               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 27.4.2018
            COM(2018) 247 final
            2018/0116(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a statelor membre să devină parte, în interesul Uniunii Europene, la Convenția Consiliului Europei privind o abordare integrată în materie de siguranță, securitate și servicii la meciurile de fotbal și la alte evenimente sportive (CETS nr. 218)

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.OBIECTUL PROPUNERII

               Prezenta propunere vizează decizia de autorizare a statelor membre de a semna și ratifica, în interesul Uniunii Europene, Convenția Consiliului Europei privind o abordare integrată în materie de siguranță, securitate și servicii la meciurile de fotbal și la alte evenimente sportive (denumită în continuare „CETS nr. 218” sau „Convenția”).

               2.CONTEXTUL PROPUNERII

               2.1.Context

                  La 29 mai 1985 au fost ucise 39 de persoane și alte sute au fost rănite în confruntările violente dintre suporterii echipelor de fotbal la finala Campionatului european de fotbal care a avut loc la stadionul Heysel din Bruxelles. În urma acestei catastrofe, Consiliul Europei a redactat Convenția europeană privind violența și ieșirile necontrolate ale spectatorilor cu ocazia manifestărilor sportive, în special la meciurile de fotbal (CETS nr. 120) (denumită în continuare „Convenția nr. 120”). Convenția nr. 120 s-a concentrat pe prevenirea, descurajarea și răspunsul la incidente de violență și de comportament necontrolat în interiorul sau în vecinătatea stadioanelor. Convenția nr. 120 a intrat în vigoare la 1 noiembrie 1985 și a fost ratificată de 41 de părți, inclusiv de majoritatea statelor membre ale Uniunii Europene.

                  În decembrie 2013, Comitetul de Miniștri al Consiliului Europei a concluzionat, având în vedere un studiu privind avantajele și necesitatea actualizării Convenției nr. 120, că aceasta din urmă a devenit caducă: conținutul acesteia – în special accentul primar pus pe măsurile de securitate – s-a dovedit a nu corespunde experienței și bunelor practici și a nu fi în concordanță cu recomandările mai recente ale Comitetului permanent al Convenției. Prin urmare, Comitetul de Miniștri a însărcinat Comitetul permanent să efectueze o revizuire a Convenției nr. 120. Mai degrabă decât să o revizuiască, Comitetul permanent a decis să elaboreze un text nou. Rezultatul acestei activități a fost CETS nr. 218.

               2.2.Convenția

                  CETS nr. 218 are scopul de a oferi un mediu sigur, securizat și primitor la meciurile de fotbal și la alte evenimente sportive (articolul 2). Convenția face distincția între „măsuri de siguranță”, „măsuri de securitate” și „măsuri privind serviciile” (articolul 3).

                  Convenția prevede ca părțile să adopte „o abordare integrată, multiinstituțională și echilibrată în materie de siguranță, securitate și servicii [articolul 2 litera (a)], cu alte cuvinte o abordare bazată pe ideea că „măsurile privind siguranța, securitatea și serviciile la meciurile de fotbal și la alte evenimente sportive se suprapun întotdeauna, sunt interconectate în ceea ce privește impactul, trebuie să fie echilibrate și nu pot fi concepute sau puse în aplicare în mod izolat” [articolul 3 litera (f)].

                  Convenția prevede ca părțile să asigure măsuri de coordonare la nivel național și local în vederea dezvoltării și punerii în aplicare a unei abordări integrate, multiinstituționale în materie de siguranță, securitate și servicii (articolul 4). Părțile sunt obligate să ia diverse măsuri în vederea asigurării siguranței, securității și serviciilor în interiorul stadioanelor (articolul 5); de exemplu, statele membre trebuie să asigure că măsurile privind funcționarea stadioanelor prevăd o legătură efectivă cu poliția, cu serviciile de urgență și cu alte agenții partenere și includ politici și proceduri cu privire la aspecte precum comportamentul rasist ori discriminatoriu [articolul 5 alineatul (5)]. Mai mult, părțile trebuie să încurajeze toate agențiile și părțile interesate relevante să colaboreze pentru a crea un mediu sigur, securizat și primitor în locurile publice din afara stadioanelor (articolul 6). Părțile trebuie să asigure că agențiile relevante elaborează planuri de rezervă și de urgență (articolul 7) și încurajează toate agențiile să comunice în mod proactiv cu suporterii și comunitățile locale (articolul 8).

                  În ceea ce privește activitatea poliției, articolul 9 din Convenție impune părților să se asigure că „strategiile polițienești sunt elaborate, evaluate periodic și îmbunătățite” pentru a ține seama de bunele practici și a fi coerente cu abordarea integrată în materie de siguranță, securitate și servicii; de asemenea, părțile trebuie să se asigure că poliția lucrează în parteneriat cu părțile interesate relevante.

                  În ceea ce privește prevenirea și sancționarea, articolul 10 din Convenție prevede ca părțile să ia „toate măsurile posibile” pentru a reduce riscul de incidente de violență și dezordine și să garanteze că există, în conformitate cu dreptul național și internațional, în scopul descurajării și al prevenirii unor asemenea incidente, „măsuri de excludere efective, corespunzătoare caracterului și locului riscului”. De asemenea, părțile sunt obligate să „coopereze în încercarea de a se asigura că persoanelor care comit infracțiuni în străinătate li se aplică sancțiuni corespunzătoare” [articolul 10 alineatul (3)] și „să ia în considerare capacitarea autorităților judiciare sau administrative responsabile să impună sancțiuni persoanelor care au provocat ori au contribuit la incidentele de violență legate de fotbal și/sau la o tulburare a ordinii publice, cu posibilitatea de a impune restricții privind deplasarea la evenimente fotbalistice care se desfășoară în altă țară” [articolul 10 alineatul (4)].

                  Articolul 11 din Convenție este intitulat „cooperare internațională”. Acesta obligă părțile să înființeze un Punct național de informare fotbalistică (PNIF), care să acționeze drept canal unic pentru schimbul tuturor informațiilor și datelor operative privind meciurile de fotbal de anvergură internațională și pentru a lua măsuri cu privire la alte aspecte legate de cooperarea polițienească internațională [articolul 11 alineatele (2)-(4)]. Textul articolului 11 alineatele (2) - (4) a fost inspirat de Decizia 2002/348/JAI a Consiliului din 25 aprilie 2002 privind siguranța la meciurile de fotbal de anvergură internațională și utilizează terminologia din această decizie.

                  Clauzele finale ale Convenției se referă la semnare (articolul 16), intrarea în vigoare (articolul 17), aderarea statelor care nu sunt membre ale Consiliului Europei (articolul 18), efectele convenției în ceea ce privește Convenția nr. 120 (articolul 19), aplicarea teritorială (articolul 20), denunțarea (articolul 21) și notificările (articolul 22). Aceste clauze „se bazează în esență” pe modelul de clauze finale pentru convențiile și acordurile încheiate în cadrul Consiliului Europei din februarie 1980 și pe clauzele finale ale Convenției nr. 120.

               2.3.Legislația în vigoare a Uniunii și politica în domeniu

                  Uniunea a adoptat o serie de măsuri privind cooperarea polițienească și schimbul de informații polițienești. În ceea ce privește, în mod specific, cooperarea polițienească și schimbul de informații polițienești privind siguranța și securitatea la meciurile de fotbal, Uniunea a adoptat Decizia 2002/348/JAI a Consiliului din 25 aprilie 2002 privind siguranța la meciurile de fotbal de anvergură internațională
                     1
                  . Decizia 2002/348/JAI a Consiliului a fost întemeiată pe articolul 30 alineatul (1) litera (a) din Tratatul privind Uniunea Europeană, în prezent articolul 87 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), precum și pe articolul 34 alineatul (2) litera (c) din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE), abrogat.

                  Decizia 2002/348/JAI a Consiliului impune fiecărui stat membru obligația să „instituie sau să desemneze un punct național de informare fotbalistică cu caracter polițienesc” (PNIF), care „să funcționeze ca punct de contact direct și central pentru a asigura schimbul de informații pertinente și pentru a facilita cooperarea polițienească internațională cu privire la meciurile de fotbal de anvergură internațională” (articolul 1). Decizia Consiliului precizează sarcinile PNIF (articolul 2), informațiile polițienești care fac obiectul schimbului între punctele PNIF (articolul 3) și procedura de comunicare între acestea (articolul 4). Decizia 2007/412/JAI a Consiliului din 12 iunie 2007 de modificare a Deciziei 2002/348/JAI privind siguranța la meciurile de fotbal de anvergură internațională
                     2
                   a adăugat dispoziții privind evaluările periodice ale tulburării ordinii publice la meciurile de fotbal naționale [articolul 2 alineatul (6)] și formularele pentru schimbul de informații [articolul 3 alineatul (4)].

                  Se face referire la Decizia 2002/348/JAI a Consiliului în Rezoluția Consiliului din 17 noiembrie 2003 privind impunerea de către statele membre a unor interdicții de acces la locurile de desfășurare a meciurilor de fotbal de anvergură internațională
                     3
                  , precum și în Manualul UE privind fotbalul
                     4
                  . Manualul, care a fost adoptat pentru prima dată în iunie 1999 și a fost actualizat ultima dată în noiembrie 2016, conține recomandări detaliate pentru cooperarea polițienească internațională și măsuri pentru prevenirea și ținerea sub control a violenței și dezordinii legate de meciurile de fotbal de anvergură internațională, inclusiv orientări privind schimbul de informații polițienești, precum și cu privire la rolul și sarcinile PNIF.

               2.4.Motivele propunerii

                  Deși conține dispoziții în domeniul cooperării polițienești (articolul 87 din TFUE), Convenția se încadrează, în general, în obiectivele de politică ale Uniunii în ceea ce privește chestiunile legate de sport (articolul 165 din TFUE). În conformitate cu articolul 165 alineatul (3) din TFUE, Uniunea și statele membre trebuie să stimuleze cooperarea cu țările terțe și cu organizațiile internaționale competente din domeniul educației și sportului, în special Consiliul Europei. Măsurile de încurajare ale UE, inclusiv sprijinul pentru proiecte care figurează în capitolul referitor la sport al programului Erasmus+, campaniile de sensibilizare a suporterilor și sancțiunile sportive nu sunt suficiente pentru a rezolva problemele legate de actele de violență și de discriminare care se produc la periferia competițiilor sportive. În măsura în care acest lucru este o chestiune de ordine publică, autoritățile publice naționale au completat aceste inițiative cu activități de prevenire și măsuri coercitive specifice. Aceasta este o sarcină complexă, având în vedere caracterul internațional al anumitor meciuri și diferențele care există între dispozițiile relevante și practicile de menținere a ordinii, a siguranței și a securității în diferite state membre ale UE. Este necesară o mai bună cooperare între diferitele părți interesate în lupta împotriva violenței și a discriminării de toate tipurile. Acțiunile de asigurare a respectării legii ar trebui să fie mai bine coordonate, iar UE poate facilita acest proces, în special prin susținerea Convenției Consiliului Europei.

                  UE însăși nu poate deveni parte la Convenție, întrucât aceasta se referă exclusiv la „state” sau la „state părți” și nu conține nicio formulare care să permită UE sau altor organizații de integrare regională să devină parte la aceasta.

                  Cu toate acestea, UE a adoptat atât măsuri generale, cât și măsuri specifice în ceea ce privește cooperarea și schimbul de informații polițienești care se aplică domeniului siguranței și securității la meciurile de fotbal de anvergură internațională, precum și recomandări detaliate, actualizate recent, cu privire la modul de aplicare a acestor măsuri.

                  În plus, angajamentele asumate la articolul 11 din Convenție în ceea ce privește punctele naționale de informare fotbalistică (PNIF) sunt de natură să afecteze normele comune în sensul articolului 3 alineatul (2) din TFUE. Acest lucru se datorează faptului că obligația de a înființa sau a desemna PNIF este cuprinsă deja în Decizia 2002/348/JAI a Consiliului, care precizează sarcinile PNIF și stabilește normele pentru cooperarea dintre aceste puncte, în special în ceea ce privește schimbul de informații polițienești. Angajamentele conținute în articolul 11 alineatele (2) -(4) din Convenția nr. 218 coincid aproape în întregime cu obligațiile cuprinse în Decizia 2002/348/JAI a Consiliului. Într-adevăr, potrivit Raportului explicativ la Convenția nr. 218, „PNIF au fost create în temeiul dreptului Uniunii Europene” și textul articolului 11 alineatele (2) - (4) a fost inspirat de Decizia 2002/348/JAI a Consiliului și utilizează terminologia din această decizie.

                  Această situație evidențiază necesitatea ca statele membre să acționeze în cadrul instituțiilor UE atunci când își asumă angajamente internaționale în materie de cooperare și schimb de informații polițienești între statele membre, în special în ceea ce privește siguranța și securitatea la meciurile de fotbal de anvergură internațională.

                  Deși articolul 11 alineatele (2) - (4) din Convenție s-au bazat pe Decizia 2002/348/JAI a Consiliului tocmai pentru a evita un conflict cu dreptul Uniunii, nu este mai puțin adevărat că Decizia 2002/348/JAI a Consiliului prevede un sistem de cooperare și schimb de informații polițienești între statele membre în domeniul siguranței și securității la meciurile de fotbal de anvergură internațională prin intermediul rețelei de autorități instituite în acest scop. Numai UE este în măsură să își asume obligații față de țările terțe de a continua să aplice respectivul sistem în cadrul UE și de a extinde aplicarea sa la țările terțe în cauză.

                  Având în vedere că UE nu poate deveni parte la CETS nr. 218 și că statele membre pot deveni parte la convenția respectivă doar dacă sunt împuternicite de UE [articolul 2 alineatul (1) din TFUE], este oportun să se adopte o decizie de autorizare a statelor membre să semneze și să ratifice Convenția în interesul UE.

               3.TEMEIUL JURIDIC

                  Propunerea de decizie a Consiliului se întemeiază pe articolul 218 alineatul (6) litera (a) punctul (v) și pe articolul 218 alineatul (8) din TFUE, în coroborare cu articolul 87 alineatul (1) din TFUE care prevede principalul temei juridic pentru legislația UE privind cooperarea polițienească.

               2018/0116 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de autorizare a statelor membre să devină parte, în interesul Uniunii Europene, la
                  Convenția Consiliului Europei privind o abordare integrată în materie de siguranță, securitate și servicii la meciurile de fotbal și la alte evenimente sportive
                  (CETS nr. 218)

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 218 alineatul (6) litera (a) punctul (v) și articolul 218, în coroborare cu articolul 87 alineatul (1),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               având în vedere aprobarea Parlamentului European
                  5
               ,

               întrucât:

               (1)Convenția privind o abordare integrată în materie de siguranță, securitate și servicii la meciurile de fotbal și la alte evenimente sportive a Consiliului Europei (denumită în continuare „Convenția”) a fost deschisă spre semnare și ratificare începând cu 3 iulie 2016.

               (2)Convenția are scopul de a oferi un mediu sigur, securizat și primitor la meciurile de fotbal și la alte evenimente sportive.

               (3)Articolul 11 alineatele (2) - (4) din Convenție poate afecta, în ceea ce privește punctele naționale de informare fotbalistică, normele comune sau poate modifica domeniul lor de aplicare în sensul articolului 3 alineatul (2) din TFUE, întrucât aceste dispoziții coincid cu obligațiile conținute în Decizia 2002/348/JAI a Consiliului
                  6
                privind siguranța la meciurile de fotbal de anvergură internațională.

               (4)Sprijinul Uniunii pentru Convenție este important pentru combaterea violenței legate de evenimente sportive și ar completa eforturile depuse deja în acest domeniu prin sprijinirea proiectelor care figurează în capitolul referitor la sport al programului Erasmus+.

               (5)Uniunea nu poate deveni parte la Convenție, întrucât numai statele pot fi părți la aceasta.

               (6)Prin urmare, statele membre ar trebui să fie autorizate să semneze și să ratifice Convenția, acționând împreună în interesul Uniunii, în ceea ce privește părțile care țin de competența exclusivă a Uniunii.

               (7)Regatul Unit și Irlanda au obligații în temeiul Deciziei 2002/348/JAI și, în consecință, participă la adoptarea prezentei decizii.

               (8)În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la TFUE, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Statele membre sunt autorizate să devină părți la Convenția privind o abordare integrată în materie de siguranță, securitate și servicii la meciurile de fotbal și la alte evenimente sportive a Consiliului Europei (CETS nr. 218) în ceea ce privește părțile care țin de competența exclusivă a Uniunii.

               Articolul 2

               Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               Articolul 3

               Prezenta decizie se adresează statelor membre.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 121, 8.5.2002.

                     (2)

                        JO L 155, 15.6.2007, p. 76.

                     (3)

                        JO C 281, 22.11.2003, p. 1.

                     (4)

                        Rezoluția Consiliului din 6 decembrie 2001 privind un manual de recomandări pentru cooperarea polițienească internațională și măsuri pentru prevenirea și ținerea sub control a violenței și dezordinii legate de meciurile de fotbal de anvergură internațională care implică cel puțin un stat membru; JO C 022 , 24.1.2002, p. 1.

                     (5)

                        JO C , , p. .

                     (6)

                        Decizia 2002/348/JAI a Consiliului din 25 aprilie 2002 privind siguranța la meciurile de fotbal de anvergură internațională (JO L 121, 8.5.2002, p. 1).


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 2.5.2018
            COM(2018) 249 final
            2018/0117(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului mixt al SEE cu privire la o modificare a anexei XI (Comunicații electronice, servicii audiovizuale și societatea informațională) și a Protocolului 37 (care cuprinde lista prevăzută la articolul 101) la Acordul privind SEE (Regulamentul general privind protecția datelor)
            (Text cu relevanță pentru SEE)

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               •Motivele și obiectivele propunerii

                  Proiectul de decizie a Comitetului mixt al SEE (anexat la propunerea de decizie a Consiliului) vizează modificarea anexei XI (Comunicații electronice, servicii audiovizuale și societatea informațională) și a Protocolului 37 (care cuprinde lista prevăzută la articolul 101) la Acordul privind SEE pentru a include Regulamentul general privind protecția datelor [Regulamentul (UE) 2016/679)]
                     1
                  .

               ••Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică

                  Proiectul atașat de decizie a Comitetului mixt extinde politica deja existentă a UE la statele AELS care fac parte din SEE (Norvegia, Islanda și Liechtenstein).

               •Coerența cu alte politici ale Uniunii

               Extinderea acquis-ului UE la statele AELS care fac parte din SEE, prin încorporarea acestuia în Acordul privind SEE, se realizează în conformitate cu obiectivele și principiile acestui acord care vizează instituirea unui Spațiu Economic European dinamic și omogen, bazat pe norme comune și pe condiții egale în materie de concurență.

               2.TEMEI JURIDIC, SUBSIDIARITATE ȘI PROPORȚIONALITATE

               •Temeiul juridic

               Actele legislative care urmează să fie încorporate în Acordul privind SEE se întemeiază pe articolul 16 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

               Articolul 1 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2894/94 al Consiliului
                  2
                privind normele de punere în aplicare a Acordului privind SEE prevede stabilirea de către Consiliu, pe baza unei propuneri a Comisiei, a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii cu privire la astfel de decizii.

               În cooperare cu SEAE, Comisia prezintă proiectul de decizie a Comitetului mixt al SEE în vederea adoptării de către Consiliu ca poziție a Uniunii. Comisia speră să poată prezenta acest document în cel mai scurt timp, în cadrul Comitetului mixt al SEE.

               •Subsidiaritatea (în cazul competențelor neexclusive)

               Propunerea respectă principiul subsidiarității din motivul expus mai jos.

               Obiectivul prezentei propuneri, și anume asigurarea omogenității pieței interne, nu poate fi realizat în mod suficient de către statele membre și, prin urmare, având în vedere efectele sale, poate fi mai bine realizat la nivelul Uniunii.

               Procesul de încorporare a acquis-ului UE în Acordul privind SEE se desfășoară în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 2894/94 al Consiliului din 28 noiembrie 1994 referitor la normele de punere în aplicare a Acordului privind Spațiul Economic European, care confirmă abordarea adoptată.

                  •
                        Proporționalitatea

               În conformitate cu principiul proporționalității, prezenta propunere nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivului propus.

               •Alegerea instrumentului

               În conformitate cu articolul 98 din Acordul privind SEE, instrumentul ales este o decizie a Comitetului mixt al SEE. Comitetul mixt al SEE asigură punerea în aplicare și funcționarea eficace a Acordului privind SEE. În acest scop, acesta ia decizii în cazurile prevăzute de Acordul privind SEE.

               3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX-POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

               Nu se aplică.

               4.IMPLICAȚII BUDGETARE

               Nu se preconizează implicații bugetare ca urmare a încorporării Regulamentului (UE) 2016/679 în Acordul privind SEE.

               5.ALTE ELEMENTE

               •Justificarea principalelor modificări propuse

               Clauza privind participarea [modificările (a) și (k)]

               Având în vedere încorporarea în Acordul privind SEE a Regulamentului general privind protecția datelor, autoritățile de supraveghere din statele AELS care fac parte din SEE participă în cea mai mare măsură posibilă la așa-numitul ghișeu unic și la mecanismul pentru asigurarea coerenței și au, în cadrul Comitetului european pentru protecția datelor („comitetul”), cu excepția dreptului de a vota și de a candida la alegerile pentru funcția de președinte sau vicepreședinte al Comitetului, aceleași drepturi și obligații ca autoritățile de supraveghere ale statelor membre ale UE. Pozițiile autorităților de supraveghere din statele AELS trebuie, de asemenea, să fie înregistrate separat.

               Modificarea (a) garantează, de asemenea, faptul că regulamentul de procedură al comitetului asigură participarea deplină a autorităților de supraveghere din statele AELS care fac parte din SEE și a Autorității AELS de Supraveghere, cu excepția dreptului de a vota și de a candida la alegerile pentru funcția de președinte sau vicepreședinte al comitetului.

               Întrucât Regulamentul general privind protecția datelor acordă autorităților naționale de supraveghere competențe care trebuie să fie exercitate la nivel național și necesită o coordonare la nivel internațional și practici de convergență, participarea în condiții de egalitate a autorităților de supraveghere din statele AELS care fac parte din SEE la mecanismul ghișeului unic și la mecanismul pentru asigurarea coerenței este necesară pentru asigurarea unei cooperări și convergențe coerente în materie de supraveghere în SEE.

               Pentru a facilita și a asigura aplicarea coerentă a normelor SEE de către Autoritatea AELS de Supraveghere în ceea ce privește statele AELS care fac parte din SEE și pentru a permite exercitarea funcțiilor Autorității AELS de Supraveghere în temeiul articolului 108 din Acordul privind SEE, modificarea (k) prevede că Autoritatea AELS de Supraveghere are dreptul de a participa la reuniunile comitetului, fără a avea drept de vot, iar Autoritatea AELS de Supraveghere numește un reprezentant în cadrul comitetului. În plus, astfel cum s-a menționat mai sus, modificarea (a) prevede că regulamentele de procedură ale comitetului asigură participarea deplină a Autorității AELS de Supraveghere.

               Informații cu privire la negocierile cu țările terțe [modificarea (f)]

               Modificarea prevede că statele AELS care fac parte din SEE sunt informate cu privire la consultările cu țările terțe, cu scopul de a adopta o decizie privind caracterul adecvat în conformitate cu procedura menționată la articolul 93 alineatul (3). Astfel cum se prevede la articolul 100 din Acordul privind SEE, statele AELS participă cu drepturi depline, cu excepția dreptului de vot, în cadrul comitetului instituit în temeiul articolului 93.

               Modificarea precizează, de asemenea, că în cazurile în care țara terță sau organizația internațională își asumă obligații specifice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal provenite din statele membre, UE ține seama de situația statelor AELS care fac parte din SEE și analizează, împreună cu țările terțe sau cu organizațiile internaționale, posibilitatea creării unor mecanisme care să permită o posibilă aplicare ulterioară de către statele AELS care fac parte din SEE.

               Articolul 45 alineatul (1) - Transferul de date cu caracter personal către țări terțe și organizații internaționale [modificarea (e)]

               Un transfer de date cu caracter personal dintr-un stat AELS care face parte din SEE către o țară terță sau o organizație internațională poate avea loc pe baza unui act de punere în aplicare adecvat (decizia privind caracterul adecvat) adoptat de Comisie, care a fost încorporat în Acordul privind SEE în temeiul procedurilor normale descrise în Acordul privind SEE. Obiectivul modificării (e) este de a permite un transfer de date inclusiv în cazul în care decizia privind caracterul adecvat este aplicată de către un stat AELS care face parte din SEE, în așteptarea unei decizii a Comitetului Mixt al SEE de încorporare a deciziei privind caracterul adecvat. Modificarea (e) prevede, de asemenea, faptul că, înainte de intrarea în vigoare a unei decizii privind caracterul adecvat, fiecare stat AELS care face parte din SEE decide și informează Comisia și Autoritatea AELS de Supraveghere dacă va aplica sau nu o astfel de decizie privind caracterul adecvat în același timp cu statele membre ale UE. În cazul în care un stat AELS nu informează Comisia și Autoritatea AELS de Supraveghere, acesta aplică măsurile în același timp cu statele membre ale UE.

               În cazul în care un acord privind încorporarea unei decizii privind caracterul adecvat în Acordul privind SEE nu poate fi obținut în cadrul Comitetului mixt al SEE în termen de douăsprezece luni de la data intrării în vigoare a deciziei privind caracterul adecvat, orice stat AELS poate suspenda aplicarea acestor măsuri, până în momentul în care decizia privind caracterul adecvat a fost încorporată în Acordul privind SEE, și, în acest sens, informează fără întârziere Comisia și Autoritatea AELS de Supraveghere. Această modificare nu exclude utilizarea articolului 102 din Acordul privind SEE, astfel cum se prevede în modificare.

               În cazul în care un stat AELS decide să suspende aplicarea măsurilor adoptate în temeiul articolului 45 alineatul (5) (măsuri referitoare la o țară terță, un teritoriu sau unul sau mai multe sectoare specificate dintr-o țară terță sau o organizație internațională, care nu mai asigură un nivel de protecție adecvat), celelalte părți contractante la Acordul privind SEE interzic libera circulație a datelor cu caracter personal în acest stat AELS care face parte din SEE.

               Articolul 46 alineatul (2) - Aplicarea unor acte de punere în aplicare în ceea ce privește clauzele standard de protecție a datelor [modificarea (h)]

               Această modificare se bazează pe același principiu ca modificarea (e) (a se vedea mai sus). Modificarea introduce posibilitatea ca operatorii din statele AELS sau persoanele împuternicite de aceștia să utilizeze clauze standard de protecție a datelor în același timp cu intrarea în vigoare în UE a unei măsuri, cu excepția cazului în care un stat AELS decide să nu aplice măsura respectivă în același timp cu statele membre ale UE.

               Eliminarea trimiterii la „cartă” [modificarea (i)]

               În conformitate cu articolul 7 din Acordul privind SEE, numai actele care au fost încorporate în Acordul privind SEE sunt obligatorii pentru statele AELS. Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene este un instrument al legislației primare a UE al cărui caracter nu este obligatoriu pentru statele care nu sunt membre ale UE și nu este relevant în contextul SEE. Prin urmare, modificarea (i) la Regulamentul general privind protecția datelor face inaplicabilă trimiterea la cartă de la articolul 58 alineatul (4).

               Articolul 63, articolul 64 alineatul (2), articolul 65 alineatul (1) litera (c) și articolul 70 alineatul (1) litera (e) – Solicitările de consiliere sau de avize adresate comitetului de către Autoritatea AELS de Supraveghere [modificarea (l)]

               În conformitate cu modificarea (l), Autoritatea AELS de Supraveghere are dreptul de a solicita consiliere sau avize comitetului și de a-i prezenta anumite chestiuni în temeiul articolului 63, al articolului 64 alineatul (2), al articolului 65 alineatul (1) litera (c) și al articolului 70 alineatul (1) litera (e). Articolele vizate de aceste drepturi și obligații și care sunt relevante pentru exercitarea funcțiilor Autorității AELS de Supraveghere în temeiul articolului 109 din acord, sunt definite în modificare.

               2018/0117 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene,
                  în cadrul Comitetului mixt al SEE cu privire la o modificare a
                  anexei XI (Comunicații electronice, servicii audiovizuale și societatea informațională)
                  și a Protocolului 37 (care cuprinde lista prevăzută la articolul 101) la Acordul privind SEE

                  (Regulamentul general privind protecția datelor)

               (Text cu relevanță pentru SEE)

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 16, coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2894/94 al Consiliului din 28 noiembrie 1994 privind normele de punere în aplicare a Acordului privind Spațiul Economic European
                  3
               , în special articolul 1 alineatul (3),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Acordul privind Spațiul Economic European
                  4
                („Acordul privind SEE”) a intrat în vigoare la 1 ianuarie 1994.

               (2)În temeiul articolului 98 din Acordul privind SEE, Comitetul mixt al SEE poate decide să modifice, printre altele, anexa XI (Comunicații electronice, servicii audiovizuale și societatea informațională) și Protocolul 37 (care cuprinde lista prevăzută la articolul 101) la Acordul privind SEE.

               (3)Regulamentul (UE) nr. 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului
                  5
                trebuie încorporat în Acordul privind SEE.

               (4)Regulamentul (UE) 2016/679 abrogă [cu efect de la 25 mai 2018], Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului
                  6
               , care este încorporată în Acordul privind SEE și care, în consecință, trebuie abrogată în conformitate cu Acordul privind SEE [cu efect de la 25 mai 2018].

               (5)Prin urmare, anexa XI și Protocolul 37 la Acordul privind SEE ar trebui modificate în mod corespunzător.

               (6)În consecință, poziția Uniunii în cadrul Comitetului mixt al SEE ar trebui să se bazeze pe proiectele de decizii atașate,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul Comitetului mixt al SEE cu privire la propunerea de modificare a anexei XI și a Protocolului 37 la Acordul privind SEE se bazează pe proiectele de decizii ale Comitetului mixt al SEE atașate la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Directivei 95/46/CE (JO L 119, 4.5.2016, p. 1).

                     (2)

                        JO L 305, 30.11.1994, p. 6-8.

                     (3)

                        JO L 305, 30.11.1994, p. 6.

                     (4)

                        JO L 1, 3.1.1994, p. 3.

                     (5)

                        Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Directivei 95/46/CE (JO L 119, 4.5.2016, p. 1).

                     (6)

                        JO L 281, 23.11.1995, p. 31.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles,2.5.2018
            COM(2018) 249 final
            ANEXE
            la
            Propunerea de decizie a Consiliului
            privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului mixt al SEE cu privire la o modificare a anexei XI (Comunicații electronice, servicii audiovizuale și societatea informațională) și a Protocolului 37 (care cuprinde lista prevăzută la articolul 101) la Acordul privind SEE (Regulamentul general privind protecția datelor)

               ANEXA I
                  DECIZIA NR.
                  A COMITETULUI MIXT AL SEE

               din

               de modificare a anexei XI (Comunicații electronice, servicii audiovizuale și societatea informațională) și a Protocolului 37 (care cuprinde lista prevăzută la articolul 101) la Acordul privind SEE

               COMITETUL MIXT AL SEE,

               având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European („Acordul privind SEE”), în special articolul 98,

               întrucât:

               (1)Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Directivei 95/46/CE (Regulamentul general privind protecția datelor)
                  1
                trebuie încorporat în Acordul privind SEE.

               (2)Recunoscând faptul că protecția datelor este un drept fundamental protejat prin diferite acorduri internaționale privind drepturile omului.

               (3)Recunoscând importanța egalității în drepturi și obligații a operatorilor de date și a persoanelor împuternicite de către operatori în cadrul SEE.

               (4)Prezenta decizie prevede că autoritățile de supraveghere din statele AELS participă pe deplin la ghișeul unic și la mecanismul pentru asigurarea coerenței și au, cu excepția dreptului de a vota și de a candida la alegerile pentru funcția de președinte sau vicepreședinte al Comitetului, aceleași drepturi și obligații ca autoritățile de supraveghere ale statelor membre ale UE în cadrul Comitetului european pentru protecția datelor („comitetul”) instituit prin Regulamentul (UE) 2016/679. În acest sens, autoritățile de supraveghere din statele AELS ar trebui să fie incluse în activitățile comitetului, inclusiv în activitățile oricărui subgrup pe care comitetul îl poate înființa, pentru a-și desfășura activitatea, și să primească toate informațiile necesare pentru a permite participarea efectivă a acestora, inclusiv, dacă este cazul, prin intermediul unui acces deplin la orice sistem electronic de schimb de informații pe care comitetul l-ar putea crea.

               (5)Regulamentul (UE) nr. 2016/679 abrogă, [cu efect de la 25 mai 2018], Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului
                  2
               , care este încorporată în Acordul privind SEE și care, prin urmare, trebuie abrogată în conformitate cu Acordul privind SEE [cu efect de la 25 mai 2018].

               (6)Prin urmare, anexa XI și Protocolul 37 la Acordul privind SEE ar trebui modificate în mod corespunzător,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Textul de la punctul 5e (Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului) din anexa XI la Acordul privind SEE se înlocuiește cu următorul text [cu efect de la 25 mai 2018]:

               „32016 R 0679: Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Directivei 95/46/CE (Regulamentul general privind protecția datelor) (JO L 119, 4.5.2016, p. 1).

               În sensul prezentului acord, dispozițiile regulamentului se citesc cu următoarele modificări:

               (a)Autoritățile de supraveghere ale statelor AELS participă la activitățile Comitetului european pentru protecția datelor, denumit în continuare „comitetul”. În acest scop, ele au, cu excepția dreptului de a vota și de a candida la alegerile pentru funcția de președinte sau vicepreședinte al Comitetului, aceleași drepturi și obligații ca autoritățile de supraveghere ale statelor membre ale UE în cadrul comitetului, cu excepția cazului în care se prevede altfel în prezentul acord. Pozițiile autorităților de supraveghere ale statelor AELS se înregistrează separat de către comitet.

               Regulamentul de procedură al comitetului asigură participarea cu drepturi depline a autorităților de supraveghere din statele AELS și a Autorității AELS de Supraveghere, cu excepția dreptului de a vota și de a candida la alegerile pentru funcția de președinte sau vicepreședinte al comitetului.

               (b)Fără a se aduce atingere dispozițiilor din Protocolul 1 la prezentul acord, cu excepția cazului în care se prevede altfel în prezentul acord, termenii «stat membru (state membre)» și «autorități competente» se interpretează ca incluzând, pe lângă înțelesul lor din regulament, statele AELS și, respectiv, autoritățile lor de supraveghere.

               (c)Trimiterile la legislația Uniunii sau la dispozițiile Uniunii privind protecția datelor se interpretează ca trimiteri la Acordul privind SEE sau, respectiv, la dispozițiile privind protecția datelor conținute de acestea.

               (d)La articolul 13 alineatul (1) litera (f) și la articolul 14 alineatul (1) litera (f), în ceea ce privește statele AELS, textul „aplicabile în temeiul Acordului privind SEE” se inserează după textul „[...] decizii a Comisiei privind caracterul adecvat”.

               (e)La articolul 45, în ceea ce privește statele AELS, după alineatul (1) se introduce următorul text:

               „1a. În așteptarea unei decizii a Comitetului Mixt al SEE privind încorporarea în Acordul privind SEE a unui act de punere în aplicare adoptat în temeiul alineatelor (3) sau (5) ale prezentului articol, un stat membru poate decide să aplice măsurile cuprinse în actul respectiv.

               Fiecare stat AELS decide și informează Comisia și Autoritatea AELS de Supraveghere, înainte de intrarea în vigoare a oricărui act de punere în aplicare adoptat în temeiul alineatelor (3) sau (5) ale prezentul articol, dacă, în așteptarea unei decizii a Comitetului Mixt al SEE privind încorporarea actului de punere în aplicare în Acordul privind SEE, va aplica sau nu măsurile cuprinse în acesta în același timp cu statele membre ale UE. În absența unei decizii contrare, fiecare stat AELS aplică măsurile cuprinse într-un act de punere în aplicare adoptat în conformitate cu alineatele (3) sau (5) ale prezentului articol în același timp cu statele membre ale UE.

               Prin derogare de la articolul 102 din acord, în cazul în care, în cadrul Comitetului mixt al SEE, nu se poate ajunge la un acord cu privire la încorporarea în Acordul privind SEE a unui act de punere în aplicare adoptat în temeiul alineatelor (3) sau (5) ale prezentului articol, în termen de douăsprezece luni de la intrarea în vigoare a actului de punere în aplicare menționat, orice stat AELS poate suspenda aplicarea măsurilor respective și informează în acest sens, fără întârziere, Comisia și Autoritatea AELS de Supraveghere.

               Celelalte părți contractante la Acordul privind SEE, prin derogare de la articolul 1 alineatul (3), restrâng sau interzic libera circulație a datelor cu caracter personal către un stat AELS care nu aplică măsurile cuprinse într-un act de punere în aplicare adoptat în temeiul alineatului (5) al prezentului articol, în același mod în care aceste măsuri împiedică transferul de date cu caracter personal către o țară terță sau către o organizație internațională.”

               (f)Ori de câte ori UE inițiază consultări cu țări terțe sau cu organizații internaționale cu scopul de a adopta o decizie privind caracterul adecvat în temeiul articolului 45, statele AELS trebuie să fie informate în mod corespunzător. În cazurile în care țara terță sau organizația internațională își asumă obligații specifice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal provenite din statele membre, UE va lua în considerare situația statelor AELS și va analiza, împreună cu țările terțe sau cu organizațiile internaționale, posibilitatea creării unor mecanisme care să permită o posibilă aplicare ulterioară de către statele AELS.

               (g)La articolul 46 alineatul (2) litera (d) se adaugă următorul text:

               „Autoritățile de supraveghere din statele AELS au același drept ca autoritățile de supraveghere de la nivelul UE de a prezenta Comisiei, în vederea aprobării, clauze standard de protecție a datelor, în temeiul procedurii de examinare menționate la articolul 93 alineatul (2).”

               (h)La articolul 46, în ceea ce privește statele AELS, după alineatul (2) se inserează următorul alineat:

               „2 a. În așteptarea unei decizii a Comitetului Mixt al SEE privind încorporarea în Acordul privind SEE a unui act de punere în aplicare, garanțiile adecvate menționate la alineatul (1) pot fi prevăzute de clauzele standard privind protecția datelor menționate la articolul 46 alineatul (2) literele (c) și (d), atunci când un stat AELS aplică măsurile cuprinse în actul respectiv.

               Fiecare stat AELS decide și informează Comisia și Autoritatea AELS de Supraveghere înainte de intrarea în vigoare a actelor de punere în aplicare adoptate în temeiul articolului 46 alineatul (2) literele (c) și (d), dacă, în așteptarea unei decizii a Comitetului Mixt al SEE care încorporează actul de punere în aplicare în Acordul privind SEE, va aplica sau nu măsurile cuprinse în act în același timp cu statele membre ale UE. În absența unei decizii contrare, fiecare stat AELS trebuie să aplice măsurile cuprinse într-un act de punere în aplicare adoptat în conformitate cu literele (c) și (d) de la articolul 46 alineatul (2), în același timp cu statele membre ale UE.

               Prin derogare de la articolul 102 din acord, în cazul în care un acord cu privire la încorporarea în Acordul privind SEE a unui act de punere în aplicare adoptat în conformitate cu literele (c) și (d) de la articolul 46 alineatul (2) nu poate fi obținut în cadrul Comitetului mixt al SEE în termen de douăsprezece luni de la intrarea în vigoare a actului de punere în aplicare menționat, orice stat AELS poate suspenda aplicarea măsurilor respective și, în acest sens, informează fără întârziere Comisia și Autoritatea AELS de Supraveghere.”

               (i)La articolul 58 alineatul (4), în ceea ce privește statele AELS, mențiunea „în conformitate cu carta” nu se aplică.

               (j)La articolul 59, după textul „[...] a Comisiei” se inserează textul „și a Autorității AELS de Supraveghere”.

               (k)Autoritatea AELS de Supraveghere are dreptul de a participa la ședințele comitetului fără drept de vot. Autoritatea AELS de Supraveghere numește un reprezentant.

               (l)În cazul în care acest lucru este relevant pentru exercitarea funcțiilor sale în conformitate cu articolul 109 din prezentul acord, Autoritatea AELS de Supraveghere are dreptul de a solicita consiliere sau avize din partea comitetului și de a-i prezenta acestuia anumite chestiuni în temeiul articolului 63, al articolului 64 alineatul (2), al articolului 65 alineatul (1) litera (c) și al articolului 70 alineatul (1) litera (e). La articolul 63, articolul 64 alineatul (2), articolul 65 alineatul (1) litera (c) și articolul 70 alineatul (1) litera (e), după cuvântul „Comisia” se inserează textul „și, dacă este cazul, Autoritatea AELS de Supraveghere”.

               (m)Președintele comitetului sau al secretariatului comunică Autorității AELS de Supraveghere activitățile comitetului, atunci când este cazul în temeiul articolului 64 alineatul (5) literele (a) și (b), al articolului 65 alineatul (5) și al articolului 75 alineatul (6) litera (b). La articolul 64 alineatul (5) literele (a) și (b), articolul 65 alineatul (5) și articolul 75 alineatul (6) litera (b), după cuvântul „Comisia” se inserează textul „și, dacă este cazul, Autoritatea AELS de Supraveghere”.

               În cazul în care acest lucru este relevant pentru exercitarea funcțiilor sale în temeiul articolului 109 din prezentul acord, Autoritatea AELS de Supraveghere are dreptul de a primi informații de la o autoritate de supraveghere a unuia dintre statele AELS în cauză în temeiul articolului 66 alineatul (1). La articolul 66 alineatul (1), după cuvântul „Comisiei” se inserează textul „și Autorității AELS de Supraveghere”.

               (n)La articolul 71 alineatul (1), după cuvântul „Consiliului” se inserează textul „Comitetului permanent al statelor AELS, Autorității AELS de Supraveghere”.

               (o)La articolul 73 alineatul (1) se adaugă următoarea teză:

               „Membrii comitetului care provin din statele AELS nu sunt eligibili pentru a fi aleși în funcția de președinte sau vicepreședinte.”

               Articolul 2

               Textul de la punctul 13 (Grupul de lucru pentru protecția persoanelor în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal) din Protocolul 37 la Acordul privind SEE se elimină.

               Articolul 3

               Textele Regulamentului (UE) 2016/679 în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicate în suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.

               Articolul 4

               Prezenta decizie intră în vigoare la […], cu condiția să se fi efectuat toate notificările prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din Acordul privind SEE*.

                  3Articolul 5

               Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Comitetul mixt al SEE

                     Președintele

                     Secretarii
                     Comitetului mixt al SEE

               ANEXA II

                  Declarația comună a părților contractante

                  la Decizia nr. XX din ZZ.LL.AA a Comitetului mixt privind încorporarea Regulamentului (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Directivei 95/46/CE (Regulamentul general privind protecția datelor) în Acordul privind SEE

               Ținând seama de structura bazată pe doi piloni a Acordului privind SEE și având în vedere efectul direct și obligatoriu, pentru autoritățile naționale de supraveghere ale statelor AELS care fac parte din SEE, al deciziilor Comitetului european pentru protecția datelor, părțile contractante:

               –iau act de faptul că deciziile Comitetului european pentru protecția datelor vizează autoritățile naționale de supraveghere,

               –recunosc că această soluție nu creează un precedent pentru viitoarele modificări ale actelor legislative ale UE care urmează să fie încorporate în Acordul privind SEE.

                     (1)

                        JO L 119, 4.5.2016, p. 1.

                     (2)

                        JO L 281, 23.11.1995, p. 31.

                     (3)
                  *
                        [Nu au fost semnalate obligații constituționale.] [Au fost semnalate obligații constituționale.]