               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 25.1.2021
            COM(2021) 26 final
            2021/0013(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Grupului de experți pentru Acordul european privind activitatea echipajelor vehiculelor care efectuează transporturi rutiere internaționale (AETR), precum și în cadrul Grupului de lucru pentru transportul rutier al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la decizia de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Grupului de experți pentru Acordul european privind activitatea echipajelor vehiculelor care efectuează transporturi rutiere internaționale (AETR) al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU) și în cadrul Grupului de lucru pentru transportul rutier al CEE-ONU (SC.1) în legătură cu modificarea preconizată a AETR în vederea includerii în acord a specificațiilor tehnice ale tahografului inteligent.

               În urma discuțiilor din cadrul Grupului de experți pentru AETR și a intrării în vigoare a Regulamentului (UE) nr. 2020/1054
                  1
               , care include norme revizuite privind tahograful, este necesar să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în vederea următoarelor sesiuni ale Grupului de experți pentru AETR și ale Grupului de lucru pentru transportul rutier al CEE-ONU (SC.1).

               2.Contextul propunerii

               2.1.AETR

               Acordul european privind activitatea echipajelor vehiculelor care efectuează transporturi rutiere internaționale (AETR) are ca scop să armonizeze cadrul legislativ al părților contractante la acord în ceea ce privește perioadele de conducere și de repaus pentru conducătorii auto profesioniști, precum și cerințele tehnice corespunzătoare privind construirea și instalarea tahografului. AETR a intrat în vigoare la 5 ianuarie 1976. Ulterior a fost modificat, cel mai recent la 20 septembrie 2010.

               Toate statele membre sunt părți la acord.

               2.2.Grupul de experți pentru AETR și Grupul de lucru pentru transportul rutier

               Grupul de experți pentru AETR este un grup tehnic și informal care a fost instituit de către Comitetul pentru transporturi terestre al CEE-ONU cu obiectivul de a elabora propuneri de modificare a acordului.

               Grupul de lucru pentru transportul rutier (SC.1) este un grup înființat de Comitetul pentru transporturi terestre, care promovează dezvoltarea și facilitarea transportului rutier internațional prin armonizarea și simplificarea normelor și cerințelor legate de transportul rutier.

               Adoptarea formală a propunerilor de modificare a AETR se efectuează în conformitate cu articolul 21 din acord, care prevede că orice parte contractantă poate propune amendamente la acord. Propunerile trebuie transmise Secretarului General al Organizației Națiunilor Unite Ulterior, părțile contractante au la dispoziție șase luni pentru a prezenta obiecții cu privire la propunere. Propunerea este considerată adoptată dacă niciuna dintre părți nu prezintă obiecții cu privire la amendamentele în cauză.

               În practică, toate propunerile de modificare a AETR sunt mai întâi discutate și aprobate în cadrul SC.1 înainte ca amendamentele să fie transmise Secretarului General al Organizației Națiunilor Unite de către una dintre părțile contractante. În cazul în care se propun amendamente la apendicele 1, 2 sau 3 la anexa la acord sau la articolele introductive din apendicele 1B la acord, propunerea trebuie să fie adoptată de SC.1 prin majoritatea simplă a părților contractante care sunt prezente și votează, astfel cum se prevede la articolul 22, la articolul 22bis și la articolul 22ter din acord.

               2.3.Necesitatea unei decizii a Consiliului

               Poziția UE stabilită prin Decizia (UE) 2016/1877 a Consiliului
                  2
                includea următoarele elemente:

               –eliminarea articolului 22bis din AETR, care prevede aplicarea automată a specificațiilor tahografului la AETR, și înlocuirea lui cu procedura prevăzută la articolul 22 din acord. Procedura prevăzută la articolul 22 ar urma să fie ușor modificată pentru a se evita posibilitatea ca modificările specificațiilor tahografului să fie respinse prin opoziția unei simple treimi a părților contractante.

               –modificarea articolului 14 din acord pentru a permite aderarea UE la acord;

               –modificarea articolului 10 din acord pentru a include o trimitere la Regulamentul (UE) nr. 165/2014 al Parlamentului European și al Consiliului
                  3
                și la anexa 1C la Regulamentul (UE) 2016/799
                  4
                care stabilește specificațiile tehnice ale tahografului inteligent.

               În plus, la 19 noiembrie 2018, Consiliul a adoptat Decizia (UE) 2018/1926
                  5
                privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, cu privire la implementarea TACHOnet de către părțile contractante la AETR care nu fac parte din UE, pe baza tehnologiei „e-Delivery”.

               Este necesar să se stabilească o nouă poziție a UE în vederea următoarelor reuniuni ale Grupului de experți pentru AETR și ale Grupului de lucru pentru transportul rutier din februarie 2021 și, respectiv, octombrie 2021. Este necesar ca această nouă poziție să ia în considerare discuțiile purtate în cadrul Grupului de experți pentru AETR începând cu luna octombrie 2016 și intrarea în vigoare, la 20 august 2020, a Regulamentului (UE) 2020/1054 al Parlamentului European și al Consiliului
                  6
                de modificare a Regulamentului (UE) nr. 165/2014 privind tahografele.

               Regulamentul (UE) 2020/1054 prevede că poziția vehiculului trebuie înregistrată automat, mai ales de fiecare dată când vehiculul trece frontiera unui stat membru și atunci când vehiculul efectuează activități de încărcare sau descărcare. Aceste noi cerințe fac necesară dezvoltarea unei noi versiuni a tahografului inteligent („tahograful inteligent versiunea 2”), care va trebui să fie instalată în vehiculele nou înmatriculate în termen de maximum doi ani de la adoptarea specificațiilor tehnice de către Comisie, adică cel târziu până în luna august 2023. În plus, tahograful inteligent versiunea 2 va trebui să fie montat nu numai în vehiculele nou înmatriculate, ci și în toate vehiculele implicate în transportul internațional, în termen de cel mult trei ani de la intrarea în vigoare a specificațiilor tehnice, în cazul vehiculelor echipate cu un tahograf analogic și al celor echipate cu un tahograf digital, care respectă specificațiile menționate la articolul 3 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 165/2014, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) 2020/1054, și în termen de cel mult patru ani de la intrarea în vigoare a specificațiilor tehnice, în cazul vehiculelor echipate cu un tahograf digital, astfel cum se menționează la articolul 3 alineatul (4a) din Regulamentul (UE) nr. 165/2014, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) 2020/1054. Este necesar ca aceste evoluții ale legislației UE să se reflecte în discuțiile din cadrul AETR.

               3.Situația actuală – Progresul negocierilor

               3.1.Implementarea tahografului inteligent de către AETR

               Din 2016 până în prezent, nu s-au putut realiza progrese în ceea ce privește reforma cadrului instituțional al acordului, în special modificarea articolului 14 pentru a permite aderarea UE la acord și modificarea normelor de la articolul 22 privind adoptarea specificațiilor tahografului. Aceste aspecte au fost până în prezent contestate de părțile contractante la acord care nu fac parte din UE.

               Toate părțile contractante la acord, inclusiv statele membre, sunt însă de acord că este necesar să se includă cât mai curând posibil în acord specificațiile tehnice ale tahografului inteligent, din două motive. În primul rând, părțile contractante la AETR care nu fac parte din UE ar trebui să respecte aceleași standarde de nivel înalt ca și UE în ceea ce privește controlarea activității conducătorilor auto, prin implementarea celei mai avansate versiuni a tahografului. În acest context, ar trebui remarcat faptul că vehiculele înmatriculate în UE începând cu luna iunie 2019 sunt echipate cu un tahograf inteligent și că tahograful inteligent versiunea 2 va fi instalat în camioanele și autobuzele de peste 3,5 tone nou înmatriculate cel târziu în luna august 2023, în conformitate cu Regulamentul (UE) 2020/1054, ca parte a Pachetului privind mobilitatea I. În al doilea rând, până la includerea în acord a specificațiilor tahografului inteligent, părțile contractante la AETR care nu fac parte din UE ar putea, în principiu, să interzică accesul pe teritoriile lor a vehiculelor înmatriculate în UE și echipate cu un tahograf inteligent.

               Începând din 2018, discuțiile din cadrul Grupului de experți pentru AETR s-au axat, prin urmare, pe includerea în acord a specificațiilor tehnice ale tahografului inteligent. S-a ajuns astfel la o înțelegere comună asupra specificațiilor tahografului inteligent și asupra formei în care ar trebui incluse în acord.

               Ca urmare a acestei înțelegeri comune, la 8 august 2020, Croația a adresat Secretariatului CEE-ONU, în numele UE, o cerere oficială de includere în acord a specificațiilor tehnice ale tahografului inteligent. Această cerere oficială se bazează pe specificațiile tehnice astfel cum au fost adoptate de Comisie în Regulamentul său de punere în aplicare (UE) 2016/799, sub rezerva unui număr limitat de adaptări la contextul AETR:

               –înlocuirea termenilor „state membre” și „aparatură de înregistrare” cu „părți contractante” și, respectiv, „dispozitiv de control”;

               –posibilitatea de a limita, în conformitate cu normele naționale în vigoare, puterea de transmisie a DSRC (comunicații specializate cu rază scurtă de acțiune) și datele transmise prin interfața ITS;

               –înlocuirea tuturor trimiterilor la legislația UE cu trimiteri la legislația internațională având același conținut, precum regulamentele CEE-ONU.

               În plus, standardele EN menționate în specificațiile tahografului ar trebui înlocuite cu standarde ISO în termen de cinci ani de la data intrării în vigoare a specificațiilor tahografului inteligent în AETR.

               Niciuna dintre modificările de mai sus nu va afecta interoperabilitatea tahografelor inteligente și a componentelor acestora.

               3.2.Data aplicării specificațiilor tahografului inteligent

               Deși au fost realizate progrese importante în cadrul discuțiilor referitoare la substanța specificațiilor tahografului inteligent, se discută în continuare cu privire la data la care ar trebui ca aceste specificații să devină obligatorii pentru părțile contractante la AETR care nu fac parte din UE. Federația Rusă a solicitat o perioadă de tranziție de patru ani începând de la intrarea în vigoare a amendamentului relevant la acord, și anume aceeași perioadă prevăzută pentru aplicarea versiunilor anterioare ale tahografului de către părțile contractante la AETR.

               Această perioadă de tranziție ar întârzia considerabil implementarea tahografului inteligent de către părțile contractante la AETR care nu fac parte din UE. Dacă, în cadrul reuniunii SC.1 din octombrie 2021, se va ajunge la un acord asupra specificațiilor tehnice ale tahografului inteligent și asupra datei de punere în aplicare a acestora, având în vedere perioada de care se estimează că are nevoie secretariatul Grupului de experți pentru a pregăti dosarul pentru adoptarea specificațiilor și cele șase luni cât durează procedura de adoptare stabilită la articolul 22 din acord, se preconizează că specificațiile nu vor fi adoptate și incluse în acord mai repede de luna iunie 2022. În cazul în care specificațiile devin obligatorii la patru ani de la data intrării în vigoare a amendamentului, părțile contractante la AETR care nu fac parte din UE ar urma să înceapă instalarea tahografului inteligent în vehiculele nou înmatriculate pe teritoriul lor cel mai devreme în iunie 2026, adică cu aproximativ șapte ani după UE.

               4.Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii

               Includerea în acord a tahografului inteligent versiunea 2 va contribui la o mai bună asigurare a respectării normelor privind perioadele de conducere și de repaus prevăzute în zona AETR, prin înregistrarea unor poziții suplimentare în tahograf. Având în vedere faptul că toate vehiculele înmatriculate în UE vor trebui să fie echipate cu tahograful inteligent versiunea 2 în 2025
                  7
               , prin includerea în acord a specificațiilor tahografului inteligent versiunea 2 se va evita, de asemenea, situația în care pe teritoriul UE vor continua să circule, pentru o lungă perioadă, vehicule echipate cu două versiuni diferite ale tahografului inteligent.

               Având în vedere faptul că vehiculele nou înmatriculate în UE vor trebui să fie echipate cu tahograful inteligent versiunea 2 începând aproximativ de la jumătatea anului 2023, UE ar putea accepta ca tahograful inteligent versiunea 2 să fie instalat în vehiculele nou înmatriculate pe teritoriul părților contractante la AETR care nu pac parte din UE până cel târziu la sfârșitul anului 2025. Părților contractante la AETR care nu fac parte din UE li s-ar putea acorda o perioadă de tranziție suplimentară de doi ani pentru a instala tahograful inteligent versiunea 2 în toate vehiculele implicate în operațiuni de transport pe teritoriul UE, și anume cel târziu până la sfârșitul anului 2027.

               În cadrul reuniunii Grupului de experți pentru AETR din octombrie 2020, Comisia a prezentat principalele funcționalități ale tahografului inteligent versiunea 2 și modificările preconizate ale specificațiilor care au fost transmise secretariatului CEE-ONU în numele Uniunii la 8 aprilie 2020 (specificații corespunzătoare tahografului inteligent versiunea 1). Pe baza actului de punere în aplicare privind specificațiile tehnice ale tahografului inteligent versiunea 2, care urmează să fie adoptat de Comisie în 2021, UE va prezenta ulterior AETR - cel mai probabil cu ocazia reuniunii Grupului de experți pentru AETR din octombrie 2021 - un apendice tehnic revizuit (apendicele 1C) cu specificațiile tehnice ale tahografului inteligent versiunea 2 care urmează să fie incluse în acord.

               În plus, a fost necesar să se modifice unele aspecte ale poziției care urmează să fie adoptată în numele UE, astfel cum este stabilită în Decizia (UE) 2016/1877. În ceea ce privește articolul 22 din acord, poziția UE stabilită în Decizia (UE) 2016/1877 prevedea o propunere în numele Uniunii de modificare a articolului respectiv, printre altele pentru a se stipula că amendamentele trebuie acceptate dacă nu mai mult de jumătate din administrațiile competente ale părților contractante notifică Secretarului General obiecțiile lor cu privire la amendamente, în timp ce AETR stabilește în prezent că o treime dintre părțile contractante se pot opune unui amendament. Amendamentul propus de UE a făcut obiectul unei opoziții puternice din partea părților contractante la AETR care nu fac parte din UE. Prin urmare, nu se mai propune nicio modificare a procedurii actuale prevăzute la articolul 22.

               În plus și, de asemenea, în legătură cu poziția care urmează să fie adoptată în numele UE prevăzută în Decizia (UE) 2016/1877, în urma discuțiilor din cadrul Grupului de experți pentru AETR, nu mai pare a fi necesar să se elimine articolul 22bis din acord, acest articol aplicându-se în continuare versiunilor anterioare ale tahografului.

               Modificarea articolului 14 din acord pentru a permite aderarea UE la AETR, care a făcut obiectul Deciziei (UE) 2016/1877, nu este afectată și, prin urmare, UE va solicita în continuare această modificare.

               În octombrie 2020, UE a explicat Grupului de experți pentru AETR opiniile sale preliminare cu privire la tahograful inteligent și la principalele funcționalități suplimentare ale acestuia. De asemenea, UE și-a prezentat opiniile preliminare cu privire la datele de implementare a tahografului inteligent versiunea 2 în acord. UE a confirmat că o poziție oficială a UE va fi transmisă Secretariatului CEE-ONU în vederea discuțiilor care urmează să aibă loc în cadrul Grupului de experți pentru AETR din februarie 2021.

               Un prim proiect de propunere privind specificațiile tehnice ale tahografului inteligent versiunea 2 ar putea fi prezentat în cadrul reuniunii Grupului de experți pentru AETR din februarie 2021.

               5.Rezumatul amendamentelor propuse

               5.1Modificarea articolului 10 astfel încât să se facă referire la specificațiile tehnice ale tahografului inteligent

               Având în vedere faptul că specificațiile tehnice ale tahografului inteligent versiunea 2 vor fi incluse sub forma unui nou apendice 1C la anexa la acord, articolul 10 ar trebui să facă trimitere la aceste specificații, care trebuie considerate ca fiind conforme cu cerințele acordului începând cu data intrării în vigoare a amendamentului relevant la acord.

               5.2Modificarea articolului 13 pentru a se acorda o perioadă de tranziție în vederea implementării tahografului inteligent

               Articolul 13 stabilește o perioadă de tranziție de patru ani pentru ca specificațiile tehnice ale tahografului să devină obligatorii pentru părțile contractante la AETR. În ceea ce privește tahograful inteligent versiunea 2, vehiculele nou înmatriculate ar trebui echipate cu tahograful inteligent până cel târziu la 31 decembrie 2025. Vehiculele utilizate în transportul internațional ar trebui să fie echipate cu un tahograf inteligent până cel târziu la 31 decembrie 2027.

               5.3.Modificarea articolului 14 pentru a permite aderarea organizațiilor de integrare regională la AETR

               Articolul 14 din AETR acordă posibilitatea de a adera la AETR numai statelor membre ale CEE-ONU și statelor admise să participe la CEE-ONU cu titlu consultativ. Pentru a se permite aderarea UE, articolul 14 trebuie modificat astfel încât organizațiile de integrare regională să fie, la rândul lor, eligibile pentru aderarea la acord.

               5.4Modificarea articolului 22 pentru a aplica procedura stabilită la articolul respectiv în cazul modificărilor aduse specificațiilor tehnice ale tahografului inteligent

               Procedura stabilită la articolul 22 din acord ar trebui să se aplice, de asemenea, tahografului inteligent versiunea 2, care va fi definit în noul apendice 1C. Articolul 22 bis ar trebui să rămână neschimbat în acord și va continua să se aplice tahografului digital.

               5.5Includerea specificațiilor tehnice ale tahografului inteligent sub forma apendicelui 1C la AETR

               Textul integral al specificațiilor tehnice ale tahografului inteligent versiunea 2 ar trebui incluse în acord ca apendicele 1C la anexa la acord. Propunerea UE privind apendicele 1C va fi disponibilă în 2021. Propunerea va fi elaborată pe baza specificațiilor care au fost transmise în numele Uniunii la 8 aprilie 2020 (pentru tahograful inteligent versiunea 1) și a specificațiilor UE care urmează să fie adoptate de către Comisie în 2021 în temeiul Regulamentului (UE) 2020/1054.

               5.6Modificarea certificatului de omologare pentru a include omologările tahografului inteligent și ale componentelor acestuia

               Certificatul de omologare prevăzut în apendicele 2 capitolul III trebuie modificat pentru a include apendicele 1C, deci tahograful inteligent, în sfera de aplicare a certificatului.

               6.Temei juridic

               6.1Temeiul juridic procedural

               6.1.1Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului.”

               Articolul 218 alineatul (9) din TFUE se aplică indiferent dacă Uniunea este sau nu membră a organismului în cauză sau parte la acordul respectiv
                  8
               .

               Conceptul de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. Sunt, de asemenea, incluse instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  9
               .

               6.1.2Aplicarea la cazul în discuție

               Grupul de lucru pentru transportul rutier (SC.1) este un grup înființat de CEE-ONU.

               Actul pe care Grupul de lucru pentru transportul rutier este invitat să îl aprobe înainte ca amendamentele să fie transmise spre adoptare Secretarului General al Organizației Națiunilor Unite, în conformitate cu articolul 21 din acord, constituie un act cu efecte juridice. Actul avut în vedere va avea caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, în conformitate cu articolul 14 din AETR.

               Actul avut în vedere nu completează și nu modifică cadrul instituțional al acordului.

               Prin urmare, temeiul juridic procedural al propunerii de decizie este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               6.2Temeiul juridic material

               6.2.1Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv pe cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               6.2.2Aplicarea la cazul în discuție

               Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere se referă la politica în domeniul transporturilor.

               Prin urmare, temeiul juridic material al deciziei propuse este articolul 91.

               6.3Concluzie

               Temeiul juridic al deciziei propuse ar trebui să fie articolul 91, coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               7.Publicarea actului avut în vedere

               Este oportun ca amendamentele la acord să fie publicate, după adoptare, în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               2021/0013 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Grupului de experți pentru Acordul european privind activitatea echipajelor vehiculelor care efectuează transporturi rutiere internaționale (AETR), precum și în cadrul Grupului de lucru pentru transportul rutier al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 91 coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Acordul european privind activitatea echipajelor vehiculelor care efectuează transporturi rutiere internaționale (AETR)
                  10
                a intrat în vigoare la 5 ianuarie 1976. Acest acord a fost modificat cel mai recent la 20 septembrie 2010.

               (2)În temeiul articolului 21 din AETR, orice parte contractantă poate transmite Secretarului General al Organizației Națiunilor Unite propuneri de amendamente la acord. Înainte de a fi transmise Secretarului General al Organizației Națiunilor Unite, propunerile sunt mai întâi discutate în cadrul Grupului de lucru pentru transportul rutier („SC.1”) al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU).

               (3)Se preconizează că Grupul de experți pentru AETR, în cadrul celei de-a 25-a sesiuni planificate din februarie 2021, și SC.1, în cadrul celei de-a 116-a sesiuni planificate din octombrie 2021, vor discuta amendamentele la AETR în vederea adoptării tahografului inteligent.

               (4)Articolul 22bis din AETR prevede că modificările Regulamentului (CEE) nr. 3821/85 al Consiliului
                  11
                privind tahograful digital sunt automat preluate de toate părțile contractante la AETR, fără nicio consultare oficială sau vot. Lipsa de participare a părților contractante la AETR în procesul de elaborare și de adoptare a specificațiilor tehnice ale tahografului digital a reprezentat o cauză majoră de nemulțumire în rândul unora dintre aceste părți contractante. Comisia recunoaște, în comunicarea sa intitulată „Tahograful digital: Foaia de parcurs a activităților viitoare”
                  12
               , că acest mecanism periclitează implementarea corectă și armonizată a tahografului digital de către părțile contractante care nu fac parte din Uniune. Prin urmare, este în interesul Uniunii să fie modificat procesul decizional în ceea ce privește tahografele digitale și să se propună în cadrul Grupului de experți pentru AETR aplicarea procedurii prevăzute la articolul 22 alineatele (1), (2) și (3) pentru includerea în AETR a specificațiilor tehnice ale tahografului digital. Articolul 22bis ar trebui să rămână în vigoare în vederea unor eventuale modificări viitoare ale versiunilor anterioare ale tahografului.

               (5)Articolul 10 din AETR prevede că un tahograf a cărui construcție, instalare, utilizare și încercare se desfășoară în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 3821/85 este considerat ca fiind conform cu cerințele AETR. Articolul 10 ar trebui modificat pentru a se include o trimitere la specificațiile tehnice ale tahografului inteligent, care ar trebui considerate conforme cu cerințele AETR începând cu data intrării în vigoare a apendicelui 1C la anexa la AETR.

               (6)Data exactă a implementării tahografului inteligent în AETR ar trebui stabilită la articolul 13 din AETR referitor la dispozițiile tranzitorii.

               (7)Articolul 14 din AETR nu permite aderarea altor organisme în afară de statele membre ale CEE-ONU și de statele admise să participe la CEE-ONU cu titlu consultativ. Din acest motiv, pentru a autoriza aderarea Uniunii la AETR, articolul 14 ar trebui modificat pentru a permite aderarea organizațiilor de integrare regională la AETR.

               (8)Există mai multe argumente pentru aderarea Uniunii la AETR. În primul rând, Uniunea are competență exclusivă în domeniul de activitate al echipajelor vehiculelor care efectuează transporturi rutiere internaționale, fapt confirmat în Cauza 22/70. În al doilea rând, această aderare ar garanta reprezentarea efectivă a intereselor Uniunii în cadrul AETR. În fine, caracteristicile specifice ale AETR și ale procesului decizional propus justifică motivul pentru care este necesar ca Uniunea să fie o parte contractantă.

               (9)Specificațiile tehnice ale tahografului inteligent care urmează să fie incluse în AETR sub forma apendicelui 1C la anexa la acest acord ar trebui elaborate pe baza specificațiilor transmise Grupului de experți pentru AETR în numele Uniunii la 8 aprilie 2020 și pe baza specificațiilor care urmează să fie adoptate de Comisie în 2021 în temeiul Regulamentului (UE) 2020/1054 al Parlamentului European și al Consiliului
                  13
               .

               (10)Certificatul de omologare pentru tahografe digitale prevăzut în capitolul III din apendicele 2 la anexa la AETR ar trebui modificat astfel încât să poată fi utilizat și pentru omologarea tahografelor inteligente și a componentelor acestora.

               (11)Este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Grupului de experți pentru AETR și în cadrul Grupului de lucru pentru transportul rutier în vederea realizării unei armonizări paneuropene în domeniul aparaturii de înregistrare din transportul rutier (tahografe).

               (12)Poziția Uniunii urmează să fie exprimată de statele membre ale Uniunii care sunt membre ale Grupului de experți pentru AETR și ale Grupului de lucru pentru transportul rutier al CEE-ONU, acționând împreună,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul celei de a 25-a sesiuni a Grupului de experți pentru Acordul european privind activitatea echipajelor vehiculelor care efectuează transporturi rutiere internaționale (AETR) și în cadrul celei de-a 116-a sesiuni a Grupului de lucru pentru transportul rutier al CEE-ONU este conformă cu amendamentele propuse la AETR, astfel cum sunt stabilite în anexa la prezenta decizie.

               Se poate conveni asupra unor modificări formale și minore ale poziției menționate la primul paragraf fără a fi necesară modificarea poziției respective.

               Articolul 2

               (1)Poziția menționată la articolul 1 este exprimată de statele membre ale Uniunii care sunt membre ale Grupului de experți pentru AETR și ale Grupului de lucru pentru transportul rutier al CEE-ONU, acționând împreună.

               (2)Statele membre comunică Grupului de experți pentru AETR amendamentele propuse.

               Articolul 3

               Prezenta decizie se adresează statelor membre.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        Regulamentul (UE) 2020/1054 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 iulie 2020 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 561/2006 în ceea ce privește cerințele minime referitoare la duratele de conducere zilnice și săptămânale maxime, pauzele minime și perioadele de repaus zilnic și săptămânal și a Regulamentului (UE) nr. 165/2014 în ceea ce privește poziționarea prin intermediul tahografelor (JO L 249, 15.7.2020, p. 1).

                     (2)

                        Decizia (UE) 2016/1877 a Consiliului din 17 octombrie 2016 privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Grupului de experți pe tema acordului european privind activitatea echipajelor vehiculelor care efectuează transporturi rutiere internaționale (AETR), precum și în cadrul Grupului de lucru pentru transportul rutier, ale Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (JO L 288, 22.10.2016, p. 49).

                     (3)

                        Regulamentul (UE) nr. 165/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 4 februarie 2014 privind tahografele în transportul rutier, de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 3821/85 al Consiliului privind aparatura de înregistrare în transportul rutier și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 561/2006 al Parlamentului European și al Consiliului privind armonizarea anumitor dispoziții ale legislației sociale în domeniul transporturilor rutiere (JO L 60, 28.2.2014, p. 1).

                     (4)

                        Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/799 al Comisiei din 18 martie 2016 de punere în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 165/2014 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a cerințelor pentru construirea, testarea, instalarea, operarea și repararea tahografelor și a componentelor acestora (JO L 139, 26.5.2016, p. 1).

                     (5)

                        Decizia (UE) 2018/1926 a Consiliului din 19 noiembrie 2018privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Grupului de experți pentru Acordul european privind activitatea echipajelor vehiculelor care efectuează transporturi rutiere internaționale al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (JO L 313, 10.12.2018, p. 13).

                     (6)

                        Regulamentul (UE) 2020/1054 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 iulie 2020 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 561/2006 în ceea ce privește cerințele minime referitoare la duratele de conducere zilnice și săptămânale maxime, pauzele minime și perioadele de repaus zilnic și săptămânal și a Regulamentului (UE) nr. 165/2014 în ceea ce privește poziționarea prin intermediul tahografelor (JO L 249, 31.7.2020, p. 1).

                     (7)

                        A se vedea articolul 3 alineatele (4) și (4a) din Regulamentul (UE) nr. 165/2014, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) 2020/1054.

                     (8)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, Germania/Consiliul, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctul 64.

                     (9)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, Germania/Consiliul, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64.

                     (10)

                        JO L 95, 8.4.1978, p. 1.

                     (11)

                        Regulamentului (CEE) nr. 3821/85 al Consiliului din 20 decembrie 1985 privind aparatura de înregistrare în transportul rutier (JO L 370, 31.12.1985, p. 8).

                     (12)

                        COM(2011) 454 final.

                     (13)

                        Regulamentul (UE) 2020/1054 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 iulie 2020 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 561/2006 în ceea ce privește cerințele minime referitoare la duratele de conducere zilnice și săptămânale maxime, pauzele minime și perioadele de repaus zilnic și săptămânal și a Regulamentului (UE) nr. 165/2014 în ceea ce privește poziționarea prin intermediul tahografelor (JO L 249, 31.7.2020, p. 1).

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 25.1.2021
            COM(2021) 26 final
            ANEXĂ
            la propunerea de Decizie a Consiliului privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Grupului de experți pentru Acordul european privind activitatea echipajelor vehiculelor care efectuează transporturi rutiere internaționale (AETR), precum și în cadrul Grupului de lucru pentru transportul rutier al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite

               ANEXĂ

               AETR se modifică după cum urmează:

               (1)La articolul 1, se adaugă următoarea literă (x):

               „(x)
                     «organizație de integrare regională» înseamnă orice organizație alcătuită din state suverane dintr-o anumită regiune, care deține competențe în privința anumitor aspecte reglementate de prezentul acord și care a fost autorizată în mod corespunzător să semneze și să ratifice, să accepte, să aprobe sau să adere la prezentul acord.”.

               (2)La articolul 10, se adaugă alineatul (4), după cum urmează:

               „(4)
                     De la data intrării în vigoare a apendicelui 1C la anexa la prezentul acord, vehiculele echipate cu un dispozitiv de control conform cu Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/799 al Comisiei
                  1
                și cu actele de modificare a acestuia sau cu apendicele 1C la anexa la prezentul acord în ceea ce privește construcția, instalarea, utilizarea și încercarea este considerat ca fiind conform cu cerințele prezentului acord.”.

               (3)La articolul 13 alineatul (2), se adaugă litera (c), după cum urmează:

               „(c)
                     Apendicele 1C devine obligatoriu pentru țările care sunt părți contractante la prezentul acord până cel târziu la 31 decembrie 2025. În consecință, toate vehiculele care fac obiectul prezentului acord, puse în serviciu pentru prima dată începând cu 1 ianuarie 2026, trebuie să fie echipate cu un dispozitiv de control digital conform cu aceste noi cerințe. De la data intrării în vigoare a amendamentelor relevante la prezentul acord, părțile contractante care nu au implementat încă aceste amendamente în țările lor acceptă și controlează, pe teritoriul lor, vehiculele înmatriculate în alte părți contractante la prezentul acord, care sunt deja echipate cu un astfel de dispozitiv de control digital.

               Începând cu 1 ianuarie 2028, toate vehiculele utilizate în transportul internațional trebuie să fie echipate cu un dispozitiv de control digital conform cu apendicele 1C.

               Părțile contractante iau măsurile necesare pentru a fi în măsură să elibereze cardurile de conducător auto menționate în apendicele 1C cel târziu la 1 octombrie 2025.”.

               (4)Articolul 14 se modifică după cum urmează:

               (a)se introduce alineatul (1a), după cum urmează:

               „(1a)
                     Prezentul acord este, de asemenea, deschis spre semnare organizațiilor de integrare regională.

               În scopul modificării apendicelor 1, 1B, 1C, 2 și 3, reprezentantul unei organizații de integrare regională parte contractantă la acord votează utilizând voturile statelor membre care intră în alcătuirea sa, fără ca prezența acestora să fie necesară în cadrul procesului de votare.”;

               (b)alineatul (5) se înlocuiește cu următorul text:

               „(5)
                     În ceea ce privește fiecare stat sau organizație de integrare regională care ratifică prezentul acord sau aderă la acesta după depunerea celui de-al optulea instrument de ratificare sau de aderare, astfel cum este menționat la alineatul (4) de la prezentul articol, acordul intră în vigoare la o sută optzeci de zile de la depunerea de către statul respectiv sau de către organizația de integrare regională respectivă a instrumentului său de ratificare sau de aderare.”.

               (5)Articolul 22 se modifică după cum urmează:

               (a)alineatele (1) și (2) se înlocuiesc cu următorul text:

               „(1)
                     Apendicele 1, 1C și 2 la anexa la prezentul acord pot fi modificate în conformitate cu procedura prevăzută la prezentul articol.

               (2)
                     La cererea unei părți contractante, orice amendament propus la apendicele 1, 1C sau 2 la anexa la prezentul acord este examinat de Grupul de lucru principal pentru transportul rutier al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite.”;

               (b)se adaugă alineatul (6), după cum urmează:

               „(6)
                     Dacă o propunere de amendare a apendicelui 1C la anexa la prezentul acord necesită amendarea altor prevederi ale acordului, amendamentele la apendicele 1C nu pot intra în vigoare înainte de data intrării în vigoare a amendamentelor aduse respectivelor prevederi în conformitate cu articolul 21. Dacă, într-un astfel de caz, amendamentele aduse apendicelui 1C sunt prezentate simultan cu amendamentele aduse altor prevederi ale acordului, data intrării în vigoare a acestora este data care rezultă din aplicarea procedurii specificate la articolul 21.”.

               (6)Se inserează un nou apendice 1C, pe baza specificațiilor tehnice care urmează să fie adoptate de Comisie în temeiul Regulamentului (UE) 2020/1054
                  2
                al Parlamentului European și al Consiliului, astfel cum a fost adaptat la contextul AETR.

               (7)În apendicele 2, capitolul III, „Certificat de omologare a produselor în conformitate cu apendicele 1B”, se înlocuiește cu următorul text:

               „III Certificat de omologare a produselor în conformitate cu apendicele 1B/1C (1)

               De îndată ce partea contractantă a efectuat o omologare, aceasta emite solicitantului un certificat de omologare, întocmit în conformitate cu modelul de mai jos. Părțile contractante utilizează copii ale acestui document pentru a comunica altor părți contractante omologările acordate sau orice eventuale retrageri.

               Certificat de omologare a produselor în conformitate cu apendicele 1B/1C (1)

               Denumirea administrației competente

               Comunicare privind (2):

               Omologare

               Retragerea unei omologări

               a unui model de dispozitiv de control

               a unei componente a unui dispozitiv de control (3)

               a unui card de conducător auto

               a unui card de atelier

               a unui card al societății

               a unui card de controlor

               Nr. de omologare………………………………

               (1)Marca de fabricație sau comercială

               (2)Denumirea modelului

               (3)Denumirea producătorului

               (4)Adresa producătorului

               (5)Prezentat pentru omologare la ………………………………………

               (6)Laborator sau laboratoare de încercare

               (7)Data și numărul rapoartelor de control………………………………………..

               (8)Data omologării

               (9)Data retragerii omologării

               (10)Model(e) de componentă(e) a(le) dispozitivului de control cu care

               componenta este destinată a fi utilizată…………………………………….

               (11)Locul
                     .

               (12)Data…………………………………………………………….

               (13)Documente descriptive anexate……………………………….

               (14)Observații (inclusiv aplicarea sigiliilor, dacă este necesar)…………

                  ………………………………………………………………………..

                  ………………………………………………………………………..

                  ………………………..

                  (Semnătura)

               (1) A se specifica apendicele 1B sau 1C.

               (2) A se bifa casetele relevante.

               (3) A se preciza componenta implicată în comunicare.

                     (1)

                        Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/799 al Comisiei din 18 martie 2016 de punere în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 165/2014 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a cerințelor pentru construirea, testarea, instalarea, operarea și repararea tahografelor și a componentelor acestora (JO L 139, 26.5.2016, p. 1).

                     (2)

                        Regulamentul (UE) 2020/1054 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 iulie 2020 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 561/2006 în ceea ce privește cerințele minime referitoare la duratele de conducere zilnice și săptămânale maxime, pauzele minime și perioadele de repaus zilnic și săptămânal și a Regulamentului (UE) nr. 165/2014 în ceea ce privește poziționarea prin intermediul tahografelor (JO L 249, 31.7.2020, p. 1).


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 22.5.2019
            COM(2019) 206 final
            Propunere de
            DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
            privind mobilizarea Fondului de solidaritate al Uniunii Europene în vederea furnizării de asistență României, Italiei și Austriei

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Contextul propunerii

               Prezenta decizie se referă la mobilizarea sumei de 293 551 794 EUR din Fondul de solidaritate al Uniunii Europene (FSUE) pentru a oferi asistență României, Italiei și Austriei în urma catastrofelor care au afectat aceste țări în cursul anului 2018. Această mobilizare este însoțită de proiectul de buget rectificativ (PBR) nr. 3/2019
                  1
               , care propune înscrierea creditelor necesare în bugetul general 2019, atât la angajamente, cât și la plăți.

               2.Informații și condiții

               2.1România – inundațiile din regiunea de nord-est din vara anului 2018

               De la mijlocul lunii iunie până la începutul lunii august 2018, regiunea de nord-est a României a fost afectată de ploi abundente repetate, urmate de inundații pe arii extinse, care au provocat daune importante infrastructurii și gospodăriilor, precum și pierderi în agricultură.

               (1)România a solicitat o contribuție din partea FSUE la 7 septembrie 2018, respectând termenul de 12 săptămâni de la primele daune înregistrate. Cererea s-a limitat la regiunea de nord-est, de departe regiunea cea mai afectată de inundații, unde primele daune au fost înregistrate la 16 iunie. Prin această cerere, autoritățile române au anunțat că vor trimite o actualizare în scurt timp, întrucât evaluarea daunelor încă nu era finalizată din cauza duratei lungi a inundațiilor.

               (2)Catastrofa este de origine naturală.

               (3)Cererea a fost prezentată pe baza criteriilor aplicabile catastrofelor naturale regionale, astfel cum sunt prevăzute la articolul 2 alineatul (3) din regulament. În cererea inițială din 7 septembrie, autoritățile române au estimat daunele totale la 196,8 milioane EUR. Având în vedere că această sumă reprezintă doar 1,24 % din PIB-ul regiunii de nord-est de nivel NUTS 2 afectate, cererea inițială nu a îndeplinit condiția esențială prevăzută de Regulamentul privind mobilizarea FSUE și, prin urmare, nu ar fi fost eligibilă pentru o contribuție din Fondul de solidaritate.

               (4)După cum anunțaseră anterior, la 9 octombrie 2018, autoritățile române au depus o cerere revizuită, cu daune directe totale în valoare de 327,7 milioane EUR. Această sumă reprezintă 2,07 % din PIB-ul regional și depășește astfel pragul de 1,5 % din PIB-ul regional (238 de milioane EUR în cazul regiunii de nord est).

               (5)În urma analizării cererii revizuite a României, Comisia a evidențiat o serie de inconsecvențe. Prin urmare, Comisia a solicitat autorităților române clarificări, care au fost furnizate la 14 decembrie 2018.

               (6)În cererea lor, autoritățile române descriu în detaliu amploarea catastrofei. Valurile repetate de precipitații abundente de la mijlocul lunii iunie până la începutul lunii august au dus la inundații și pagube ulterioare la nivelul infrastructurii, în agricultură și în gospodăriile private din toate cele șase județe din regiunea de nord-est, în special în Neamț, Bacău și Suceava. Au fost afectate diguri și baraje de pe cursuri de apă interioare, peste 4 000 km de drumuri și străzi (naționale și locale), poduri, sisteme de tratare a apei și de canalizare, rețele de distribuție de energie electrică și gaze, sisteme de alimentare cu apă potabilă și de irigații, 32 de școli și alte clădiri publice.

               (7)Autoritățile române au estimat costul operațiunilor de urgență și de recuperare eligibile în temeiul articolului 3 alineatul (2) din regulament la 294 de milioane EUR și l-au prezentat defalcat pe tipuri de operațiuni. Cea mai mare parte (peste 154 milioane EUR) reprezintă costurile de asigurare a infrastructurii de protecție (îndiguiri), urmate de costurile de restabilire a infrastructurii de transport, care se ridică la peste 127 milioane EUR.

               (8)România nu a solicitat plata unui avans.

               (9)Autoritățile române au confirmat faptul că nu există asigurări care să acopere costurile eligibile.

               (10)Regiunea afectată face parte din categoria „regiunilor mai puțin dezvoltate” în cadrul fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) pentru perioada 2014-2020. În cererea prezentată, autoritățile române nu au semnalat Comisiei că intenționează să realoce fonduri din programele aferente fondurilor ESI pentru măsurile de recuperare.

               (11)România nu a activat mecanismul de protecție civilă al Uniunii.

               (12)În ceea ce privește punerea în aplicare a legislației Uniunii privind prevenirea și gestionarea riscurilor de catastrofe, în prezent nu se desfășoară nicio procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor.

               2.2Italia – fenomene meteorologice extreme în toamna anului 2018

               În luna octombrie și la începutul lunii noiembrie 2018, majoritatea regiunilor italiene din zonele alpine din nord până în Sicilia au avut de suferit din cauza unor ploi abundente și a unor rafale puternice de vânt care au dus la inundații și la alunecări de teren, această perioadă reprezentând astfel cea mai devastatoare toamnă din istoria recentă, soldată cu un număr mare de victime și cu daune materiale la scară largă.

               (1)La 20 decembrie 2018, Italia a solicitat o contribuție financiară din partea Fondului de solidaritate, respectând termenul de 12 săptămâni de la primele daune înregistrate, la 2 octombrie. La 27 martie 2019, Italia a furnizat, din proprie inițiativă, informații actualizate cu estimări ale daunelor mai ridicate pentru trei dintre regiunile afectate.

               (2)Catastrofa este de origine naturală.

               (3)Cererea a fost prezentată pe baza criteriilor aplicabile catastrofelor naturale majore, astfel cum sunt prevăzute la articolul 2 alineatul (2) din regulament. Autoritățile italiene estimează daunele directe totale cauzate de catastrofă la 6,6 miliarde EUR (sumă actualizată). Această sumă reprezintă peste 192 % din pragul aplicabil Italiei, în valoare de 3,4 miliarde EUR.

               (4)În cererea lor, autoritățile italiene descriu în detaliu natura și amploarea daunelor provocate de fenomenele meteorologice extreme din ceea ce s-a dovedit a fi cea mai dificilă toamnă din istoria recentă. 34 de persoane au decedat, iar o persoană este dată dispărută. Catastrofa a afectat aproape toate regiunile italiene din nord până la sud, inclusiv Friuli Venezia Giulia, provinciile autonome Trento și Bolzano, Liguria, Lombardia, Toscana, Emilia Romagna, Lazio, Campania, Calabria, Sicilia, Sardinia și, mai ales, regiunea Veneto. Valle d’Aosta și Abruzzo au raportat mai puține daune.

               (5)Catastrofa a provocat în special perturbări majore ale rețelei rutiere naționale, regionale, provinciale și municipale din cauza alunecărilor de teren și a arborilor căzuți, făcând imposibil accesul către mai multe localități montane și de coastă izolate. În majoritatea regiunilor au avut loc perturbări ale rețelelor fluviale, deplasări ale maselor de roci, alunecări de teren și inundații. Programul școlilor și al altor servicii publice a fost întrerupt. Rafalele de vânt de până la 200 km/h au cauzat pierderi importante de teritoriu silvic (aproximativ 8,5 milioane de metri cubi de masă lemnoasă), cu consecințe grave pentru economia și turismul silvic (lifturi, cabane etc. distruse). În special în Veneto, aproximativ 130 de situri protejate Natura 2 000 au suferit daune pe mai mult de 414 000 hectare de teren. În aproape toate regiunile au fost raportate inundații în clădirile publice și private. Instalațiile de tratare ale sistemelor de canalizare au fost blocate. Rețelele de electricitate și gaz au fost întrerupte.

               (6)Potrivit analizei Comisiei, fenomenele meteorologice din perioada la care se face referire în cerere pot fi un eveniment unic din punct de vedere meteorologic și hidrologic. În plus, întinderea geografică și magnitudinea despăgubirilor cerute de autoritățile italiene par plauzibile, ținând seama de impactul raportat de componenta de cartografiere rapidă a Serviciului Copernicus și de baza de date a Laboratorului european pentru furtuni puternice.

               (7)Italia a estimat costul operațiunilor de urgență și de recuperare eligibile în temeiul articolului 3 alineatul (2) din regulament la peste 1 700 de milioane EUR și l-a prezentat defalcat pe tipuri de operațiuni. Cea mai mare parte (peste 810 milioane EUR) din costurile eligibile este reprezentată de cheltuielile pentru asigurarea infrastructurii de protecție. Cea de-a doua pondere ca importanță este reprezentată de costurile de restabilire a infrastructurii, cu o valoare de peste 478 de milioane EUR.

               (8)Italia nu a solicitat plata unui avans.

               (9)Autoritățile italiene au confirmat faptul că nu există nicio poliță de asigurare care să acopere costurile eligibile.

               (10)Trei dintre regiunile afectate se califică drept „regiuni mai puțin dezvoltate” în cadrul fondurilor ESI 2014-2020 (Calabria, Campania și Sicilia) și două drept„regiuni în tranziție” (Abruzzo și Sardinia), celelalte 9 regiuni încadrându-se în categoria „regiuni mai dezvoltate”. Autoritățile italiene nu au semnalat Comisiei că intenționează să realoce finanțări din programele fondurilor ESI pentru măsuri de recuperare.

               (11)Italia nu a cerut activarea mecanismului de protecție civilă al Uniunii. Cu toate acestea, a fost trimisă o notă de informare către Centrul de coordonare a răspunsului la situații de urgență (ERCC) prin intermediul sistemului comun de comunicare și informare în caz de urgență (CECIS).

               (12)În ceea ce privește punerea în aplicare a legislației Uniunii privind prevenirea și gestionarea riscurilor de catastrofe, în prezent nu se desfășoară nicio procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor.

               2.3Austria – fenomene meteorologice extreme în toamna anului 2018

               La sfârșitul lunii octombrie 2018, fenomenele meteorologice care au afectat Italia au afectat, de asemenea, o serie de regiuni alpine/sudice din Austria, în special Carintia și Tirolul de Est.

               (1)La 14 ianuarie 2019, Austria a solicitat o contribuție financiară din Fondul de solidaritate, respectând termenul de 12 săptămâni de la înregistrarea primelor daune, la 28 octombrie 2018. La 20 februarie 2019, Austria a furnizat, din proprie inițiativă, informații actualizate, cu estimări ușor mai ridicate ale pagubelor pentru regiunile afectate.

               (2)Catastrofa este de origine naturală.

               (3)Autoritățile austriece estimează daunele directe totale cauzate de catastrofă la 326,2 milioane EUR. Această sumă este considerabil mai scăzută decât pragul de „catastrofă majoră” aplicabil Austriei în 2018, de 2,1 miliarde EUR. Suma este, de asemenea, sub pragul de „catastrofă regională”, și anume 1,5 % din produsul intern brut regional, calculat în funcție de ponderea pagubelor din regiunile afectate. Prin urmare, catastrofa nu se califică nici drept „catastrofă naturală majoră”, nici drept „catastrofă naturală regională” în temeiul regulamentului. Cu toate acestea, întrucât catastrofa a fost cauzată de aceleași condiții meteorologice care au cauzat catastrofa majoră din Italia, autoritățile austriece și-au prezentat cererea în temeiul dispoziției „țară învecinată” de la articolul 2 alineatul (4) din regulament, conform căreia o țară eligibilă afectată de aceeași catastrofă care se califică drept catastrofă majoră într-o țară eligibilă învecinată poate, de asemenea, beneficia de asistență din Fondul de solidaritate.

               (4)Autoritățile austriece au descris în detaliu amploarea catastrofei. Cele mai mari pagube au fost cauzate, de departe, în Carintia, cel mai sudic land din Austria, și în provincia adiacentă, Tirolul de Est, ambele fiind zone alpine învecinate cu Italia. Datorită sistemul de alertă timpurie împotriva inundațiilor, avertismentelor emise pentru populație și intervenției rapide a forțelor de protecție civilă nu au existat răniți sau pierderi de vieți omenești. Mai multe așezări au fost evacuate ca măsură de precauție. Cu toate acestea, precipitațiile abundente și furtunile cu o viteză a vântului de până la 130 km/h au dus la inundarea clădirilor, la daune considerabile în păduri cauzate de rafalele de vânt, la alunecări de teren care au blocat străzi și la pene de curent. Peste 7 000 de membri ai serviciilor de urgență, inclusiv armata, și 5 elicoptere au intervenit pe parcursul mai multor zile.

               (5)Austria a estimat costul operațiunilor de urgență și de recuperare eligibile în temeiul articolului 3 alineatul (2) din regulament la 214,5 milioane EUR și l-a prezentat defalcat pe tipuri de operațiuni. Cea mai mare parte (peste 85 de milioane EUR) din costurile eligibile o reprezintă costurile legate de securizarea infrastructurii de protecție (îndiguiri). Cea de-a doua pondere ca importanță o reprezintă măsurile de evitare a eroziunii solului, care se ridică la peste 72 de milioane EUR.

               (6)Austria nu a solicitat plata unui avans.

               (7)Autoritățile austriece au confirmat faptul că nu există asigurări care să acopere costurile eligibile.

               (8)Regiunile afectate intră în categoria „regiuni mai dezvoltate” în cadrul fondurilor ESI (2014-2020). În cererea lor, autoritățile austriece au indicat că intenționează să utilizeze fonduri din Programul austriac de dezvoltare rurală finanțat de Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală pentru replantarea unor păduri de protecție.

               (9)Austria nu a cerut activarea mecanismului de protecție civilă al Uniunii.

               (10)În ceea ce privește punerea în aplicare a legislației Uniunii privind prevenirea și gestionarea riscurilor de catastrofe, în prezent nu se desfășoară nicio procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor.

               2.5Concluzie

               Din motivele de mai sus, catastrofele menționate în cererile prezentate de România, Italia și Austria îndeplinesc condițiile stabilite în regulament pentru mobilizarea FSUE.

               3.Finanțarea din alocările FSUE pentru 2019

               Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului din 2 decembrie 2013 de stabilire a cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020
                  2
                (denumit în continuare „Regulamentul privind CFM”), în special articolul 10, permite mobilizarea FSUE în limita unui plafon anual de 500 000 000 EUR (la prețurile din 2011). Punctul 11 din Acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară
                  3
                (AII) stabilește modalitățile de mobilizare a FSUE.

               Întrucât solidaritatea reprezintă principala justificare pentru crearea FSUE, Comisia consideră că ajutorul acordat ar trebui să fie progresiv. Astfel, potrivit practicilor anterioare, partea din daune care depășește pragul de „catastrofă naturală majoră” pentru mobilizarea FSUE (și anume 0,6 % din VNB sau 3 miliarde EUR la prețurile din 2011, luându-se în considerare suma cea mai mică) ar trebui să beneficieze de o intensitate mai mare a ajutorului în raport cu daunele situate sub prag. Rata aplicată în trecut la stabilirea sumelor alocate pentru catastrofele majore este de 2,5 % din daunele directe totale situate sub prag și de 6 % pentru partea din daune care depășește pragul. În cazul catastrofelor regionale și al catastrofelor acceptate în temeiul dispoziției privind „țara învecinată”, rata este de 2,5 %.

               Contribuția nu poate depăși costul total estimat al operațiunilor eligibile. Metoda de calcul al ajutorului a fost stabilită în Raportul anual pe 2002-2003 privind FSUE și acceptată de Consiliu și de Parlamentul European.

               Pe baza cererii prezentate de România, Italia și Austria, calculul contribuției financiare acordate din FSUE, bazat pe estimarea valorii daunelor directe totale, este următorul:

                        State membre

                        Calificarea catastrofei

                        Daune directe totale

                        (milioane EUR)

                        Pragul de catastrofă majoră

                        (milioane EUR)

                        2,5 % din daunele directe situate sub prag

                        (EUR)

                        6 % din daunele directe care depășesc pragul

                        (EUR)

                        Cuantumul total al ajutorului propus

                        (EUR)

                        Avansuri plătite

                        (EUR)

                        ROMÂNIA

                        Nivel regional

                        [articolul 2 alineatul (3)]

                        327,692

                        986,378

                        8 192 300

                        -

                        8 192 300

                        0

                        ITALIA

                        Nivel național

                        [articolul 2 alineatul (2)]

                        6 630,276

                        3 446,057

                        86 151 425

                        191 053 170

                        277 204 595

                        0

                        AUSTRIA

                        Țară învecinată

                        [articolul 2 alineatul (4)]

                        326.196

                        2 118.701

                        8 154 899

                        -

                        8 154 899

                        0

                        TOTAL

                        293 551 794

                        0

               În conformitate cu articolul 10 alineatul (1) din Regulamentul privind CFM, suma totală disponibilă pentru mobilizare din FSUE la începutul anului 2019 era de 851 082 072 EUR, reprezentând alocarea de 585 829 691 EUR pentru 2019 plus alocarea de 265 252 381 EUR necheltuită în 2018 și reportată în 2019.

               Suma care poate fi mobilizată în acest moment al anului 2019 este de 704 624 649 EUR. Această sumă corespunde sumei totale disponibile pentru mobilizare din FSUE la începutul anului 2019 (851 082 072 EUR), minus suma de 146 457 423 EUR, care a fost reținută în vederea respectării obligației de a menține în rezervă 25 % din alocarea anuală pe 2019 până la 1 octombrie 2019, astfel cum se prevede la articolul 10 alineatul (1) din Regulamentul privind CFM.

                        Finanțarea FSUE - tabel recapitulativ

                        Cuantum

                        EUR

                        Alocare pentru 2018 reportată în 2019

                        265 252 381

                        Alocare pentru 2019

                        585 829 691

                        ---------------

                        Total disponibil la începutul anului 2019

                        851 082 072

                        Minus suma reținută reprezentând 25 % din alocarea pentru 2019

                        -146 457 423

                        ----------------

                        Suma maximă disponibilă în prezent (alocări pentru 2018+2019)

                        704 624 649

                        Suma totală a ajutorului propus pentru mobilizare în favoarea României, Italiei și Austriei

                        - 293 551 794

                        ----------------

                        Disponibilități rămase până la 1 octombrie 2019

                        411 072 855

               Propunere de

               DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

               privind mobilizarea Fondului de solidaritate al Uniunii Europene în vederea furnizării de asistență României, Italiei și Austriei

               PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2012/2002 al Consiliului din 11 noiembrie 2002 de instituire a Fondului de Solidaritate al Uniunii Europene
                  4
               , în special articolul 4 alineatul (3),

               având în vedere Acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară
                  5
               , în special punctul 11,

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Obiectivul Fondului de solidaritate al Uniunii Europene („fondul”) este de a permite Uniunii să răspundă în mod rapid, eficient și flexibil la situațiile de urgență pentru a-și manifesta solidaritatea cu populația din regiunile afectate de catastrofe naturale.

               (2)Fondul nu poate depăși o valoare maximă anuală de 500 000 000 EUR (la prețurile din 2011), după cum prevede articolul 10 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului
                  6
               .

               (3)La 7 septembrie 2018 România a depus o cerere de mobilizare a fondului ca urmare a unor fenomene meteorologice extreme care au provocat inundații extinse.

               (4)La 20 decembrie 2018, Italia a depus o cerere de mobilizare a fondului, ca urmare a unor fenomene meteorologice extreme.

               (5)La 14 ianuarie 2019, Austria a depus o cerere de mobilizare a fondului, ca urmare a unor fenomene meteorologice extreme.

               (6)Cererile României, Italiei și Austriei îndeplinesc condițiile de acordare a unei contribuții financiare din fond, astfel cum se prevede la articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 2012/2002.

               (7)Prin urmare, fondul ar trebui să fie mobilizat pentru a se acorda o contribuție financiară României, Italiei și Austriei.

               (8)Pentru a se reduce la minimum perioada necesară pentru mobilizarea fondului, prezenta decizie ar trebui să se aplice de la data adoptării,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               În cadrul bugetului general al Uniunii pentru exercițiul financiar 2019, se mobilizează din Fondul de solidaritate al Uniunii Europene următoarele sume în credite de angajament și de plată:

               (a) suma de 8 192 300 EUR se acordă României;

               (b) suma de 277 204 595 EUR se acordă Italiei;

               (c) suma de 8 154 899 EUR se acordă Austriei.

               Articolul 2

               Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               Se aplică de la … [data adoptării]**.

               Adoptată la Bruxelles,

                  Pentru Parlamentul European,
                        Pentru Consiliu,

                     (1)

                        COM(2019)205, 22.5.2019.

                     (2)

                        JO L 347, 20.12.2013, p. 884.

                     (3)

                        JO C 373, 20.12.2013, p. 1.

                     (4)

                        JO L 311, 14.11.2002, p. 3.

                     (5)

                        JO C 373, 20.12.2013, p. 1.

                     (6)

                        Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului din 2 decembrie 2013 de stabilire a cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020 (JO L 347, 20.12.2013, p. 884).


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 2.8.2019
            COM(2019) 361 final
            2019/0164(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Protocolului la Acordul de asociere euro-mediteraneean interimar privind schimburile comerciale și cooperarea dintre Comunitatea Europeană, pe de o parte, și Organizația pentru Eliberarea Palestinei (OEP), care acționează în numele Autorității Palestiniene din Cisiordania și Fâșia Gaza, pe de altă parte, referitor la un acord-cadru între Uniunea Europeană și Autoritatea Palestiniană din Cisiordania și Fâșia Gaza privind principiile generale ale participării sale la programele Uniunii

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               În cadrul politicii europene de vecinătate (PEV), deschiderea treptată a anumitor programe și agenții ale Uniunii Europene, astfel încât la acestea să poată participa și țările partenere la PEV, este una dintre numeroasele măsuri de promovare a reformei, a modernizării și a tranziției în vecinătatea Uniunii Europene. Comisia Europeană a prezentat pe larg acest aspect în Comunicarea sa din decembrie 2006 privind abordarea generală menită să le permită țărilor partenere la politica europeană de vecinătate să participe la activitatea agențiilor comunitare și la programele comunitare
                  1
               .

               Consiliul a aprobat această abordare în concluziile sale din 5 martie 2007
                  2
               .

               În urma acestei comunicări și a concluziilor din 5 martie 2007, Consiliul a emis, la 18 iunie 2007, directive de autorizare a Comisiei să negocieze acorduri-cadru cu Algeria, Armenia, Azerbaidjan, Egipt, Georgia, Israel, Iordania, Liban, Moldova, Maroc, Autoritatea Palestiniană, Tunisia și Ucraina, privind principiile generale de participare a acestora la programele comunitare
                  3
               .

               Consiliul European din iunie 2007
                  4
                a reafirmat importanța majoră a PEV și a aprobat Raportul intermediar de activitate al președinției
                  5
               , care fusese prezentat Consiliului cu ocazia reuniunii acestuia din 18 și 19 iunie 2007, precum și concluziile conexe ale Consiliului
                  6
               . Acest raport a reamintit directivele emise de Consiliu în vederea negocierii protocoalelor adiționale relevante.

               Comunicarea comună a Comisiei și a Înaltului Reprezentant al Uniunii Europene pentru afaceri externe și politica de securitate intitulată „Un răspuns nou în contextul schimbărilor din țările vecine”
                  7
               , aprobată prin concluziile Consiliului din 20 iunie 2011, a subliniat în continuare intenția UE de a facilita participarea țărilor partenere la programele UE.

               Până în prezent s-au semnat protocoale similare cu Algeria
                  8
               , Armenia
                  9
               , Azerbaidjan
                  10
               , Georgia
                  11
               , Israel
                  12
               , Iordania
                  13
               , Liban
                  14
               , Moldova
                  15
                Maroc
                  16
               , Tunisia
                  17
                și Ucraina
                  18
                și se discută încheierea unui protocol cu Egiptul. În septembrie 2018, în cadrul reuniunii Comitetului mixt UE - Autoritatea Palestiniană, aceasta din urmă și-a exprimat interesul de a semna un protocol la un acord-cadru privind eventuala sa participare deplină la anumite programe ale UE.

               Obiectivul protocolului este de a stabili normele financiare și tehnice care să îi permită Autorității Palestiniene să participe la anumite programe ale UE. Cadrul orizontal instituit prin protocol stabilește principiile pentru cooperarea economică, financiară și tehnică și îi permite Autorității Palestiniene să beneficieze de asistență, în special de asistență financiară, din partea Uniunii Europene în temeiul programelor. Acest cadru se aplică numai programelor ale căror acte juridice constitutive relevante prevăd posibilitatea participării Autorității Palestiniene. Prin urmare, semnarea și aplicarea provizorie a protocolului nu implică exercitarea, în cadrul diverselor politici sectoriale, a competențelor care sunt exercitate la instituirea programelor.

               2.TEMEIUL JURIDIC, SUBSIDIARITATEA ȘI PROPORȚIONALITATEA

                  Acordul de asociere euro-mediteraneean interimar privind schimburile comerciale și cooperarea dintre Comunitatea Europeană, pe de o parte, și Organizația pentru Eliberarea Palestinei (OEP), care acționează în numele Autorității Palestiniene din Cisiordania și Fâșia Gaza, pe de altă parte, a fost semnat la 24 februarie 1997 și a intrat în vigoare la 1 iulie 1997.

                  Consiliul European din 17 și 18 iunie 2004 a salutat propunerile Comisiei privind PEV și a aprobat concluziile Consiliului din 14 iunie 2004.

                  La 5 martie 2007, Consiliul și-a exprimat sprijinul în privința abordării generale și globale, prezentate în Comunicarea Comisiei din 4 decembrie 2006, de a le da partenerilor la PEV posibilitatea să participe la activitatea agențiilor comunitare și la programele comunitare în funcție de meritele lor și în cazul în care temeiurile juridice permit acest lucru.

               În urma acestei comunicări și a concluziilor din 5 martie 2007, Consiliul a emis, la 18 iunie 2007, directive de autorizare a Comisiei să negocieze acorduri-cadru cu țările vizate de PEV privind principiile generale de participare a acestora la programele comunitare
                  19
               .

               Temeiul juridic material pentru încheierea protocolului este articolul 209 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE). Temeiul juridic procedural îl constituie articolul 218 alineatul (6) litera (a) și alineatul (7) din TFUE.

               3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX-POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

                  Nu se aplică.

               4.IMPLICAȚIILE BUGETARE

               Autoritatea Palestiniană contribuie financiar la bugetul general al Uniunii Europene în funcție de programele specifice la care participă.

               Termenele și condițiile specifice privind participarea Autorității Palestiniene la fiecare program, în special contribuția financiară datorată, se stabilesc în cadrul unui memorandum de înțelegere dintre Comisie și autoritățile competente ale Autorității Palestiniene, pe baza criteriilor stabilite de programele respective.

               Fiecare memorandum de înțelegere încheiat în temeiul articolului 5 din protocol prevede, în conformitate cu Regulamentul (UE, Euratom) 2018/1046 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 iulie 2018 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii, de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1296/2013, (UE) nr. 1301/2013, (UE) nr. 1303/2013, (UE) nr. 1304/2013, (UE) nr. 1309/2013, (UE) nr. 1316/2013, (UE) nr. 223/2014, (UE) nr. 283/2014 și a Deciziei nr. 541/2014/UE și de abrogare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012, că activitățile de control financiar, auditurile sau alte verificări, inclusiv investigațiile administrative, vor fi efectuate de Comisie, de Oficiul European de Luptă Antifraudă și de Curtea de Conturi sau vor fi efectuate sub autoritatea acestora.

               Se adoptă dispoziții detaliate privind controlul financiar și auditul, măsurile administrative, sancțiunile și recuperarea, pe baza cărora Comisia, Oficiul European de Luptă Antifraudă și Curtea de Conturi dobândesc competențe echivalente cu cele pe care le dețin în raport cu beneficiari sau contractanți stabiliți în Uniune.

               5.ALTE ELEMENTE

               În cel mult trei ani de la data intrării în vigoare a prezentului protocol și, ulterior, la fiecare trei ani, părțile pot să examineze punerea în aplicare a prezentului protocol în funcție de participarea efectivă a Autorității Palestiniene la programele Uniunii.

               Termenele și condițiile specifice privind participarea Autorității Palestiniene la fiecare program, în special procedurile de raportare și de evaluare, se stabilesc în cadrul unui memorandum de înțelegere dintre Comisie și autoritățile competente ale Autorității Palestiniene, pe baza criteriilor stabilite de programele respective.

               2019/0164 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Protocolului la Acordul de asociere euro-mediteraneean interimar privind schimburile comerciale și cooperarea dintre Comunitatea Europeană, pe de o parte, și Organizația pentru Eliberarea Palestinei (OEP), care acționează în numele Autorității Palestiniene din Cisiordania și Fâșia Gaza, pe de altă parte, referitor la un acord-cadru între Uniunea Europeană și Autoritatea Palestiniană din Cisiordania și Fâșia Gaza privind principiile generale ale participării sale la programele Uniunii

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 209, coroborat cu articolul 218 alineatul (6) litera (a) și alineatul (7),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               având în vedere aprobarea Parlamentului European,

               întrucât:

               (1)Protocolul la Acordul de asociere euro-mediteraneean interimar privind schimburile comerciale și cooperarea dintre Comunitatea Europeană, pe de o parte, și Organizația pentru Eliberarea Palestinei (OEP), care acționează în numele Autorității Palestiniene din Cisiordania și Fâșia Gaza, pe de altă parte, referitor la un acord-cadru între Uniunea Europeană și Autoritatea Palestiniană din Cisiordania și Fâșia Gaza privind principiile generale ale participării sale la programele Uniunii („protocolul”) a fost semnat în numele Uniunii la ...

               (2)Obiectivul protocolului este de a stabili normele financiare și tehnice care să îi permită Autorității Palestiniene din Cisiordania și Fâșia Gaza să participe la anumite programe ale UE. Cadrul orizontal instituit prin protocol stabilește principiile pentru măsurile de cooperare economică, financiară și tehnică și îi permite Autorității Palestiniene să beneficieze de asistență tehnică, în special de asistență financiară, din partea Uniunii Europene în temeiul programelor. Acest cadru se aplică numai programelor Uniunii ale căror acte juridice constitutive relevante prevăd posibilitatea participării Autorității Palestiniene. Prin urmare, încheierea protocolului nu implică exercitarea, în cadrul diverselor politici sectoriale urmărite de programe, a competențelor care sunt exercitate la instituirea programelor.

               (3)Protocolul ar trebui aprobat în numele Uniunii,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Se aprobă, în numele Uniunii, Protocolul la Acordul de asociere euro-mediteraneean interimar privind schimburile comerciale și cooperarea dintre Comunitatea Europeană, pe de o parte, și Organizația pentru Eliberarea Palestinei (OEP), care acționează în numele Autorității Palestiniene din Cisiordania și Fâșia Gaza, pe de altă parte, referitor la un acord-cadru între Uniunea Europeană și Autoritatea Palestiniană din Cisiordania și Fâșia Gaza privind principiile generale ale participării sale la programele Uniunii
                  20
               .

               Articolul 2

               Președintele Consiliului desemnează persoana împuternicită să efectueze, în numele Uniunii Europene, notificarea prevăzută la articolul 10 din protocol
                  21
               , pentru a exprima consimțământul Uniunii Europene de a-și asuma obligații în temeiul protocolului.

               Data intrării în vigoare a protocolului se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               Articolul 3

               Comisia este împuternicită să stabilească, în numele Uniunii, termenele și condițiile specifice aplicabile participării Autorității Palestiniene la fiecare program în parte, inclusiv contribuția financiară datorată. Periodic, Comisia informează cu privire la aceste aspecte grupul de lucru competent al Consiliului.

               Articolul 4

               Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        COM(2006) 724 final, 4 decembrie 2006.

                     (2)

                        Concluziile CAGRE din 5 martie 2007.

                     (3)

                        Decizia Consiliului (restricted) de autorizare a Comisiei să negocieze protocoale […], documentul nr. 10412/07.

                     (4)

                        Concluziile președinției – Bruxelles, 21-22 iunie 2007, documentul nr. 11177/07.

                     (5)

                        Raportul intermediar de activitate al președinției intitulat „Consolidarea politicii europene de vecinătate”, documentul nr. 10874/07.

                     (6)

                        Concluziile privind consolidarea politicii europene de vecinătate (adoptate de Consiliul Afaceri Generale și Relații Externe) la 18 iunie 2007, documentul nr. 11016/07.

                     (7)

                        COM(2011) 303 final, 25 mai 2011.

                     (8)

                        JO L 14, 18.1.2017, p. 2.

                     (9)

                        JO L 174, 13.6.2014, p. 1.

                     (10)

                        JO L 199, 26.7.2016, p. 1.

                     (11)

                        JO L 165, 4.6.2014, p. 16.

                     (12)

                        JO L 129, 17.5.2008, p. 39.

                     (13)

                        JO L 89, 25.3.2014, p. 6.

                     (14)

                        JO L 202, 28.7.2016, p. 3.

                     (15)

                        JO L 131, 18.5.2011, p. 1.

                     (16)

                        JO L 90, 28.3.2012, p. 1.

                     (17)

                        JO L 297, 13.11.2015, p. 1.

                     (18)

                        JO L 133, 20.5.2011, p. 1.

                     (19)

                        Decizia Consiliului (restricted) de autorizare a Comisiei să negocieze protocoale […], documentul nr. 10412/07.

                     (20)

                        Protocolul a fost publicat în [JO…] împreună cu decizia de semnare.

                     (21)

                        Data intrării în vigoare a protocolului se va publica în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene de către Secretariatul General al Consiliului.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 2.8.2019
            COM(2019) 361 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea de Decizie a Consiliului
            privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Protocolului la Acordul de asociere euro-mediteraneean interimar privind schimburile comerciale și cooperarea dintre Comunitatea Europeană, pe de o parte, și Organizația pentru Eliberarea Palestinei (OEP), care acționează în numele Autorității Palestiniene din Cisiordania și Fâșia Gaza, pe de altă parte, referitor la un acord-cadru între Uniunea Europeană și Autoritatea Palestiniană din Cisiordania și Fâșia Gaza privind principiile generale ale participării sale la programele Uniunii

               ANEXĂ

               Protocol
                  la Acordul de asociere euro-mediteraneean interimar

               privind schimburile comerciale și cooperarea dintre Comunitatea Europeană, pe de o parte,

               și Organizația pentru Eliberarea Palestinei (OEP), care acționează în numele Autorității Palestiniene din Cisiordania și Fâșia Gaza, pe de altă parte,

               referitor la un acord-cadru între Uniunea Europeană și Autoritatea Palestiniană din Cisiordania și Fâșia Gaza

               privind principiile generale ale participării sale la programele Uniunii

               UNIUNEA EUROPEANĂ, denumită în continuare „Uniunea”, pe de o parte,

               și

               Autoritatea Palestiniană din Cisiordania și Fâșia Gaza, denumită în continuare „Autoritatea Palestiniană”, pe de altă parte,

               denumite în continuare „părțile”,

               întrucât:

               1.Acordul de asociere euro-mediteraneean interimar privind schimburile comerciale și cooperarea dintre Comunitatea Europeană, pe de o parte, și Organizația pentru Eliberarea Palestinei (OEP), care acționează în numele Autorității Palestiniene din Cisiordania și Fâșia Gaza, pe de altă parte („acordul de asociere interimar”), a fost semnat la 24 februarie 1997 și a intrat în vigoare la 1 iulie 1997.

               2.Consiliul European din 17 și 18 iunie 2004 a salutat propunerile Comisiei Europene referitoare la o politică europeană de vecinătate (PEV) și a aprobat concluziile Consiliului din 14 iunie 2004.

               3.Consiliul s-a pronunțat în repetate rânduri în favoarea acestei politici.

               4.La 5 martie 2007, Consiliul și-a exprimat sprijinul în privința abordării generale și globale, prezentate în Comunicarea Comisiei Europene din 4 decembrie 2006, de a le da partenerilor la PEV posibilitatea să participe la activitățile agențiilor comunitare și la programele comunitare în funcție de meritele lor și în cazul în care temeiurile juridice permit acest lucru.

               5.Autoritatea Palestiniană și-a exprimat dorința de a participa la o serie de programe ale Uniunii.

               6.Termenele și condițiile specifice, în special contribuția financiară, precum și procedurile de raportare și de evaluare privind participarea Autorității Palestiniene la fiecare program ar trebui stabilite în cadrul unui memorandum de înțelegere între Comisia Europeană și autoritățile competente ale Autorității Palestiniene,

               CONVIN URMĂTOARELE:

               Articolul 1

               Se autorizează participarea Autorității Palestiniene la toate programele actuale și viitoare ale Uniunii deschise participării Autorității Palestiniene în conformitate cu dispozițiile relevante de adoptare a acestor programe.

               Articolul 2

               Autoritatea Palestiniană contribuie financiar la bugetul general al Uniunii Europene în funcție de programele specifice la care participă.

               Articolul 3

               Se autorizează participarea reprezentanților Autorității Palestiniene, în calitate de observatori și în ceea ce privește aspectele care privesc Autoritatea Palestiniană, în cadrul comitetelor de gestionare responsabile cu monitorizarea programelor la care Autoritatea Palestiniană contribuie financiar.

               Articolul 4

               Pe cât posibil, proiectele și inițiativele prezentate de participanți din Autoritatea Palestiniană respectă aceleași condiții, norme și proceduri aplicate statelor membre pentru programele în cauză.

               Articolul 5

               Termenele și condițiile specifice privind participarea Autorității Palestiniene la fiecare program, în special contribuția financiară datorată, precum și procedurile de raportare și de evaluare se stabilesc în cadrul unui memorandum de înțelegere între Comisie și autoritățile competente ale Autorității Palestiniene, pe baza criteriilor stabilite de programele în cauză.

               Dacă Autoritatea Palestiniană solicită asistență externă din partea Uniunii în vederea participării la un anumit program al Uniunii în baza Regulamentului (CE) nr. 232/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 martie 2014 de instituire a Instrumentului european de vecinătate sau în temeiul oricărui regulament similar care prevede asistență externă din partea Uniunii pentru Autoritatea Palestiniană care poate fi adoptat în viitor, condițiile care reglementează utilizarea de către Autoritatea Palestiniană a asistenței externe din partea Uniunii se stabilesc într-un acord de finanțare, cu respectarea Regulamentului (CE) nr. 232/2014.

               Articolul 6

               Fiecare memorandum de înțelegere încheiat în temeiul articolului 5 prevede, în conformitate cu Regulamentul (UE, Euratom) 2018/1046 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 iulie 2018 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii, de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1296/2013, (UE) nr. 1301/2013, (UE) nr. 1303/2013, (UE) nr. 1304/2013, (UE) nr. 1309/2013, (UE) nr. 1316/2013, (UE) nr. 223/2014, (UE) nr. 283/2014 și a Deciziei nr. 541/2014/UE și de abrogare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012, că activitățile de control financiar, auditurile sau alte verificări, inclusiv investigațiile administrative, vor fi efectuate de Comisia Europeană, de Oficiul European de Luptă Antifraudă și de Curtea de Conturi sau vor fi efectuate sub autoritatea acestora.

               Se adoptă dispoziții detaliate privind controlul financiar și auditul, investigațiile administrative, recuperarea, sancțiunile financiare și alte sancțiuni administrative, pe baza cărora Comisia Europeană, Oficiul European de Luptă Antifraudă și Curtea de Conturi dobândesc competențe echivalente cu cele pe care le dețin în raport cu beneficiari sau contractanți stabiliți în Uniune.

               Articolul 7

               Prezentul protocol se aplică pe durata perioadei în care este în vigoare acordul de asociere interimar.

               Prezentul protocol se semnează și se aprobă de către părți în conformitate cu procedurile fiecăreia.

               Fiecare parte poate denunța prezentul protocol printr-o notificare scrisă adresată celeilalte părți. Prezentul protocol încetează să mai producă efecte la șase luni de la data notificării respective.

               Rezilierea protocolului ca urmare a denunțării de către oricare dintre părți nu afectează verificările și controalele care trebuie efectuate, dacă este necesar, în temeiul articolelor 5 și 6.

               Articolul 8

               În cel mult trei ani de la data intrării în vigoare a prezentului protocol și, ulterior, la fiecare trei ani, părțile pot să examineze punerea în aplicare a prezentului protocol în funcție de participarea efectivă a Autorității Palestiniene la programele Uniunii.

               Articolul 9

               Prezentul protocol se aplică, pe de o parte, teritoriilor în care se aplică Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și în condițiile prevăzute în acest tratat și, pe de altă parte, teritoriului Cisiordaniei și Fâșiei Gaza.

               Articolul 10

               Prezentul protocol intră în vigoare în prima zi a lunii următoare datei la care părțile și-au notificat reciproc, pe căi diplomatice, finalizarea procedurilor necesare în acest scop.

               Până la intrarea sa în vigoare, părțile convin să aplice prezentul protocol cu titlu provizoriu, începând de la data semnării acestuia, sub rezerva încheierii sale la o dată ulterioară.

               Articolul 11

               Prezentul protocol face parte integrantă din acord.

               Articolul 12

               Prezentul protocol este redactat în două exemplare în limbile bulgară, croată, cehă, daneză, engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, irlandeză, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, neerlandeză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă, suedeză și arabă, fiecare dintre aceste texte fiind în egală măsură autentic.

               Adoptat la Bruxelles, la data de… în anul …

               Pentru Uniunea Europeană

                     În numele Autorității Palestiniene