               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 10.12.2021
            COM(2021) 785 final
            2021/0413(NLE)

            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comisiei pentru pescuit în Pacificul de Nord

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la o decizie de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul reuniunilor Comisiei pentru pescuit în Pacificul de Nord (NPFC) în perioada 2022-2027, pentru a adopta măsuri de conservare și de gestionare.

               2.Contextul propunerii

               2.1.Convenția privind conservarea și gestionarea resurselor piscicole în marea liberă a Pacificului de Nord

               Convenția privind conservarea și gestionarea resurselor piscicole în marea liberă a Pacificului de Nord (Convenția NPFC) urmărește, prin instituirea NPFC, conservarea pe termen lung și utilizarea durabilă a resurselor piscicole în zona convenției. Convenția a intrat în vigoare la 19 iulie 2015.

               Uniunea este parte la NPFC, deoarece a ratificat convenția în temeiul Deciziei 2022/XX/UE a Consiliului
                  1
               .

               2.2.NPFC

               Convenția NPFC a instituit NPFC pentru gestionarea și conservarea resurselor piscicole în zona convenției. Comisia NPFC adoptă măsuri pentru a asigura conservarea pe termen lung și utilizarea durabilă a resurselor piscicole care intră în sfera sa de competență.

               În calitate de membru al NPFC, Uniunea are drepturi de participare și de vot. NPFC își adoptă de obicei deciziile prin consens; cu toate acestea, poate adopta decizii cu o majoritate de trei pătrimi din membrii săi, cu excepția cazului în care Convenția NPFC prevede în mod expres un consens.

               2.3.Deciziile NPFC

               NPFC are autoritatea de a adopta măsuri de conservare și de executare pentru zonele de pescuit din sfera sa de competență, măsuri care sunt obligatorii pentru părțile contractante.

               În conformitate cu articolul 9 alineatul (1) litera (b) din Convenția NPFC, măsurile intră în vigoare în 90 de zile de la data la care sunt notificate de către NPFC părților contractante.

               În cazul în care un membru al NPFC prezintă o obiecție la o decizie cu cel puțin două săptămâni înainte de data la care decizia devine obligatorie, decizia nu va avea caracter obligatoriu pentru membrul respectiv în măsura obiecției formulate. Obiecțiile se pot întemeia exclusiv pe faptul că decizia este incompatibilă cu prevederile Convenției NPFC, ale Convenției ONU din 1982 asupra dreptului mării sau ale Acordului ONU din 1995 privind stocurile de pește, ori pe faptul că decizia respectivă discriminează în mod nejustificat, în formă sau în fond, membrul care a formulat obiecția.

               3.Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul reuniunilor anuale ale organizațiilor regionale de gestionare a pescuitului (ORGP) va fi stabilită în conformitate cu o abordare pe două niveluri.

               O decizie a Consiliului stabilește, pe o bază multianuală, principiile directoare și orientările în ceea ce privește poziția Uniunii, iar aceasta va fi ajustată ulterior pentru fiecare reuniune anuală, prin documente neoficiale ale Comisiei care sunt discutate în cadrul grupului de lucru al Consiliului.

               Decizia conține principii și orientări generale, dar ia în considerare, de asemenea, în măsura posibilului, particularitățile NPFC. În plus, decizia prevede procesul standard pentru stabilirea poziției Uniunii în fiecare an, conform solicitării statelor membre.

               4.Temei juridic

               4.1.Temeiul juridic procedural

               4.1.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului”.

               „Actele cu efecte juridice” includ actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional care reglementează organismul în cauză, precum și instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  2
               .

               4.1.2.Aplicarea la cazul în discuție

               NPFC este un organism creat printr-un acord, și anume Convenția NPFC.

               Actele pe care trebuie să le adopte NPFC sunt acte cu efecte juridice. Actele avute în vedere urmează să fie obligatorii în temeiul dreptului internațional, în conformitate cu articolul 8 din Convenția NPFC, și pot influența în mod decisiv conținutul legislației UE, inclusiv:

               ·Regulamentul (CE) nr. 1005/2008 al Consiliului de instituire a unui sistem comunitar pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat (INN)
                  3
               ,

               ·Regulamentul (CE) nr. 1224/2009 al Consiliului de stabilire a unui sistem de control al Uniunii pentru asigurarea respectării normelor politicii comune în domeniul pescuitului
                  4
                și

               ·Regulamentul (UE) 2017/2403 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2017 privind gestionarea sustenabilă a flotelor de pescuit externe
                  5
               .

               Actele avute în vedere nu completează și nu modifică cadrul instituțional al Convenției NPFC.

               Prin urmare, temeiul juridic procedural al propunerii de decizie este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2.Temeiul juridic material

               4.2.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care actul respectiv urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, și anume cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               4.2.2.Aplicarea la cazul în discuție

               Obiectivul și conținutul principal al actului avut în vedere se referă la pescuit. Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 reprezintă temeiul juridic care stabilește principiile ce trebuie să se reflecte în această poziție.

               Prin urmare, temeiul juridic material al propunerii de decizie este articolul 43 alineatul (2) din TFUE. Decizia urmează să înlocuiască Decizia 9784/17.

               4.3.Concluzie

               Temeiul juridic al propunerii de decizie trebuie să fie articolul 43 alineatul (2) din TFUE, coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               2021/0413 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comisiei pentru pescuit în Pacificul de Nord

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43 alineatul (2), coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Prin Decizia 2022/XX/UE a Consiliului din [...] februarie 2022
                  6
               , Uniunea a încheiat Convenția privind conservarea și gestionarea resurselor piscicole în marea liberă a Pacificului de Nord (Convenția NPFC), care a instituit Comisia pentru pescuit în Pacificul de Nord (NPFC).

               (2)NPFC este responsabilă pentru adoptarea măsurilor de conservare și de gestionare în vederea atingerii obiectivelor urmărite de Convenția NPFC. Aceste măsuri pot deveni obligatorii pentru Uniune.

               (3)Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
                  7
                prevede că Uniunea trebuie să garanteze faptul că activitățile de pescuit și de acvacultură sunt sustenabile din punct de vedere al mediului pe termen lung și sunt gestionate într-un mod coerent cu obiectivele de a realiza beneficii economice, sociale și de ocupare a forței de muncă și de a contribui la securitatea aprovizionării cu alimente. De asemenea, regulamentul prevede că Uniunea trebuie să aplice o abordare precaută a gestionării pescuitului și trebuie să garanteze că exploatarea resurselor biologice marine vii duce la refacerea și menținerea populațiilor de specii recoltate peste nivelurile care permit obținerea producției maxime durabile. Acesta prevede, de asemenea, că Uniunea trebuie să ia măsuri de gestionare și de conservare pe baza celor mai bune avize științifice disponibile, să susțină dezvoltarea cunoștințelor și a avizelor științifice, să elimine treptat practicile de aruncare înapoi în mare a capturilor și să promoveze metode de pescuit care contribuie la un pescuit mai selectiv și evitarea și reducerea, în măsura posibilului, a capturilor nedorite, precum și să utilizeze metode de pescuit cu impact scăzut asupra ecosistemului marin și asupra resurselor piscicole. În plus, Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 prevede în mod expres că obiectivele și principiile respective trebuie să fie aplicate de Uniune în cadrul relațiilor sale externe în domeniul pescuitului.

               (4)În conformitate cu Comunicarea comună a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate și a Comisiei Europene intitulată „Guvernanța internațională a oceanelor: o agendă pentru viitorul oceanelor noastre”
                  8
                și cu concluziile Consiliului referitoare la comunicarea comună respectivă
                  9
               , promovarea măsurilor de susținere și de sporire a eficacității organizațiilor regionale de gestionare a pescuitului (ORGP) și, după caz, îmbunătățirea guvernanței acestora sunt esențiale pentru acțiunea Uniunii în cadrul acestor foruri.

               (5)Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor intitulată „O strategie europeană pentru materialele plastice într-o economie circulară”
                  10
                se referă la măsuri specifice de reducere a poluării cu materiale plastice și a poluării marine, precum și a pierderii sau abandonării în larg a uneltelor de pescuit.

               (6)Este adecvat să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul NPFC pentru perioada 2022-2027, întrucât măsurile de conservare și de executare ale NPFC vor fi obligatorii pentru Uniune și vor putea influența în mod decisiv conținutul legislației Uniunii, și anume Regulamentul (CE) nr. 1005/2008 al Consiliului
                  11
               , Regulamentul (CE) nr. 1224/2009 al Consiliului
                  12
                și Regulamentul (UE) 2017/2403 al Parlamentului European și al Consiliului
                  13
               .

               (7)Având în vedere caracterul evolutiv al resurselor piscicole în zona Convenției NPFC și, prin urmare, necesitatea ca poziția Uniunii să țină seama de noile evoluții, inclusiv de noile informații științifice și de alte informații relevante prezentate înaintea sau în timpul reuniunilor NPFC, trebuie stabilite proceduri, în conformitate cu principiul cooperării loiale dintre instituțiile Uniunii prevăzut la articolul 13 alineatul (2) din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE), pentru precizarea anuală a poziției Uniunii pentru perioada 2022-2027,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul reuniunilor Comisiei pentru pescuit în Pacificul de Nord (NPFC) este stabilită în anexa I.

               Articolul 2

               Precizarea anuală a poziției care urmează să fie adoptată de Uniune în cadrul reuniunilor NPFC se face în conformitate cu anexa II.

               Articolul 3

               Poziția Uniunii stabilită în anexa I este evaluată și, după caz, revizuită de către Consiliu la propunerea Comisiei cel târziu până la reuniunea anuală a NPFC din 2028.

               Articolul 4

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        Decizia 2022/XX/UE a Consiliului din [...] februarie 2022 privind aprobarea, în numele Uniunii Europene, a Convenției privind conservarea și gestionarea resurselor piscicole în marea liberă a Pacificului de Nord (JO L [...], [...], p. [...]). [Decizia de aderare este așteptată până la jumătatea lunii februarie 2022; acest mandat va fi adoptat în urma aderării].

                     (2)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, Germania/Consiliu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64.

                     (3)

                        JO L 286, 29.10.2008, p. 1.

                     (4)

                        JO L 343, 22.12.2009, p. 1.

                     (5)

                        JO L 347, 28.12.2017, p. 81.

                     (6)

                        Decizia 2022/XX/UE a Consiliului din [...] februarie 2022 privind aprobarea, în numele Uniunii Europene, a Convenției privind conservarea și gestionarea resurselor piscicole în marea liberă a Pacificului de Nord (JO L [...], [...], p. [...]). [Decizia de aderare este așteptată în februarie 2022].

                     (7)

                        Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 privind politica comună în domeniul pescuitului, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1954/2003 și (CE) nr. 1224/2009 ale Consiliului și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 2371/2002 și (CE) nr. 639/2004 ale Consiliului și a Deciziei 2004/585/CE a Consiliului (JO L 354, 28.12.2013, p. 22).

                     (8)

                        JOIN(2016) 49 final din 10.11.2016.

                     (9)

                        7348/1/17 REV 1 din 24.3.2017.

                     (10)

                        COM(2018) 28 final, 16.1.2018.

                     (11)

                        Regulamentul (CE) nr. 1005/2008 al Consiliului de instituire a unui sistem comunitar pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat, de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2847/93, (CE) nr. 1936/2001 și (CE) nr. 601/2004 și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 1093/94 și (CE) nr. 1447/1999 (JO L 286, 29.10.2008, p. 1).

                     (12)

                        Regulamentul (CE) nr. 1224/2009 al Consiliului din 20 noiembrie 2009 de stabilire a unui sistem de control al Uniunii pentru asigurarea respectării normelor politicii comune în domeniul pescuitului, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 847/96, (CE) nr. 2371/2002, (CE) nr. 811/2004, (CE) nr. 768/2005, (CE) nr. 2115/2005, (CE) nr. 2166/2005, (CE) nr. 388/2006, (CE) nr. 509/2007, (CE) nr. 676/2007, (CE) nr. 1098/2007, (CE) nr. 1300/2008, (CE) nr. 1342/2008 și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 2847/93, (CE) nr. 1627/94 și (CE) nr. 1966/2006 (JO L 343, 22.12.2009, p. 1).

                     (13)

                        Regulamentul (UE) 2017/2403 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2017 privind gestionarea sustenabilă a flotelor de pescuit externe și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1006/2008 al Consiliului (JO L 347, 28.12.2017, p. 81).

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 10.12.2021
            COM(2021) 785 final

            ANEXE
            la
            Propunerea de Decizie a Consiliului
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comisiei pentru pescuit în Pacificul de Nord

               ANEXA I

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Comisiei pentru pescuit în Pacificul de Nord (NPFC)

               1.PRINCIPII

               În cadrul NPFC, Uniunea:

               a) acționează în conformitate cu obiectivele și cu principiile urmărite de Uniune în cadrul politicii comune în domeniul pescuitului (PCP), în special prin intermediul abordării precaute și al obiectivelor privind producția maximă durabilă menționate la articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, pentru a promova implementarea unei abordări ecosistemice a gestionării pescuitului, pentru a evita și reduce, în măsura posibilului, capturile nedorite și pentru a elimina treptat practica aruncării înapoi în mare a capturilor, precum și pentru a reduce la minimum impactul activităților de pescuit asupra ecosistemelor marine și a habitatelor acestora, dar și pentru a garanta, prin promovarea în Uniune a unui pescuit competitiv și viabil din punct de vedere economic, un nivel de trai decent pentru cei care depind de activitățile de pescuit, ținând seama, totodată, de interesul consumatorilor;

               b) depune eforturi în vederea unei implicări corespunzătoare a părților interesate în pregătirea măsurilor NPFC și se asigură că măsurile adoptate în cadrul NPFC sunt în conformitate cu obiectivele Convenției NPFC;

               c) se asigură că măsurile adoptate în cadrul NPFC respectă legislația internațională și, în special, prevederile Convenției ONU din 1982 asupra dreptului mării, ale Acordului ONU din 1995 în legătură cu conservarea și gestionarea populațiilor transzonale și a stocurilor de pești mari migratori, ale Acordului din 1993 privind promovarea respectării măsurilor internaționale de conservare și gestionare de către navele de pescuit în marea liberă și ale Acordului Organizației Națiunilor Unite pentru Alimentație și Agricultură din 2009 privind măsurile de competența statului portului;

               d) promovează poziții coerente cu cele mai bune practici ale organizațiilor regionale de gestionare a pescuitului (ORGP) din aceeași zonă;

               e) urmărește consecvența și crearea de sinergii cu politica urmărită de Uniune în cadrul relațiilor bilaterale cu țări terțe în domeniul pescuitului și asigură coerența cu celelalte politici ale sale, în special în materie de relații externe, mediu, comerț, dezvoltare, cercetare și inovare;

               f)asigură respectarea angajamentelor internaționale ale Uniunii;

               g) se conformează concluziilor Consiliului din 19 martie 2012 referitoare la Comunicarea Comisiei privind dimensiunea externă a politicii comune în domeniul pescuitului
                  1
               ;

               h) urmărește să creeze condiții de concurență echitabile pentru flota din Uniune în zona Convenției NPFC, pe baza acelorași principii și standarde ca cele aplicabile în temeiul dreptului Uniunii, și să promoveze punerea în aplicare uniformă a respectivelor principii și standarde;

               i) se conformează Comunicării comune a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate și a Comisiei Europene intitulată „Guvernanța internațională a oceanelor: o agendă pentru viitorul oceanelor noastre”
                  2
               , precum și concluziilor Consiliului privind respectiva comunicare comună
                  3
                și promovează măsuri de susținere și de sporire a eficacității NPFC și, după caz, de îmbunătățire a guvernanței și a performanței acesteia (în special în ceea ce privește știința, conformitatea, transparența și procesul decizional);

               j) promovează coordonarea dintre ORGP și convențiile maritime regionale și cooperarea cu organizațiile mondiale, în limitele mandatelor acestora, acolo unde este necesar;

               k)promovează mecanisme de cooperare între ORGP care nu se ocupă de pescuitul de ton, similare cu procesul Kobe pentru ORGP privind tonul.

               2.ORIENTĂRI

               Uniunea depune eforturi, dacă este necesar, pentru a sprijini adoptarea de către NPFC a următoarelor acțiuni:

               a) măsuri de conservare și de gestionare a resurselor piscicole din zona reglementată de convenție pe baza celor mai bune avize științifice disponibile, inclusiv capturi totale admisibile (TAC) și cote sau reglementarea efortului pentru resursele biologice marine vii reglementate de NPFC, care să ducă la obținerea în mod progresiv, printr-o creștere incrementală, a ratei de exploatare pentru producția maximă durabilă. Dacă este necesar, respectivele măsuri de conservare și gestionare includ măsuri specifice pentru stocurile care sunt afectate de pescuitul excesiv în vederea menținerii efortului de pescuit în conformitate cu posibilitățile de pescuit disponibile;

               b) măsuri de prevenire, descurajare și eliminare a activităților de pescuit ilegal, nedeclarat și nereglementat (INN) în zona convenției, inclusiv introducerea navelor pe lista INN;

               c) măsuri de monitorizare, de control și de supraveghere în zona convenției, pentru a asigura eficiența controalelor și respectarea măsurilor adoptate în cadrul NPFC;

               d) măsuri de reducere la minimum a impactului negativ al activităților de pescuit asupra biodiversității și ecosistemelor marine și asupra habitatelor acestora, inclusiv măsuri de reducere a poluării marine și de prevenire a evacuării de materiale plastice în mare și de reducere a impactului materialelor plastice prezente în mare asupra biodiversității și ecosistemelor marine, măsuri de protecție a ecosistemelor marine vulnerabile în zona Convenției NPFC în conformitate cu Convenția NPFC și cu Orientările internaționale ale FAO privind gestionarea pescuitului de adâncime în marea liberă, precum și măsuri de evitare și de reducere pe cât posibil a capturilor nedorite, în special în ceea ce privește speciile marine vulnerabile, și de eliminare treptată a practicii de aruncare înapoi în mare a capturilor;

               e)măsuri de reducere a impactului uneltelor de pescuit abandonate, pierdute sau aruncate în alt mod în ocean și de facilitare a identificării și recuperării unor astfel de unelte;

               f)recomandări, dacă este cazul și în măsura în care acest lucru este permis de documentele constitutive relevante, care să încurajeze punerea în aplicare a Convenției Organizației Internaționale a Muncii (OIM) privind munca în domeniul pescuitului;

               g) măsuri care vizează interzicerea activităților de pescuit desfășurate exclusiv în scopul recoltării înotătoarelor de rechin și care să prevadă ca toți rechinii să fie debarcați cu toate înotătoarele atașate în mod natural;

               h)abordări comune cu alte ORGP, dacă este cazul, în special cu cele implicate în gestionarea pescuitului din aceeași regiune;

               i) măsuri tehnice suplimentare pe baza avizelor organismelor subsidiare și ale grupurilor de lucru ale NPFC.

               ANEXA II

               Precizarea anuală a poziției care urmează să fie adoptată de Uniune în cadrul reuniunilor Comisiei pentru pescuit în Pacificul de Nord

               Înainte de fiecare reuniune a NPFC, când organismul în cauză este convocat să adopte decizii cu efecte juridice asupra Uniunii, se iau măsurile necesare astfel încât poziția care urmează a fi exprimată în numele Uniunii să țină cont de cele mai recente informații științifice și de alte informații relevante transmise Comisiei Europene, în conformitate cu principiile și orientările stabilite în anexa I.

               În acest sens și pe baza informațiilor menționate, Comisia Europeană transmite Consiliului sau grupurilor sale de pregătire, cu suficient timp înainte de fiecare reuniune a NPFC, un document scris care prezintă propunerea de precizare a poziției Uniunii, în vederea dezbaterii și a adoptării.

               În cazul în care, în cadrul unei reuniuni a NPFC, nu se poate ajunge la un acord, inclusiv la fața locului, astfel încât poziția Uniunii să ia în considerare noile elemente, se sesizează Consiliul sau grupurile sale de pregătire cu privire la chestiunea respectivă.

                     (1)

                        7087/12 REV 1 ADD 1 COR 1.

                     (2)

                        JOIN(2016) 49 final din 10.11.2016.

                     (3)

                        7348/1/17 REV 1 din 24.3.2017.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 16.12.2021
            COM(2021) 807 final
            2021/0417(NLE)

            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie luată, în numele Uniunii Europene, în cadrul celei de a șaizeci și cincea sesiuni a Comisiei pentru stupefiante, cu privire la modificarea tabelelor de substanțe anexate la Convenția unică asupra stupefiantelor din 1961, astfel cum a fost modificată prin Protocolul din 1972, și la Convenția asupra substanțelor psihotrope din 1971

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la decizia de stabilire a poziției care urmează să fie luată, în numele Uniunii, în cadrul celei de a 65-a sesiuni a Comisiei pentru stupefiante, cu privire la modificarea tabelelor de substanțe anexate la Convenția unică a ONU asupra stupefiantelor din 1961, astfel cum a fost modificată prin Protocolul din 1972, și la Convenția ONU asupra substanțelor psihotrope din 1971. Cea de a 65-a sesiune a Comisiei pentru stupefiante este programată să aibă loc în perioada 14-18 martie 2022.

               2.CONTEXTUL PROPUNERII

               2.1.Convenția unică a ONU asupra stupefiantelor din 1961, astfel cum a fost modificată prin Protocolul din 1972, și Convenția ONU asupra substanțelor psihotrope din 1971

               Convenția unică a Organizației Națiunilor Unite (ONU) asupra stupefiantelor din 1961, astfel cum a fost modificată prin Protocolul din 1972 („Convenția asupra stupefiantelor”)
                  1
                vizează combaterea abuzului de substanțe stupefiante printr-o acțiune coordonată la nivel internațional. Ea cuprinde două forme de intervenție și control care funcționează împreună. În primul rând, aceasta urmărește să limiteze deținerea, utilizarea, comerțul, distribuția, importul, exportul, fabricarea și producția de stupefiante exclusiv la scopurile medicale și științifice. În al doilea rând, aceasta combate traficul de stupefiante prin intermediul cooperării internaționale care vizează înfrânarea și descurajarea traficanților de stupefiante.

               Convenția ONU asupra substanțelor psihotrope din 1971 (denumită în continuare „Convenția asupra substanțelor psihotrope”)
                  2
                stabilește un sistem de control internațional pentru substanțele psihotrope. Aceasta a răspuns diversificării și extinderii spectrului de stupefiante și a introdus controale cu privire la un anumit număr de droguri de sinteză, în funcție de potențialul lor de abuz, pe de o parte, și de valoarea lor terapeutică, pe de altă parte.

               Toate statele membre ale UE sunt părți la convențiile de mai sus, în timp ce Uniunea nu este parte.

               2.2.Comisia pentru stupefiante

               Comisia pentru stupefiante a Organizației Națiunilor Unite (Commission on Narcotic Drugs – CND) este o comisie a Consiliului Economic și Social al ONU (ECOSOC), iar atribuțiile și competențele acesteia sunt stabilite, printre altele, în cele două convenții menționate mai sus. Comisia este constituită din 53 de state membre ale ONU alese de ECOSOC. În martie 2022, 11 state membre ale UE vor fi membre cu drept de vot ale CND
                  3
               . Uniunea are statut de observator în cadrul CND.

               2.3.Actul avut în vedere spre adoptare de către Comisia pentru stupefiante

               CND modifică cu regularitate listele cu substanțe care sunt anexate la convenții pe baza recomandărilor Organizației Mondiale a Sănătății (OMS), care este consiliată de Comitetul său de experți privind dependența de droguri.

               La 18 noiembrie 2021, OMS a recomandat secretarului general al ONU
                  4
                să adauge în tabelele anexate la convenții trei dintre substanțele care au fost supuse unei analize critice din partea Comitetului de experți privind dependența de droguri al OMS.

               În cadrul celei de a 65-a sesiuni, care va avea loc la Viena în perioada 14-18 martie 2022, CND este invitată să adopte decizii privind modificarea tabelelor de substanțe anexate la convenții.

               3.Poziția care urmează să fie luată în numele Uniunii

               Modificările aduse tabelelor anexate la convenții au efecte directe, pentru toate statele membre, asupra sferei de aplicare a dreptului Uniunii în domeniul controlului drogurilor. La articolul 1 alineatul (1) din Decizia-cadru 2004/757/JAI a Consiliului din 25 octombrie 2004 de stabilire a dispozițiilor minime privind elementele constitutive ale infracțiunilor și sancțiunile aplicabile în domeniul traficului ilicit de droguri
                  5
                (denumită în continuare „decizia-cadru”) se prevede că, în sensul deciziei-cadru, prin „drog” se înțelege o substanță care face obiectul fie al Convenției asupra stupefiantelor, fie al Convenției asupra substanțelor psihotrope și oricare dintre substanțele enumerate în anexa la decizia-cadru. Decizia-cadru se aplică, prin urmare, substanțelor incluse în tabelele anexate la Convenția asupra stupefiantelor și la Convenția asupra substanțelor psihotrope. Așadar, orice modificare a tabelelor anexate la aceste convenții afectează în mod direct normele comune ale UE și modifică domeniul de aplicare al acestora, în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE). Acest lucru este valabil indiferent dacă substanța în cauză este supusă controlului în Uniune
                  6
               .

               Cele trei substanțe (brorfină, metonitazen, eutilonă) recomandate de OMS pentru controlul internațional fac obiectul unei monitorizări intense
                  7
                de către Observatorul European pentru Droguri și Toxicomanie.

               Propunerea Comisiei de poziție a Uniunii sugerează sprijinirea recomandărilor OMS deoarece acestea corespund stadiului actual al cunoștințelor științifice. În ceea ce privește noile substanțe psihoactive, adăugarea acestora în tabelele anexate la cele două convenții este susținută și de informațiile disponibile în baza de date europeană privind noile droguri a Observatorului European pentru Droguri și Toxicomanie.

               Este necesar ca, în vederea reuniunii CND în cadrul căreia urmează să se decidă asupra modificării tabelelor de substanțe, Consiliul să stabilească poziția Uniunii. Din cauza limitărilor intrinseci legate de statutul de observator al Uniunii, această poziție ar trebui să fie exprimată de statele membre care vor fi membre ale CND în martie 2022, acționând împreună în interesul Uniunii în cadrul acestei comisii. Uniunea nu este parte la convențiile menționate, însă are competență exclusivă în acest domeniu.

               În acest scop, Comisia propune o poziție a Uniunii care să fie exprimată, în numele Uniunii Europene, de statele membre care vor face parte din CND în martie 2022, , în cadrul celei de a 65-a sesiuni a CND cu privire la modificarea tabelelor de substanțe anexate la Convenția asupra stupefiantelor și la Convenția asupra substanțelor psihotrope. Este a șaptea oară când Comisia prezintă o astfel de propunere de poziție a Uniunii
                  8
               . Consiliul a adoptat pozițiile Uniunii
                  9
               , UE având astfel posibilitatea să se exprime cu o singură voce în cadrul reuniunilor CND anterioare cu privire la modificarea tabelelor de substanțe la nivel internațional, întrucât statele membre participante la CND au votat în favoarea modificării tabelelor în conformitate cu poziția adoptată a Uniunii
                  10
               .

               4.TEMEI JURIDIC

               4.1.Temeiul juridic procedural

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului.”

               Articolul 218 alineatul (9) din TFUE se aplică indiferent dacă Uniunea este sau nu membră a organismului în cauză sau parte la acordul respectiv
                  11
               . Conceptul de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. Sunt, de asemenea, incluse instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  12
               .

               CND este „un organism creat printr-un acord” în sensul acestui articol, dat fiind că este un organism înființat de ECOSOC – un organ al Organizației Națiunilor Unite – căruia i s-au atribuit sarcini specifice în temeiul Convenției asupra stupefiantelor și al Convenției asupra substanțelor psihotrope.

               Deciziile de modificare adoptate de CND sunt „acte cu efecte juridice” în sensul articolului 218 alineatul (9) din TFUE. Conform Convenției asupra stupefiantelor și Convenției asupra substanțelor psihotrope, deciziile CND devin obligatorii în mod automat, cu excepția cazului în care o parte a solicitat ECOSOC, în termenul-limită aplicabil, revizuirea deciziei
                  13
               . Deciziile ECOSOC în materie sunt definitive. De asemenea, deciziile CND privind modificarea tabelelor au, în temeiul dreptului UE, efecte juridice pentru ordinea juridică a UE, dat fiind faptul că pot influența în mod decisiv conținutul legislației UE, respectiv al Decizieicadru 2004/757/JAI a Consiliului. Modificările aduse tabelelor anexate la convenții au efecte directe asupra domeniului de aplicare a acestui instrument juridic al UE.

               Actul avut în vedere nu completează cadrul instituțional al acordului și nu aduce modificări acestui cadru.

               Prin urmare, temeiul juridic procedural al deciziei propuse este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2.Temeiul juridic material

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care se ia o poziție în numele Uniunii.

               Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere se referă la traficul ilicit de droguri.

               Prin urmare, temeiul juridic material al deciziei propuse este articolul 83 alineatul (1) din TFUE, care identifică traficul ilicit de droguri ca fiind un domeniu al criminalității de o gravitate deosebită de dimensiune transfrontalieră și împuternicește Parlamentul European și Consiliul să stabilească norme minime cu privire la definirea infracțiunilor și a sancțiunilor în domeniul traficului ilicit de droguri.

               4.3.Geometrie variabilă

               Danemarca are obligații în temeiul Deciziei-cadru 2004/757/JAI a Consiliului, aplicabilă până la 21 noiembrie 2018, al cărei articol 1 prevede că prin „droguri” se înțelege oricare dintre substanțele care fac obiectul fie al Convenției asupra stupefiantelor, fie al Convenției asupra substanțelor psihotrope.

               Având în vedere că deciziile CND privind modificarea tabelelor de substanțe afectează normele comune din domeniul traficului ilicit de droguri care au caracter obligatoriu pentru Danemarca, atunci când se adoptă astfel de decizii de modificare a tabelelor, Danemarca participă la adoptarea unei decizii a Consiliului privind stabilirea poziției care urmează să fie luată în numele Uniunii.

               Irlanda are obligații în temeiul deciziei-cadru și, prin urmare, participă la adoptarea unei decizii a Consiliului de stabilire a poziției care urmează să fie luată în numele Uniunii atunci când se adoptă astfel de decizii.

               4.4.Concluzie

               Temeiul juridic al prezentei propuneri este articolul 83 alineatul (1) din TFUE, coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               5.IMPLICAȚII BUGETARE

               Nu există implicații bugetare.

               2021/0417 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie luată, în numele Uniunii Europene, în cadrul celei de a șaizeci și cincea sesiuni a Comisiei pentru stupefiante, cu privire la modificarea tabelelor de substanțe anexate la Convenția unică asupra stupefiantelor din 1961, astfel cum a fost modificată prin Protocolul din 1972, și la Convenția asupra substanțelor psihotrope din 1971

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 83 alineatul (1) coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Convenția unică a Organizației Națiunilor Unite (ONU) asupra stupefiantelor din 1961, astfel cum a fost modificată prin Protocolul din 1972
                  14
                (denumită în continuare „Convenția asupra stupefiantelor”), a intrat în vigoare la 8 august 1975.

               (2)În temeiul articolului 3 din Convenția asupra stupefiantelor, Comisia privind stupefiantele poate decide să adauge substanțe în tabelele anexate la convenția menționată. Aceasta poate introduce modificări ale tabelelor numai în conformitate cu recomandările Organizației Mondiale a Sănătății (OMS), dar poate, de asemenea, să decidă să nu opereze modificările recomandate de OMS.

               (3)Convenția Națiunilor Unite (ONU) asupra substanțelor psihotrope din 1971 (denumită în continuare „Convenția asupra substanțelor psihotrope”)
                  15
                a intrat în vigoare la 16 august 1976.

               (4)În temeiul articolului 2 din Convenția asupra substanțelor psihotrope, Comisia privind stupefiantele poate decide să adauge sau să elimine substanțe din tabelele anexate la convenția menționată, pe baza recomandărilor OMS. Aceasta dispune de o vastă putere de apreciere în ceea ce privește luarea în considerare a condițiilor economice, sociale, juridice, administrative și a altor factori, dar nu poate acționa în mod arbitrar.

               (5)Modificările aduse tabelelor anexate la cele două convenții au efecte directe asupra sferei de aplicare a dreptului Uniunii în domeniul controlului drogurilor. Decizia-cadru 2004/757/JAI a Consiliului
                  16
                se aplică substanțelor incluse în tabelele anexate la aceste convenții. Așadar, orice modificare a tabelelor anexate la convenții afectează în mod direct normele comune ale Uniunii și modifică domeniul de aplicare al acestora, în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

               (6)Cu ocazia celei de a șaizeci și cincea sesiuni a sa, programată cu titlu provizoriu să aibă loc la Viena în perioada 14-18 martie 2022, Comisia pentru stupefiante urmează să adopte decizii privind adăugarea a trei noi substanțe în tabelele anexate la convențiile menționate mai sus.

               (7)Uniunea nu este parte la Convenția asupra stupefiantelor, nici la Convenția asupra substanțelor psihotrope. Aceasta are statut de observator, fără drept de vot, în cadrul Comisiei pentru stupefiante. Unsprezece state membre ale UE vor fi membri cu drept de vot ai acestei comisii în martie 2022
                  17
               . Prin urmare, este necesar ca statele membre să fie autorizate de Consiliu să exprime poziția Uniunii cu privire la modificarea tabelelor de substanțe anexate la Convenția asupra stupefiantelor și la Convenția asupra substanțelor psihotrope, deoarece deciziile privind includerea unor noi substanțe în tabelele anexate la convenții intră în sfera de competență exclusivă a Uniunii.

               (8)OMS a recomandat să se adauge două noi substanțe în tabelul I anexat la Convenția asupra stupefiantelor și o nouă substanță în tabelul II anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope
                  18
               .

               (9)Toate substanțele analizate de Comitetul de experți privind dependența de droguri al OMS („Comitetul de experți”) și recomandate de OMS pentru includerea în tabelele de substanțe sunt monitorizate de către Observatorul European pentru Droguri și Toxicomanie ca substanțe psihoactive noi în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1920/2006 al Parlamentului European și al Consiliului
                  19
               .

               (10)Conform evaluării efectuate de Comitetul de experți, substanța brorfină (denumire chimică: 1-{1-[1-(4-bromofenil) etil] piperidin-4-il}-1,3-dihidro-2H-benzimidazol-2-onă) este un opioid sintetic similar cu alte opioide sintetice, cum ar fi morfina și fentanilul. Brorfina poate fi transformată în bezitramidă, care este un opioid inclus în tabelul I anexat la Convenția unică asupra stupefiantelor. Brorfina nu are utilizări terapeutice și nici nu a primit autorizația de introducere pe piață ca medicament. Există suficiente dovezi care indică faptul că se face sau este probabil să se facă abuz de brorfină și că această substanță poate constitui o problemă de sănătate publică și o problemă socială care să justifice plasarea ei sub control internațional. În consecință, OMS recomandă ca substanța brorfină să fie introdusă în tabelul I anexat la Convenția asupra stupefiantelor.

               (11)Brorfina a fost detectată în patru state membre și este controlată în cel puțin trei state membre. Această substanță a fost asociată cu o intoxicație non-fatală și face în prezent obiectul unei monitorizări intensive de către Observatorul European pentru Droguri și Toxicomanie.

               (12)Prin urmare, statele membre ar trebui să ia poziția potrivit căreia substanța brorfină se adaugă în tabelul I anexat la Convenția asupra stupefiantelor.

               (13)Conform evaluării efectuate de Comitetul de experți, substanța metonitazen (denumire chimică: N, N-dietil-2-[(4-metoxifenil) metil]-5-nitro-1 H-benzimidazol-1-etanamină) este un opioid sintetic similar din punct de vedere structural cu isotonitazenul și etonitazenul, ambele fiind enumerate în tabelul I anexat la Convenția unică asupra stupefiantelor. Metonitazenul a fost studiat în modele preclinice pentru efectele sale analgezice, dar nu este cunoscută nicio utilizare terapeutică a acestuia. Există suficiente dovezi care indică faptul că se face sau este probabil să se facă abuz de metonitazen și că această substanță poate constitui o problemă de sănătate publică și o problemă socială care să justifice plasarea ei sub control internațional. În consecință, OMS recomandă ca substanța metonitazen să fie introdusă în tabelul I anexat la Convenția asupra stupefiantelor.

               (14)Metonitazenul a fost detectat în trei state membre și este controlat în cel puțin trei state membre. Această substanță a fost asociată cu un deces și, în prezent, face obiectul unei monitorizări intensive de către Observatorului European pentru Droguri și Toxicomanie.

               (15)Prin urmare, statele membre ar trebui să ia poziția potrivit căreia substanța metonitazen se adaugă în tabelul I anexat la Convenția asupra stupefiantelor.

               (16)Conform evaluării efectuate de Comitetul de experți, substanța eutilonă (denumire chimică: 1-(1,3-benzodioxol-5-il)-2- (etilamino) butan-1-onă) este o catinonă sintetică, prezentând o structură chimică și asemănări farmacologice cu amfetaminele și catinonele aflate deja sub control internațional. Catinonele asociate, cum ar fi metilona și N-etilnorpentilona, sunt enumerate în tabelul II anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope din 1971. Nu se cunoaște o utilizare terapeutică a eutilonei și nici nu a primit autorizația de introducere pe piață ca medicament. Există suficiente dovezi care indică faptul că se face sau este probabil să se facă abuz de eutilonă și că această substanță poate constitui o problemă de sănătate publică și o problemă socială care să justifice plasarea ei sub control internațional. Prin urmare, OMS recomandă ca eutilona să fie introdusă în tabelul II anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope.

               (17)Eutilona a fost detectată în 20 de state membre și este controlată în cel puțin două state membre. Această substanță a fost asociată cu cel puțin trei decese și a fost detectată în trei probe biologice asociate cu efecte adverse grave. În prezent, eutilona face obiectul unei monitorizări intensive de către Observatorul European pentru Droguri și Toxicomanie

               (18)Prin urmare, statele membre ar trebui să ia poziția potrivit căreia substanța eutilonă se adaugă în tabelul II anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope.

               (19)Este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie luată în numele Uniunii în cadrul Comisiei pentru stupefiante, întrucât deciziile privind diferitele decizii legate de adăugarea celor trei substanțe în tabelele anexate la convenții vor putea influența în mod decisiv conținutul legislației Uniunii, și anume Decizia-cadru 2004/757/JAI.

               (20)Poziția Uniunii urmează să fie exprimată de statele membre care sunt membre ale Comisiei pentru stupefiante, acționând împreună.

               (21)Decizia-cadru 2004/757/JAI este obligatorie pentru Danemarca și, prin urmare, Danemarca participă la adoptarea și aplicarea prezentei decizii.

               (22)Irlanda are obligații în temeiul Deciziei-cadru 2004/757/JAI și, prin urmare, participă la adoptarea și aplicarea prezentei decizii,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie luată, în numele Uniunii, în cadrul celei de a șaizeci și cincea sesiuni a Comisiei pentru stupefiante din perioada 14-18 martie 2022, când organul în cauză este invitat să adopte decizii privind adăugarea unor substanțe în tabelele anexate la Convenția unică a Organizației Națiunilor Unite asupra stupefiantelor din 1961, astfel cum a fost modificată prin Protocolul din 1972, și la Convenția Organizației Națiunilor Unite asupra substanțelor psihotrope din 1971, este prevăzută în anexa la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Poziția menționată la articolul 1 este exprimată de statele membre care sunt membre ale Comisiei pentru stupefiante, acționând împreună.

               Articolul 3

               Prezenta decizie se adresează statelor membre în conformitate cu tratatele.

               Adoptată la Bruxelles,

                        Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        Culegerea de tratate a ONU, vol. 978, nr. 14152.

                     (2)

                        Culegerea de tratate a ONU, vol. 1019, nr. 14956.

                     (3)

                        Austria, Belgia, Franța, Germania, Ungaria, Italia, Țările de Jos, Polonia, Spania și Suedia.

                     (4)

                        https://cdn.who.int/media/docs/default-source/controlled-substances/unsg-expert-committee-on-drug-dependence.pdf?sfvrsn=d608e00c_5

                     (5)

                        JO L 335, 11.11.2004, p. 8, astfel cum a fost modificată prin Directiva (UE) 2017/2103 a Parlamentului European și a Consiliului din 15 noiembrie 2017 de modificare a Deciziei-cadru 2004/757/JAI a Consiliului pentru a include noi substanțe psihoactive în definiția termenului „drog” și de abrogare a Deciziei 2005/387/JAI a Consiliului, JO L 305, 21.11.2017, p. 12.

                     (6)

                        A se vedea anexa la decizia-cadru.

                     (7)

                        Pentru mai multe informații privind implicațiile monitorizării intense, a se vedea
                  https://www.emcdda.europa.eu/system/files/publications/12213/downloads/Guidance%20Note%206-%20Intensive%20monitoring.pdf

                     (8)

                        COM(2017)72; COM(2018) 31 final; COM(2018) 862 final; COM(2019) 631 final; COM(2019) 624 final; COM(2020) 659 final și COM(2020) 814 final.

                     (9)

                        Adoptate de Consiliu la 7 martie 2017, la 27 februarie 2018, la 5 martie 2019, la 11 februarie 2020 , la 17 noiembrie 2020 și, respectiv, la 8 martie 2021.

                     (10)

                        Cu o singură excepție, care face obiectul unei proceduri în curs de constatare a neîndeplinirii obligațiilor.

                     (11)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014 în cauza Germania/Consiliul, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctul 64.

                     (12)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, Germania/Consiliul, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61 – 64.

                     (13)

                        Articolul 3 alineatul (7) din Convenția asupra stupefiantelor; articolul 2 alineatul (7) din Convenția asupra substanțelor psihotrope.

                     (14)

                        Culegerea de tratate a ONU, vol. 978, nr. 14152.

                     (15)

                        Culegerea de tratate a ONU, vol. 1019, nr. 14956.

                     (16)

                        Decizia-cadru 2004/757/JAI a Consiliului din 25 octombrie 2004 de stabilire a dispozițiilor minime privind elementele constitutive ale infracțiunilor și sancțiunile aplicabile în domeniul traficului ilicit de droguri (JO L 335, 11.11.2004, p. 8).

                     (17)

                        Austria, Belgia, Franța, Germania, Ungaria, Italia, Țările de Jos, Polonia, Spania și Suedia.

                     (18)

                        https://cdn.who.int/media/docs/default-source/controlled-substances/unsg-expert-committee-on-drug-dependence.pdf?sfvrsn=d608e00c_5

                     (19)

                        Regulamentul (CE) nr. 1920/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2006 privind Observatorul European pentru Droguri și Toxicomanie (JO L 376, 27.12.2006, p. 1).

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 16.12.2021
            COM(2021) 807 final

            ANEXĂ
            la
            Propunerea de Decizie a Consiliului

               privind poziția care urmează să fie luată, în numele Uniunii Europene, în cadrul celei de a șaizeci și cincea sesiuni a Comisiei pentru stupefiante, cu privire la modificarea tabelelor de substanțe anexate la Convenția unică asupra stupefiantelor din 1961, astfel cum a fost modificată prin Protocolul din 1972, și la Convenția asupra substanțelor psihotrope din 1971

               ANEXĂ

               Poziția care urmează să fie luată de statele membre care sunt membre ale Comisiei pentru stupefiante, acționând împreună în interesul Uniunii, în cadrul celei de a șaizeci și cincea sesiuni a Comisiei privind stupefiantele, organizată în perioada 14-18 martie 2022, cu privire la modificarea domeniului de aplicare al controlului substanțelor:

               (1)substanța brorfină trebuie să fie inclusă în tabelul I anexat la Convenția asupra stupefiantelor;

               (2)substanța metonitazen trebuie inclusă în tabelul I anexat la Convenția asupra stupefiantelor;

               (3)substanța eutilonă trebuie să fie inclusă în tabelul II anexat la Convenția asupra substanțelor psihotrope.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 22.12.2021
            COM(2021) 834 final
            2021/0440(NLE)

            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de abrogare, în numele reprezentanților guvernelor statelor membre reuniți în Consiliu, a Deciziei (UE) 2016/394 a Consiliului privind încheierea procedurii de consultare cu Republica Burundi în conformitate cu articolul 96 din Acordul de parteneriat între membrii grupului statelor din Africa, Caraibe și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               •Motivele și obiectivele propunerii

                  Ca urmare a deteriorării situației din Burundi în perioada premergătoare alegerilor legislative și prezidențiale din iunie și iulie 2015, Uniunea Europeană a considerat că Republica Burundi nu a respectat elementele esențiale privind drepturile omului, democrația și statul de drept, prevăzute la articolul 9 din Acordul de parteneriat ACP-UE
                     1
                  .

                  În urma consultărilor desfășurate la Bruxelles la 8 decembrie 2015 în temeiul articolului 96 din Acordul de parteneriat ACP-UE, Uniunea Europeană a luat act de răspunsurile guvernului burundez și de angajamentul acestuia de a furniza clarificări în legătură cu problemele semnalate și de a accelera anumite proceduri judiciare. Cu toate acestea, Uniunea Europeană a considerat că pozițiile exprimate nu au abordat în mod cuprinzător problema nerespectării elementelor esențiale ale parteneriatului său cu Republica Burundi. Aceste poziții nu au fost nici în măsură să asigure un răspuns satisfăcător la deciziile luate de Consiliul pentru pace și securitate al Uniunii Africane la 17 octombrie și la 13 noiembrie 2015, în special din perspectiva necesității de a convoca rapid un dialog veritabil și incluziv, bazat pe respectarea Acordului de la Arusha.

                  La 13 noiembrie 2015, prin Decizia 2016/394 a Consiliului, consultările au fost încheiate și sau luat măsurile adecvate specificate în anexa la decizia respectivă
                     2
                  . Acestea au inclus suspendarea sprijinului financiar sau a plății fondurilor (inclusiv a sprijinului bugetar) de care beneficiau direct administrația sau instituțiile burundeze.

               După tranziția politică pașnică din 2020, care a condus la alegerea președintelui Ndayishimiye și la desemnarea unui nou guvern, UE a observat o dinamică pozitivă, demonstrată de:

               ·angajamentul constructiv rezultat din dialogul politic purtat cu Burundi în temeiul articolului 8 din Acordul de parteneriat ACP-UE;

               ·eforturile guvernului de sprijinire a păcii și stabilității, măsurile de ameliorare a bunei guvernanțe, libertatea mass-mediei; declarațiile privind drepturile omului, statul de drept și lupta împotriva impunității;

               ·Acordul privind foaia de parcurs („Feuille de route”) care cuprinde, ca răspuns la Decizia 2016/394 a Consiliului, angajamentele guvernului burundez în domeniile drepturilor omului, justiției și statului de drept, libertății de opinie și libertății presei, bunei guvernanțe, păcii, securității și democrației, climatului de afaceri, mediului și biodiversității;

               ·numărul mare de refugiați care se întorc în mod voluntar în Burundi;

               ·reluarea cooperării cu comunitatea internațională și cu țările învecinate.

                  Având în vedere aceste progrese și angajamente, în raportul lor din 19 mai 2021, șefii de misiune și-au exprimat opinia că măsurile adecvate cuprinse în anexa la Decizia 2016/394 a Consiliului nu mai sunt relevante și, prin urmare, au recomandat încetarea acestora.

                  Cu toate acestea, ar trebui ca următoarele aspecte să fie în continuare abordate în contextul dialogului politic cu Burundi, instituit în temeiul articolului 8 din Acordul de parteneriat ACP-UE:

               ·ameliorarea bunei guvernanțe, a statului de drept, a drepturilor omului și a climatului de afaceri, ca fundament necesar dezvoltării durabile;

               ·eliberarea deținuților politici, întoarcerea membrilor opoziției și ai societății civile; spațiul politic trebuie deschis și detensionat, cu obiectivul de a ajunge la reconciliere;

               ·continuarea eforturilor de consolidare a libertății mass-mediei;

               ·reducerea arestărilor arbitrare; un control mai bun al autorităților competente asupra grupurilor violente care au legături cu scena politică („Imbonerakure”) și o mai mare responsabilizare a Serviciului Național de Informații și transparență a anumitor activități ale acestuia; reforma sistemului judiciar, separarea statului de partide;

               ·respectarea independenței societății civile/independenței ONG-urilor.

                  Obiectivul prezentei propuneri este, prin urmare, abrogarea Deciziei 2016/394 a Consiliului, care va avea ca rezultat încetarea măsurilor adecvate definite în concluziile consultărilor desfășurate în temeiul articolului 96 din Acordul de parteneriat ACP-UE.

               •Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică vizat

                  Prezenta propunere este coerentă cu dispozițiile existente în domeniul de politică vizat, și anume:

               ·Noul consens european privind dezvoltarea: „Lumea noastră, demnitatea noastră, viitorul nostru”, 8 iunie 2017
                  3
               ;

               ·Strategia globală pentru politica externă și de securitate a Uniunii Europene;

               ·Comunicarea comună către Parlamentul European și Consiliu: Către o strategie cuprinzătoare cu Africa, 9 martie 2020
                  4
               ;

               ·Planul de acțiune al UE privind drepturile omului și democrația 2020-2024
                  5
               ;

               ·Cadrul strategic al UE privind drepturile omului și democrația, 2012
                  6
               ;

               ·Planul de acțiune al UE pentru egalitatea de gen III, 25 noiembrie 2020
                  7
               .

                  Cooperarea UE se bazează pe Agenda 2030 și pe obiectivele de dezvoltare durabilă, pe Acordul de la Paris și pe Agenda de acțiune de la Addis Abeba.

                  Propunerea va permite punerea deplină în aplicare a dispozițiilor acestora, în măsura în care va permite cooperarea cu guvernul burundez și monitorizarea în continuare, prin intermediul dialogului politic permanent reinstituit, a domeniilor care suscită preocupări.

                •Coerența cu alte politici ale Uniunii

                  Propunerea este coerentă cu prioritățile Comisiei pentru perioada 2019-2024, astfel cum se aplică acestea acțiunilor externe: Pactul verde, transformarea digitală și tehnologiile datelor, alianțele pentru creștere durabilă și locuri de muncă decente, gestionarea și guvernanța mai bună a migrației, parteneriatele în domeniul migrației și guvernanța, pacea și securitatea. Propunerea este coerentă și cu Strategia globală pentru politica externă și de securitate a Uniunii Europene din 2016.

               2.TEMEI JURIDIC, SUBSIDIARITATE ȘI PROPORȚIONALITATE

               •Temei juridic

                  Având în vedere obiectivul, conținutul și contextul măsurii propuse, temeiul juridic material este articolul 3 din Acordul intern dintre reprezentanții guvernelor statelor membre, reuniți în cadrul Consiliului, privind măsurile care trebuie luate și procedurile care trebuie urmate pentru punerea în aplicare a Acordului de parteneriat ACP-CE, coroborat cu punctul 3 al doilea paragraf din anexa la acordul respectiv (denumit în continuare: „Acordul intern”)
                     8
                  .

               •Alegerea instrumentului

                  În temeiul articolului 3 din Acordul intern, poziția statelor membre în ceea ce privește punerea în aplicare a articolului 96 din Acordul ACP-CE, atunci când această poziție se referă la aspecte care intră în competența lor, este adoptată de către Consiliu, hotărând în conformitate cu procedura prevăzută în anexă. În temeiul punctului 3 din anexa la Acordul intern, aceste măsuri rămân în vigoare până când Consiliul ia o decizie de modificare sau de revocare a măsurilor adoptate anterior, la propunerea Comisiei, de comun acord cu Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate și hotărând cu majoritate calificată în caz de suspendare parțială.

               3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI

               •Evaluările ex post/verificarea adecvării legislației existente

                  Nu este cazul

               •Consultările cu părțile interesate

                  Prezenta propunere a fost inițiată ținând seama de raportul sus-menționat al șefilor de misiune ai UE în Burundi, care a fost discutat în Grupul de lucru pentru Africa (COAFR) la 25 mai 2021 și în Grupul de lucru al grupului statelor din Africa, Caraibe și Pacific (ACP WP) la 28 mai 2021. Delegații COAFR au recunoscut că au avut loc evoluții pozitive și s-au exprimat în favoarea revocării măsurilor adecvate, subliniind, în același timp, că este important ca guvernul burundez să fie încurajat în continuare pentru a obține noi progrese în domeniul drepturilor omului, al statului de drept și al guvernanței. Delegații Grupului de lucru pentru ACP și-au exprimat sprijinul față de rezultatul discuțiilor din COAFR și au subliniat că este important să se mențină un avantaj, prin intermediul sancțiunilor individuale, pentru a facilita realizarea de noi progrese.

               •Evaluarea impactului

                  Este de așteptat ca revocarea măsurilor adecvate să întărească încrederea dintre UE și Burundi și să normalizeze relațiile; aceasta ar putea contribui la consolidarea forțelor pozitive din structurile de putere burundeze, ar permite dialogul politic pe teme sensibile, ar mări influența UE și ar consolida poziția UE în Burundi în raport cu alți actori mondiali.

                  Încetarea măsurilor adecvate va permite utilizarea efectului de levier oferit de programarea indicativă multianuală pentru perioada 2021-2027 ca stimulent pentru continuarea îmbunătățirilor în domeniul drepturilor omului, al statului de drept și al guvernanței.

               •Drepturile fundamentale

               În plus, măsurile restrictive împotriva persoanelor, entităților sau organismelor care subminează democrația sau obstrucționează căutarea unei soluții politice în Burundi vor continua în conformitate cu Decizia 2015/1763 a Consiliului
                  9
               .

               4.IMPLICAȚIILE BUGETARE

                  Nu există implicații bugetare.

               5.ALTE ELEMENTE

                  Deși prezenta propunere are în vedere încetarea măsurilor adecvate indicate în anexa la Decizia 2016/394 a Consiliului, măsurile restrictive prevăzute în Decizia 2015/1763 a Consiliului continuă să fie în vigoare și vor fi revizuite în lunile următoare, după cum prevede decizia respectivă.

               Delegații COAFR au solicitat desfășurarea unei discuții privind viitorul Comisiei de anchetă a Organizației Națiunilor Unite pentru Burundi. În urma acestei discuții, Consiliul pentru Drepturile Omului al ONU a decis, pe baza unei rezoluții adoptate la inițiativa UE
                  10
               , să instituie un mandat de monitorizare specific acestei țări, și anume un raportor special pentru situația drepturilor omului în Burundi, în continuarea activității desfășurate de Comisia de anchetă.

               2021/0440 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de abrogare, în numele reprezentanților guvernelor statelor membre reuniți în Consiliu, a Deciziei (UE) 2016/394 a Consiliului privind încheierea procedurii de consultare cu Republica Burundi în conformitate cu articolul 96 din Acordul de parteneriat între membrii grupului statelor din Africa, Caraibe și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               având în vedere Acordul intern dintre reprezentații guvernelor statelor membre, reuniți în cadrul Consiliului, privind măsurile care trebuie luate și procedurile care trebuie urmate pentru punerea în aplicare a Acordului de parteneriat ACP-CE, în special articolul 3 și anexa,

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Consultările desfășurate cu Republica Burundi în temeiul articolului 96 din Acordul de parteneriat dintre membrii grupului statelor din Africa, Caraibe și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte, semnat la Cotonou la 23 iunie 2000
                  11
               , astfel cum a fost modificat
                  12
               ,
                  13
                și prelungit
                  14
               , au fost încheiate prin Decizia (UE) 2016/394 a Consiliului
                  15
                și s-au luat măsurile adecvate specificate în anexa la decizia respectivă, în urma unei propuneri a Comisiei de comun acord cu Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate.

               (2)În ansamblu, tranziția politică pașnică produsă după alegerile generale din mai 2020 a adus noi speranțe populației și noi oportunități pentru Burundi și relațiile întreținute cu partenerii săi.

               (3)Uniunea a recunoscut între timp progresele realizate de guvernul burundez în ceea ce privește drepturile omului, buna guvernanță și statul de drept, precum și angajamentele asumate de acesta în foaia sa de parcurs („Feuille de route”) privind obținerea de noi îmbunătățiri în aceste domenii.

               (4)A fost format un guvern care s-a angajat să pună în practică reformele necesare pentru dezvoltarea și stabilitatea țării și s-au înregistrat progrese încurajatoare în punerea în aplicare a angajamentelor prevăzute în Decizia (UE) 2016/394.

               (5)Conform evaluării efectuate de Comisie de comun acord cu Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate, motivele adoptării Deciziei (UE) 2016/394, astfel cum enunțate în decizia respectivă, nu mai corespund realității. Prin urmare, această decizie ar trebui abrogată în numele statelor membre pentru chestiuni care intră în sfera lor de competență.

               (6)Există provocări persistente în domeniul drepturilor omului, al bunei guvernanțe și al statului de drept, iar autoritățile burundeze trebuie să înregistreze progrese suplimentare, inclusiv prin punerea în aplicare a foii de parcurs și în cadrul dialogului politic în curs.

               (7)Burundi rămâne un stat fragil, iar autoritățile alese au nevoie de sprijinul partenerilor internaționali pentru a pune în aplicare programul de reformă și agenda de dezvoltare a țării.

               (8)Uniunea Europeană și statele membre ar trebui să sprijine, împreună cu alți parteneri internaționali, eforturile în curs ale autorităților naționale de a stabiliza și a consolida instituțiile democratice, de a promova drepturile omului, buna guvernanță și statul de drept și de a pune în aplicare angajamentele asumate în foaia de parcurs privind obținerea de noi îmbunătățiri în aceste domenii,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Decizia (UE) 2016/394 se abrogă în numele statelor membre pentru chestiuni care intră în sfera lor de competență.

               Articolul 2

               Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        Acord de parteneriat între membrii grupului statelor din Africa, Caraibe și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte, semnat la Cotonou la 23 iunie 2000 (JO L 317, 15.12.2000, p. 3). Acordul de parteneriat ACP-UE a fost modificat prin acordul semnat la Luxemburg la 25 iunie 2005 (JO L 209, 11.8.2005, p. 27) și prin acordul semnat la Ouagadougou la 22 iunie 2010 (JO L 287, 4.11.2010, p. 3). Aplicarea Acordului de parteneriat ACP-UE a fost prelungită prin Decizia nr. 3/2019 a Comitetului ambasadorilor ACP-UE din 17 decembrie 2019 de adoptare a unor măsuri tranzitorii în temeiul articolului 95 alineatul (4) din Acordul de parteneriat ACP-UE (JO L 1, 3.1.2020, p. 3), astfel cum a fost modificată prin Decizia nr. 2/2020 a Comitetului ambasadorilor ACP-UE din 4 decembrie 2020 (JO L 420, 14.12.2020, p. 32) și prin Decizia nr. 3/2021 a Comitetului ambasadorilor ACP-UE din 26 noiembrie 2021 (JO L 441, 9.12.2021, p. 3), până la 30 iunie 2022 sau până la data intrării în vigoare sau a aplicării provizorii a noului acord de parteneriat ACP-UE, dacă această din urmă dată survine prima.

                     (2)

                        Decizia (UE) 2016/394 a Consiliului din 14 martie 2016 privind încheierea procedurii de consultare cu Republica Burundi în conformitate cu articolul 96 din Acordul de parteneriat între membrii grupului statelor din Africa, Caraibe și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte (JO L 73, 18.3.2016, p. 90).

                     (3)

                        Declarația comună a Consiliului și a reprezentanților guvernelor statelor membre reuniți în cadrul Consiliului, a Parlamentului European și a Comisiei Europene – Noul consens european privind dezvoltarea: Lumea noastră, demnitatea noastră, viitorul nostru (JO C 210, 30.6.2017, p. 1).

                     (4)

                        Comunicare comună către Parlamentul European și Consiliu: Către o strategie cuprinzătoare cu Africa [JOIN(2020) 4 final].

                     (5)

                        Comunicare comună către Parlamentul European și Consiliu: Planul de acțiune al UE privind drepturile omului și democrația 2020-2024 [JOIN(2020) 5 final].

                     (6)

                        Cadrul strategic al UE și planul de acțiune al UE (Consiliu 11855/12).

                     (7)

                        Comunicare comună către Parlamentul European și Consiliu – Planul de acțiune al UE pentru egalitatea de gen III: O agendă ambițioasă pentru egalitatea de gen și emanciparea femeilor în acțiunile externe ale UE [JOIN(2020) 17 final)].

                     (8)

                        Acord intern între reprezentații guvernelor statelor membre, reuniți în cadrul Consiliului, privind măsurile care trebuie luate și procedurile care trebuie urmate pentru punerea în aplicare a Acordului de parteneriat ACP-CE (JO L 317, 15.12.2000, p. 376).

                     (9)

                        Decizia (PESC) 2015/1763 a Consiliului din 1 octombrie 2015 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Burundi (JO L 257, 2.10.2015, p. 37).

                     (10)

                        Consiliul pentru Drepturile Omului, Situația drepturilor omului în Burundi, A/HRC/48/16.

                     (11)

                        JO L 317, 15.12.2000, p. 3.

                     (12)

                        Acord de parteneriat între membrii grupului statelor din Africa, Caraibe și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte, semnat la Cotonou la 23 iunie 2000 (JO L 317, 15.12.2000, p. 3). Acordul de parteneriat ACP-UE a fost modificat prin acordul semnat la Luxemburg la 25 iunie 2005 (JO L 209, 11.8.2005, p. 27) și prin acordul semnat la Ouagadougou la 22 iunie 2010 (JO L 287, 4.11.2010, p. 3). Aplicarea Acordului de parteneriat ACP-UE a fost prelungită prin Decizia nr. 3/2019 a Comitetului ambasadorilor ACP-UE din 17 decembrie 2019 de adoptare a unor măsuri tranzitorii în temeiul articolului 95 alineatul (4) din Acordul de parteneriat ACP-UE (JO L 1, 3.1.2020, p. 3), astfel cum a fost modificată prin Decizia nr. 2/2020 a Comitetului ambasadorilor ACP-UE din 4 decembrie 2020 (JO L 420, 14.12.2020, p. 32) și prin Decizia nr. 3/2021 a Comitetului ambasadorilor ACP-UE din 26 noiembrie 2021 (JO L 441, 9.12.2021, p. 3), până la 30 iunie 2022 sau până la data intrării în vigoare sau a aplicării provizorii a noului acord de parteneriat ACP-UE, dacă această din urmă dată survine prima.

                     (13)

                        Acord de modificare pentru a doua oară a Acordului de parteneriat între membrii grupului statelor din Africa, zona Caraibelor și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte, semnat la Cotonou la 23 iunie 2000, astfel cum a fost modificat pentru prima dată la Luxemburg la 25 iunie 2005 (JO L 287, 4.11.2010, p. 3).

                     (14)

                        Decizia nr. 3/2019 a Comitetului ambasadorilor ACP-UE din 17 decembrie 2019 de adoptare a unor măsuri tranzitorii în temeiul articolului 95 alineatul (4) din Acordul de parteneriat ACP-UE [2020/2] (JO L 1, 3.1.2020, p. 3), astfel cum a fost modificată prin Decizia nr. 2/2020 a Comitetului ambasadorilor ACP-UE din 4 decembrie 2020 de modificare a Deciziei nr. 3/2019 a Comitetului ambasadorilor ACP-UE privind adoptarea unor măsuri tranzitorii în temeiul articolului 95 alineatul (4) din Acordul de parteneriat ACP-UE [2020/2052] (JO L 420, 14.12.2020, p. 32) și prin Decizia nr. 3/2021 a Comitetului ambasadorilor ACP-UE din 26 noiembrie 2021 de modificare a Deciziei nr. 3/2019 a Comitetului ambasadorilor ACP-UE privind adoptarea unor măsuri tranzitorii în temeiul articolului 95 alineatul (4) din Acordul de parteneriat ACP-UE [2021/2175] (JO L 441, 9.12.2021, p. 3).

                     (15)

                        Decizia (UE) 2016/394 a Consiliului din 14 martie 2016 privind încheierea procedurii de consultare cu Republica Burundi în conformitate cu articolul 96 din Acordul de parteneriat între membrii grupului statelor din Africa, Caraibe și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte (JO L 73, 18.3.2016, p. 90).