier

               Prin Acordul de parteneriat voluntar dintre Uniunea Europeană și Republica Socialistă Vietnam privind asigurarea respectării legislației, guvernanța și schimburile comerciale în sectorul forestier (denumit în continuare „acordul”) se urmărește să se garanteze că tot lemnul și toate produsele din lemn importate în Uniunea Europeană din Republica Socialistă Vietnam care fac obiectul acordului au fost produse în mod legal. Acest obiectiv va fi îndeplinit prin instituirea și punerea în aplicare a unui sistem de asigurare a legalității lemnului din Vietnam (Vietnam Timber Legality Assurance System – „VNTLAS”), prin intermediul căruia se va verifica dacă lemnul și produsele din lemn au fost produse în mod legal și se va garanta că numai transporturile verificate care îndeplinesc aceste condiții sunt exportate în Uniune. Acordul a intrat în vigoare la 1 iunie 2019.

               2.2.Comitetul mixt de punere în aplicare

               Comitetul mixt de punere în aplicare (JIC), prevăzut la articolul 18 din acord și descris mai în amănunt în anexa IX la acord, îndeplinește rolul de facilitare a gestionării, monitorizării și revizuirii acordului. De asemenea, JIC facilitează dialogul și schimburile de informații dintre părțile la acord. Acesta adoptă decizii prin consens. JIC este coprezidat de viceministrul, Ministerul Agriculturii și Dezvoltării Rurale și de șeful Delegației, Delegația Uniunii Europene în Republica Socialistă Vietnam.

               2.3.Actul JIC avut în vedere

               În săptămâna 11-15 noiembrie 2019, în cadrul primei sale reuniuni, JIC urmează să-și adopte propriul regulament de procedură (denumit în continuare „actul avut în vedere”).

               Scopul actului avut în vedere este de a reglementa modul în care părțile la acord cooperează în cadrul JIC. Actul descrie componența JIC, posibilitatea de a înființa organisme subsidiare în cadrul acestuia, secretariatul acestuia și modul în care trebuie organizate reuniunile JIC. Actul avut în vedere prevede că JIC, astfel cum este împuternicit în temeiul acordului, adoptă decizii și recomandări pe baza consensului prin procedură scrisă, constând într-un schimb de note.

               3.Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii

               Actul avut în vedere stabilește poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul JIC instituit în conformitate cu articolul 18 din acord, cu privire la adoptarea regulamentului de procedură al JIC.

               Părțile la acord au convenit asupra proiectului de regulament de procedură. Sub rezerva procedurilor decizionale ale Uniunii, regulamentul de procedură ar trebui să fie adoptat în cadrul primei reuniuni a JIC, programată în noiembrie 2019.

               Regulamentul de procedură al JIC, atașat, este foarte similar cu cele adoptate de comitetele mixte de punere în aplicare instituite prin alte acorduri de parteneriat voluntar.

               Adoptarea acestui document este esențială pentru ca dispozițiile acordului să fie operaționale. Mai precis, acesta permite JIC să pună în aplicare dispozițiile articolelor 9 (dezacorduri sau dificultăți persistente apărute în cadrul consultărilor cu privire la licențele FLEGT), 10 (plângeri transmise Comitetului mixt de punere în aplicare de către evaluatorul independent), 12 (notificarea, comanda efectuării unei evaluări independente a regimului de licențe FLEGT și recomandarea cu privire la data de la care va începe să se aplice pe deplin regimul de licențe FLEGT), 18 (instituirea și funcționarea Comitetului mixt de punere în aplicare) din acord și ale anexei IX la acord (funcțiile Comitetului mixt de punere în aplicare).

               4.Temei juridic

               4.1.Temeiul juridic procedural

               4.1.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului.”

               Noțiunea de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional care reglementează organismul în cauză. Sunt, de asemenea, incluse instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  1
               .

               4.1.2.Aplicarea la cazul în discuție

               JIC este un organism creat printr-un acord, și anume Acordul de parteneriat voluntar dintre Uniunea Europeană și Republica Socialistă Vietnam privind asigurarea respectării legislației, guvernanța și schimburile comerciale în sectorul forestier.

               Actul pe care JIC este invitat să îl adopte este un act cu efecte juridice, întrucât acesta reglementează modul în care părțile la acord colaborează la punerea în aplicare a acordului, inclusiv în ceea ce privește posibilitatea de a adopta modificări ale anexelor la acesta.

               Actul avut în vedere nu completează și nici nu schimbă cadrul instituțional al acordului.

               Prin urmare, temeiul juridic procedural al deciziei propuse este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2.Temeiul juridic material

               4.2.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               4.2.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere se referă, în general, la funcționarea organismelor internaționale create în temeiul acordului. Rezultă că domeniul sub incidența căruia intră decizia atacată trebuie apreciat în raport cu acordul de parteneriat în ansamblu [Cauza C-244/17, Comisia/Consiliul (Kazahstan), ECLI:UE:C:2018:662]. Obiectivul acordului este de a oferi un cadru juridic de natură să garanteze că tot lemnul și toate produsele din lemn importate în Uniunea Europeană din Republica Socialistă Vietnam care fac obiectul acordului au fost produse în mod legal. Componenta principală a acordului o constituie politica comercială comună.

               Prin urmare, temeiurile juridice materiale ale deciziei propuse sunt articolul 207 alineatul (3) și articolul 207 alineatul (4) primul paragraf din TFUE.

               4.3.Concluzie

               Temeiul juridic al deciziei propuse ar trebui să fie articolul 207 alineatul (3) și articolul 207 alineatul (4) primul paragraf din TFUE, coroborate cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               2019/0244 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comitetului mixt de punere în aplicare instituit în temeiul articolului 18 din Acordul de parteneriat voluntar dintre Uniunea Europeană și Republica Socialistă Vietnam privind asigurarea respectării legislației, guvernanța și schimburile comerciale în sectorul forestier, în ceea ce privește adoptarea regulamentului de procedură al Comitetului mixt de punere în aplicare

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 alineatul (3) și articolul 207 alineatul (4) primul paragraf, coroborate cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Acordul de parteneriat voluntar dintre Uniunea Europeană și Republica Socialistă Vietnam privind asigurarea respectării legislației, guvernanța și schimburile comerciale în sectorul forestier (denumit în continuare „acordul”) a fost încheiat de Uniune prin Decizia (UE) 2019/854 a Consiliului din 15 aprilie 2019
                  2
                și a intrat în vigoare la 1 iunie 2019.

               (2)În temeiul articolului 18 alineatul (3) din acord, Comitetul mixt de punere în aplicare a acordului (Joint Implementation Committee – „JIC”) își adoptă propriul regulament de procedură.

               (3)În cadrul reuniunii sale din 13 noiembrie 2019, JIC urmează să își adopte regulamentul de procedură.

               (4)Este indicat să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul JIC, întrucât regulamentul de procedură va avea caracter obligatoriu pentru Uniune.

               (5)În cadrul primei sale reuniuni, JIC ar trebui să adopte regulamentul de procedură atașat la prezenta decizie, astfel încât să asigure de la bun început o colaborare armonioasă și transparentă între Uniunea Europeană și Republica Socialistă Vietnam în ceea ce privește punerea în aplicare a acordului și, în cele din urmă, regimul UE de licențe privind asigurarea respectării legislației, guvernanța și schimburile comerciale în sectorul forestier,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               1.Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul primei reuniuni a JIC se bazează pe proiectul de regulament de procedură al JIC atașat la prezenta decizie.

               2.Având în vedere evoluțiile din cadrul viitoarei Conferințe a părților și în urma consultărilor cu statele membre care se desfășoară pe parcursul reuniunilor de coordonare la fața locului, reprezentanții Uniunii pot conveni modificări minore ale proiectului de regulament de procedură atașat la prezenta decizie, fără a mai fi necesară o nouă decizie a Consiliului.

               Articolul 2

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, Germania/Consiliu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 6.11.2019
            COM(2019) 575 final
            2019/0248(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Organizației Maritime Internaționale cu ocazia celei de a 31-a sesiuni a Adunării OMI, privind adoptarea amendamentelor la Rezoluția A.658 (16) referitoare la utilizarea și aplicarea materialelor retroreflectorizante pe mijloacele de salvare, procedurile pentru controlul statului portului, 2017 [Rezoluția A.1119 (30)] și Orientările pentru inspecții din cadrul Sistemului armonizat de inspecții și de certificare (HSSC) [Rezoluția A.1120 (30)]

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la decizia de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul celei de a 31-a sesiuni a Adunării Organizației Maritime Internaționale, care va avea loc la Londra în perioada 25 noiembrie - 4 decembrie 2019, în legătură cu adoptarea preconizată

               ·a unor amendamente privind utilizarea și aplicarea materialelor retroreflectorizante pe mijloacele de salvare;

               ·a unor proceduri pentru controlul statului portului 2019;

               ·și a unor amendamente aduse orientărilor pentru inspecții în conformitate cu Sistemul armonizat de inspecții și de certificare (HSSC).

               1.Contextul propunerii

               1.1.Convenția privind Organizația Maritimă Internațională (OMI)

               Convenția privind Organizația Maritimă Internațională (OMI) (denumită în continuare „acordul”) instituie OMI, al cărei scop este să ofere un mecanism pentru cooperarea între guverne în domeniul reglementărilor și al practicilor guvernamentale referitoare la aspecte tehnice diverse care afectează transportul maritim în contextul comerțului internațional și să încurajeze adoptarea generală a celor mai înalte standarde posibile în materie de securitate maritimă, de eficiență a navigației și de prevenire și control al poluării marine cauzate de nave, promovând condiții de concurență echitabile, precum și să abordeze aspectele administrative și juridice conexe.

               Acordul a intrat în vigoare la 17 martie 1958.

               Toate statele membre sunt părți la acord.

               1.2.Organizația Maritimă Internațională

               Organizația Maritimă Internațională (OMI) este agenția specializată a Organizației Națiunilor Unite responsabilă cu siguranța și securitatea transportului maritim și cu prevenirea poluării marine de către nave. Ea este autoritatea mondială responsabilă cu stabilirea standardelor în ceea ce privește siguranța, securitatea și performanța de mediu a transportului maritim internațional. Rolul său principal constă în crearea unui cadru de reglementare echitabil și eficace pentru industria transportului maritim, care să fie adoptat și pus în aplicare la nivel mondial.

               Toate statele membre sunt membre ale OMI. Comisia Europeană are statut de observator în cadrul Organizației Maritime Internaționale începând din 1974, pe baza unui Acord de cooperare și colaborare între Organizația Interguvernamentală Consultativă pentru Navigație Maritimă (Inter-Governmental Maritime Consultative Organisation, IMCO)
                  1
                și Comisia Comunităților Europene cu privire la chestiuni de interes comun pentru părți.

               Participarea la organizație în calitate de membru este deschisă tuturor statelor. Adunarea este compusă din toți membrii. Sesiunile ordinare ale Adunării au loc o dată la doi ani. Adunarea este organul de conducere al OMI. Adunarea stabilește programul de lucru și votează bugetul la care contribuie toți membrii. În plus, Adunarea poate recomanda membrilor să adopte reglementări și orientări privind siguranța maritimă, prevenirea și controlul poluării marine provenite de la nave și alte aspecte privind efectul transportului maritim asupra mediului marin, atribuite Organizației prin intermediul sau în temeiul unor instrumente internaționale, sau amendamente la astfel de reglementări și orientări care i-au fost prezentate. Majoritatea membrilor, alții decât membrii asociați, constituie cvorumul la reuniunile Adunării.

               1.3.Actele avute în vedere de Adunarea OMI

               În perioada 25 noiembrie - 4 decembrie 2019, în cadrul celei de a 31-a sesiuni ale sale (A 31), Adunarea OMI urmează să adopte:

               amendamente privind utilizarea și aplicarea materialelor retroreflectorizante pe mijloacele de salvare;

               proceduri pentru controlul statului portului 2019 și

               amendamente aduse orientărilor pentru inspecții în conformitate cu Sistemul armonizat de inspecții și de certificare (HSSC).

               Scopul actelor avute în vedere este:

               1.să se actualizeze mijloacele actuale de testare a materialelor la intemperii simulate, prin eliminarea unui dispozitiv cu arc carbonic, care este depășit și se utilizează rar;

               2.să se aducă la zi actualele proceduri adoptate în 2017 pentru controlul statului portului prin includerea de trimiteri la măsurile adoptate ulterior de organismele OMI (a 30-a sesiune a Adunării OMI, a 72-a, 73-a și 74-a sesiune a Comitetului pentru protecția mediului marin și a 99-a, 100-a și 101-a sesiune a Comitetului pentru siguranță maritimă), precum și să se modifice apendicele specifice 8 și 11 și să se introducă un nou apendice 18; și

               3.să se actualizeze orientările pentru inspecții pentru a reflecta amendamentele recente aduse instrumentelor obligatorii, în primul rând Convenția privind gestionarea apei de balast, dar și anumite elemente din Convenția SOLAS și din Convenția MARPOL, cum ar fi spațiile de categorie specială din navele de pasageri și, respectiv, declarațiile de conformitate privind consumul de păcură.

               2.POZIȚIILE CARE URMEAZĂ SĂ FIE ADOPTATE ÎN NUMELE UNIUNII

               2.1.Amendamente la Rezoluția A.658(16) privind utilizarea și aplicarea materialelor retroreflectorizante pe mijloacele de salvare.

               În cadrul celei de a 101-a sesiuni a Comitetului pentru Siguranță Maritimă (MSC 101) a fost reamintit faptul că, în cadrul sesiunii sale anterioare, în urma examinării documentului MSC 100/19/4 prezentat de statele membre ale UE și de Comisie, care propunea amendamente la Rezoluția A.658(16) privind utilizarea și aplicarea materialelor retroreflectorizante pe mijloacele de salvare, Comitetul a fost de acord cu eliminarea cuvintelor „arc carbonic” de la punctul 4.10 și a solicitat Secretariatului OMI să elaboreze un proiect de rezoluție a Adunării, pe care să-l supună aprobării în cadrul MSC 101, în vederea înaintării către A 31 spre adoptare (MSC 100/20, punctele 19.14 și 19.15). Au fost exprimate opinii care susțineau că eliminarea termenului ar putea face dispoziția prea vagă.

               Comitetul, după ce a luat act de posibilitatea transmiterii către A 31 a propunerilor relevante, care să abordeze problema menționată mai sus, a aprobat proiectul de rezoluție a Adunării privind amendamentele la utilizarea și aplicare materialelor retroreflectorizante pe mijloacele de salvare [Rezoluția A.658(16)].

               Amendamentele la Rezoluția A.658(16) privind utilizarea și aplicarea materialelor retroreflectorizante pe mijloacele de salvare sunt prevăzute în anexa 27 la documentul MSC 101/24 al OMI. Punctul 14.41 din Raportul MSC 101 (MSC 101/24) indică faptul că adoptarea acestor amendamente este prevăzută să aibă loc în cadrul celei de-a 31-a sesiuni a Adunării OMI (A.31).

               2.2.Amendamente la procedurile de control al statului portului, 2017 [rezoluția A.1119 (30)]

               Procedurile OMI pentru controlul statului portului 2017 [Rezoluția A1119 (30)] conțin orientări cu privire la anumite subiecte, figurând ca apendice la documentul principal. La cea de a 5-a sesiune a subcomitetului pentru punerea în aplicare a instrumentelor OMI (III 5), au fost convenite revizuiri ale procedurilor de control al statului portului, în special în ceea ce privește apendicele 2 referitor la orientările privind reținerea navelor (a se vedea documentul III 5/15 al OMI, punctul 5.34), urmând să fie dezvoltate în continuare între sesiuni, în vederea prezentării unui proiect de proceduri pentru controlul statului portului, 2019, împreună cu un proiect de rezoluție, în cadrul III 6, spre examinare, înainte de eventuala transmitere directă către A 31 spre analiză în vederea adoptării, sub rezerva aprobării de către comitete.

               În cadrul celei de a 101-a sesiuni a Comitetului pentru siguranță maritimă (MSC 101), Comitetul a luat act de transmiterea de către III 5 a unor proiecte de amendamente la apendicele 8 (Orientări pentru inspectorii care efectuează controlul statului portului privind Codul ISM) și la apendicele 11 (Orientări pentru inspectorii care efectuează controlul statului portului privind certificarea navigatorilor, personalul și orele de odihnă) la Procedurile privind controlul statului portului, 2017 [Rezoluția A.1119 (30)] pentru cea de a 6-a sesiune a subcomitetului privind elementul uman, formarea și cartul (HTW 6) spre revizuire tehnică și consiliere pentru III 6. În cadrul MSC 101 s-a convenit ca rezultatul relevant al HTW 6 să fie transmis către III 6 spre analiză atunci când se pregătește proiectul de rezoluție a Adunării privind procedurile de control al statului portului, 2019. În continuare, Comitetul a autorizat III 6 să raporteze rezultatul activității sale direct în cadrul celei de a 31-a sesiuni a Adunării (A.31) în vederea adoptării de către respectiva Adunare (a se vedea documentul MSC 101/24 al OMI, punctul 10.15.3).

               III 6 a revizuit și a finalizat amendamentele la apendicele 7 și 11 menționate mai sus și, la solicitarea MEPC 74, a inclus un nou apendice 18 „Rezoluția MEPC.321(74) referitoare la Orientările din 2019 privind controlul statului portului în temeiul capitolului 3 din anexa VI la MARPOL”, în legătură cu limita de sulf pentru 2020 și interdicția de transport la bordul navei al păcurii neconforme, în scopul arderii pentru propulsie sau funcționare, începând cu 1 martie 2020. Acesta a actualizat apendicele 19 privind lista instrumentelor relevante pentru procedurile de control al statului portului, pentru a reflecta evoluțiile ulterioare procedurilor de control al statului portului 2017.

               III 6 a aprobat amendamentele aduse procedurilor de control al statului portului 2017 și a autorizat transmiterea acestora spre adoptare în A31. Revizuirea Rezoluției A.1119 (30) privind procedurile de control al statului portului figurează în anexa XX la documentul III 6/15 al OMI. Punctul XX din raportul III 6 (III 6/15) precizează faptul că adoptarea acestor amendamente este preconizată să aibă loc în cadrul celei de-a 31-a sesiuni a Adunării OMI (A.31).

               2.3.Amendamente aduse orientărilor pentru inspecții în conformitate cu Sistemul armonizat de inspecții și de certificare (HSSC) [Rezoluția A.1120 (30)]

               În cadrul celei de a 5-a sesiuni a subcomitetului pentru punerea în aplicare a instrumentelor OMI (III 5), subcomitetul a reamintit că, la sesiunea sa anterioară, a înființat Grupul de corespondență pentru revizuirea Orientărilor pentru inspecții în cadrul HSSC și a listei neexhaustive de obligații în temeiul instrumentelor relevante pentru Codul de punere în aplicare a instrumentelor OMI (Codul III), pentru a actualiza în continuare Orientările pentru inspecții prin includerea cerințelor care decurg din amendamentele aduse instrumentelor relevante ale OMI care intră în vigoare până la 31 decembrie 2019 inclusiv, în vederea prezentării de proiecte de orientări modificate în conformitate cu HSSC la A 31 spre adoptare. Aceste amendamente includ, pentru SOLAS, spațiile de categorie specială de pe navele de pasageri și pentru MARPOL, declarații de conformitate privind consumul de păcură în ceea ce privește colectarea de date privind GES. În cadrul celei de a 101-a sesiuni a Comitetului pentru siguranța maritimă (MSC 101), Comitetul a luat act de rezultatul III 5 și a punctat câteva chestiuni nesoluționate, apoi a autorizat III 6 să raporteze rezultatul lucrărilor sale direct în cadrul celei de a 31-a sesiuni a Adunării (A.31) în vederea adoptării de către respectiva Adunare [a se vedea documentul MSC 101/24 al OMI, punctul 10.15.1].

               III 6 a luat în considerare amendamentele aduse Orientărilor HSSC și a autorizat transmiterea lor spre adoptare în cadrul A31. Amendamentele aduse Rezoluției A.1120 (30) referitoare la orientările pentru inspecții în conformitate cu Sistemul armonizat de inspecții și de certificare (HSSC) sunt stabilite în anexa XX la documentul III 6/15 al OMI. Punctul XX din raportul III 6 (III 6/15) precizează faptul că adoptarea acestor amendamente este preconizată să aibă loc în cadrul celei de-a 31-a sesiuni a Adunării OMI (A.31).

               2.4.Legislația și competențele UE în materie

               2.4.1.Amendamente privind utilizarea și aplicarea materialelor retroreflectorizante pe mijloacele de salvare

               Aceste materiale aplicate pe mijloacele de salvare privesc echipamentele maritime care intră în domeniul de aplicare al Directivei 2014/90/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 iulie 2014 privind echipamentele maritime și de abrogare a Directivei 96/98/CE a Consiliului
                  2
               . Materialele retroreflectorizante fac obiectul dispozițiilor incluse în Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/773 al Comisiei din 15 mai 2018 privind cerințele de proiectare, de construcție și de performanță, precum și standardele de încercare pentru echipamentele maritime și de abrogare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2017/306
                  3
               . În special, în acest regulament de punere în aplicare se face referire la Rezoluția A.658(16) a OMI referitoare la utilizarea și aplicarea materialelor retroreflectorizante pe mijloacele de salvare. Toate amendamentele la rezoluția OMI și la rezoluțiile ulterioare vor avea, prin urmare, un efect direct asupra cerințelor regulamentului.

               2.4.2.Amendamente la procedurile de control al statului portului, 2017 [rezoluția A.1119 (30)]

               Directiva 2009/16/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind controlul statului de port
                  4
                (Directiva PSC) se referă la aplicarea, la navele care utilizează porturile Uniunii și care navighează în apele aflate sub jurisdicția statelor membre, a standardelor internaționale privind siguranța maritimă, prevenirea poluării și condițiile de viață și de muncă la bordul navelor. Obiectivul Directivei PSC este de a reduce, în apele aflate sub jurisdicția statelor membre, transportul maritim care nu corespunde standardelor. Certificatele și documentele, inclusiv carnetele de serviciu, sunt verificate de către responsabilii PSC. Trebuie remarcat faptul că Directiva PSC prevede obligația statelor membre de a aplica orientările din Memorandumul de înțelegere de la Paris și nu se referă la orientările OMI, care sunt inspirate din orientările din Memorandumul de înțelegere de la Paris, fără însă a fi identice cu acestea. Prin urmare, există competența UE în acest domeniu, dar efectul juridic al orientărilor OMI cu privire la PSC asupra legislației UE este în cel mai bun caz unul indirect.

               2.4.3.Amendamente aduse orientărilor pentru inspecții în conformitate cu Sistemul armonizat de inspecții și de certificare (HSSC) [Rezoluția A.1120 (30)]

               Regulamentul (CE) nr. 391/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 aprilie 2009 privind normele și standardele comune pentru organizațiile cu rol de inspecție și control al navelor
                  5
                stabilește măsurile care trebuie respectate de către organizațiile însărcinate cu inspecția, controlul și certificarea navelor în vederea respectării convențiilor internaționale privind siguranța maritimă și prevenirea poluării marine, promovând totodată libertatea de a presta servicii. În anexa la acest regulament, criteriul B 7(k) prevede că:

               „Organizația recunoscută se asigură că:

               controalele și inspecțiile prevăzute de lege impuse de Sistemul armonizat de control și de certificare, pentru care organizația recunoscută este autorizată, sunt efectuate în conformitate cu prevederile din anexa și apendicele la Rezoluția A.948(23) a OMI privind liniile directoare în temeiul Sistemului armonizat de control și certificare”.

               Toate amendamentele la rezoluția OMI și la rezoluțiile ulterioare vor avea, prin urmare, un efect direct asupra cerințelor Regulamentului (CE) nr. 391/2009.

               2.4.4.Competența UE

               Amendamentele la Rezoluția A.658 (16) privind utilizarea și aplicarea materialelor retroreflectorizante pe mijloacele de salvare vor afecta dreptul UE prin aplicarea Directivei 2009/45/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 mai 2009 privind normele și standardele de siguranță pentru navele de pasageri (reformare)
                  6
               .

               Aplicarea Directivei 2009/16/CE privind controlul statului portului se bazează pe procedurile de control al statului portului și pe instrucțiunile (orientările) din cadrul Memorandumului de înțelegere de la Paris (PMoU), astfel cum figurează în anexele 1 și, respectiv, VI. Procedurile OMI pentru controlul statului portului și amendamentele la acestea pot influența evoluția orientărilor PMoU și pot avea, prin urmare, un efect direct asupra aplicării Directivei 2009/16/CE.

               Orientările pentru inspecții în conformitate cu Sistemul armonizat de inspecții și de certificare (HSSC) constituie o cerință în temeiul Regulamentului (CE) nr. 391/2009. Orice amendament la Orientările pentru inspecții va afecta dreptul UE prin aplicarea Regulamentului (CE) nr. 391/2009.

               3.Temei juridic

               3.1.Temeiul juridic procedural

               3.1.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului”.

               Articolul 218 alineatul (9) din TFUE se aplică indiferent dacă Uniunea este sau nu membră a organismului în cauză sau parte la acordul respectiv
                  7
               .

               Noțiunea de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. Sunt incluse, de asemenea, instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  8
               .

               3.1.2.Aplicarea în cazul în discuție

               Adunarea OMI este un organism creat printr-un acord, și anume prin Convenția privind Organizația Maritimă Internațională.

               Actele pe care trebuie să le adopte Adunarea OMI sunt acte cu efecte juridice. Actele avute în vedere au vocația de a influența în mod decisiv conținutul legislației UE, respectiv:

               1.Directiva 2009/45/CE privind normele și standardele de siguranță pentru navele de pasageri. Articolul 6 alineatul (2) litera (a) punctul (i) din directiva respectivă prevede că navele noi de pasageri din clasa A trebuie să respecte integral cerințele Convenției SOLAS din 1974, astfel cum au fost modificate.

               2.Directiva 2009/16/CE privind controlul statului portului. Articolul 15 impune statelor membre să se asigure că inspectorii lor urmează procedurile și orientările menționate în anexa VI. Aceste orientări sunt stabilite de PMoU. Amendamentele la procedurile OMI pentru controlul statului portului 2017 pot afecta evoluția orientărilor PMoU și, prin urmare, pot avea un efect asupra aplicării respectivei directive. Trebuie remarcat faptul că subcomitetul OMI III a discutat amendamentele de la punctul de pe ordinea de zi intitulat „Măsuri de armonizare a activităților și procedurilor de control al statului portului (PSC) la nivel mondial”.

               3.Regulamentul (CE) nr. 391/2009 privind normele și standardele comune pentru inspecția navelor. Orientările pentru inspecții din cadrul Sistemului armonizat de inspecții și de certificare (HSSC) constituie o cerință în temeiul respectivului regulament. Anexa I criteriul B7 litera (k) prevede:

               „7. Organizația recunoscută se asigură că:

               controalele și inspecțiile prevăzute de lege impuse de Sistemul armonizat de control și de certificare, pentru care organizația recunoscută este autorizată, sunt efectuate în conformitate cu prevederile din anexa și apendicele la Rezoluția A.948(23) a OMI privind liniile directoare în temeiul Sistemului armonizat de control și certificare”.

               Prin urmare, amendamentele aduse orientărilor pentru inspecții din cadrul Sistemului armonizat de inspecții și de certificare ar putea afecta dreptul UE prin aplicarea Regulamentului (CE) nr. 391/2009.

               Actele avute în vedere nu completează și nu modifică cadrul instituțional al acordului.

               Temeiul juridic procedural al propunerii de decizie este, prin urmare, articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               3.2.Temeiul juridic material

               3.2.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               3.2.2.Aplicarea în cazul în discuție

               Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere se referă la transportul maritim. Temeiul juridic material al deciziei propuse este, prin urmare, articolul 100 alineatul (2) din TFUE.

               3.3.Concluzie

               Temeiul juridic al deciziei propuse ar trebui să fie articolul 100 alineatul (2) coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               2019/0248 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Organizației Maritime Internaționale cu ocazia celei de a 31-a sesiuni a Adunării OMI, privind adoptarea amendamentelor la Rezoluția A.658 (16) referitoare la utilizarea și aplicarea materialelor retroreflectorizante pe mijloacele de salvare, procedurile pentru controlul statului portului, 2017 [Rezoluția A.1119 (30)] și Orientările pentru inspecții din cadrul Sistemului armonizat de inspecții și de certificare (HSSC) [Rezoluția A.1120 (30)]

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 100 alineatul (2), coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Convenția privind Organizația Maritimă Internațională (OMI) (denumită în continuare „acordul”) a intrat în vigoare la 17 martie 1958.

               (2)În temeiul articolului 15 litera (j) din acord, Adunarea poate recomanda membrilor să adopte reglementări și orientări privind siguranța maritimă, prevenirea și controlul poluării marine provenite de la nave și alte aspecte privind efectul transportului maritim asupra mediului marin, atribuite Organizației prin intermediul sau în temeiul unor instrumente internaționale, sau amendamente la astfel de reglementări și orientări care i-au fost prezentate.

               (3)În cadrul celei de a 31-a sesiuni ale sale din perioada 25 noiembrie – 5 decembrie 2019, Adunarea OMI urmează să adopte amendamente la Rezoluția A.658 (16) privind utilizarea și aplicarea materialelor retroreflectorizante pe mijloacele de salvare, la procedurile pentru controlul statului portului, 2017 [Rezoluția A.1119 (30)] și la Orientările pentru inspecții din cadrul Sistemului armonizat de inspecții și de certificare (HSSC) [Rezoluția A.1120 (30)].

               (4)Este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul OMI, deoarece amendamentele adoptate la Rezoluția A.658(16) privind utilizarea și aplicarea materialelor retroreflectorizante pe mijloacele de salvare, la procedurile pentru controlul statului portului, 2017 [Rezoluția A.1119 (30)] și la Orientările pentru inspecții în conformitate cu Sistemul armonizat de inspecții și de certificare (HSSC) [Rezoluția A.1120 (30)] vor fi de natură să influențeze în mod decisiv conținutul legislației Uniunii, în special al Directivei 2009/45/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind normele și standardele de siguranță pentru navele de pasageri
                  9
               , al Directivei 2009/16/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind controlul statului portului
                  10
                și al Regulamentului (CE) nr. 391/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 aprilie 2009 privind normele și standardele comune pentru organizațiile cu rol de inspecție și control al navelor
                  11
               .

               (5)În cadrul celei de a 101-a sesiuni a Comitetului pentru Siguranță Maritimă (MSC 101), care a avut loc la Londra în perioada 5-14 iunie 2019, a fost reamintit faptul că, în cadrul sesiunii sale anterioare, în urma examinării documentului MSC 100/19/4 care propunea amendamente la Rezoluția A.658(16) privind utilizarea și aplicarea materialelor retroreflectorizante pe mijloacele de salvare, Comitetul a fost de acord cu eliminarea cuvintelor „arc carbonic” de la punctul 4.10 și a solicitat Secretariatului OMI să elaboreze un proiect de rezoluție a Adunării, pe care să-l supună aprobării în cadrul MSC 101, în vederea înaintării spre adoptare în cadrul celei de a 31-a sesiuni a Adunării (A 31) (MSC 100/20, punctele 19.14 și 19.15). Ulterior, Comitetul a aprobat proiectul de rezoluție a Adunării privind amendamentele la utilizarea și aplicarea materialelor retroreflectorizante pe mijloacele de salvare [Rezoluția A.658 (16)].

               (6)La cea de a 5-a sesiune a subcomitetului pentru punerea în aplicare a instrumentelor OMI (III 5), care a avut loc la Londra în perioada 24-28 septembrie 2018, au fost convenite anumite revizuiri ale procedurilor de control al statului portului 2017, în special în ceea ce privește apendicele 2 referitor la orientările privind reținerea navelor, urmând să fie dezvoltate în continuare între sesiuni, în vederea prezentării unui proiect de procedură pentru controlul statului portului, 2019, împreună cu un proiect de rezoluție, în cadrul reuniunii III 6 de la Londra din perioada 1-5 iulie 2019, spre examinare, înainte de eventuala transmitere directă către A 31 spre analiză în vederea adoptării, sub rezerva aprobării de către comitete.

               (7)La MSC 101, Comitetul a autorizat III 6 să raporteze rezultatul activității sale direct în cadrul celei de a 31-a sesiuni a Adunării (A.31) în vederea adoptării de către respectiva Adunare. III 6 a revizuit și finalizat amendamentele la Procedurile pentru controlul statului portului 2019 și, în urma solicitării Comitetului pentru protecția mediului marin formulate în cadrul celei de a 74-a sesiuni de la Londra din perioada 13-17 mai 2019, a inclus un nou apendice 18 „Rezoluția MEPC.321 (74) referitoare la Orientările privind controlul statului portului 2019 în temeiul capitolului 3 din anexa VI la MARPOL”. III 6 a aprobat amendamentele aduse procedurilor de control al statului portului 2017 și a autorizat transmiterea acestora spre adoptare în cadrul A31.

               (8)La III 5, subcomitetul a reamintit că, la sesiunea sa anterioară, a înființat Grupul de corespondență pentru revizuirea Orientărilor privind Sistemul armonizat de inspecții și de certificare (HSSC) și a listei neexhaustive de obligații în temeiul instrumentelor relevante pentru Codul de punere în aplicare a instrumentelor OMI (Codul III), pentru a actualiza în continuare Orientările pentru inspecții prin includerea cerințelor care decurg din amendamentele aduse instrumentelor relevante ale OMI care intră în vigoare până la 31 decembrie 2019 inclusiv, în vederea prezentării de proiecte de modificare a orientărilor pentru inspecții în conformitate cu HSSC la A 31 spre adoptare. În cadrul MSC 101, Comitetul a luat act de rezultatul III 5 și a decis cu privire la câteva chestiuni nesoluționate, apoi a autorizat III 6 să raporteze rezultatul lucrărilor sale direct în cadrul celei de a 31-a sesiuni a Adunării (A.31) în vederea adoptării de către respectiva Adunare. III 6 a luat în considerare amendamentele aduse Orientărilor HSC și le-a autorizat să fie transmise spre adoptare în cadrul A31.

               (9)Poziția Uniunii urmează să fie exprimată de statele membre ale Uniunii care sunt membre ale OMI, acționând împreună în interesul Uniunii,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul celei de a 31-a sesiuni a Adunării OMI este de a-și da acordul cu privire la adoptarea amendamentelor la:

               (a)Rezoluția A.658 (16) privind utilizarea și aplicarea materialelor retroreflectorizante pe mijloacele de salvare, astfel cum se stabilește în anexa 27 la documentul MSC 101/24;

               (b)procedurile pentru controlul statului portului, 2017 [Rezoluția A.1119 (30)], astfel cum se stabilește în documentul III 6/15 anexa XX; și

               (c)Orientările pentru inspecții în conformitate cu Sistemul armonizat de inspecții și de certificare (HSSC) [Rezoluția A.1120 (30)], Certificarea (HSSC), 2015 [Rezoluția A.1104 (29)], astfel cum se stabilește în anexa XX la documentul III 6/15.

               Articolul 2

               1.Poziția menționată la articolul 1 va fi exprimată de statele membre ale Uniunii care sunt membre ale OMI, acționând împreună în interesul Uniunii.

               2.Pot fi convenite modificările minore ale poziției menționate la articolul 1 fără a fi necesară o altă decizie a Consiliului.

               Articolul 3

               Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        Denumirea a fost schimbată în 1982, devenind Organizația Maritimă Internațională (OMI).

                     (2)

                        JO L 257, 28 8.2014, p. 146

                     (3)

                        JO L 133, 30.8.2018, p. 1

                     (4)

                        JO L 131, 28.5.2009, p. 57.

                     (5)

                        JO L 131, 28.5.2009, p. 11.

                     (6)

                        JO L 163, 25.6.2009, p. 1.

                     (7)

                        Cauza C-399/12, Germania/Consiliul (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, punctul 64.

                     (8)

                        Cauza C-399/12, Germania/Consiliul (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64.

                     (9)

                        JO L 163, 25.6.2009, p. 1.

                     (10)

                        JO L 131, 28.5.2009, p. 57.

                     (11)

                        JO L 131, 28.5.2009, p. 11.