				|

		52012PC0371

			Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI de stabilire a unor condiții specifice privind pescuitul stocurilor de specii de adâncime din Atlanticul de Nord-Est și a unor dispoziții referitoare la pescuitul în apele internaționale din zona Atlanticului de Nord-Est și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 2347/2002 /* COM/2012/0371 final - 2012/0179 (COD) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           CONTEXTUL PROPUNERII
Pescuitul de adâncime în Atlanticul de Nord-Est
este parțial dominat de flotele costiere tradiționale (Portugalia)
și de marile traulere nomade (Franța, Spania). În total, acestea
reprezintă circa 1 % din debarcările provenite din Atlanticul de
Nord-Est, deși viabilitatea economică a numeroase
comunități pescărești depinde într-o anumită
măsură de pescăriile de adâncime. Activitățile de
pescuit se desfășoară în apele Uniunii și în apele
internaționale reglementate prin acorduri în cadrul Comisiei pentru
pescuit în Atlanticul de Nord-Est (NEAFC).
Stocurile de
specii de adâncime sunt stocurile de pește capturate în apele din afara
zonelor de pescuit principale de pe platourile continentale. Acestea se
află de-a lungul pantei continentale sau populează munții
submarini. Pescuitul de adâncime este supus unei gestionări detaliate în
funcție de posibilitățile de pescuit (captură totală
admisibilă, efort de pescuit maxim) din anul 2003. Înainte, pescuitul s-a
dezvoltat în mare măsură nereglementat și prezenta, în parte,
simptomele tipice ale așa-numitei „competiții pentru pescuit”,
conducând la epuizarea stocurilor.
De la inițierea gestionării în
funcție de posibilitățile de pescuit, au fost introduse o serie
de măsuri tehnice care restricționează utilizarea anumitor
unelte în ape mai adânci sau interzic pescuitul în anumite zone cu un nivel
ridicat de biodiversitate pe fundul mării. Aceste închideri ale zonelor
reprezintă acțiuni întreprinse în cadrul politicii comune în domeniul
pescuitului (PCP) ca urmare a desemnării de către statele membre a
siturilor Natura 2000, în temeiul Directivei privind habitatele[1], sau sunt măsuri de
precauție generale.
Măsurile
NEAFC în domeniul pescuitului de adâncime care au fost adoptate și
transpuse în legislația Uniunii cuprind interzicerea setcilor, zonele
închise pentru protejarea habitatelor bentonice, care reprezintă
principalele surse de biodiversitate (ecosisteme marine vulnerabile), limitarea
efortului de pescuit anual total și inventarierea activității de
pescuit existente, astfel încât noile activități de pescuit să
fie condiționate de o evaluare prealabilă a impactului asupra
mediului.
Înainte de
intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, acestea și alte
măsuri tehnice recomandate de către NEAFC erau puse în aplicare
printr-un regulament anual al Consiliului cu privire la
posibilitățile de pescuit; ulterior, a intrat în vigoare un regim
tranzitoriu[2]
pentru întregul Atlantic de Nord-Est, care include măsurile adoptate în
cadrul NEAFC.
Pentru apele
internaționale care nu sunt reglementate de organizațiile regionale
de gestionare a pescuitului, Uniunea a adoptat un regulament specific care
interzice utilizarea uneltelor de pescuit de fund în marea liberă
fără o evaluare prealabilă a impactului [Regulamentul (CE)
nr. 734/2008], ca răspuns la rezoluția Adunării generale a
ONU 61/105[3]
privind gestionarea durabilă a pescăriilor de adâncime.
Începând cu 2002, Uniunea dispune de un regim
specific de acces [Regulamentul (CE) nr. 2347/2002] pentru navele de
pescuit care desfășoară activități de pescuit de
adâncime în Atlanticul de Nord-Est, alcătuit din patru componente:
restricții privind capacitatea, colectarea datelor, monitorizarea
efortului și controlul.
Măsurile adoptate până în prezent nu
au rezolvat în mod eficient problemele principale ale pescuitului, și
anume:
(1)
vulnerabilitatea ridicată a acestor stocuri la
pescuit; multe dintre aceste stocuri pot să reziste numai unei presiuni
scăzute exercitate de pescuit pe o perioadă mai lungă de timp,
lucru care nu este viabil din punct de vedere economic;
(2)
pescuitul cu traule de fund reprezintă cel mai
mare risc de distrugere cu unelte de pescuit a unor ecosisteme marine
vulnerabile și de neînlocuit. Proporția distrugerii care a avut loc deja
este necunoscută;
(3)
pescuitul cu traule în cazul speciilor de adâncime
presupune niveluri ridicate de capturi nedorite de specii de adâncime (în medie
între 20 % și 40 % din greutatea totală, cu valori de vârf
individuale la niveluri mult mai ridicate);
(4)
determinarea, prin intermediul consultanței
științifice, a nivelului durabil de presiune exercitată de
pescuit este deosebit de dificilă.
Din cauza vulnerabilității ridicate la
pescuit a stocurilor de specii de adâncime, epuizarea stocurilor poate avea loc
într-o perioadă scurtă de timp, iar recuperarea acestora poate dura
foarte mult sau poate eșua. Starea biologică a stocurilor este în
mare măsură necunoscută. Unele sunt considerate epuizate, altele
au început să se stabilizeze la niveluri scăzute de exploatare. În
general, pescăriile nu sunt sustenabile. Posibilitățile de
pescuit au scăzut în mod constant de la începutul reglementării lor.
Datele biologice
din anchetele științifice vor continua să fie probabil
insuficiente pentru a permite evaluări analitice complete ale stocurilor
în următorii ani. Comisia caută modalități de a
îmbunătăți sistemul de studii științifice și de
colectare a datelor în ceea ce privește speciile de adâncime pentru următoarea
perioadă de programare. Pentru moment, conceptul de gestionare care
vizează o producție maximă durabilă (MSY) nu poate fi
aplicat stocurilor de specii de adâncime din cauza lipsei de informații.
Un proiect științific important („deepfishman”) este în
desfășurare până în 2012. Acest proiect încearcă să
dezvolte norme de exploatare bazate pe indicatori secundari, având în vedere
că indicatorii primari (mortalitatea prin pescuit și dimensiunea
stocurilor) nu sunt cunoscuți (DEEPFISHMAN[4]
Ref 227390)
Obligația
statelor membre, în conformitate cu Directiva-cadru „Strategia pentru mediul
marin”, de a obține sau de a menține o bună stare ecologică
a ecosistemelor marine până în 2020[5]
încurajează o evaluare critică a condițiilor de
desfășurare a pescuitului de adâncime, inclusiv a aspectelor legate
de mediu și de biodiversitate.
Obiectivul general al propunerii este de a
asigura într-o cât mai mare măsură exploatarea durabilă a
stocurilor de specii de adâncime, reducând în același timp impactul
pescuitului de adâncime asupra mediului, și de a îmbunătăți
baza de informații în scopul evaluării științifice. Atâta
timp cât datele și metoda nu au atins nivelul necesar care să
permită gestionarea bazată pe producția maximă
durabilă, pescăriile trebuie să fie gestionate în conformitate
cu abordarea precaută a gestionării pescuitului.
În vederea
reducerii impactului distrugător asupra ecosistemului marin, utilizarea
traulelor de fund trebuie să fie eliminată treptat din acest tip de
pescuit, deoarece aceste unelte sunt cele mai dăunătoare pentru
ecosistemele marine vulnerabile și prezintă niveluri ridicate de
capturi nedorite de specii de adâncime. Restricțiile tranzitorii privind
utilizarea setcilor de fund în activitățile de pescuit
desfășurate la o adâncime mai mare de 600 de metri și la
adâncimi cuprinse între 200 și 600 de metri trebuie să fie
însoțite de o interdicție de a viza specii de adâncime.
Propunerea
ține seama, de asemenea, de posibilitatea de a simplifica sistemul de
gestionare al acestor stocuri, care fac în prezent obiectul unui instrument
dublu: limitări ale capturilor și limitări ale
capacității/efortului. În cazul în care această duplicare nu
este necesară în vederea atingerii obiectivelor prezentului regulament, se
prezintă propuneri pentru reglementarea pescăriilor în cauză
prin intermediul unui singur instrument de gestionare.
2.           REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU
PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI
Ca urmare a Comunicării către
Parlamentul European și către Consiliu privind revizuirea regimului
de acces din 2002[6],
Comisia a realizat o evaluare a impactului opțiunilor de politică
viitoare, împreună cu statele membre și cu consiliile consultative
regionale (CCR). De asemenea, Comisia a consultat Comitetul
științific, tehnic și economic pentru pescuit (CSTEP) cu privire
la anumite aspecte tehnice legate de gestionarea pescăriilor de adâncime.
Răspunsurile la consultare au indicat un
consens larg cu privire la necesitatea de a îmbunătăți regimul
de acces din 2002. Cu toate acestea, opiniile părților interesate au
fost diferite în mod semnificativ cu privire la măsurile care trebuie puse
în aplicare:
Statele membre au subliniat valoarea
limitată a raportării privind efortul, gestionarea efortului și
gestionarea capacității în actuala configurare, în special având în
vedere că, de fapt, capacitatea înregistrată (bazată pe
autorizațiile eliberate) nu corespunde situației reale a
pescăriei. Prea multe nave par să aibă o autorizație de
pescuit pentru specii de adâncime care reprezintă doar o mică
proporție din totalul capturilor acestora. Aceste nave nu ar trebui, de
fapt, să desfășoare un métier de adâncime. De asemenea, statele
membre au fost critice cu privire la aruncarea înapoi în mare a capturilor,
despre care au afirmat că este parțial determinată de
reglementările privind pescuitul, și au subliniat importanța
adaptării regimului de acces la noul cadru de control. Statele membre au
fost precaute în legătură cu predefinirea abordării privind
gestionarea, cel puțin înainte de a fi stabilite concluziile proiectului
științific „DEEPFISHMAN”, aflat în desfășurare.
Cu privire la lista speciilor reglementate,
statele membre au recunoscut necesitatea unor criterii coerente, dar au
subliniat că orice modificare va avea consecințe asupra modelelor de
pescuit și asupra gestionării pescuitului. Mai mult, statele membre au
subliniat importanța respectării drepturilor dobândite în temeiul
principiului stabilității relative. În cele din urmă, în ceea ce
privește obligațiile speciale privind colectarea de date, statele
membre s-au opus unei acoperiri științifice mai extinse prin
intermediul unor observatori prezenți la bord și au sprijinit
integrarea colectării datelor specifice de adâncime în cadrul mai amplu de
colectare a datelor, conform căruia unele métier-uri vizând speciile de
adâncime sunt deja supuse eșantionării. Au fost exprimate unele
îndoieli cu privire la justificarea costurilor asociate trecerii la o evaluare
analitică a stocurilor, având în vedere nivelul scăzut al
activității și a fost favorizată o abordare de gestiune
precaută bazată pe tendințele observate ale stocurilor.
Au fost consultate consiliile consultative
regionale pentru apele din nord-vest și din sud-vest ale Uniunii, care au
subliniat necesitatea unei definiții coerente a pescuitului de adâncime
și au susținut orientarea măsurilor de gestionare spre acele
nave care sunt specializate în respectivul métier. Cu toate acestea, consiliile
au sugerat să nu se interzică revenirea la pescărie a navelor
care au avut antecedente în pescăria respectivă, iar apoi au
contribuit la refacerea stocurilor prin orientarea spre alte pescării în
vremuri mai recente. A fost propusă gestionarea efortului în funcție
de métier, care ar funcționa în mod diferit pentru grupurile mai mici de
nave de capacitate mare care desfășoară métier-uri multiple în
comparație cu grupurile formate din numeroase nave de dimensiuni mici.
Consiliile au făcut un apel pentru intensificarea acțiunilor care
vizează protejarea ecosistemelor marine vulnerabile și pentru un
sistem de acordare, reînnoire și retragere a autorizațiilor de
pescuit.
O alianță a organizațiilor
neguvernamentale (Deep-sea Conservation Coalition) a arătat necesitatea
introducerii unor condiții pentru utilizarea traulelor de fund similare
celor folosite în marea liberă și a subliniat problema
nesoluționată a capturilor nedorite de specii de adâncime în cazul
pescuitului cu traule.
Evaluarea impactului diferitelor opțiuni
de politică s-a concentrat pe cinci opțiuni. Trei dintre ele au fost
abandonate deoarece nu reprezentau abordări de gestionare semnificative,
prezentând mult mai multe dezavantaje decât avantaje, și anume: (a)
să se mențină actualul regim, modificându-l numai prin
actualizări necesare; (b) să se interzică complet pescuitul de
specii de adâncime, și (c) să se reducă implicațiile
regimului până la transformarea acestuia într-un instrument de transpunere
a măsurilor adoptate în cadrul NEAFC și de aplicare a acestor
măsuri și în apele Uniunii.
Cele două opțiuni cu avantaje
relative au fost: (d) eliminarea treptată a utilizării celor mai
dăunătoare unelte de pescuit care vizează speciile de adâncime,
sau (e) introducerea, pentru apele Uniunii, a unor standarde de gestionare care
au fost elaborate pentru pescuitul de fund în marea liberă. Opțiunea
(d) a fost păstrată, fiind un instrument mai eficient și mai
simplu, în timp ce opțiunea (e) ar conduce la impunerea suplimentară
a unor cerințe de reglementare mai ample și a constrângerilor
inerente acestora asupra investițiilor într-o pescărie aflată
deja în declin. Ținând seama de reducerile care, din cauza măsurilor
de austeritate bugetară, afectează administrațiile din domeniul
pescuitului, nu se poate asigura la un nivel suficient aplicarea efectivă
a unor măsuri suplimentare și ample.
În ceea ce privește simplificarea, actualul
sistem de raportare privind efortul de pescuit pentru anumite specii trebuie
suprimat. Monitorizarea efortului de pescuit poate deveni mai ușor o
activitate regulată prin intermediul solicitărilor de date anuale în
temeiul cadrului pentru colectarea datelor[7],
însoțite de solicitări ad hoc de raportare administrativă din
partea Comisiei, acestea din urmă fiind utilizate, de exemplu, în cazul în
care există îndoieli cu privire la conformitatea cu limitele de efort sau
atunci când calitatea datelor este insuficientă. Domeniul de aplicare al
regulamentului a fost redefinit pentru a se garanta că prezentul
regulament vizează întru totul navele care pescuiesc specii de adâncime
și, în același timp, că navele care au aceste specii în captura
lor accidentală nu extind sfera activităților de pescuit. Mai
mult, normele specifice privind colectarea datelor vor fi aliniate la cadrul
pentru colectarea datelor, garantându-se astfel că statele membre
utilizează aceleași standarde statistice și introduc datele
colectate într-un sistem unic de stocare și prelucrare. Nerespectarea
standardelor pentru colectarea datelor științifice ar conduce la
pierderea ulterioară a posibilităților de pescuit, ca
măsură de gestionare precaută.
3.           ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII
Prezenta propunere stabilește un
regulament-cadru privind exercitarea activității de pescuit care
vizează specii de adâncime în apele Atlanticul de Nord-Est, cuprinzând
apele Uniunii, inclusiv regiunile ultraperiferice ale Spaniei și
Portugaliei și apele internaționale.
Articolul 43 alineatul (2) din Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene constituie temeiul juridic. Propunerea este
de competența exclusivă a Uniunii, în conformitate cu articolul 3
alineatul (1) litera (d) din Tratatul privind funcționarea Uniunii
Europene. În consecință, principiul subsidiarității nu se
aplică.
Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului
din 20 decembrie 2002 privind conservarea și exploatarea durabilă a
resurselor piscicole în conformitate cu politica comună în domeniul
pescuitului stabilește cadrul general pentru PCP. În conformitate cu
articolul 4 din regulamentul menționat, trebuie să fie stabilite
măsuri de reglementare ale Uniunii privind accesul la ape și resurse
și exercitarea durabilă a activităților de pescuit.
Propunerea respectă principiul
proporționalității. Statele membre pot să elaboreze
măsuri destinate flotelor proprii care să conducă la o
gestionare mai durabilă a resurselor de adâncime. Cu toate acestea, multe
stocuri de specii de adâncime sunt exploatate în comun de către statele
membre (în anumite cazuri, flota unui stat membru este prezentă
predominant în apele unui alt stat membru), ceea ce duce la reticența
acestora de a-și supune propriile flote unor măsuri restrictive
dacă flotelor învecinate nu li se aplică norme identice sau
echivalente.
Instrumentul de acțiune ales este un
regulament la nivelul Uniunii. Autoreglementarea nu reprezintă o
opțiune. Având în vedere experiența dobândită în cursul
dezvoltării pescăriilor de adâncime nereglementate, nu există suficiente
garanții că sectorul s-ar dezvolta și ar pune în aplicare
propriul său cod de conduită pentru a asigura exploatarea
durabilă a acestor resurse.
4.           IMPLICAȚIILE BUGETARE
Propunerea nu are implicații asupra
bugetului Uniunii.
2012/0179 (COD)
Propunere de
REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN
ŞI AL CONSILIULUI
de stabilire a unor condiții specifice
privind pescuitul stocurilor de specii de adâncime din Atlanticul de Nord-Est
și a unor dispoziții referitoare la pescuitul în apele
internaționale din zona Atlanticului de Nord-Est și de abrogare a
Regulamentului (CE) nr. 2347/2002
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43 alineatul (2),
având în vedere propunerea Comisiei Europene[8],
după transmiterea proiectului de act
legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic
și Social European[9],
hotărând în conformitate cu procedura
legislativă ordinară,
întrucât:
(1)       Conform Regulamentului (CE)
nr. 2371/2002 al Consiliului din 20 decembrie 2002 privind conservarea și
exploatarea durabilă a resurselor piscicole în conformitate cu politica
comună în domeniul pescuitului[10],
trebuie instituite măsuri comunitare de reglementare a accesului la ape
și resurse și a exercitării durabile a activităților
de pescuit, necesare pentru asigurarea exploatării raționale și
responsabile a resurselor în mod durabil. Articolul 2 din respectivul
regulament prevede aplicarea abordării ecosistemice și a principiului
precauției la momentul luării unor măsuri pentru reducerea la
minimum a impactului activităților de pescuit asupra ecosistemelor
marine.
(2)       Uniunea s-a angajat să
pună în aplicare rezoluțiile adoptate de Adunarea generală a
Organizației Națiunilor Unite, în special Rezoluțiile 61/105 și
64/72, care solicită statelor și organizațiilor regionale de
gestionare a pescuitului să asigure protejarea ecosistemelor marine de
adâncime vulnerabile de impactul distrugător al uneltelor de pescuit de
fund, precum și exploatarea durabilă a stocurilor de pești de
adâncime.
(3)       Comisia a examinat
Regulamentul (CE) nr. 2347/2002 de stabilire a cerințelor specifice de
acces și a condițiilor asociate care se aplică pescuitului
rezervelor de specii de adâncime[11].
Comisia a constatat[12],
în special, că dimensiunea flotei în cauză era prea mare, că
exista o lipsă de orientare privind controlul în porturile desemnate
și privind programele de eșantionare și că raportarea de
către statele membre a nivelului efortului de pescuit era de o calitate
mult prea variabilă.
(4)       Pentru a se menține
reducerile necesare ale capacității de pescuit obținute
până în prezent în cazul pescăriilor de adâncime, este indicat
să se prevadă ca pescuitul speciilor de adâncime să fie
condiționat de obținerea unei autorizații de pescuit care
limitează capacitatea navelor eligibile să descarce specii de
adâncime. Pentru ca măsurile de gestionare să se concentreze asupra
părții flotei celei mai relevante pentru pescăriile de adâncime,
autorizațiile de pescuit trebuie emise în funcție de speciile
țintă sau de capturile accidentale.
(5)       Titularii unei
autorizații de pescuit care permite capturarea unor specii de adâncime
trebuie să coopereze în cadrul activităților de cercetare
științifică care conduc la o îmbunătățire a
evaluării stocurilor de specii de adâncime și a ecosistemelor de
adâncime.
(6)       Atunci când vizează alte
specii în zonele de pe panta continentală care sunt, de asemenea,
autorizate pentru pescuitul de adâncime, armatorii trebuie să
dețină o autorizație de pescuit care să permită capturi
accidentale de specii de adâncime.
(7)       Pescuitul de adâncime cu
traule de fund prezintă cele mai mari riscuri pentru ecosistemele marine
vulnerabile în comparație cu celelalte unelte utilizate și
raportează cele mai mari procentaje de capturi nedorite de specii de
adâncime. Traulele de fund trebuie, prin urmare, să fie permanent
interzise pentru pescuitul de specii de adâncime.
(8)       În prezent, Regulamentul
(CE) nr. 1288/2009 al Consiliului de stabilire a unor măsuri tehnice
tranzitorii pentru perioada 1 ianuarie 2010 - 30 iunie 2011
restricționează utilizarea setcilor de fund în pescăriile de
adâncime[13].
Având în vedere impactul ecologic al uneltelor pierdute sau abandonate și
procentajele ridicate de capturi nedorite atunci când aceste unelte au fost
utilizate într-un mod care nu este durabil în apele adânci, respectivele unelte
trebuie, de asemenea, să fie permanent interzise pentru pescuitul de
specii de adâncime.
(9)       Cu toate acestea, pentru a
oferi pescarilor timp suficient de adaptare la noile cerințe,
autorizațiile actuale de pescuit pentru pescuitul cu traule de fund
și setci de fund trebuie să fie valabile pentru o perioadă de
timp determinată.
(10)     În plus, navele care trebuie
să își schimbe uneltele pentru a continua să
desfășoare pescuitul de adâncime trebuie să fie eligibile pentru
asistență financiară din Fondul european pentru pescuit, cu
condiția ca noile unelte să reducă impactul pescuitului asupra
speciilor necomerciale și, de asemenea, cu condiția ca programul
operațional național să permită contribuția la aceste
măsuri.
(11)     Navele care pescuiesc specii
de adâncime cu alte unelte de fund nu trebuie să își extindă
gama și domeniul operațiunilor permise pe baza autorizației lor
în apele Uniunii, cu excepția cazului în care se poate determina că
extinderea nu prezintă un risc semnificativ de impact negativ asupra
ecosistemelor marine vulnerabile.
(12)     Consultanța
științifică privind anumite stocuri de pește care se
găsesc în apele adânci indică faptul că aceste stocuri sunt
deosebit de vulnerabile la exploatare și că, pentru respectivele
stocuri, pescuitul trebuie limitat sau redus ca măsură de
precauție. Posibilitățile de pescuit pentru stocurile de specii
de adâncime nu trebuie să depășească nivelurile de
precauție stabilite ca atare prin consultanță
științifică. În cazul în care, din cauza informațiilor
insuficiente cu privire la stocuri sau la specii, avizul științific
lipsește, nu trebuie alocate posibilități de pescuit.
(13)     Consultanța
științifică indică, de asemenea, că limitele efortului
de pescuit sunt un instrument adecvat de stabilire a posibilităților
de pescuit pentru pescăriile de adâncime. Având în vedere varietatea
foarte mare de unelte și modele de pescuit utilizate în pescăriile de
adâncime, precum și necesitatea de a elabora măsuri însoțitoare
care să abordeze punctele slabe din punct de vedere ecologic ale
fiecărei pescării, limitele de captură trebuie înlocuite cu
limitele efortului de pescuit numai în cazul în care există garanții
că acestea din urmă sunt adaptate pescăriilor specifice.
(14)     Pentru a garanta o gestionare
adaptată a pescăriilor specifice, statele membre în cauză
trebuie să fie împuternicite să ia măsuri de conservare
însoțitoare și să evalueze anual concordanța dintre
nivelurile de efort și avizele științifice privind exploatarea
durabilă. Limitele de efort adaptate la nivel regional trebuie, de
asemenea, să înlocuiască limita globală existentă pentru
efortul de pescuit convenită în cadrul Comisiei pentru pescuit în Atlanticul
de Nord-Est (NEAFC).
(15)     Dat fiind că
informațiile biologice pot fi cel mai bine colectate prin intermediul
standardelor armonizate de colectare a datelor, este oportun să se
integreze colectarea datelor privind métier-urile de adâncime în cadrul general
pentru colectarea datelor științifice, asigurându-se în același
timp furnizarea informațiilor suplimentare necesare pentru
înțelegerea dinamicii pescăriilor. În scopul simplificării,
raportarea efortului în funcție de specii trebuie să fie întreruptă
și înlocuită cu analiza solicitărilor periodice de date
științifice către statele membre, care conțin un capitol
specific privind métier-urile de adâncime.
(16)     Regulamentul (CE) nr.
1224/2009 al Consiliului din 20 noiembrie 2009 de stabilire a unui sistem
comunitar de control pentru asigurarea respectării normelor politicii
comune în domeniul pescuitului[14]
stabilește cerințele privind controlul și punerea în aplicare a
planurilor multianuale. Speciile de adâncime, prin natura lor vulnerabile la
pescuit, trebuie să beneficieze de aceeași atenție în materie de
control ca și celelalte specii conservate în cazul cărora a fost
aprobat un plan de gestionare multianual.
(17)     Dacă nu se
conformează măsurilor de conservare relevante, titularii unei
autorizații de pescuit care permite capturarea speciilor de adâncime
trebuie să își piardă autorizația în ceea ce privește
capturile de specii de adâncime.
(18)     Convenția privind
viitoarea cooperare multilaterală pentru pescuit în Atlanticul de Nord-Est
a fost aprobată prin Decizia 81/608/CEE și a intrat în vigoare la
17 martie 1982. Respectiva convenție prevede un cadru adecvat
pentru cooperarea multilaterală în domeniul conservării și
gestionării raționale a resurselor piscicole în apele
internaționale din Atlanticul de Nord-Est. Măsurile de gestionare adoptate
în cadrul NEAFC cuprind măsuri tehnice de conservare și gestionare a
speciilor reglementate de către NEAFC și de protecție a
habitatelor marine vulnerabile, inclusiv măsuri de precauție.
(19)     Se delegă Comisiei
competența de a adopta acte delegate în conformitate cu articolul 290 din
Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, pentru a specifica
măsurile ce însoțesc limitele de efort anuale, dacă statele
membre nu reușesc să ia astfel de măsuri sau dacă măsurile
adoptate de statele membre sunt considerate incompatibile cu obiectivele
prezentului regulament sau sunt insuficiente în raport cu obiectivele indicate
în prezentul regulament.
(20)     Se delegă Comisiei
competența de a adopta acte delegate în temeiul articolului 290 din TFUE
care ar putea fi necesare pentru modificarea sau suplimentarea elementelor
neesențiale cuprinse în prezentul regulament în cazul absenței sau
insuficienței măsurilor de însoțire adoptate de statele membre
și legate de limitele anuale ale eforturilor, atunci când acestea înlocuiesc
limitele de captură.
(21)     Prin urmare, trebuie să
se instituie noi norme care să reglementeze pescuitul stocurilor de specii
de adâncime din Atlanticul de Nord-Est și să se abroge Regulamentul
(CE) nr. 2347/2002.
(22)     Atunci când se
pregătește și elaborează acte delegate, Comisia trebuie
să asigure transmiterea simultană, promptă și adecvată
a documentelor relevante către Parlamentul European și către
Consiliu.
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 1
Obiective
Obiectivele prezentului regulament sunt
următoarele:
(a)
să asigure exploatarea durabilă a
speciilor de adâncime, reducând, în același timp, impactul
activităților de pescuit de adâncime asupra mediului marin;
(b)
să amelioreze cunoștințele
științifice privind speciile de adâncime și habitatele acestora,
în scopurile menționate la litera (a);
(c)
să pună în aplicare măsuri tehnice
privind gestionarea pescuitului, recomandate de Comisia pentru pescuit în
Atlanticul de Nord-Est (NEAFC).
Articolul 2
Domeniu de aplicare
Prezentul regulament se aplică
activităților de pescuit desfășurate sau
activităților de pescuit preconizate a se desfășura în
următoarele ape:
(a)          apele Uniunii din subzonele II – XI
ale Consiliului Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime (ICES)
și din zonele 34.1.1, 34.1.2 și 34.2 ale Comitetului pentru pescuit
în zona central-estică a Atlanticului (CECAF),
(b)          apele internaționale din zonele
CECAF 34.1.1, 34.1.2 și 34.2 și
(c)          zona de reglementare a NEAFC,
Articolul 3
Definiții
1.           În sensul prezentului regulament, se
aplică definițiile prevăzute la articolul 3 din Regulamentul
(CE) nr. 2371/2002 și la articolul 2 din Regulamentul (CE)
nr. 734/2008 al Consiliului[15].
2.           De asemenea, se aplică
următoarele definiții:
(a)     „zonele ICES” sunt zonele definite în
Regulamentul (CE) nr. 218/2009 al Parlamentului European și al Consiliului[16];
(b)     „zonele CECAF” sunt zonele definite în
Regulamentul (CE) nr. 216/2009 al Parlamentului European și al Consiliului[17];
(c)     „zonă de reglementare a NEAFC”
înseamnă apele care intră sub incidența Convenției privind
viitoarea cooperare multilaterală pentru pescuit în Atlanticul de
Nord-Est, care se situează dincolo de apele aflate, în ceea ce privește
pescuitul, sub jurisdicția părților contractante ale respectivei
Convenții;
(d)     „specii de adâncime” înseamnă
speciile enumerate în anexa I;
(e)     „cele mai vulnerabile specii”
înseamnă speciile de adâncime menționate în a treia coloană
intitulată „Cele mai vulnerabile (x)” din tabelul din anexa I;
(f)      „métier” înseamnă
activități de pescuit care vizează anumite specii cu ajutorul
unor unelte specifice într-o zonă specifică;
(g)     „métier de adâncime” înseamnă un
métier care vizează specii de adâncime în conformitate cu indicațiile
stabilite la articolul 4 alineatul (1) din prezentul regulament.
(h)     „centru de monitorizare a pescuitului”
înseamnă un centru operațional înființat de un stat membru de
pavilion și dotat cu echipamente și programe informatice care permit
recepționarea și prelucrarea automată a datelor și
transmiterea electronică a acestora;
(i)      „organism științific
consultativ” înseamnă un organism științific internațional
în domeniul pescuitului care îndeplinește standardele internaționale
în materie de consultanță științifică bazată pe
cercetare.
(j)      „producție maximă
durabilă” înseamnă captura maximă care poate fi efectuată
dintr-o resursă halieutică pe perioadă nedeterminată.
CAPITOLUL II
AUTORIZAȚII DE PESCUIT
Articolul 4
Tipuri de autorizații de pescuit
1.           Activitățile de
pescuit care vizează specii de adâncime desfășurate de o
navă de pescuit aparținând Uniunii trebuie să facă obiectul
unei autorizații de pescuit care indică specii de adâncime ca specii
vizate.
2.           În sensul alineatului (1), se
consideră că activitățile de pescuit vizează specii de
adâncime dacă:
(a)     speciile de adâncime sunt marcate drept
țintă în calendarul de pescuit al navei sau
(b)     o unealtă care este utilizată
doar pentru a captura specii de adâncime este adusă la bordul navei sau
utilizată în zona de operare sau
(c)     comandantul navei înregistrează în
jurnalul de bord un procentaj de specii de adâncime egal cu sau mai mare cu 10%
din greutatea totală a capturii în ziua de pescuit în cauză.
3.           Activitățile de
pescuit desfășurate de o navă de pescuit a Uniunii care nu
vizează specii de adâncime, dar prin care sunt capturate specii de
adâncime sub formă de capturi accidentale, fac obiectul unei
autorizații de pescuit care indică speciile de adâncime sub
formă de capturi accidentale.
4.           Cele două tipuri de
autorizații de pescuit menționate la alineatele (1) și (3)
trebuie să poată fi distinse cu claritate în baza de date
electronică menționată la articolul 116 din Regulamentul (CE)
nr. 1224/2009.
5.           Fără a aduce
atingere alineatelor (1) și (3), navele de pescuit pot captura,
reține la bord, transborda sau debarca orice cantitate de specii de
adâncime fără a deține o autorizație de pescuit dacă
respectiva cantitate este sub pragul stabilit de 100 kg din orice combinație
de specii de adâncime pentru fiecare campanie de pescuit.
Articolul 5
Gestionarea capacității
Capacitatea de pescuit cumulată,
măsurată în tonaj brut și în kilowați, a tuturor navelor de
pescuit care dețin o autorizație de pescuit eliberată de un stat
membru care permite capturarea speciilor de adâncime, ca specii țintă
sau sub formă de capturi accidentale, nu trebuie să
depășească sub nicio formă capacitatea de pescuit
cumulată a navelor respectivului stat membru care au debarcat cel puțin
10 tone de specii de adâncime în oricare din cei doi ani calendaristici care
precedă intrarea în vigoare a prezentului regulament, oricare ar fi anul
care prezintă cifra cea mai ridicată.
Articolul 6
Cerințe generale pentru cererile de eliberare a autorizațiilor de
pescuit
Toate cererile pentru eliberarea unei
autorizații de pescuit care să permită capturarea speciilor de
adâncime, ca specii țintă sau sub formă de capturi accidentale,
sau pentru reînnoirea acesteia trebuie să fie însoțite de o descriere
a zonei de operațiuni în care se are în vedere desfășurarea
activităților de pescuit, a tipului uneltelor utilizate, a
adâncimilor la care se vor desfășura activitățile și a
fiecărei specii vizate.
Articolul 7
Cerințe specifice aplicabile cererilor și eliberării de
autorizații de pescuit care să permită utilizarea uneltelor de
fund în activitățile de pescuit care vizează specii de adâncime
1.           În plus față de
cerințele stabilite la articolul 6, fiecare cerere pentru o
autorizație de pescuit pentru resursele halieutice de adâncime vizate în
temeiul articolului 4 alineatul (1) care să permită utilizarea
uneltelor de fund în apele Uniunii menționate la articolul 2 litera (a)
trebuie însoțită de un plan de pescuit detaliat care să
precizeze în special următoarele:
(a)     locurile unde se vor desfășura
activitățile de pescuit care vizează specii de adâncime în
métier-ul de adâncime. Locul sau locurile sunt definite prin coordonate conform
World Geodetic System (WGS84 – Sistemul Geodezic Mondial) din 1984;
(b)     dacă este cazul, locurile unde s-au
desfășurat activități în métier-ul de adâncime în cursul
ultimilor trei ani calendaristici compleți. Locurile respective trebuie
definite cu ajutorul unor coordonate în conformitate cu Sistemul Geodezic
Mondial din 1984, care trebuie să delimiteze activitățile de
pescuit cu cea mai mare acuratețe posibilă.
2.           Toate autorizațiile de
pescuit eliberate în baza unei cereri făcute în temeiul alineatului (1)
trebuie să specifice uneltele de fund care vor fi folosite și să
limiteze activitățile de pescuit autorizate la zona în care se suprapun
activitatea de pescuit avută în vedere, conform alineatului (1) litera (a)
și activitatea de pescuit curentă, conform alineatului (1) litera
(b). Cu toate acestea, o extindere a activității de pescuit avute în
vedere dincolo de zona în care se desfășoară activitatea de
pescuit curentă se autorizează doar în cazul în care statul membru a
evaluat și documentat, pe baza consultanței științifice,
faptul că această extindere nu ar avea efecte nocive semnificative
asupra ecosistemelor marine vulnerabile.
Articolul 8
Participarea navelor la activitățile de colectare a datelor privind
pescuitul de adâncime
Statele membre includ în toate
autorizațiile de pescuit eliberate în temeiul articolului (4)
condițiile necesare pentru a garanta că nava în cauză participă,
în colaborare cu institutul științific relevant, la orice sistem de
colectare a datelor a cărui sferă de aplicare include
activitățile de pescuit pentru care se eliberează
autorizații.
Articolul 9
Expirarea autorizațiilor de pescuit care vizează specii de adâncime
pentru navele care utilizează traule de fund sau setci de fund
Autorizațiile de pescuit prevăzute
la articolul 4 alineatul (1) pentru navele care folosesc traule de fund sau
setci de fund expiră cel târziu după doi ani de la data intrării
în vigoare a prezentului regulament. După acea dată, nu se vor mai
elibera nici reînnoi autorizații de pescuit care vizează specii de
adâncime cu respectivele unelte.
CAPITOLUL III
POSIBILITĂȚI DE PESCUIT ȘI MĂSURI DE ÎNSOȚIRE
Secțiunea 1
Dispoziții generale
Articolul 10
Principii
1.           Posibilitățile de
pescuit trebuie să fie stabilite la o rată de exploatare a speciilor
de adâncime în cauză care să fie compatibilă cu producția
maximă durabilă.
2.           În cazul în care, pe baza
celor mai bune informații științifice disponibile, nu este
posibil să se determine rate de exploatare care să fie compatibile cu
producția maximă durabilă, posibilitățile de pescuit
trebuie stabilite după cum urmează:
a)      în cazul în care cele mai bune
informații științifice disponibile identifică rate de
exploatare în conformitate cu abordarea precaută a gestionării
pescuitului, posibilitățile de pescuit pentru perioada de gestionare
a pescuitului relevantă nu pot fi stabilite la un nivel mai mare decât
ratele respective;
b)      în cazul în care cele mai bune
informații științifice disponibile nu identifică rate de
exploatare care corespund abordării precaute a gestionării
pescuitului din cauza lipsei de date suficiente cu privire la un anumit stoc
sau la anumite specii, nu se poate aloca nicio posibilitate de pescuit pentru
pescuitul în cauză.
Secțiunea 2
Gestionare în funcție de limitele efortului de pescuit
Articolul 11
Determinarea posibilităților de pescuit numai prin intermediul
limitelor efortului de pescuit
1.           Consiliul, acționând în
conformitate cu tratatul, poate decide să treacă de la fixarea
posibilităților anuale de pescuit pentru speciile de adâncime în
funcție de limitele efortului de pescuit și de limitele de
captură la fixarea limitelor efortului de pescuit numai pentru anumite
pescării,
2.           În sensul alineatului (1),
nivelurile efortului de pescuit pentru fiecare métier de adâncime care sunt
utilizate ca nivel de referință pentru eventualele ajustări
necesare în scopul respectării principiilor prevăzute la articolul 10
sunt nivelurile efortului de pescuit evaluate, pe baza
informațiilor/datelor științifice, ca fiind corespunzătoare
capturilor efectuate prin métier-urile de adâncime relevante în ultimii doi ani
calendaristici.
3.           Limitele efortului de pescuit
stabilite în temeiul alineatelor (1) și (2) trebuie să indice:
(a)     métier-ul de adâncime specific
căruia i se aplică limita efortului de pescuit în raport cu uneltele
de pescuit reglementate, speciile țintă și zonele ICES sau
zonele CECAF în cadrul cărora efortul permis poate fi mobilizat; și
(b)     unitatea de efort de pescuit care
urmează a fi utilizată în scopul gestionării.
Articolul 12
Măsuri de însoțire
1.           În cazul în care limitele
efortului anual au înlocuit limitele de captură în temeiul articolului 11
alineatul (1), statele membre trebuie să mențină sau să
pună în aplicare, în ceea ce privește navele aflate sub pavilioanele
lor, următoarele măsuri de însoțire:
(a)     măsuri de evitare a unei
creșteri a capacității globale de capturare a navelor vizate de
limitele de efort;
(b)     măsuri de evitare a unei
creșteri a capturilor accidentale din speciile cele mai vulnerabile;
și
(c)     condiții pentru prevenirea
eficientă a aruncării capturilor înapoi în mare. Respectivele
condiții au ca obiectiv debarcarea întregii cantități de
pește aduse la bord, cu excepția cazului în care acest lucru
contravine normelor în vigoare în cadrul politicii comune în domeniul
pescuitului.
2.           Măsurile rămân în
vigoare atât timp cât este necesar pentru a preveni sau reduce riscurile
identificate la alineatul (1) literele (a), (b) și (c).
3.           Comisia evaluează
eficiența măsurilor de însoțire adoptate de statele membre în
momentul adoptării lor.
Articolul 13
Măsurile Comisiei în cazul absenței sau insuficienței
măsurilor de însoțire adoptate de statele membre
1.           Se delegă Comisiei
competența de a adopta acte delegate care specifică măsurile
care însoțesc limitele anuale de efort după cum se prevede la
articolul 12 alineatul (1) literele (a), (b) sau (c) și în conformitate cu
articolul 20:
(a)     dacă statul membru vizat nu
notifică Comisiei măsurile adoptate în temeiul articolului 12 în
termen de trei luni de la data intrării în vigoare a limitelor efortului
de pescuit.
(b)     dacă măsurile adoptate în
temeiul articolului 12 încetează să mai fie în vigoare chiar
dacă se păstrează necesitatea de a preveni sau reduce riscurile
identificate la articolul 12 alineatul (1) literele (a), (b) și (c).
2.           Se delegă Comisiei
competența de a adopta acte delegate în conformitate cu articolul 20,
pentru a specifica măsurile de însoțire a limitelor anuale de efort
prevăzute la articolul 12 alineatul (1) literele (a), (b) sau (c)
dacă, pe baza unei evaluări efectuate în temeiul articolului 12
alineatul (3),
(a)     măsurile luate de statul membru sunt
considerate incompatibile cu obiectivele prezentului regulament; sau
(b)     măsurile luate de statul membru sunt
considerate insuficiente în raport cu obiectivele menționate la articolul
12 alineatul (1) literele (a), (b) sau (c).
3.           Scopul măsurilor de
însoțire adoptate de Comisie este de a asigura îndeplinirea obiectivelor
și scopurilor stabilite în prezentul regulament. Din momentul în care
Comisia adoptă actul delegat, măsurile adoptate de statele membre nu
se mai aplică.
CAPITOLUL IV
CONTROL
Articolul 14
Punerea în aplicarea a dispozițiilor de control privind planurile
multianuale
1.           Prezentul regulament se
interpretează ca „plan multianual” în sensul Regulamentului (CE)
nr. 1224/2009.
2.           Speciile de adâncime sunt
considerate „specii care fac obiectul unui plan multianual” și „stocuri
care fac obiectul unui plan multianual” în sensul Regulamentului (CE)
nr. 1224/2009.
Articolul 15
Porturi desemnate
Este interzisă debarcarea oricărei
cantități mai mari de 100 kg de orice amestec de specii de adâncime
în orice alt loc decât porturile care au fost desemnate pentru debarcarea
speciilor de adâncime.
Articolul 16
Notificare prealabilă
Prin derogare de la articolul 17 din
Regulamentul (CE) nr. 1224/2009, comandanții tuturor navelor de pescuit
ale Uniunii care intenționează să debarce 100 kg sau mai mult de
specii de adâncime, indiferent de lungimea navelor respective, trebuie să
notifice intenția respectivă autorității competente a
statului membru de pavilion.
Articolul 17
Consemnarea în jurnalul de bord a datelor privind apele adânci
Fără a aduce atingere articolelor 14
și 15 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009, comandanții navelor de
pescuit care dețin o autorizație în conformitate cu articolul 4
alineatele (1) sau (3), atunci când desfășoară un métier de
adâncime sau când pescuiesc la o adâncime mai mare de 400 m:
(a)     trag o nouă linie în jurnalul de
bord pe suport de hârtie după fiecare traulare; sau,
(b)     dacă utilizează un sistem
electronic de înregistrare și raportare, înregistrează o intrare
separată după fiecare traulare.
Articolul 18
Retragerea autorizațiilor de pescuit
1.           Fără a aduce
atingere articolului 7 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009,
autorizațiile de pescuit menționate la articolul 4 alineatele (1)
și (3) din prezentul regulament sunt retrase pe perioadă de cel puțin
un an în următoarele situații:
a)      nerespectarea condițiilor stabilite
în autorizația de pescuit referitoare la limitele privind utilizarea de
unelte, la zonele de operare permise sau, dacă este cazul, la limitele de
efort sau de capturi privind specia pentru care este permis pescuitul. sau
b)      nerespectarea cerinței de a lua la
bord un observator științific sau de a permite eșantionarea în
scopuri științifice a capturilor conform articolului 19 din prezentul
regulament.
2.           Alineatul (1) nu se
aplică dacă nerespectările la care face referire au fost
provocate de un caz de forță majoră.
CAPITOLUL V
COLECTAREA DATELOR
Articolul 19
Norme privind colectarea și raportarea datelor
1.           Statele membre
colectează date cu privire la fiecare métier de adâncime în conformitate
cu normele de colectare a datelor și nivelurile de precizie stabilite în
programul comunitar multianual pentru colectarea, gestionarea și
utilizarea datelor biologice, tehnice, de mediu și socioeconomice adoptat
în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 199/2008 al Consiliului[18] și în alte măsuri
adoptate în temeiul respectivului regulament.
2.           Comandantul unei nave sau
orice altă persoană care răspunde de operarea navei are
obligația să ia la bord un observator științific pe care
statul membru l-a desemnat pentru nava sa, cu excepția cazului în care
acest lucru nu este posibil din motive de securitate. Căpitanul
facilitează exercitarea sarcinilor observatorului științific.

3.           Observatorul
științific trebuie:
(a)     să efectueze sarcinile periodice de
colectare a datelor, după cum se specifică la alineatul (1).
(b)     să identifice și să
documenteze greutatea oricăror corali duri, corali moi, bureți sau
alte organisme aparținând aceluiași ecosistem aduse la bord de
uneltele navei.
4.           În plus față de
obligațiile menționate la alineatul (1), statele membre trebuie
să îndeplinească cerințele specifice privind colectarea și
raportarea datelor prevăzute în anexa II cu privire la métier-ul de
adâncime.
5.           Datele colectate referitoare
la métier-urile de adâncime, inclusiv toate datele colectate în conformitate cu
anexa II, sunt tratate conform procesului de gestionare a datelor stabilit în
capitolul III din Regulamentul (CE) nr. 199/2008.
6.           La cererea Comisiei, statele
membre trebuie să depună rapoarte lunare cu privire la eforturile
depuse și/sau la capturile defalcate pe métier.
CAPITOLUL V
ACTE DELEGATE
Articolul 20
Exercitarea competențelor delegate
1.           Se conferă Comisiei
competența de a adopta acte delegate, cu respectarea condițiilor
stabilite în prezentul articol.
2.           Competența de a adopta
acte delegate menționată la articolul 13 se conferă Comisiei
pentru o perioadă nedeterminată.
3.           Delegarea competenței
menționate la articolele 13 poate fi revocată în orice moment de
Parlamentul European sau de Consiliu. Decizia de revocare pune capăt
delegării competenței specificate în respectiva decizie. Ea
intră în vigoare în ziua următoare publicării deciziei în Jurnalul
Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară
specificată în aceasta. Ea nu aduce atingere validității actelor
delegate deja în vigoare.
4.           De îndată ce adoptă
un act delegat, Comisia notifică simultan acest act Parlamentului European
și Consiliului.
5.           Un act delegat adoptat în
temeiul articolului 13 intră în vigoare doar dacă Parlamentul
European sau Consiliul nu a formulat nicio obiecție în termen de două
luni de la comunicarea actului către Parlamentul European și Consiliu
sau dacă, înainte de expirarea acestui termen, atât Parlamentul European
cât și Consiliul au informat Comisia ca nu au obiecții. Termenul
se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European
sau a Consiliului.
CAPITOLUL VI
EVALUARE ȘI DISPOZIȚII FINALE
Articolul 21
Evaluare
1.           În termen de șase ani de
la intrarea în vigoare a prezentului regulament, Comisia, pe baza rapoartelor
statelor membre și a avizului științific solicitate în acest
sens, evaluează impactul măsurilor stabilite în prezentul regulament
și determină măsura în care au fost realizate obiectivele
menționate la articolul 1 literele (a) și (b).
2.           Evaluarea trebuie să se
concentreze în special pe tendințele privind următoarele subiecte:
(a)     navele care au trecut la utilizarea unor
unelte cu impact redus asupra fundului mării și evoluția
nivelurilor capturilor aruncate înapoi în mare de aceste nave;
(b)     gama și domeniul operațiilor
desfășurate de navele care practică fiecare métier de adâncime;
(c)     exhaustivitatea și fiabilitatea
datelor pe care statele membre le furnizează organismelor
științifice în scopul evaluării stocurilor sau Comisiei în cazul
solicitărilor de date specifice;
(d)     stocurile de specii de adâncime pentru
care avizul științific s-a îmbunătățit;
(e)     pescăriile care sunt gestionate
exclusiv în conformitate cu limitele efortului de pescuit și eficacitatea
măsurilor de însoțire în ceea ce privește eliminarea practicii
de aruncare înapoi în mare a capturilor și reducerea capturilor din cele
mai vulnerabile specii.
Articolul 22
Măsuri tranzitorii
Autorizațiile de pescuit speciale
eliberate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 2347/2002 rămân
valabile până la înlocuirea lor cu autorizații de pescuit care
să permită capturi de specii de adâncime emisă în conformitate
cu prezentul regulament, dar, în orice caz, nu mai sunt valabile după 30
septembrie 2012.
Articolul 23
Abrogare
1.           Regulamentul (CE)
nr. 2347/2002 se abrogă.
2.           Trimiterile la regulamentul
abrogat trebuie interpretate ca trimiteri la prezentul regulament în
conformitate cu tabelul de corelație stabilit în anexa III la prezentul
regulament.
Articolul 24
Intrare în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în
a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al
Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu
în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles,
Pentru Parlamentul European                      Pentru
Consiliu
Președintele                                                  Președintele
[…]                                                                […]
Anexa I
Secțiunea 1: Specii de adâncime
 Denumire științifică || Denumire comună || Cele mai vulnerabile (x)
 Centrophorus granulosus Centrophorus squamosus Centroscyllium fabricii Centroscymnus coelolepis Centroscymnus crepidater Dalatias licha Etmopterus princeps Apristuris spp Chlamydoselachus anguineus Deania calcea Galeus melastomus Galeus murinus Hexanchus griseus Etmopterus spinax Oxynotus paradoxus Scymnodon ringens Somniosus microcephalus || Sagri Rechin catifelat Câine-de-mare negru Rechin portughez Rechin negru Rechin focă Marele rechin lanternă Apristuris spp Rechin șopârlă Câine de mare abisal Rechin-pisică Galeus murinus Hexanchus griseus Sagri negru Oxynotus paradoxus Scymnodon ringens Rechin de Groenlanda || x x x x x x x           x
 Alepocephalidae Alepocephalus Bairdii Alepocephalus rostratus || Alepocephalidae Alepocephalus Bairdii Alepocephalus rostratus ||
 Aphanopus carbo || Sabie neagră ||
 Argentina silus || Argentină mare ||
 Beryx spp. || Beryx ||
 Chaceon (Geryon) affinis || Crab roșu de mare adâncime ||
 Chimaera monstrosa Hydrolagus mirabilis Rhinochimaera atlantica || Himeră Hydrolagus mirabilis Rhinochimaera atlantica ||
 Coryphaenoides rupestris || Grenadier de piatră ||
 Epigonus telescopus || Epigonus telescopus || x
 Helicolenus dactilopterus || Helicolenus dactilopterus ||
 Hoplostethus atlanticus || Pion portocaliu || x
 Macrourus berglax || Macrourus berglax ||
 Molva dypterigia || Mihalț-de-mare albastru ||
 Mora moro Antimora rostrata || Mora moro Antimora albastră ||
 Pagellus bogaraveo || Pagel argintiu ||
 Phycis blennoides || Merlucius alb ||
 Polyprion americanus || Meru cenușiu ||
 Reinhardtius hippoglossoides || Halibut negru ||
 Cataetyx laticeps ||   ||
 Hoplosthetus mediterraneus || Pește pion mediteranean ||
 Macrouridae altele decât Coryphaenoides rupestris și Macrourus berglax || Grenadieri alții decât grenadierii de piatră și Macrourus berglax ||
 Nesiarchus nasutus || Nesiarchus nasutus ||
 Notocanthus chemnitzii || Notocanthus chemnitzii ||
 Raja fyllae Raja hyperborea Raja nidarosiensus || Vulpe rotundă Vulpe-de-mare arctică Raja nidarosiensus ||
 Trachyscorpia cristulata || Pește-scorpion ||
Secțiunea 2: Specii reglementate
și în cadrul NEAFC
 Brosme brosme || Brosme ||
 Conger conger || Anghilă mare ||
 Lepidopus caudatus || Pește-sabie argintiu ||
 Lycodes esmarkii || Lycodes esmarkii ||
 Molva molva || Mihalț-de-mare ||
 Sebastes viviparus || Sebastă de mare ||
Anexa II
Cerințele privind colectarea și raportarea datelor menționate la
articolul 18 alineatul (4)
1.           Statele membre se
asigură că datele colectate pentru o zonă care cuprinde atât
apele Uniunii, cât și apele internaționale sunt defalcate astfel
încât să se refere separat fie la apele Uniunii, fie la apele
internaționale.
2.           În situațiile în care
activitatea privind métier-ul de adâncime se suprapune cu activitatea privind
un alt métier din aceeași zonă, colectarea datelor cu privire la
prima activitate se face separat față de colectarea datelor cu
privire la a doua activitate.
3.           Capturile aruncate înapoi în
mare sunt eșantionate pentru toate métier-urile de adâncime. Strategia de
eșantionare pentru debarcări și capturile aruncate înapoi în
mare trebuie să cuprindă toate speciile enumerate în anexa I, precum
și speciile care aparțin ecosistemului de pe fundul mării,
precum corali de adâncime, bureți și alte organisme aparținând
aceluiași ecosistem.
4.           În cazul în care planul
multianual pentru colectarea datelor aplicabil necesită colectarea datelor
cu privire la efortul de pescuit în funcție de orele de pescuit cu traule
și de perioada de imersie pentru uneltele fixe, statul membru
colectează și este pregătit să prezinte, alături de
datele respective privind efortul de pescuit, următoarele date
suplimentare:
(a)     localizarea geografică a
activităților de pescuit în cazul fiecărei traulări, prin
intermediul datelor transmise de navă prin sistemului de monitorizare a
navelor de pescuit către centrul de monitorizare a pescuitului;
(b)     adâncimile de pescuit la care sunt
utilizate uneltele în cazul în care nava face obiectul raportării prin
intermediul jurnalului de bord electronic. Comandantul navei notifică
adâncimea de pescuit în conformitate cu formatul de raportare standard.
[1]               Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992
privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună
și floră sălbatică, JO L 206, 22.7.1992, p. 7.
[2]               Regulamentul (CE) nr. 1288/2009, JO L 347, 24.12.2009, p
6.
[3]               A/RES/61/105 din 8 decembrie 2006 privind pescuitul
durabil, inclusiv prin Acordul din 1995 pentru aplicarea prevederilor
Convenției Națiunilor Unite asupra dreptului mării din 10
decembrie 1982 în legătură cu conservarea și gestionarea
stocurilor de pești anadromi și a stocurilor de pești mari
migratori, precum și prin instrumente conexe.
[4]                http://cordis.europa.eu/fetch?CALLER=FP7_PROJ_ES&ACTION=D&DOC=19&CAT=PROJ&QUERY=01308a670983:f6dc:57618e7e&RCN=90982

[5]               A se vedea Directiva-cadru „Strategia pentru mediul
marin”, Directiva 2008/56/CE, JO L 164, 25.6.2008, p. 19.
[6]               COM(2007)30 final.
[7]               În temeiul Regulamentului (CE) nr. 199/2008.
[8]               , , p..
[9]               , , p..
[10]             JO L 358, 31.12.2002, p. 59.
[11]             JO L 351, 28.12.2002, p. 6.
[12]             COM(2007)30 final.
[13]             JO L 347, 24.12.2009, p. 6.
[14]             JO L 343, 22.12.2009, p. 1.
[15]             JO L 201, 30.7.2008, p. 8.
[16]             JO L 87, 31.3.2009, p. 70.
[17]             JO L 87, 31.3.2009, p. 1.
[18]             JO L 60, 5.3.2008, p. 1.


title: Propunere de regulament al Consiliului privind asistenţa financiară comunitară pentru dezafectarea unităţilor 1-4 ale centralei nucleare de la Kozlodui (Bulgaria) „Programul Kozlodui” SEC(2009)1431

text:
Anunţ juridic important

|

52009PC0581

Propunere de REGULAMENT AL CONSILIULUI privind asistența financiară comunitară pentru dezafectarea unităților 1-4 ale centralei nucleare de la Kozlodui (Bulgaria)  „Programul Kozlodui”

	[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |Bruxelles, 27.10.2009COM(2009)581 final2009/0172 (CNS)Propunere deREGULAMENT AL CONSILIULUIprivind asistența financiară comunitară pentru dezafectarea unităților 1-4 ale centralei nucleare de la Kozlodui (Bulgaria) „Programul Kozlodui”SEC(2009)1431EXPUNERE DE MOTIVE1. IntroducereDezafectarea nucleară reprezintă faza finală a ciclului de viață a unei instalații nucleare care necesită o planificare financiară pe termen lung . În practică, dezafectarea începe odată cu oprirea definitivă a unei instalații nucleare cu obiectivul scoaterii instalației de sub controlul de reglementare și eliminarea restricțiilor radiologice impuse pe perioada în care instalația a funcționat. Dezafectarea continuă până când situl a fost complet recuperat și toate deșeurile radioactive, precum și combustibilul uzat au fost gestionate în condiții de siguranță. Prin urmare, operațiunile de dezafectare se întind pe o perioadă extrem de lungă.În cazul în care oprirea definitivă a unei centrale nucleare are loc înainte de sfârșitul planificat al duratei sale de viață, este necesar să se găsească soluții pentru consecințele aferente, cum ar fi pierderea de capacitate de producție în sectorul energetic, respectiv menținerea capacității de producție pentru a se asigura securitatea aprovizionării cu energie și, totodată, creșterea eficienței energetice în diferite sectoare.Se acordă asistență financiară comunitară Lituaniei, Slovaciei și Bulgariei ca măsură de solidaritate în vederea sprijinirii eforturilor statelor membre de îndeplinire a angajamentului de închidere a primei generații de reactori nucleari. Asistența pentru Bulgaria se încheie în 2009, în vreme ce în cazul Lituaniei și al Slovaciei, această asistență continuă până în 2013. Pentru un tratament echitabil, propunerea de extindere a sprijinului pentru Bulgaria acoperă perioada 2010 – 2013.Bulgaria a solicitat finanțare suplimentară din 2005 (cu ocazia reuniunii Consiliului din 16 decembrie 2005). Un document strategic prin care se justifică respectiva solicitare a fost înaintat Comisiei în 2009.2. Situația din BulgariaPentru dezafectarea instalațiilor nucleare și gestionarea deșeurilor aferente în condiții de siguranță, este vital ca resursele financiare să fie gestionate în mod transparent și să fie disponibile la timp pentru scopurile preconizate. Statele membre ale Uniunii Europene care utilizează energia nucleară pentru producerea de energie electrică au instituit sisteme, diferite de la un stat membru la altul, pentru a se garanta că sunt disponibile fondurile necesare pentru dezafectarea instalațiilor electrice.Bulgaria a instituit recent un astfel de sistem pentru acoperirea responsabilităților actuale și istorice în materie de dezafectare. Alte noi state membre care au moștenit centrale nucleare din trecut continuă să le exploateze și au posibilitatea de a colecta fondurile necesare. Centralele nucleare din Bulgaria au făcut obiectul închiderii înainte de vreme (a se vedea în continuare). În consecință, Bulgaria nu a avut suficient timp pentru a acumula fonduri naționale suficiente pentru a acoperi în totalitate costurile dezafectării centralelor nucleare.Această situație a impus o reacție de solidaritate din partea Comunității. Bulgaria dispunea de rectori nucleari a căror oprire anticipată reprezenta un angajament negociat la momentul aderării și inclus în Actul de aderare intrat în vigoare la 1 ianuarie 2007.3. Angajamentele de oprire definitivă anticipată și consecințele financiare ale acestoraPe parcursul negocierilor de aderare, Bulgaria s-a angajat să închidă unitățile 1 și 2 ale centralei nucleare de la Kozlodui până la 31 decembrie 2002 și să închidă unitățile 3 și 4 până la 31 decembrie 2006 cel târziu (toți reactorii de tip VVER 440/230). Închiderea respectivilor reactori și angajamentele de dezafectare ulterioară au fost incluse în articolul 30 din Actul privind condițiile de aderare a Republicii Bulgaria și a României și adaptările tratatelor pe care se întemeiază Uniunea Europeană („Actul de aderare din 2005”).Actul de aderare din 2005 prevede, între altele, sprijin comunitar prin Programul Kozlodui în valoare de 210 milioane EUR pentru perioada 2007 – 2009. Acest sprijin asigură continuarea fără întreruperi a sprijinului PHARE de preaderare în cadrul căruia Bulgariei i s-au alocat 340 milioane EUR până în 2006. Asistența pe perioada 2007 – 2009 se implementează sub formă de contribuție comunitară la Fondurile internaționale de asistență pentru dezafectarea centralei de la Kozlodui (KIDSF) administrate de Banca Europeană pentru Reconstrucție și Dezvoltare (BERD) la care Comunitatea participă cu fondurile cele mai importante.În prezent, toate cele 4 unități au fost închise și s-a eliminat combustibilul din toți cei patru reactori. Inițial, în 2001, se optase pentru o „strategie de dezafectare amânată”. Între timp, în urma unei evaluări a strategiei, guvernul bulgar a decis în 2006 să opteze pentru o „strategie de dezafectare imediată”. Acest lucru este în conformitate cu recomandările internaționale și permite un proces accelerat de dezafectare, menținerea expertizei personalului centralei și utilizarea personalului pentru activitățile de dezafectare, atenuând astfel consecințele sociale ale închiderii. Consecința acestei modificări a strategiei de dezafectare este că finanțarea trebuie să fie disponibilă mult mai devreme. Bulgaria a solicitat o astfel de finanțare încă din 2005.Asistența pentru Bulgaria a fost guvernată până în prezent de tratatul de aderare. La momentul negocierii perspectivelor financiare, Bulgaria nu era stat membru al UE. Decizia strategică a Bulgariei de aplicare a dezafectării imediate a fost luată relativ târziu. Astfel, perspectivele financiare 2007-2013 nu prevăd prelungirea finanțării pentru Bulgaria. În 2005, în cadrul reuniunii Consiliului, Bulgaria a solicitat finanțare suplimentară. Consiliul a decis să trateze această chestiune în cadrul revizuirii perspectivelor financiare. Continuitatea finanțării pe o perioadă corespunzătoare este vitală pentru a nu se risca pierderea expertizei din cadrul sitului și pentru a nu se periclita dezmembrarea în condiții de securitate.Asistența comunitară furnizează sprijin pentru dezafectarea centralei nucleare inclusiv pentru proiectele de gestionare și depozitare în condiții de securitate a deșeurilor rezultate din dezmembrare și a combustibilului uzat. Totodată, asistența comunitară acoperă măsurile din sectorul energetic de atenuare a consecințelor închiderii anticipate a centralelor respective. Aceste măsuri sunt, de exemplu, înlocuirea capacității de producție, măsuri legate de securitatea aprovizionării sau de creșterea eficienței energetice în diferite sectoare publice și private.4. Situația actuală a asistenței comunitarePână la sfârșitul anului 2008, totalul acordurilor privind contribuțiile la KIDSF acoperea 525 milioane EUR dintre care 490 milioane EUR provin de la UE. În 2009 urmează o contribuție suplimentară la KIDSF din partea UE care se ridică la 77,5 milioane EUR. Din contribuțiile actuale, 513 milioane EUR au fost deja angajate de BERD în acorduri de subvenționare. În total, 253 milioane EUR au fost angajate în proiecte de dezafectare, dintre care 76 milioane EUR pentru proiecte de gestionare a deșeurilor, iar 259 milioane EUR au fost cheltuite pe proiecte din sectorul energetic. Până la sfârșitul anului 2009 mai sunt disponibile 89,5 milioane EUR pentru alocări suplimentare la acorduri de subvenționare din cadrul KIDSF. Plățile efective primite de KIDSF se ridică la 383 milioane EUR.Asistența disponibilă până în 2009 a fost dedicată în principal activităților de pregătire a operațiunilor de dezafectare. S-au realizat progrese importante prin utilizarea fondurilor comunitare. Realizările în materie de dezafectare pot fi sintetizate prin prezentarea listei proiectelor majore aflate în curs de aplicare:- depozitarea combustibilului uzat;- inventarul de laborator și inventarul radiologic complet al măsurătorilor la reactorii 1-4;- pregătirea infrastructurii de dezafectare, inclusiv separarea, securitatea și controlul radiologic al accesului la sit;- tratarea și ambalarea deșeurilor;- echipamente de dezmembrare, ateliere de fragmentare și de decontaminare;- instalații de depozitare în cadrul sitului pentru dezintegrare și pentru deșeurile convenționale și de activitate radiologică scăzută;- transportul deșeurilor la sit și către instalațiile de procesare;- evaluarea de mediu a proiectelor de tratare a deșeurilor;- măsurători complete de eliberare ( free release );- rapoarte privind analizele de securitate ale activităților de dezafectare;- managementul proiectelor.Măsurile de atenuare a consecințelor în sectorul energetic pentru perioada care se încheie în 2009 au fost concentrate pe priorități care vizau în principal îmbunătățiri ale eficienței energetice pentru consumul industrial și casnic și asistența pentru consolidarea utilizării energiei din surse regenerabile. Proiectele aferente erau proiecte cu lansare rapidă, care au condus la economii masive de energie și la reduceri importante ale emisiilor de CO2. Până în iunie 2008, reducerile de emisii au totalizat 1,2 milioane tone CO2 pe an, iar economiile de energie se situau la nivelul de 1,5 milioane MWh pe an, ceea ce reprezintă echivalentul unei capacități instalate de 242 MW.5. Extinderea asistenței financiarePrincipalul obiectiv al prezentei propuneri îl reprezintă extinderea asistenței pentru Bulgaria pentru a însoți și a garanta întreținerea și dezafectarea în condiții de securitate a unităților 1-4 ale centralei nucleare de la Kozlodui. Obiectivul specific este progresul în aplicarea planului aprobat de dezafectare. Acest lucru include întreținerea în condiții de securitate, dezafectarea și dezmembrarea fizică efectivă a unităților 1-4 ale centralei nucleare, precum și tratarea deșeurilor. În același timp, asistența contribuie la atenuarea efectelor sociale/economice ale închiderii anticipare a centralei prin continuarea angajării personalului centralei nucleare închise. Acest lucru este important pentru menținerea unui standard ridicat de securitate după închidere. După închidere, în sectorul nenuclear trebuie asigurată securitatea aprovizionării, precum și înlocuirea capacității centralei închise.După cum s-a menționat anterior, niciun fel de fonduri în vederea dezafectării ulterioare nu fuseseră prevăzute înainte ca Bulgaria să „moștenească” centrala nucleară. Prevederea din tratatul de aderare privind închiderea anticipată a împiedicat Bulgaria să acumuleze fondurile necesare. Modificarea de strategie în sensul consolidării eficienței și eficacității programului de dezafectare impune continuitatea fondurilor după 2009.Continuitatea asistenței financiare este vitală pentru menținerea securității la standardele necesare. Securitatea ar putea fi periclitată dacă s-ar pierde expertiza necesară, asigurată, potrivit unei practici recunoscute la nivel internațional, de utilizarea personalului propriu al centralei. Acest risc este real dacă pe perioada următoare nu este disponibilă finanțarea corespunzătoare care să asigure menținerea acestei expertize și progresul operațiunilor de dezafectare.Bulgaria a demonstrat o bună capacitate de utilizare a fondurilor pentru dezafectare până în 2009. În vederea atingerii obiectivelor menționate anterior și luând în considerare capacitatea de absorbție evaluată în lumina asistenței acordate pe perioada în curs, o contribuție comunitară totală suplimentară de 300 milioane EUR va permite Bulgariei să înregistreze progrese în operațiunile de dezafectare și în aplicarea măsurilor de atenuare a consecințelor închiderii anticipate a centralei. Extinderea asistenței financiare este, desigur, legată de dezafectarea imediată a tuturor celor patru unități.Obiectivul acestei propuneri de regulament este de a se institui cadrul juridic care să permită furnizarea de asistență comunitară în perioada de la 1 ianuarie 2010 până la 31 decembrie 2013.5.1. Sfera de aplicare a asistenței financiareUn document strategic prin care se justifică respectiva solicitare a fost înaintat Comisiei în 2009. Acest document a fost analizat în detaliu de către serviciile Comisiei.5.1.1. DezafectareaDezafectarea trebuie să reprezinte prioritatea extinderii asistenței financiare comunitare pentru Bulgaria. Se înregistrează progrese semnificative în activitatea de pregătire a dezafectării finanțată din fondurile comunitare existente până în 2009. Pentru finalizarea stadiului pregătitor și începerea operațiunilor efective de dezmembrare, dată fiind amploarea acestor activități, este nevoie de asistență financiară suplimentară pentru perioada 2010 – 2013.Continuarea fără sincope a dezafectării este importantă pentru a se garanta nivelurile aprobate de securitate, pentru menținerea expertizei disponibile la nivelul centralei și pentru a se evita crearea unei probleme socio-economice din cauza șomajului în creștere (în prezent sunt implicați în operațiunile de dezafectare 715 membri ai personalului).Extinderea asistenței financiare va asigura continuarea dezafectării în condiții de securitate. Se va acorda asistență pentru următoarele aspecte:1.  Managementul proiectelor, inginerie și asistență tehnică pentru aplicarea programului de dezafectare.2.  Asigurarea plății salariilor celor 715 experți ai centralei (exploatare, întreținere, asistență tehnică, management de proiect), care lucrează la situl Kozlodui la dezafectarea unităților 1-4. Implicarea activă a personalului centralei în reducerea nevoii de a se recurge la organizații externe și de a reduce astfel drastic costurile operațiunilor de dezafectare.3.  Contribuție la construirea instalației naționale de eliminare a deșeurilor radioactive, crucială pentru aplicarea programului de dezafectare.4.  Infrastructura sitului și tratarea deșeurilor rezultate în urma dezmembrării, inclusiv alocări suplimentare pentru proiecte aflate deja în faza de contractare (achiziții publice).5.1.2. Măsuri de atenuare a efectelor în sectorul energeticLuând în considerare evoluțiile și necesitățile reale, prioritățile în sectorul nenuclear trebuie refocalizate astfel încât să se vizeze aspecte cheie legate de îmbunătățirea securității și fiabilității aprovizionării cu energie, diversificarea consumului de energie, eficiența energetică și reducerea emisiilor de dioxid de carbon.Realizarea acestor priorități, ca măsuri viitoare de atenuare a consecințelor închiderii anticipate a reactorilor, necesită eforturi importante pentru a oferi reconstrucțiile necesare, măsurile de eficiență energetică, modernizare și diversificare în sectoarele energetice. Aceste priorități sunt reflectate în strategia energetică a Bulgariei, elaborată în noiembrie 2008, ca urmare a dezvoltării noii politici europene în domeniul energiei.6. AplicareaA fost creată linia bugetară specifică, 060505, care este utilizată pentru finanțarea programelor internaționale de asistență pentru dezafectare în cadrul perspectivei financiare 2007-2013, până în 2009 pentru Bulgaria. Asistența financiară pentru Bulgaria pe perioada 2010-2013 trebuie, de asemenea, acordată prin această linie bugetară. În mod corespunzător, trebuie alocate 300 milioane EUR pentru linia bugetară 060505.Continuarea actualei modalități de aplicare a asistenței financiare comunitare ar conduce la o contribuție suplimentară a Comunității la KIDSF administrat de BERD.Procedurile detaliate de aplicare a asistenței suplimentare pentru Bulgaria pe perioada 2010 – 2013 vor fi armonizate cu procedurile legate de asistența pentru Lituania și Slovacia. Decizia privind procedurile [C(2007)5538] a Comisiei va fi modificată în mod corespunzător.La fel ca în cadrul asistenței actuale, asistența suplimentară va fi angajată printr-o decizia anuală a Comisiei privind finanțarea prin care se stabilește valoarea contribuției anuale, precum și obiectivele utilizării fondurilor, detaliate în documentul comun de programare actualizat anual, anexat la decizia Comisiei privind finanțarea.7. Temeiul juridicÎn cazul Bulgariei, articolul 30 din Actul de aderare din 2005 se referă numai la perioada 2007-2009. Actul în cauză nu furnizează temeiul juridic pentru continuarea acordării de sprijin pentru Bulgaria după anul 2009 ca în cazul Lituaniei. Așadar, Tratatul de aderare și articolul 30 din Actul de aderare nu pot constitui un temei juridic corespunzător pentru a institui finanțarea după anul 2009. Astfel, temeiul juridic corespunzător este articolul 203 din Tratatul Euratom. Același temei juridic a fost utilizat pentru acordarea de sprijin suplimentar Republicii Slovace în cadrul actualei perspective financiare. Articolul prevede că „în cazul în care o acțiune a Comunității apare ca necesară pentru realizarea unuia dintre obiectivele Comunității, fără ca prezentul tratat să fi prevăzut atribuțiile de a acționa necesare în acest scop, Consiliul, hotărând în unanimitate la propunerea Comisiei și după consultarea Parlamentului European, adoptă dispozițiile corespunzătoare”.8. ConcluzieFinanțarea dezafectării instalațiilor nucleare vizate de angajamentele de închidere anticipată a reprezentat un subiect foarte important pe parcursul negocierilor de aderare cu Bulgaria. Bulgaria a acceptat închiderea a patru unități ale centralei de la Kozlodui. În ceea ce o privește, Uniunea Europeană și-a exprimat solidaritatea prin acordarea de sprijin financiar pentru operațiunile de dezafectare. Uniunea și-a îndeplinit deja obligațiile pentru perioada 2007–2009. Cu toate acestea, necesitățile actuale și consecințele închiderii anticipate a unităților de la Kozlodui au arătat recent că este necesar în prezent să se instituie instrumente în vederea sprijinirii Bulgariei pe perioada rămasă din actuala perspectivă financiară, respectiv pe perioada 2010-2013. Bulgaria a solicitat acest ajutor suplimentar încă din 2005.În lumina celor prezentate anterior, se solicită Consiliului să adopte propunerea de regulament anexată.2009/0172 (CNS)Propunere deREGULAMENT AL CONSILIULUIprivind asistența financiară comunitară pentru dezafectarea unităților 1-4 ale centralei nucleare de la Kozlodui (Bulgaria) „Programul Kozlodui”CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 203,Având în vedere cererea Bulgariei de fonduri suplimentare,având în vedere propunerea Comisiei,având în vedere avizul Parlamentului European,întrucât:(1) Bulgaria s-a angajat să închidă unitățile 1 și 2, precum și unitățile 3 și 4 ale centralei nucleare de la Kozlodui până la 31 decembrie 2002 și, respectiv, 31 decembrie 2006, și să dezafecteze, ulterior, aceste unități. Uniunea Europeană și-a exprimat disponibilitatea de a continua să furnizeze asistență financiară până în 2009, ca o prelungire a ajutorului de preaderare planificat în cadrul programului Phare de sprijinire a eforturilor de dezafectare depuse de Bulgaria.(2) Tratatul privind aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană din 2005, în special articolul 30 din Actul privind condițiile de aderare a Republicii Bulgaria și a României și adaptările tratatelor pe care se întemeiază Uniunea Europeană, prevede, în lumina angajamentului Bulgariei de a închide unitățile 3 și 4 ale centralei nuclearoelectrice de la Kozlodui, un program de asistență (denumit în continuare „programul Kozlodui”) cu un buget de 210 milioane EUR pentru perioada 2007-2009.(3) Fondurile internaționale de asistență pentru dezafectare, administrate de Banca Europeană pentru Reconstrucție și Dezvoltare (BERD), există de mai mulți ani. Comunitatea are contribuția cea mai importantă la aceste fonduri.(4) Uniunea recunoaște eforturile depuse și progresele importante realizate de Bulgaria în etapa de pregătire a dezafectării din cadrul programului Kozlodui, utilizând fonduri comunitare puse la dispoziție până în 2009, precum și nevoia de sprijin financiar suplimentar după 2009 pentru a continua să progreseze în cadrul operațiunilor curente de dezafectare.(5) Este la fel de important să se utilizeze resursele proprii ale centralei nucleare de la Kozlodui, deoarece acest lucru contribuie la asigurarea expertizei necesare și, totodată, limitează impactul social și economic al închiderii având în vedere că se folosește în continuare personalul centralei nucleare închise. Așadar, continuitatea sprijinului financiar este importantă pentru menținerea standardelor de securitate necesare.(6) De asemenea, Uniunea Europeană recunoaște nevoia de sprijin financiar în vederea aplicării în continuare a măsurilor de remediere în sectorul energetic, date fiind pierderea de capacitate prin închiderea unităților nucleare și impactul acestui fapt asupra securității aprovizionării cu energie electrică în regiune.(7) În consecință, ar trebui prevăzută suma de 300 milioane EUR din bugetul general al Uniunii Europene pentru a finanța dezafectarea centralei nucleare de la Kozlodui în perioada 2010-2013.(8) Alocările din bugetul general al Uniunii Europene destinate dezafectării nu trebuie să conducă la denaturarea concurenței în ceea ce privește furnizorii de energie electrică de pe piața energiei din Uniune. Aceste alocări trebuie să fie utilizate și pentru finanțarea măsurilor de compensare a pierderii de capacitate de producție, în conformitate cu dispozițiile pertinente din acquis.(9) Asistența financiară trebuie pusă în continuare la dispoziție sub formă de contribuție a Comunității la Fondul internațional de asistență pentru dezafectarea centralei nucleare de la Kozlodui, administrat de BERD.(10) Atribuțiile BERD includ gestionarea fondurilor publice alocate programelor pentru dezafectarea centralelor electrice nucleare și supravegherea managementului financiar al acestor programe, cu scopul de a optimiza utilizarea fondurilor publice. Mai mult, BERD îndeplinește sarcinile referitoare la buget care i-au fost încredințate de către Comisie, conform cerințelor prevăzute la articolul 53d din regulamentul financiar.(11) Pentru a asigura o maximă eficiență, dezafectarea centralei nucleare de la Kozlodui ar trebui să se realizeze recurgându-se la cele mai bune competențe tehnice disponibile și cu respectarea naturii și a specificațiilor tehnologice ale unităților care urmează a fi închise.(12) Dezafectarea centralei nucleare de la Kozlodui se va realiza în conformitate cu legislația în materie de mediu, în special Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului[1].(13) O valoare de referință financiară, în sensul punctului 38 din Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară[2], este inclusă în prezentul regulament pentru toată durata programului Kozlodui, fără să se aducă atingere competențelor autorității bugetare, astfel cum sunt definite prin Tratatul de instituire a Comunității Europene.(14) În vederea adoptării măsurilor necesare pentru implementarea acestui regulament, Comisia trebuie să fie asistată de un comitet instituit prin articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul (EURATOM) nr. 549/2007 al Consiliului[3],ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:Articolul 1Prin prezentul regulament se instituie programul de stabilire a normelor detaliate de implementare a contribuției financiare comunitare destinate dezafectării unităților 1-4 ale centralei nucleare de la Kozlodui și de soluționare a consecințelor închiderii acestora în Bulgaria (denumit în continuare „programul Kozlodui”).Articolul 2Contribuția Comunității este destinată să asigure sprijin financiar pentru măsurile legate de dezafectarea centralei nucleare de la Kozlodui, pentru măsurile de reabilitare a mediului cu respectarea acquis -ului și de modernizare a capacităților de producție convenționale pentru a înlocui capacitatea de producție a celor patru reactori ai centralei nucleare de la Kozlodui, precum și pentru alte măsuri care decurg din decizia de a închide și dezafecta această centrală și care contribuie la restructurarea, reabilitarea mediului și modernizarea sectoarelor de producție, transmisie și distribuție a energiei din Bulgaria, care sunt necesare, precum și la creșterea securității aprovizionării și a eficienței energetice în Bulgaria.Articolul 31. Suma de referință financiară pentru punerea în aplicare a programului Kozlodui în perioada 1 ianuarie 2010 – 31 decembrie 2013 este de 300 milioane EUR.2. Creditele anuale sunt autorizate de autoritatea bugetară în limitele perspectivelor financiare.3. Valoarea alocărilor pentru programul Kozlodui poate fi revizuită pe parcursul perioadei de la 1 ianuarie 2010 – 31 decembrie 2013, pentru a se ține seama de progresele înregistrate în punerea în aplicare a programului și pentru a se asigura că programarea și alocarea resurselor se bazează pe necesitățile de plată și capacitatea de absorbție reale.Articolul 4În continuarea celor prevăzute în actele de aderare, contribuția destinată anumitor măsuri se poate ridica până la 100 % din cheltuielile totale. Se depun toate eforturile pentru a continua practica de cofinanțare instituită în cadrul asistenței de preaderare și a asistenței acordate în perioada 2007-2009 în ceea ce privește activitățile de dezafectare întreprinse de Bulgaria, precum și pentru a atrage alte surse de cofinanțare, după caz.Articolul 51. Asistența financiară pentru măsurile din cadrul programului Kozlodui se pune la dispoziție sub formă de contribuție a Comunității la Fondul internațional de asistență pentru dezafectarea centralei nucleare de la Kozlodui, administrat de BERD, în conformitate cu articolul 53d din regulamentul financiar.2. Măsurile instituite în cadrul programului Kozlodui se adoptă în conformitate cu articolul 8 alineatul (2).Articolul 61. Comisia poate să efectueze un audit cu privire la modul de utilizare a subvenției, fie direct de către personalul său, fie prin intermediul oricărui alt organism extern calificat pe care îl alege. Astfel de audituri pot fi efectuate pe întreaga durată de valabilitate a acordului dintre Comunitate și BERD cu privire la punerea fondurilor comunitare la dispoziția Fondului internațional de asistență pentru dezafectarea centralei nucleare de la Kozlodui și pe o perioadă de cinci ani de la data plății soldului. Acolo unde este cazul, concluziile auditului pot duce la decizii de recuperare din partea Comisiei.2. Personalul Comisiei și personalul extern autorizat de Comisie au dreptul cuvenit de acces, în special la birourile beneficiarului și la toate informațiile, inclusiv informațiile în format electronic, necesare efectuării auditurilor.Curtea de Conturi se bucură de aceleași drepturi, în special în ceea ce privește accesul, ca și Comisia.Pentru a proteja interesele financiare ale Comunității împotriva fraudei și a altor abateri, Oficiul European Anti-Fraudă (OLAF) poate efectua, în cadrul programului Kozlodui, controale și inspecții la fața locului, în conformitate cu Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 din 11 noiembrie 1996 al Consiliului privind controalele și inspecțiile la fața locului efectuate de Comisie în scopul protejării intereselor financiare ale Comunităților Europene împotriva fraudei și a altor abateri[4].3. În cazul acțiunilor comunitare finanțate în temeiul prezentului regulament, noțiunea de „abatere” de la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene[5], reprezintă orice încălcare a unei dispoziții de drept comunitar sau nerespectare a unei obligații contractuale care rezultă dintr-o acțiune sau omisiune din partea unui operator economic care are sau ar avea efectul de a aduce prejudicii bugetului general al Uniunii Europene sau bugetelor gestionate de aceasta, printr-o cheltuială nejustificată, ori bugetelor gestionate de alte organizații internaționale în numele Comunităților.4. Acordurile dintre Comunitate și BERD cu privire la punerea fondurilor comunitare la dispoziția Fondului internațional de asistență pentru dezafectarea centralei nucleare de la Kozlodui prevăd măsurile corespunzătoare pentru protecția intereselor financiare ale Comunității împotriva fraudei, a corupției și a altor abateri și pentru a permite Comisiei, OLAF și Curții de Conturi să efectueze verificări la fața locului.Articolul 7Comisia asigură punerea în aplicare a prezentului regulament și raportează periodic Parlamentului European și Consiliului. Aceasta întocmește un raport la jumătatea perioadei, conform dispozițiilor articolului 3 alineatul (3).Articolul 81. Comisia este asistată de comitetul instituit prin articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 549/2007 al Consiliului.2. Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică procedura prevăzută la articolul 8 alineatul (2) din regulamentul (Euratom) nr. 549/2007.Articolul 9Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.Adoptat la Bruxelles,Pentru ConsiliuAndris PIEBALGS Membru al ComisieiFIȘĂ FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ1. TITLUL PROPUNERII:„Programul Kozlodui” de dezafectare a centralei nucleare de la Kozlodui (Bulgaria)2. CADRU ABM / ABB (GESTIONAREA/STABILIREA BUGETULUI PE ACTIVITĂȚI)Domeniul (domeniile) de politică în cauză și activitatea (activitățile) asociată (asociate):Transporturi și energie0605 Energie nucleară3. LINII BUGETARE3.1 Linii bugetare [linii operaționale și linii conexe de asistență tehnică și administrativă (foste linii BA)], inclusiv titlurile acestora:060505 Securitate nucleară – Măsuri tranzitorii (Dezafectare)3.2 Durata acțiunii și a implicațiilor financiare:2010-20133.3 Caracteristici bugetare (se adaugă rânduri, dacă este cazul):Linie bugetară | Natura cheltuielilor | Nouă | Contribuție AELS | Contribuție țări candidate | Rubrica PF |060505 | Cheltuieli neobligatorii | CD[6] | NU | NU | NU | Nr. 1a |4. SINTEZA RESURSELOR4.1 Resurse financiare4.1.1. Sinteza creditelor de angajament (CA) și a creditelor de plată (CP)milioane EUR (cu 3 zecimale)Număr total de resurse umane | 2,5 | 2,5 | 2,5 | 2,5 | 0 | 0 |5. CARACTERISTICI ȘI OBIECTIVEÎn expunerea de motive se solicită precizări privind contextul propunerii. Prezenta secțiune a fișei financiare legislative trebuie să conțină următoarele informații suplimentare:5.1. Obiective de îndeplinit pe termen scurt sau lungPe parcursul negocierilor de aderare, Bulgaria s-a angajat să închidă unitățile 1 și 2 ale centralei nucleare de la Kozlodui în 2002, iar unitățile 3 și 4 până la 31 decembrie 2006 cel târziu. Respectivele angajamente legate de închidere au fost incluse în Protocolul la Actul privind condițiile de aderare a Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană.Trebuie reiterat că sprijinul vizează procesul de dezafectare și consecințele nenucleare ale acestuia.Studiul finanțat de Phare (realizat de consorțiul EDF/Framatome și confirmat de alte studii internaționale) estimează costurile dezafectării unităților 1–4 ale centralei nucleare de la Kozlodui (reactori de tipul VVER 440/230) la aproximativ 710 milioane EUR (la prețurile din 2000) pentru totalitatea operațiunilor, inclusiv managementul deșeurilor, însă în afara eliminării finale a combustibilului uzat. Cifrele prezentate de autoritățile bulgare au fost întotdeauna mai ridicate. Trebuie adăugate costurile nenucleare rezultate din dezafectare (de exemplu, pentru înlocuirea capacității de producție și măsurile legate de securitatea aprovizionării).Dată fiind finanțarea considerabilă necesară pentru dezafectarea instalațiilor respective, Uniunea Europeană a acceptat ca, pentru perioada acoperită de viitoarele perspective financiare, creditele totale să fie corespunzătoare, iar programarea resurselor respective să se bazeze pe necesitățile de plăți și capacitatea de absorbție reale.5.2. Valoarea adăugată a acțiunii comunitare, coerența propunerii cu alte instrumente financiare și eventuala sinergieFinanțarea dezafectării instalațiilor nucleare vizate de angajamentele de închidere anticipată a reprezentat un subiect foarte important pe parcursul discuțiilor privind extinderea Uniunii Europene. Statele în cauză au fost de acord să închidă anumiți reactori. În ceea ce o privește, Uniunea Europeană și-a exprimat solidaritatea prin acordarea de sprijin financiar pentru operațiunile de dezafectare. UE și-a îndeplinit deja obligațiile pentru perioada 2007–2009. În prezent este necesar să se implementeze instrumentele necesare pentru a permite îndeplinirea obligațiilor în cadrul perspectivei financiare pentru perioada 2010–2013.5.3. Obiective, rezultate preconizate și indicatori aferenți acestora care fac obiectul propunerii în cadrul gestionării pe activități (ABM)Obiectiv:Finanțarea dezafectării centralei nucleare de la Kozlodui – Unitățile 1–4 și măsurile energetice ca urmare a închiderii centralei.Creditele alocate programului Kozlodui vor fi folosite pentru finanțarea diferitelor măsuri prevăzute la articolul 30 alineatul (2) din Protocolul la Tratatul de aderare.Se va acorda prioritate activității curente de dezafectare, în vederea garantării unui nivel ridicat de securitate nucleară, a aplicării măsurilor de modernizare a capacităților de producție de energie, a îmbunătățirii securității energetice prin conectarea la rețelele transeuropene și a măsurilor destinate să ajute personalul centralei nucleare să mențină un nivel ridicat de securitate operațională în cadrul centralei pe parcursul perioadei care precede închiderea și pe perioada dezafectării reactorilor.Rezultat:Oprirea reactorilor 1–4 și începerea dezafectării centralei nucleare.Indicator:Indicatorii de monitorizare vor implica, în special:-  Închiderea efectivă la termenele planificate a reactorilor în cauză, respectiv Kozlodui 1 și 2 până la 31 decembrie 2002, Kozlodui 3 și 4 până la 31 decembrie 2006-  Disponibilitatea planurilor financiare anuale bazate pe rapoartele privind progresele înregistrate-  Elaborarea de acorduri de finanțare cu BERD-  Elaborarea de acorduri detaliate incluzând estimări ale costurilor-  Raportare periodică-  Începerea dezafectării în conformitate cu strategia națională de dezafectare5.4. Metoda de punere în aplicare (cu titlu indicativ)Indicați mai jos modalitatea (modalitățile)[12] de punere în aplicare aleasă (alese).( Gestionare centralizată( direct de către Comisie( indirect, prin delegare către:( agenții executive,( organisme instituite de Comunități, prevăzute la articolul 185 din regulamentul financiar,( organisme publice naționale/organisme cu misiune de serviciu public.( Gestionare repartizată sau descentralizată( cu statele membre( cu țări terțe( Gestionare în comun cu organizații internaționale (de precizat)Observații: Creditele pot fi disponibile sub formă de contribuție a Comunității la Fondul internațional de asistență pentru dezafectare administrat de Banca Europeană pentru Reconstrucție și Dezvoltare (BERD).6. MONITORIZARE ȘI EVALUARE6.1. Sistem de monitorizareMonitorizare de două ori pe an6.2 Evaluare6.2.1. Evaluare ex-anteO evaluare ex-ante a fost realizată pe baza resurselor proprii.6.2.2. Măsuri luate în urma unei evaluări interimare/ex-post (lecții învățate din experiențe anterioare similare)În urma evaluării intermediare a programelor Ignalina și Bohunice, s-a elaborat o strategie de implementare a programelor de dezafectare.6.2.3. Condițiile și frecvența evaluărilor viitoareEvaluare intermediară la jumătatea perioadei și evaluare ex-post7. MĂSURI ANTIFRAUDĂComisia poate să efectueze un audit cu privire la modul de utilizare a subvenției, fie direct de către personalul său, fie prin intermediul oricărui alt organism extern calificat pe care îl alege. Aceste audituri pot fi realizate pe toată durata contractului și pe o perioadă de cinci ani de la data plății soldului subvenției. Acolo unde este cazul, concluziile auditului pot duce la decizii de recuperare din partea Comisiei.Personalul Comisiei și persoanele externe autorizate de Comisie trebuie să beneficieze de acces corespunzător la birourile beneficiarului și la toate informațiile, inclusiv informații în format electronic, necesare pentru auditurile respective.Curtea de Conturi se bucură de aceleași drepturi, inclusiv cele de acces, ca și Comisia.Mai mult, pentru a proteja interesele financiare ale Comunității împotriva fraudei și a altor abateri, Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) poate efectua, în cadrul programului, controale și inspecții la fața locului, în conformitate cu Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului[13].În cazul acțiunilor comunitare finanțate în temeiul prezentului regulament, noțiunea de „abatere” de la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului, reprezintă orice încălcare a unei dispoziții de drept comunitar sau nerespectare a unei obligații contractuale care rezultă dintr-o acțiune sau omisiune din partea unui operator economic care are sau ar avea efectul de a aduce prejudicii bugetului general al Comunităților Europene sau bugetelor gestionate de Comunitățile Europene, printr-o cheltuială nejustificată, ori bugetelor gestionate de alte organizații internaționale în numele Comunităților.Acordurile dintre Comunitate și Banca Europeană pentru Reconstrucție și Dezvoltare cu privire la punerea fondurilor comunitare la dispoziția Fondului internațional de asistență pentru dezafectare prevăd măsurile corespunzătoare pentru protecția intereselor financiare ale Comunității împotriva fraudei, a corupției și a altor abateri și pentru a permite Comisiei, OLAF și Curții de Conturi să efectueze verificări la fața locului.8. DETALII PRIVIND RESURSELE8.1. Obiectivele propunerii din punctul de vedere al costurilor financiareCredite de angajament în milioane EUR (cu 3 zecimale)Anul n | Anul n+1 | Anul n+2 | Anul n+3 | Anul n+4 | Anul n+5 |Funcționari sau agenți temporari[15] (XX 01 01) | A*/AD | 2 | 2 | 2 | 2 | 0 | 0 |B*, C*/AST | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0 | 0 |Personal finanțat[16] prin articolul XX 01 02 |Alte tipuri de personal finanțat[17] prin articolul XX 01 04/05 |TOTAL | 2.5 | 2,5 | 2,5 | 2,5 | 0 | 0 |8.2.2. Descrierea sarcinilor care decurg din acțiuneProgramarea anualăMonitorizarea periodică8.2.3. Originea resurselor umane (statutare)(În cazul în care se indică mai multe origini, se precizează numărul posturilor corespunzătoare fiecăreia dintre acestea).( Posturi alocate în prezent pentru gestionarea programului care urmează să fie înlocuite sau prelungite( Posturi prealocate în cadrul exercițiului financiar APS/PDB pentru anul n( Posturi care urmează să fie solicitate în cadrul următoarei proceduri APS/PDB( Posturi care urmează să fie redistribuite pe baza resurselor existente în cadrul serviciului în cauză (redistribuire internă)( Posturi necesare pentru anul n, dar care nu sunt prevăzute în cadrul APS/PDB pentru anul în cauză8.2.4. Alte cheltuieli administrative incluse în suma de referință (XX 01 04/05 – Cheltuieli de gestiune administrativă)milioane EUR (cu 3 zecimale)Linie bugetară (Nr. și denumire) | Anul n | Anul n+1 | Anul n+2 | Anul n+3 | Anul n+4 | Anul n+5 și anii urm. | TOTAL |1. Asistență tehnică și administrativă (inclusiv costurile cu personalul aferente) |Agenții executive[18] |Alte tipuri de asistență tehnică și administrativă |- intra muros |- extra muros |Total Asistență tehnică și administrativă |8.2.5. Costuri financiare ale resurselor umane și costuri conexe ne incluse în suma de referințămilioane EUR (cu 3 zecimale)Tip de resurse umane | Anul n | Anul n+1 | Anul n+2 | Anul n+3 | Anul n+4 | Anul n+5 și urm. |Funcționari sau agenți temporari (XX 01 01) | 0,305 | 0,305 | 0,305 | 0,305 | 0 | 0 |Personal finanțat prin articolul XX 01 02 (auxiliari, END, agenți contractuali etc.) (se indică linia bugetară) |Costul total al resurselor umane și costuri conexe (neincluse în suma de referință) | 0,305 | 0,305 | 0,305 | 0,305 | 0 | 0 |Calcul – Funcționari și agenți temporariSe face trimitere la punctul 8.2.1. dacă este cazul2,5 ENI * 122 000 = 305 000Calcul - Personal finanțat prin articolul XX 01 02Se face trimitere la punctul 8.2.1. dacă este cazul8.2.6. Alte cheltuieli administrative ne incluse în suma de referințămilioane EUR (cu 3 zecimale)Anul n | Anul n+1 | Anul n+2 | Anul n+3 | Anul n+4 | Anul n+5 și urm. | TOTAL |XX 01 02 11 01 – Misiuni | 0,0144 | 0,0144 | 0,0144 | 0,0144 | 0 | 0 | 0,058 |XX 01 02 11 02 – Reuniuni și conferințe |XX 01 02 11 03 – Comitete[19] |XX 01 02 11 04 – Studii și consultări |XX 01 02 11 05 – Sisteme informaționale |2. Total Alte cheltuieli de gestiune (XX 01 02 11) |3. Alte cheltuieli de natură administrativă (precizați, indicând linia bugetară) |Totalul cheltuielilor administrative altele decât cele pentru resursele umane și costurile conexe (NEincluse în suma de referință) | 0,0144 | 0,0144 | 0,0144 | 0,0144 | 0 | 0 | 0,058 |Calcul – Alte cheltuieli administrative ne incluse în suma de referință4 misiuni pe an pentru 2 persoane (1 000 EUR per misiune)2 misiuni pe an la BERD pentru 4 persoane (800 EUR per misiune)Total 14 400 EUR[1] JO L 175, 5.7.1985, p. 40.[2] JO C 139, 14.6.2006, p.1.[3] JO L 131, 23.5.2007, p. 1.[4] (JO L 292, 15.11.1996, p. 2.[5] JO L 312, 23.12.1995, p. 1.[6] Credite diferențiate.[7] Cheltuieli care nu intră sub incidența capitolului xx 01 din titlul xx în cauză.[8] Cheltuieli care intră sub incidența articolului xx 01 04 din titlul xx.[9] Cheltuieli care intră sub incidența capitolului xx 01, cu excepția articolelor xx 01 04 și xx 01 05.[10] A se vedea punctele 19 și 24 din Acordul interinstituțional.[11] Dacă este necesar, și anume în cazul în care durata acțiunii depășește 6 ani, se adaugă coloane suplimentare.[12] Dacă se indică mai multe modalități, se furnizează detalii suplimentare în secțiunea „Observații“ a prezentului punct.[13] JO L 292, 15.11.1996, p. 2.[14] Conform descrierii din partea 5.3.[15] Ale căror costuri NU sunt acoperite de suma de referință.[16] Ale căror costuri NU sunt acoperite de suma de referință.[17] Ale căror costuri sunt incluse în suma de referință.[18] Este necesar să se facă trimitere la fișa financiară legislativă specifică agenției (agențiilor) executive în cauză.[19] Se indică tipul de comitet și grupul de care aparține.