				|

		52011PC0934

			Propunere de DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI privind un mecanism al Uniunii de protecție civilă /* COM/2011/0934 final - 2011/0461 (COD) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE

1.
CONTEXTUL PROPUNERII

Motivele și obiectivele propunerii
Prezenta propunere are drept scop
înlocuirea Deciziei Consiliului privind mecanismul de protecție
civilă,[1]
care facilitează cooperarea consolidată între statele membre și
Uniune în materie de protecție civilă și a Deciziei Consiliului
privind instrumentul financiar de protecție civilă[2], care asigură finanțare
pentru acțiunile întreprinse în temeiul mecanismului pentru protecția
împotriva dezastrelor naturale și provocate de om.
În urma unei evaluări detaliate a
legislației din domeniul protecției civile corespunzătoare
perioadei 2007-2009[3]
și luând în considerare experiența acumulată în urma situațiilor
de urgență anterioare, prezenta propunere reunește cele
două decizii ale Consiliului într-un singur act juridic. Dispozițiile
financiare trebuie analizate în contextul propunerilor privind perspectivele
financiare pentru 2014-2020, astfel cum sunt prezentate în Comunicarea Comisiei
din 29 iunie 2011 privind „Un buget pentru Europa 2020”[4].
În temeiul noului articol 196 din tratat
privind politica în materie de protecție civilă, mecanismul are drept
scop să sprijine, să coordoneze și să completeze acțiunile
statelor membre în materie de protecție civilă, cu scopul sporirii
eficienței sistemelor de prevenire, pregătire și răspuns în
caz de dezastre naturale și provocate de om, de orice tip, în interiorul
și în afara Uniunii. Obiectivele specifice includ (a) asigurarea unui
nivel ridicat de protecție împotriva dezastrelor prin prevenirea sau
reducerea efectelor acestora și prin promovarea unei culturi a prevenirii;
(b) optimizarea pregătirii și capacității de răspuns
ale Uniunii în caz de dezastre; (c) facilitarea intervențiilor de urgență
rapide și eficiente în caz de dezastre majore.
Propunerea are la bază Comunicarea
Comisiei din 2010 privind „Consolidarea răspunsului european în caz de
dezastre: rolul protecției civile și al asistenței umanitare”[5] și Comunicarea din 2009
privind „O abordare comunitară în privința prevenirii dezastrelor naturale
și a celor provocate de om”[6].
Propunerea se înscrie în sfera obiectivelor
Europa 2020 și contribuie la creșterea securității
cetățenilor UE și la consolidarea capacității de
rezistență la dezastrele naturale și provocate de om,
reprezentând parte integrantă din Programul de la Stockholm[7] și din Strategia de
securitate internă a Uniunii Europene[8].
În plus, prin sprijinirea și promovarea măsurilor de prevenire a
dezastrelor, politica UE în materie de protecție civilă ar reduce
costurile suportate de economia UE în caz de dezastre și, în consecință,
ar diminua obstacolele care afectează creșterea economică.
Nivelul mai înalt de protecție a cetățenilor, a bunurilor
materiale și a mediului ar reduce la minimum impactul advers în plan
social, economic și de mediu al dezastrelor care pot afecta regiunile
și persoanele cele mai vulnerabile, contribuind astfel la o creștere
mai sustenabilă și favorabilă incluziunii.
De asemenea, propunerea contribuie în mod
semnificativ la simplificare. Noua decizie reunește într-un singur text
dispozițiile care privesc funcționarea mecanismului și cele care
privesc finanțarea activităților din cadrul acestuia, dispoziții
cuprinse anterior în decizii separate. De asemenea, aceasta simplifică
procedurile existente pentru punerea în comun și cofinanțarea
mijloacelor de transport pentru ajutoare (de exemplu prin evitarea
rambursării sistematice de 50 %, astfel cum este cazul conform
normelor curente, și prin numirea unui stat-pilot pentru
desfășurarea operațiunilor de transport care implică
participarea mai multor state membre), reducând astfel în mod semnificativ
sarcinile administrative care revin Comisiei și statelor membre. În plus,
aceasta instituie norme simplificate pentru activarea mecanismului în situații
de urgență în state terțe.
Mecanismul consolidat va contribui la
punerea în aplicare a clauzei de solidaritate, în legătură cu care
Comisia Europeană și Înaltul Reprezentant vor prezenta o propunere în
2012.
Dispoziții în vigoare în domeniul
propunerii
Cooperarea în materie de protecție
civilă la nivelul UE este reglementată de două instrumente
juridice: (1) Decizia 2007/779/CE, Euratom a Consiliului din 8 noiembrie 2007
de instituire a unui mecanism comunitar de protecție civilă (reformare)[9] și (2) Decizia 2007/162/CE,
Euratom a Consiliului din 5 martie 2007 de instituire a unui instrument
financiar de protecție civilă,[10]
ambele fiind abrogate prin prezenta decizie.
Coerența cu alte politici și
obiective ale Uniunii
S-a acordat o atenție deosebită
asigurării unei coordonări strânse între protecția civilă
și ajutorul umanitar, precum și coerenței cu acțiunile
întreprinse în cadrul altor politici și instrumente ale UE, în special în
cadrul politicii în materie de justiție, libertate și securitate,
inclusiv în domeniul sprijinului consular și al protecției
infrastructurii vitale și a mediului, în special pentru gestionarea inundațiilor
și controlul asupra pericolelor legate de accidentele majore; adaptarea la
schimbările climatice; sănătate; poluare marină; relații
externe și dezvoltare.
Coerența cu alte instrumente
financiare la nivelul UE este asigurată printr-o serie de dispoziții
prin care se definește în mod clar domeniul de aplicare al instrumentului
și se exclude dubla finanțare.

2.
CONSULTAREA PĂRȚILOR INTERESATE
și EVALUAREA IMPACTULUI

S-a elaborat un raport de evaluare a
impactului pentru examinarea opțiunilor de politică și a
impactului acestora, inclusiv a tuturor aspectelor relevante ale unei
evaluări ex ante.[11]
Procesul de evaluare a impactului s-a desfășurat cu participarea unui
grup de coordonare pentru evaluarea impactului, care a inclus
reprezentanți a 21 de servicii ale Comisiei și a beneficiat de
completări ca urmare a unui studiu extern.
Consultarea părților
interesate
Au avut loc trei runde de consultări
specifice cu participarea părților interesate[12], pe lângă o serie de
evenimente organizate pentru părțile interesate înaintea
Comunicării Comisiei din 2010 privind răspunsul în caz de dezastre.[13]
Alte părți interesate cuprind
actorii din domeniul gestionării situațiilor de urgență,
din cadrul asociațiilor umanitare sau a organismelor ONU, din alte domenii
precum cercetarea, securitatea internă, mediul, politica externă
și alte politici conexe.
Toate observațiile părților
interesate au fost luate pe deplin în considerare și sunt reflectate în
raportul de evaluare a impactului.
Evaluarea impactului
Principalele probleme identificate sunt
următoarele: (1) mecanica reactivă și ad hoc a
cooperării în materie de protecție civilă la nivelul UE
limitează eficiența, eficacitatea și coerența
răspunsului european în caz de dezastre; (2) nu sunt disponibile
capacități esențiale de răspuns (lacune în materie de
capacitate); (3) soluțiile limitate și procedurile anevoioase în
domeniul transportului reprezintă impedimente pentru o capacitate
optimă de răspuns;
(4) nivelul de
pregătire din punct de vedere al formării și exercițiilor este
limitat și (5) nu există o integrare a politicilor în materie de
prevenire.
În cadrul raportului de evaluare a
impactului au fost analizate o serie de opțiuni de politică:
Disponibilitatea asistenței: (1) ansamblu de capacități puse în comun pe
bază voluntară fără finanțare din partea UE; (2) ansamblu
de capacități puse în comun pe bază voluntară cu nivel
limitat de cofinanțare din partea UE și (3) ansamblu de
capacități puse în comun pe bază voluntară cu nivel mai
ridicat de cofinanțare din partea UE, precum și o gamă mai
largă de opțiuni (de la încetarea mecanismului până la
instituirea unei forțe de protecție civilă la nivelul UE);
Abordarea lacunelor în materie de
capacitate: (1) nicio măsură din partea
UE; (2) acordarea de sprijin pentru statele membre în vederea dezvoltării
capacităților deficitare; (3) eliminarea lacunelor prin intermediul
capacităților la nivelul UE;
Abordarea resurselor logistice și
financiare de transport limitate: (1) întreruperea
schemei; (2) nicio modificare strategică; (3) creșterea
nivelului maxim de cofinanțare pentru acoperirea necesităților
prioritare de cea mai mare urgență și (4) creșterea
nivelului maxim de cofinanțare în toate domeniile;
Simplificarea dispozițiilor privind
transportul: (1) nicio modificare strategică;
(2) simplificarea dispozițiilor actuale privind transportul;
Pregătire: (1) niciun act legislativ nou la nivelul UE; nicio suplimentare a
finanțării din partea UE; (2) cadru general de politică în
materie de pregătire la nivelul UE fără dispoziții
obligatorii plus finanțare suplimentară din partea UE; (3) finanțare
din partea UE pentru formare la nivel național, condiționată de
întrunirea unor criterii minime de către centrele de formare;
Prevenire: (1)
niciun act legislativ nou la nivelul UE; nicio suplimentare a finanțării
din partea UE; (2) cadru general de politică în materie de prevenire la
nivelul UE fără dispoziții obligatorii plus finanțare
suplimentară din partea UE; (3) finalizarea planurilor naționale de
gestionare a riscurilor în caz de dezastre până la o dată
precizată;
Raportul de evaluare a impactului este
transmis alături de prezenta propunere.

3.
ELEMENTE JURIDICE ALE PROPUNERII

Rezumatul măsurilor propuse
Textul prezintă o structură având
la bază cele patru componente ale politicii în materie de protecție
civilă: prevenirea, pregătirea, răspunsul și dimensiunea
externă plus un capitol privind dispozițiile financiare.
(a)
Obiectul, obiectivele și domeniul de
aplicare
Una dintre modificări vizează
alinierea obiectului mecanismului la dispozițiile noului articol 196
din tratat, prin care se prevede o abordare integrată a gestionării
dezastrelor. Obiectivul general este abordat la articolul 1 și este
detaliat suplimentar pe obiective specifice și marcat prin indicatori
pentru măsurarea progreselor înregistrate (articolul 3).
Domeniul de aplicare (articolul 2) pentru
măsurile de asistență privind răspunsul în caz de dezastre
cuprinde statele din interiorul și din afara Uniunii. Măsurile de
prevenire și pregătire sunt valabile la nivelul Uniunii și al
anumitor state terțe menționate la articolul 28.
(b)
Prevenire
Propunerea introduce un nou capitol privind
prevenirea în vederea sporirii importanței cadrului de politică în
materie de prevenire la nivelul UE și a stabilirii unei corelări
eficiente a acestuia cu măsurile de pregătire și răspuns.
Articolul 5 stabilește sarcinile
Comisiei, elaborate în temeiul Comunicării din 2009 privind prevenirea
și al Concluziilor Consiliului.
Valorificând activitatea curentă în
materie de evaluare a riscurilor și în vederea asigurării unei
cooperări eficiente în cadrul mecanismului, statele membre au obligația
de a comunica planurile proprii de gestionare a riscurilor până la
sfârșitul anului 2016 (articolul 6). Acestea reprezintă un instrument
important de planificare și contribuie la elaborarea unei politici
coerente de gestionare a riscurilor, astfel cum este prezentată în
Strategia de securitate internă a Uniunii Europene[14].
(c)
Pregătire
Principalele obiective urmărite prin
măsurile în materie de pregătire sunt optimizarea planificării
răspunsului, precum și îmbunătățirea capacității
de răspuns și a nivelului general de pregătire pentru dezastre
de mare amploare, la nivelul UE. Dispozițiile au la bază propunerile
din cadrul Comunicării Comisiei din 2010 privind răspunsul în caz de
dezastre și Concluziile Consiliului privind formarea în materie de
gestionare a dezastrelor la nivel european[15].
Principalele modificări includ:
·
instituirea și gestionarea unui Centru de
răspuns pentru situații de urgență („CRSU”); CRSU va fi
dezvoltat pe bazele furnizate de Centrul de monitorizare și informare
(„CMI”) existent, cu aplicarea unor măsuri de consolidare prevăzute
să asigure o capacitate operațională de 24 de ore din 24, 7 zile
pe săptămână [articolul 7 litera (a)];
·
dezvoltarea unui cadru coerent de planificare
pentru operațiunile de răspuns prin elaborarea de scenarii de referință,
cartografierea capacităților existente și alcătuirea unor
planuri de intervenție pentru desfășurarea acestora; se
urmărește, de asemenea, crearea unor sinergii între asistența în
natură și ajutorul umanitar (articolul 10);
·
instituirea unei Capacități europene
de răspuns în situații de urgență sub forma unui ansamblu
de capacități identificate în prealabil și puse în comun pe
bază voluntară de către statele membre pentru utilizare în
cursul operațiunilor din cadrul mecanismului; se subliniază, de
asemenea, necesitatea unei vizibilități sporite a capacităților
(articolul 11);
·
identificarea și acoperirea lacunelor în
materie de capacitate de răspuns prin susținerea dezvoltării de
capacități complementare cu finanțare din partea UE, în cazurile
în care această măsură a fost considerată mai
eficientă din punct de vedere al costurilor decât investițiile
individuale ale statelor membre; se prevede o procedură specială de
monitorizare, cu obligația Comisiei de a prezenta rapoarte la fiecare doi
ani către Consiliu și Parlament asupra progreselor înregistrate
(articolul 12);
·
extinderea domeniului de aplicare al
măsurilor actuale în materie de pregătire la nivelul UE în domeniul
formării, inclusiv prin instituirea unei rețele de formare și
diversificarea programei de formare; Comisia poate, de asemenea, să
furnizeze orientări cu privire la formarea în materie de protecție
civilă la nivelul UE și în plan internațional (articolul 13);
·
trimiterea de echipe de experți care
să ofere consultanță cu privire la măsurile de prevenire
și pregătire la solicitarea unui stat afectat sau a ONU și a
agențiilor acesteia [articolul 13 alineatul (2)];
·
asigurarea posibilității de a furniza
asistență pentru statele membre în prepoziționarea capacităților
de răspuns pentru situații de urgență în cadrul
platformelor logistice de pe teritoriul UE [articolul 7 litera (f)];
(d)
Răspuns
Modificările propuse au drept obiectiv
asigurarea unui răspuns mai eficient și mai rapid prin:
·
prepoziționarea temporară a
capacităților în situații de risc crescut [articolul 15
alineatul (2)];
·
propunerea unui plan de intervenție pentru
situații de urgență și solicitarea de desfășurare
a capacităților [articolul 15 alineatul (3) litera (c)];
·
instituirea obligației statelor membre de a
furniza sprijin din partea țării-gazdă cu privire la asistența
primită, astfel cum se prevede în Concluziile Consiliului privind
sprijinul acordat de țara-gazdă[16]
[articolul 15 alineatul (6)];
(e)
Dimensiunea externă a operațiunilor de
protecție civilă
În cadrul operațiunilor din afara
Uniunii, propunerea promovează coerența activității în
materie de protecție civilă în plan internațional prin:
·
furnizarea de asistență prin
intermediul mecanismului la solicitarea Organizației Națiunilor Unite
sau a agențiilor acesteia ori a unei alte organizații internaționale
relevante [articolul 16 alineatul (1)];
·
furnizarea de informații către
Serviciul European de Acțiune Externă din partea Comisiei pentru a
permite coerența între operațiunile de protecție civilă
și relațiile generale ale UE cu țara afectată [articolul 16
alineatul (3)];
·
clarificarea cazurilor în care poate fi
furnizată asistență în domeniul sprijinului consular, având în
vedere propunerea preconizată de directivă a Consiliului privind
măsurile de coordonare și cooperare în materie de protecție
consulară pentru cetățenii UE nereprezentați [articolul 16
alineatul (7)];
(f)
Dispoziții privind sprijinul financiar
Dispozițiile financiare sunt cuprinse
într-un capitol nou. Măsurile eligibile (articolele 20-23) sunt împărțite
în următoarele categorii: generale, de prevenire și pregătire,
de răspuns și transport; acestea includ sprijin pentru noile acțiuni
propuse mai sus. Sunt modificate și simplificate dispozițiile privind
sprijinul pentru transport din cadrul instrumentului actual, cu introducerea de
condiții revizuite pentru finanțare, prin majorarea ratelor de
cofinanțare până la 85 % din costurile eligibile totale și,
în mod excepțional, până la 100 %, în cazul în care sunt
întrunite anumite criterii.
Noile dispoziții propuse permit unui
stat membru să preia inițiativa de a solicita sprijin financiar din
partea UE pentru operațiunile care implică mai multe state membre
și unui stat membru afectat care solicită asistență să
solicite și cofinanțare pentru costurile de transport.
Sunt introduse, de asemenea, modificări la tipurile de intervenție
financiară pentru a permite rambursarea cheltuielilor și instituirea
de fonduri fiduciare. În caz de granturi și achiziții publice, nu va
fi necesară includerea de operațiuni privind răspunsul în situații
de urgență în programul anual de lucru al Comisiei (articolul 25).
Este necesar ca dispozițiile financiare cuprinse în prezenta decizie
să se aplice de la 1 ianuarie 2014, întrucât acestea sunt legate de cadrul
financiar multianual 2014-2020.
(g)
Temei juridic
Temeiul juridic al prezentei propuneri este
constituit de articolul 196 din Tratatul privind funcționarea Uniunii
Europene.
(h)
Principiul subsidiarității
Obiectivele propunerii nu pot fi
îndeplinite în suficientă măsură de statele membre,
acționând individual.
Mecanismul a fost instituit deoarece
dezastrele majore pot depăși capacitățile de răspuns
ale oricărui stat membru, care nu mai poate acționa pe cont propriu.
Măsurile UE în acest domeniu implică gestionarea situațiilor cu
o componentă transnațională/multinațională pronunțată,
care necesită în mod obligatoriu coordonarea generală și acțiunea
concertată, depășind nivelul național. Activitatea
comună de prevenire și gestionare a riscurilor poate înregistra
progrese mai rapide datorită schimbului de experiență și
coerenței sporite la nivelul UE.
Luând în considerare beneficiile cu privire
la reducerea pierderilor de vieți omenești și a daunelor cauzate
mediului, economice și materiale, propunerea are în mod clar o valoare
adăugată europeană. Aceasta permite statelor membre să
contribuie în mod mai eficient la asistența acordată de UE în cadrul
mecanismului și să beneficieze de coordonare și cooperare
îmbunătățite. Propunerea ar optimiza nivelul de pregătire
pentru dezastre de mare amploare și ar crea o politică mai
coerentă de gestionare a riscurilor în caz de dezastre. Un răspuns
coerent și eficient ar fi asigurat prin capacitatea de răspuns rapid
disponibilă pentru a furniza ajutor oriunde este necesar.
În plus, propunerea asigură economii
de scară, cum ar fi o logistică și un transport eficiente din
punct de vedere al costurilor, un răspuns coerent și eficient prin
ansamblul de capacități puse în comun pe bază voluntară
și o mai bună utilizare a resurselor limitate prin utilizarea în
comun a capacităților finanțate de UE.
(i)
Principiul proporționalității
Propunerea nu depășește ceea
ce este necesar pentru îndeplinirea obiectivelor. Aceasta abordează
neajunsurile care au fost identificate în cadrul intervențiilor anterioare
și are la bază mandatele acordate de Consiliu și Parlamentul
European.
Sarcinile administrative care revin Uniunii
și statelor membre sunt limitate și nu depășesc ceea ce
este necesar pentru îndeplinirea obiectivelor revizuirii. Procedura de
certificare și înregistrare a capacităților este simplă
și va fi executată prin intermediul sistemului comun de comunicare
și informare în caz de urgență (CECIS)[17]. Statele membre au doar obligația
de a informa Comisia asupra finalizării planurilor de gestionare a
riscurilor, pentru a asigura coerența cu activitățile de
planificare prealabilă și elaborare de scenarii.
Pentru prezentarea cererilor de finanțare
nu este necesar niciun format specific în afara cerințelor Regulamentului
financiar. S-a acordat o atenție deosebită asigurării nivelului
necesar de flexibilitate și a posibilității întreprinderii de acțiuni
urgente în cadrul procedurilor de urmat în caz de dezastre majore.
(j)
Alegerea instrumentului
Propunere de decizie a Parlamentului
European și a Consiliului.

4.
IMPLICAȚII BUGETARE

Comunicarea Comisiei privind „Un buget
pentru Europa 2020”[18]
prevede angajamente bugetare pentru politica în materie de protecție
civilă la nivelul UE de 513 milioane EUR în conformitate cu prețurile
curente, după cum urmează: 276 de milioane EUR pe teritoriul Uniunii
și 237 de milioane EUR pentru operațiuni în afara Uniunii.
2011/0461 (COD)
Propunere de
DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN
ŞI A CONSILIULUI
privind un mecanism al Uniunii de
protecție civilă
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL
EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 196,
având în vedere propunerea Comisiei
Europene,
după transmiterea proiectului de act
legislativ către parlamentele naționale,
hotărând în conformitate cu procedura
legislativă ordinară,
întrucât:
(1)
Ca urmare a creșterii semnificative a
numărului și gravității dezastrelor naturale și
provocate de om în ultimii ani și dat fiind că dezastrele viitoare ar
putea să atingă cote extreme și să prezinte un grad ridicat
complexitate, cu consecințe extinse și pe termen mai lung, rezultând,
în special, din schimbările climatice și din interacțiunea potențială
între mai multe pericole naturale și tehnologice, devine tot mai
importantă o abordare integrată a gestionării dezastrelor.
Uniunea trebuie să sprijine, să coordoneze și să completeze
acțiunile statelor membre în materie de protecție civilă în
vederea îmbunătățirii eficienței sistemelor de prevenire,
pregătire și răspuns în caz de dezastre naturale și
provocate de om.
(2)
S-a creat un mecanism de protecție
civilă prin Decizia 2001/792/CE, Euratom a Consiliului din 23 octombrie 2001
de instituire a unui mecanism comunitar de favorizare a unei cooperări
consolidate în cadrul intervențiilor de urgență care țin de
protecția civilă[19],
modificată prin Decizia 2007/779/CE, Euratom a Consiliului de instituire a
unui mecanism comunitar de protecție civilă [20]. Finanțarea mecanismului
menționat s-a asigurat prin Decizia 2007/162/CE, Euratom a Consiliului din
5 martie 2007 de instituire a unui instrument financiar de
protecție civilă[21], prin care s-a prevăzut
acordarea de asistență financiară ca o contribuție la
îmbunătățirea eficienței răspunsului la situațiile
de urgență majoră, cât și pentru îmbunătățirea
măsurilor preventive și de pregătire pentru toate tipurile de
situații de urgență, inclusiv continuarea măsurilor
adoptate anterior în cadrul Deciziei 1999/847/CE a Consiliului din 9 decembrie 1999
de instituire a unui program de acțiune comunitară în domeniul
protecției civile[22].
Instrumentul financiar expiră la 31 decembrie 2013.
(3)
Protecția care urmează a fi
asigurată prin mecanismul de protecție civilă la nivelul Uniunii
trebuie să acopere în primul rând persoanele, dar și mediul și
bunurile materiale, inclusiv patrimoniul cultural, împotriva tuturor
dezastrelor naturale și provocate de om, inclusiv a actelor de terorism
și a accidentelor tehnologice, radiologice și de mediu, a
poluării marine și a situațiilor de urgență acută
în domeniul sănătății, care survin pe teritoriul sau în
afara Uniunii. Asistența în materie de protecție civilă și
în alte situații de urgență poate fi solicitată în toate
aceste cazuri de dezastre pentru a suplimenta capacitățile de
răspuns ale țării afectate.
(4)
Mecanismul de protecție civilă
constituie o expresie vizibilă a solidarității europene prin
asigurarea unei contribuții practice și în timp util la prevenirea
dezastrelor și pregătirea pentru acestea, precum și la
răspunsul în caz de dezastre majore și de iminență a
acestora. Prezenta decizie nu ar trebui, prin urmare, să aducă
atingere drepturilor și obligațiilor reciproce ale statelor membre
care decurg din tratatele bilaterale sau multilaterale și care se
raportează la aspectele vizate de prezenta decizie și nici
responsabilității statelor membre de a proteja persoanele, mediul
și bunurile materiale de pe teritoriul lor.
(5)
Mecanismul trebuie să țină seama
de legislația relevantă a Uniunii și de angajamentele internaționale
și să exploateze sinergiile cu alte inițiative relevante la
nivelul Uniunii, precum Programul european de monitorizare a Pământului
(GMES), Programul european privind protecția infrastructurilor critice
(PEPIC) și Mediul comun de realizare a schimbului de informații
(CISE).
(6)
Mecanismul trebuie să includă un cadru
general de politică pentru acțiunile de prevenire a riscurilor de
dezastre la nivelul Uniunii având drept obiectiv asigurarea unui nivel ridicat
de protecție și rezistență în caz de dezastre prin
prevenirea sau reducerea efectelor acestora și prin promovarea unei
culturi a prevenirii. Planurile de gestionare a riscurilor sunt esențiale
pentru asigurarea unei abordări integrate a gestionării dezastrelor,
prin corelarea acțiunilor de prevenire a riscurilor, de pregătire
și răspuns. Prin urmare, mecanismul trebuie să includă un
cadru general pentru comunicarea și punerea în aplicare a acestora.
(7)
Prevenirea este de importanță
majoră pentru protecția împotriva dezastrelor și necesită
măsuri suplimentare, astfel cum se prevede în Concluziile Consiliului din 30 noiembrie
2009 și în Rezoluția Parlamentului European din 21 septembrie 2010
referitoare la Comunicarea Comisiei: „O abordare comunitară în
privința prevenirii dezastrelor naturale și a celor provocate de om[23]”.
(8)
O analiză generală a riscurilor la
nivelul UE, care valorifică eforturile depuse la nivel național
pentru evaluarea riscurilor, va permite obținerea unei valori
adăugate sub forma unui scenariu avansat și a unor planuri de
intervenție în vederea coordonării în condiții optime a acțiunilor
de răspuns, pregătire și prevenire la nivel european.
(9)
Contribuind la dezvoltarea suplimentară a
sistemelor de detectare și avertizare timpurie, Uniunea trebuie să
acorde asistență statelor membre pentru reducerea la minimum a
intervalului de timp necesar pentru răspuns în caz de dezastre și
pentru alertare a cetățenilor Uniunii. Aceste sisteme trebuie să
ia în considerare și să valorifice sursele și sistemele de
informare existente și viitoare.
(10)
Mecanismul trebuie să includă un cadru
general de politică având drept obiectiv îmbunătățirea
continuă a nivelului de pregătire al sistemelor de protecție
civilă, al personalului și cetățenilor la nivelul Uniunii.
Cadrul menționat cuprinde programe de formare și o rețea de
formare, la nivel de Uniune și de stat membru, în materie de prevenire,
pregătire și răspuns în caz de dezastre, astfel cum se prevede
în Concluziile Consiliului din 14 noiembrie 2008 privind acordurile pentru
formarea în domeniul gestionării dezastrelor la nivel european.
(11)
Alte măsuri pregătitoare constau în
punerea în comun a informațiilor privind resursele medicale necesare
și încurajarea utilizării de noi tehnologii. În conformitate cu
articolul 346 din tratat, niciun stat membru nu poate fi obligat să
furnizeze informații a căror divulgare o consideră contrară
intereselor sale fundamentale de securitate.
(12)
La nivelul Uniunii se urmărește
dezvoltarea unor module de intervenție pentru furnizarea de asistență
în materie de protecție civilă, constând în resursele unuia sau mai
multor state membre, care vizează obținerea unei
interoperabilități depline, pentru a contribui la dezvoltarea unei
capacități de răspuns rapid în domeniul protecției civile.
Modulele trebuie să fie organizate la nivelul statelor membre și se
află sub conducerea și sub comanda acestora.
(13)
Mecanismul trebuie să permită
mobilizarea și să faciliteze coordonarea intervențiilor pentru
furnizarea de asistență. Cooperarea consolidată trebuie să
aibă la bază o structură organizată la nivelul Uniunii care
cuprinde un Centru de răspuns pentru situații de urgență, o
Capacitate europeană de răspuns în situații de urgență
sub forma unui ansamblu de capacități alocate în prealabil, puse în
comun pe bază voluntară de către statele membre, experți
special instruiți, un sistem comun de comunicare și informare în
situații de urgență gestionat de Comisie și punctele de
contact din statele membre. Aceasta ar trebui să asigure un cadru pentru
colectarea informațiilor validate privind situațiile de urgență,
pentru difuzarea acestor informații către statele membre, precum
și pentru schimburile de experiență în urma acestor intervenții.

(14)
Pentru optimizarea planificării operațiunilor
de răspuns în caz de dezastre și în vederea asigurării
disponibilității capacităților esențiale, sunt
necesare următoarele măsuri: elaborarea de scenarii de referință
pentru principalele tipuri de dezastre, cartografierea capacităților
esențiale existente în statele membre, elaborarea de planuri de
intervenție în vederea desfășurării acestor capacități
și dezvoltarea unei Capacități europene de răspuns în
situații de urgență sub forma unui ansamblu de capacități
alocate în prealabil, puse în comun pe bază voluntară de către
statele membre. Ar putea fi desfășurate și exerciții vizând
planurile de intervenție pentru a se stabili dacă există lacune
în cadrul capacităților de răspuns în situații de
urgență disponibile în statele membre care pot fi acoperite cu
capacități care urmează a fi dezvoltate cu sprijinul Uniunii
și care vor fi puse în comun pe teritoriul Uniunii.
(15)
În ceea ce privește intervențiile
pentru furnizarea de asistență privind răspunsul în caz de
dezastre în afara Uniunii, mecanismul trebuie să faciliteze și
să sprijine acțiunile întreprinse de statele membre și de Uniune
în ansamblul său pentru a promova coerența activității în
materie de protecție civilă la nivel internațional. Organizația
Națiunilor Unite, acolo unde este prezentă, are rol de coordonare
generală a operațiunilor de asistență din țările
terțe. Asistența furnizată în cadrul mecanismului trebuie
să fie coordonată cu măsurile adoptate de Organizația Națiunilor
Unite și alți actori relevanți în plan internațional pentru
a eficientiza la maximum utilizarea resurselor disponibile și pentru a
evita suprapunerea inutilă a eforturilor. Coordonarea consolidată a
asistenței în materie de protecție civilă prin intermediul
mecanismului reprezintă o condiție esențială pentru sprijinirea
eforturilor generale de coordonare și pentru asigurarea unei contribuții
substanțiale din partea Uniunii la efortul general de asistență.
În caz de dezastre majore, când asistența este oferită atât în temeiul
mecanismului, cât și al Regulamentului (CE) nr. 1257/96 al Consiliului din
20 iunie 1996 privind ajutorul umanitar[24], Comisia trebuie să
asigure eficiența, coerența și complementaritatea
răspunsului global al Uniunii, cu respectarea consensului european privind
ajutorul umanitar[25].
(16)
Este necesară îmbunătățirea
disponibilității mijloacelor de transport pentru a sprijini
dezvoltarea unei capacități de răspuns rapid la nivelul Uniunii.
Uniunea trebuie să sprijine și să completeze eforturile statelor
membre facilitând punerea în comun a resurselor de transport ale statelor
membre și contribuind, în cazul în care este necesar, la finanțarea
de mijloace de transport suplimentare, cu condiția îndeplinirii anumitor
criterii.
(17)
Intervențiile pentru furnizarea de asistență
trebuie să facă obiectul unei coordonări integrale la fața
locului, astfel încât să se îmbunătățească în
cea mai mare măsură eficiența și să se asigure accesul
la populațiile afectate. Comisia trebuie să furnizeze sprijin
logistic adecvat pentru echipele de experți trimise la fața locului.
(18)
Mecanismul trebuie să fie, de asemenea,
utilizat pentru a sprijini acordarea de asistență consulară
către cetățenii Uniunii în situații de urgență
majoră în state terțe, dacă aceasta este solicitată de
autoritățile consulare ale unui stat membru pentru proprii cetățeni
sau de către statul-pilot sau statul membru care coordonează asistența
pentru toți cetățenii Uniunii. Conceptul de stat-pilot trebuie
înțeles în conformitate cu Liniile directoare ale Uniunii Europene privind
punerea în aplicare a conceptului de stat-pilot în domeniul consular[26].
(19)
În cazul în care se ia în considerare utilizarea
de capacități militare în vederea asigurării unui nivel
corespunzător al operațiunilor de protecție civilă,
cooperarea cu serviciile militare trebuie să urmeze modalitățile,
procedurile și criteriile stabilite de Consiliu sau de organismele
competente ale acestuia în vederea punerii la dispoziția mecanismului a
capacităților militare relevante pentru protecția populației
civile.
(20)
Este necesară asigurarea posibilității
de participare a statelor membre ale Asociației Europene a Liberului
Schimb (AELS) care sunt membre ale Spațiului Economic European (SEE), a țărilor
aderente, țărilor candidate și potențial candidate.
(21)
În vederea asigurării unor condiții
uniforme de punere în aplicare a prezentei decizii, trebuie să se confere
Comisiei competențe de executare. Aceste competențe trebuie să
fie exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al
Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de
stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de
control de către statele membre al exercitării competențelor de
executare de către Comisie, în special în conformitate cu procedura de
examinare.[27]
(22)
Obiectivul prezentei decizii nu poate fi
îndeplinit în suficientă măsură de către statele membre
și, având în vedere amploarea sau efectele măsurilor propuse și
luând în considerare beneficiile care rezultă din operarea mecanismului
din punct de vedere al reducerii pierderilor de vieți omenești
și a daunelor materiale, poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii. În
cazul în care o situație de urgență majoră
depășește capacitățile de răspuns ale statului
membru afectat, statul respectiv trebuie să aibă posibilitatea de a
recurge la mecanism pentru a suplimenta resursele proprii în materie de protecție
civilă și de alte tipuri, pentru răspuns în situații de
urgență. Prin urmare, Uniunea poate adopta măsuri în
conformitate cu principiul subsidiarității instituit prin articolul 5
din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul
proporționalității definit la articolul menționat anterior,
prezenta decizie nu depășește ceea ce este necesar pentru
îndeplinirea obiectivului în cauză.
(23)
Prezenta decizie nu aduce atingere acțiunilor
care intră sub incidența Regulamentului (CE) nr. 1717/2006 al
Parlamentului European și al Consiliului din 15 noiembrie 2006 de
instituire a unui instrument de stabilitate[28][se
actualizează pentru perioada 20142020, după adoptare], măsurile
adoptate în domeniul sănătății publice, în conformitate cu
legislația Uniunii cu privire la programele de acțiune ale Uniunii în
domeniul sănătății sau măsurile în domeniul
siguranței consumatorului adoptate în conformitate cu Decizia nr. 1926/2006/CE
a Parlamentului European și a Consiliului din 18 decembrie 2006 de
stabilire a unui program de acțiune comunitară în domeniul politicii
de protecție a consumatorilor (2007-2013)[29]
[se actualizează pentru perioada 2014-2020, după adoptare].
(24)
Din motive de coerență, acțiunile
care intră sub incidența Deciziei 2007/124/CE, Euratom a Consiliului
din 12 februarie 2007 de stabilire pentru perioada 2007-2013 [se
actualizează pentru perioada 2014-2020, după adoptare], în cadrul
programului general „Securitate și protecția libertăților”,
a programului specific „Prevenirea, pregătirea și gestionarea
consecințelor terorismului și ale altor riscuri legate de securitate”[30] sau care vizează menținerea
ordinii publice și apărarea securității interne nu fac
obiectul prezentei decizii. Prezenta decizie nu se aplică în cazul
activităților prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1257/96 al
Consiliului din 20 iunie 1996 privind ajutorul umanitar[31].
(25)
Dispozițiile prezentei decizii nu aduc
atingere adoptării de acte obligatorii din punct de vedere juridic în
temeiul Tratatului Euratom prin care se instituie măsuri specifice pentru
situații de urgență nucleară sau radiologică.
(26)
În ceea ce privește dezastrele cauzate de
acțiuni teroriste, accidente nucleare sau radiologice, mecanismul trebuie
să prevadă doar acțiunile de pregătire și răspuns
care se înscriu în domeniul protecției civile.
(27)
Prezenta decizie reglementează acțiunile
de prevenire, pregătire și răspuns în domeniul poluării
marine cu excepția acțiunilor prevăzute de Regulamentul (CE) nr.
1406/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 iunie 2002 de
instituire a unei Agenții Europene pentru Siguranță
Maritimă [se actualizează după adoptarea noului act].
(28)
În vederea asigurării de către Comisie
a punerii în aplicare a prezentei decizii, Comisia poate finanța
activitățile legate de pregătirea, monitorizarea, controlul,
auditarea și evaluarea necesare pentru gestionarea programului și
îndeplinirea obiectivelor acestuia.
(29)
Rambursarea cheltuielilor și acordarea de
contracte de achiziții publice și granturi în temeiul Instrumentului
financiar de protecție civilă se vor pune în aplicare în conformitate
cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002
privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților
Europene[32]
(Regulamentul financiar). Datorită naturii specifice a acțiunilor în
materie de protecție civilă, este necesar să se prevadă
posibilitatea acordării de granturi și persoanelor de drept privat.
Este important, de asemenea, să se respecte normele regulamentului menționat
anterior, în special în ceea ce privește principiile economiei, eficienței
și eficacității prevăzute în cadrul acestuia.
(30)
Interesele financiare ale Uniunii trebuie
protejate prin măsuri corespunzătoare pe întreg parcursul ciclului
cheltuielilor, inclusiv pentru prevenirea, identificarea și investigarea
neregulilor, recuperarea fondurilor pierdute, plătite în mod necuvenit sau
utilizate incorect și, acolo unde este cazul, aplicarea de penalități.
Este necesară adoptarea de măsuri corespunzătoare pentru
prevenirea neregulilor și fraudei și efectuarea demersurilor necesare
pentru recuperarea fondurilor pierdute, plătite în mod necuvenit sau
utilizate incorect, în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95
al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor
financiare ale Comunităților Europene[33], Regulamentul (Euratom, CE)
nr. 2185/96 al Consiliului din 11 noiembrie 1996 privind controalele și
inspecțiile la fața locului efectuate de Comisie în scopul
protejării intereselor financiare ale Comunităților Europene
împotriva fraudei și a altor abateri[34]
și Regulamentul (CE) nr. 1073/1999 al Parlamentului European și al
Consiliului din 25 mai 1999 privind investigațiile efectuate de Oficiul
European de Luptă Antifraudă (OLAF)[35].
(31)
Pentru perioada 2014-2020, prezenta decizie prevede
o sumă de referință care să constituie referința
primară în sensul punctului [17] din Acordul interinstituțional din
XX/YY/2012 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind
cooperarea în domeniul bugetar și buna gestiune financiară, pentru
autoritatea bugetară în cursul procedurii bugetare anuale. Această
sumă de referință provine, în parte, din cadrul rubricii 3:
„Securitate și cetățenie” și, în parte, din cadrul rubricii
4: „Europa globală” din cadrul financiar 2014-2020.
(32)
Este necesar ca dispozițiile financiare
cuprinse în prezenta decizie să se aplice de la 1 ianuarie 2014,
întrucât acestea sunt legate de cadrul financiar multianual 2014-2020.
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
CAPITOLUL I
Obiectiv, domeniu
de aplicare și definiții
Articolul 1
Obiectiv
general și obiect
1.
Mecanismul de protecție civilă la
nivelul Uniunii (denumit în continuare „mecanismul”) are drept scop
sprijinirea, coordonarea și suplimentarea acțiunilor statelor membre
în materie de protecție civilă pentru îmbunătățirea
eficienței sistemelor de prevenire, pregătire și răspuns în
caz de dezastre naturale și provocate de om.
2.
Protecția care urmează a fi
asigurată prin mecanism acoperă în primul rând persoanele, dar
și mediul și bunurile materiale, inclusiv patrimoniul cultural,
împotriva tuturor dezastrelor naturale și provocate de om, inclusiv a
actelor de terorism, a accidentelor tehnologice, radiologice și de mediu,
a poluării marine și a situațiilor de urgență
acută în domeniul sănătății, care survin pe teritoriul
sau în afara Uniunii.
3.
Intervenția Uniunii sporește
capacitatea de prevenire, pregătire și răspuns a statelor membre
pentru a face față unor dezastre majore, reducându-se la minimum pierderile
de vieți omenești și cele materiale. Obiectivul prezentei
decizii nu poate fi îndeplinit în suficientă măsură de statele
membre acționând individual și, având în vedere amploarea sau
efectele acțiunilor propuse, se poate realiza mai bine la nivelul Uniunii.
4.
Prezenta decizie instituie normele generale
și normele pentru furnizarea de asistență financiară în
temeiul mecanismului.
5.
Mecanismul nu afectează responsabilitatea
statelor membre de a proteja persoanele, mediul și bunurile materiale de
pe teritoriul lor împotriva dezastrelor și de a-și dota sistemele
proprii de gestionare a situațiilor de urgență cu suficiente
capacități, astfel încât să le permită să acționeze
în mod corespunzător în caz de dezastre de o magnitudine și
natură care pot fi în mod rezonabil anticipate și preîntâmpinate.
6.
Mecanismul nu aduce atingere obligațiilor
care decurg din legislația existentă în materie a Uniunii sau a
Comunității Europene a Energiei Atomice sau din acordurile
internaționale existente.
7.
Prezenta decizie nu se aplică în cazul acțiunilor
întreprinse în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1717/2006, al Regulamentului
(CE) nr. 1257/96, al Regulamentului (CE) nr. 1406/2002 [și al legislației
în vigoare la nivelul Uniunii cu privire la programele de acțiune în
domenii precum sănătatea, afacerile interne și justiția].
Articolul 2
Domeniu
de aplicare
1.
Prezenta decizie se aplică în cazul
măsurilor preventive și de pregătire pentru toate tipurile de
dezastre de pe teritoriul Uniunii și al țărilor menționate
la articolul 28.
8.
Prezenta decizie se aplică în cazul acțiunilor
de asistență întreprinse pentru a răspunde la consecințele
adverse imediate ale unui dezastru major, indiferent de natura acestuia, pe
teritoriul sau în afara Uniunii, în cazul în care se formulează o
solicitare de asistență în conformitate cu prezenta decizie.
9.
Prezenta decizie ține seama de
necesitățile speciale ale regiunilor izolate, ultraperiferice,
insulare sau ale altor regiuni de pe teritoriul Uniunii în caz de dezastre.
Articolul 3
Obiective
specifice
1.
Mecanismul sprijină, coordonează sau
suplimentează cooperarea consolidată între Uniune și statele
membre în vederea realizării următoarelor obiective specifice:
(a)
asigurarea unui nivel ridicat de protecție
împotriva dezastrelor prin prevenirea sau reducerea efectelor acestora și
prin promovarea unei culturi a prevenirii;
(b)
îmbunătățirea pregătirii
și capacității de răspuns ale Uniunii în caz de dezastre;
(c)
facilitarea unor intervenții de urgență
rapide și eficiente în caz de dezastre majore sau de iminență a
acestora.
10.
Progresele înregistrate în îndeplinirea obiectivelor
specifice prevăzute la alineatul (1) se evaluează prin indicatori care
se referă inter alia la:
(a)
progresele înregistrate în punerea în aplicare a
cadrului de prevenire a dezastrelor, măsurate prin numărul de state
membre care dețin planuri de gestionare a dezastrelor, astfel cum sunt
prevăzute la articolul 4;
(d)
progresele înregistrate în creșterea
nivelului de pregătire pentru dezastre, măsurate prin numărul de
capacități de răspuns disponibile pentru intervenții în caz
de urgență în cadrul mecanismului și prin gradul de
interoperabilitate a acestora;
(e)
progresele înregistrate în îmbunătățirea
răspunsului la dezastre, măsurate prin viteza și gradul de
coordonare a intervențiilor în cadrul mecanismului și adecvarea
asistenței furnizate față de necesitățile existente pe
teren.
Indicatorii se utilizează pentru
monitorizarea, evaluarea și revizuirea performanțelor, după caz.
Articolul 4
Definiții
În sensul prezentei decizii, se aplică
următoarele definiții:
1.
„dezastru” înseamnă orice situație
care are sau poate avea efecte negative asupra persoanelor, a mediului sau a
bunurilor materiale;
11.
„dezastru major” înseamnă orice situație
care are sau poate avea efecte negative asupra persoanelor, a mediului sau a
bunurilor materiale și care poate duce la o solicitare de asistență
în temeiul mecanismului;
12.
„răspuns” înseamnă orice acțiune
adoptată în temeiul mecanismului în timpul sau după producerea unui
dezastru major, în scopul înlăturării consecințelor imediate ale
acestuia;
13.
„pregătire” înseamnă disponibilitatea
și capacitatea persoanelor și a mijloacelor materiale de a asigura un
răspuns rapid și eficient în caz de urgență, obținute
ca urmare a unor acțiuni prealabile;
14.
„prevenire” înseamnă orice acțiune
care are drept scop reducerea riscurilor sau prevenirea vătămării
persoanelor și a daunelor asupra mediului sau a bunurilor materiale ca
urmare a dezastrelor;
15.
„avertizare timpurie” înseamnă furnizarea
în timp util și eficace de informații care permit întreprinderea de acțiuni
în vederea evitării sau reducerii riscurilor și asigurării
pregătirii pentru un răspuns eficace;
16.
„modul” înseamnă o organizare a
capacităților statelor membre autosuficientă și
autonomă, predefinită, bazată pe sarcini și necesități,
sau o echipă mobilă operațională a statelor membre, care
reprezintă o combinație de resurse umane și materiale care poate
fi definită sub aspectul capacității sale de intervenție
sau prin sarcina (sarcinile) pe care este capabilă să le
îndeplinească;
17.
„evaluare a riscurilor” înseamnă procesul
intersectorial global de identificare, analiză și evaluare a
riscurilor, desfășurat în scopul evaluărilor la nivel național.
18.
„plan de gestionare a riscurilor” înseamnă
un instrument de planificare elaborat de un stat membru pentru anticiparea
riscurilor, estimarea impactului acestora și dezvoltarea, selecționarea
și punerea în aplicare a unor măsuri de diminuare a riscurilor
și a impactului pe care îl exercită și de adaptare la acestea,
într-o manieră eficientă din punct de vedere al costurilor, precum
și pentru instituirea cadrului de integrare într-un plan global comun a
instrumentelor de gestionare a riscurilor specifice unor sectoare diferite sau a
unui anumit risc;
19.
„sprijin din partea țării-gazdă”
înseamnă orice acțiune întreprinsă în etapele de pregătire
și răspuns de către țara care primește asistență
și țările de tranzit pentru îndepărtarea obstacolelor
previzibile din calea furnizării și utilizării asistenței
internaționale;
20.
„capacitate de răspuns” înseamnă
asistența care poate fi furnizată prin mecanism la cerere, inclusiv module,
echipamente, ajutoare, expertiză și servicii.
CAPITOLUL II
Prevenire
Articolul 5
Măsuri de prevenire
În vederea
îndeplinirii obiectivelor și acțiunilor în materie de prevenire,
Comisia:
(a)
întreprinde acțiuni în vederea îmbunătățirii
bazei de cunoștințe privind riscurile de dezastre și
facilitează schimbul de cunoștințe, bune practici și
informații;
(k)
sprijină și promovează evaluarea
și cartografierea riscurilor de către statele membre;
(l)
elaborează și actualizează cu
regularitate o analiză generală a riscurilor naturale și create
de om cu care se poate confrunta Uniunea, având în vedere impactul viitor al
schimbărilor climatice;
(m)
promovează și sprijină elaborarea
și punerea în aplicare a planurilor de gestionare a riscurilor ale
statelor membre, inclusiv a orientărilor privind conținutul acestora
și furnizează stimulente corespunzătoare, în cazul în care acest
lucru este necesar;
(n)
crește gradul de sensibilizare în
legătură cu importanța prevenirii riscurilor și
sprijină statele membre în demersurile lor de informare, educare și
sensibilizare a publicului;
(o)
sprijină statele membre și țările
terțe menționate la articolul 28 în demersurile lor de prevenire a
dezastrelor majore;
(p)
își asumă sarcini suplimentare de
prevenire necesare îndeplinirii obiectivului prevăzut la articolul 3
alineatul (1) litera (a).
Articolul 6
Planuri de gestionare a riscurilor
1.
În vederea asigurării unei cooperări
eficiente în temeiul mecanismului, statele membre transmit Comisiei planurile
proprii de gestionare a riscurilor.
21.
Planurile de gestionare a riscurilor trebuie
să țină seama de evaluările la nivel național ale
riscurilor și de alte evaluări relevante ale riscurilor și vor
fi coerente cu alte planuri relevante în vigoare în statul membru în
cauză.
22.
Statele membre trebuie să asigure până
cel târziu la sfârșitul anului 2016 pregătirea planurilor proprii de
gestionare a riscurilor și comunicarea acestora către Comisie în cea
mai recentă variantă actualizată.
CAPITOLUL III
Pregătire
Articolul 7
Acțiuni
generale în materie de pregătire ale Comisiei
Comisia întreprinde următoarele acțiuni
în materie de pregătire:
(a)
instituie și gestionează un Centru de
răspuns pentru situații de urgență (CRSU), care
asigură o capacitate operațională de 24 de ore din 24, 7 zile pe
săptămână și deservește statele membre și Comisia
în sensul mecanismului;
(q)
gestionează sistemul comun de comunicare
și informare în caz de urgență (CECIS) pentru a permite
comunicarea și schimbul de informații între CRSU și punctele de
contact din statele membre;
(r)
contribuie la dezvoltarea unor sisteme de
detectare, avertizare timpurie și alertă rapidă în caz de
dezastre pentru a permite un răspuns rapid și contribuie la
promovarea interconexiunilor și conexiunilor acestora cu CRSU și
CECIS; sistemele menționate trebuie să ia în considerare și
să valorifice sursele și sistemele de informare, monitorizare și
detectare existente și viitoare;
(s)
creează și menține capacitatea de
mobilizare și trimitere, în cel mai scurt timp, a unor echipe de experți
cu următoarele responsabilități:
–
evaluarea necesităților existente în
statul care solicită asistență,
–
facilitarea, atunci când este necesar, a
coordonării la fața locului a operațiunilor de asistență
în situații de urgență și, în cazul în care este necesar
și după caz, asigurarea legăturii cu autoritățile
competente ale statului care solicită asistență,
–
sprijinirea statului solicitant cu
expertiză în domeniul acțiunilor de prevenire, pregătire sau
răspuns;
(t)
creează și menține capacitatea de
furnizare de sprijin logistic și asistență pentru echipele de experți,
module și alte capacități de răspuns desfășurate
în temeiul mecanismului, precum și pentru alți actori de la fața
locului;
(u)
furnizează asistență pentru
statele membre în prepoziționarea mijloacelor de răspuns pentru situații
de urgență în cadrul platformelor logistice de pe teritoriul Uniunii;
(v)
adoptă orice alte acțiuni de sprijin
și complementare necesare în cadrul mecanismului în vederea
realizării obiectivului prevăzut la articolul 3 alineatul (1) litera
(b).
Articolul
8
Module
1.
Statele membre depun eforturi în vederea
dezvoltării de module, în special pentru a răspunde necesităților
prioritare de intervenție sau de sprijin în cadrul mecanismului.
23.
Modulele cuprind resursele puse la dispoziție
de unul sau mai multe state membre.
Modulele sunt capabile să
îndeplinească sarcini predefinite în materie de răspuns, în
conformitate cu orientările internaționale recunoscute și, prin
urmare, pot fi desfășurate într-un timp foarte scurt și pot opera
în mod autosuficient și autonom pentru o perioadă determinată de
timp.
Modulele sunt interoperabile cu alte module.
Acestea urmează sesiuni de formare și exerciții în vederea
îndeplinirii cerinței de interoperabilitate și se află sub
autoritatea unei persoane responsabile pentru funcționarea lor.
Modulele sunt capabile să ofere asistență
altor organisme ale Uniunii și/sau instituții internaționale, în
special ONU.
24.
Comisia susține eforturile de
îmbunătățire a interoperabilității modulelor, având în
vedere bunele practici la nivel de state membre și de pe plan internațional.
Articolul 9
Măsuri
generale în materie de pregătire ale statelor membre
1.
Statele membre identifică în avans modulele
sau alte capacități existente la nivelul serviciilor lor competente
și, în special, al serviciilor lor de protecție civilă sau al altor
servicii responsabile cu situațiile de urgență care pot fi
disponibile pentru intervenții sau pot fi constituite în termen foarte
scurt și desfășurate la fața locului, în general în termen
de 12 ore de la formularea unei solicitări de asistență. Acestea
trebuie să ia în considerare faptul că modulele sau alte
capacități pot depinde, din punct de vedere al alcătuirii lor,
de tipul de dezastre majore și de necesitățile speciale
corespunzătoare fiecărui astfel de tip.
25.
Statele membre identifică în avans experții
care pot participa ca membri ai echipelor de experți, astfel cum se
prevede la articolul 7 litera (d).
26.
Statele membre iau în considerare furnizarea,
conform necesităților, a altor tipuri de sprijin pentru intervenții
care poate fi pus la dispoziție de serviciile competente, cum ar fi
personal și echipamente specializate pentru a face față unui
anumit tip de dezastre, inclusiv în sensul articolului 16 alineatul (7),
și mobilizarea de resurse, care pot fi furnizate de organizații
neguvernamentale și alte entități relevante.
27.
Statele membre pot, sub rezerva restricțiilor
de securitate corespunzătoare, să furnizeze informații privind
capacitățile militare relevante care ar putea fi folosite, în
ultimă instanță, ca parte a asistenței în cadrul
mecanismului, cum ar fi transportul și sprijinul logistic sau medical.
28.
Statele membre furnizează Comisiei informații
relevante cu privire la experții, modulele și alte tipuri de sprijin
pentru intervenții menționate la alineatele (1) - (4), actualizând cu
promptitudine informațiile, atunci când este necesar.
29.
Statele membre desemnează punctele de
contact și informează Comisia în consecință.
30.
Statele membre adoptă măsurile
necesare pentru a furniza sprijin din partea țării-gazdă cu
privire la asistența primită din partea altor state membre.
31.
Statele membre, susținute de Comisie,
dacă solicită acest lucru, adoptă măsurile necesare pentru
a asigura transportul în timp util al asistenței pe care o oferă.
Articolul 10
Planificarea
operațiunilor
1.
Comisia și statele membre colaborează
pentru a îmbunătăți planificarea operațiunilor de
răspuns în cadrul mecanismului. În acest scop:
(a)
Comisia, acționând în cooperare cu statele
membre, elaborează scenarii de referință pentru dezastrele de pe
teritoriul și din afara Uniunii, luând în considerare planurile de
gestionare a riscurilor menționate la articolul 6;
(b)
statele membre identifică și
cartografiază capacitățile esențiale existente care ar
putea fi puse la dispoziție pentru răspuns în temeiul mecanismului în
cazul unor astfel de scenarii și informează Comisia asupra acestora;
(c)
Comisia, acționând în cooperare cu statele
membre, elaborează planuri de intervenție pentru
desfășurarea acestor capacități, inclusiv pentru transportul
acestora, și le revizuiește luând în considerare experiența acumulată
în urma situațiilor de urgență și a exercițiilor.
32.
Comisia și statele membre identifică
și asigură sinergii între asistența în natură și finanțarea
sub formă de ajutor umanitar furnizate de Uniune și statele membre în
cadrul planificării operațiunilor de răspuns în afara Uniunii.
Articolul 11
Capacitatea
europeană de răspuns în situații de urgență
1.
Se instituie Capacitatea europeană de
răspuns în situații de urgență sub forma unui ansamblu de
capacități de răspuns alocate în prealabil, puse în comun pe
bază voluntară de către statele membre.
33.
Pe baza scenariilor de referință,
Comisia, acționând în cooperare cu statele membre, definește natura
și numărul capacităților necesare în cadrul
Capacității europene de răspuns în situații de
urgență (denumite în continuare „obiective în materie de
capacitate”).
34.
Comisia definește cerințele de
calitate pentru capacitățile ce urmează a fi dedicate
Capacității europene de răspuns în situații de
urgență. Statele membre sunt responsabile de asigurarea faptului
că aceste capacități îndeplinesc cerințele de calitate.
35.
Comisia instituie și gestionează un
proces de certificare și înregistrare a capacităților pe care
statele membre le pun la dispoziția Capacității europene de
răspuns în situații de urgență.
36.
Statele membre, acționând voluntar,
identifică și înregistrează capacitățile dedicate
Capacității europene de răspuns în situații de
urgență. Înregistrarea modulelor multinaționale furnizate de
două sau mai multe state membre se realizează în comun, de către
toate statele membre implicate.
37.
Capacitățile înregistrate în cadrul
Capacității europene de răspuns în situații de
urgență sunt puse la dispoziție pentru operațiuni de
răspuns în situații de urgență în temeiul mecanismului, la
solicitarea Comisiei, prin CRSU. Statele membre informează Comisia cât mai
curând posibil cu privire la orice motive imperioase care le împiedică
să pună la dispoziție capacitățile respective într-o
anumită situație de urgență.
38.
În cazul desfășurării
capacităților, acestea rămân sub comanda și sub conducerea
statelor membre. Coordonarea între diversele capacități se
asigură de către Comisie prin CRSU. Capacitățile rămân
disponibile pentru utilizarea în scopuri naționale de către statele
membre atunci când nu sunt desfășurate în operațiunile din cadrul
mecanismului.
39.
Statele membre și Comisia asigură o
vizibilitate corespunzătoare a intervențiilor din partea
Capacității europene de răspuns în situații de
urgență.
Articolul 12
Abordarea
lacunelor în materie de capacitate
1.
Comisia monitorizează progresele
înregistrate în vederea îndeplinirii obiectivelor în materie de capacitate
și, acționând în cooperare cu statele membre, identifică lacunele
Capacității europene de răspuns în situații de
urgență.
40.
Comisia sprijină statele membre în vederea
abordării lacunelor în materie de capacitate și a eliminării
acestora în modul cel mai adecvat și mai eficient din punct de vedere al
costurilor, inclusiv prin următoarele metode:
(a)     sprijinirea statelor membre interesate
în sensul dezvoltării de capacități de răspuns care nu sunt
disponibile sau nu sunt disponibile în cantități suficiente în cadrul
Capacității europene de răspuns în situații de
urgență sau
(b)     dezvoltarea de capacități de
răspuns la nivelul Uniunii, în cazurile în care acest lucru este mai
eficient din punct de vedere al costurilor, care pot servi drept bază
comună de protecție împotriva riscurilor partajate.
41.
Capacitățile dezvoltate în
conformitate cu prezentul articol sunt controlate și gestionate de
către statele membre interesate. Comisia elaborează modele pentru
acordurile între Comisie și statele membre implicate. Statele membre care
gestionează capacitățile dețin responsabilitatea
înregistrării acestora în conformitate cu procedurile naționale.
42.
Capacitățile respective fac parte din
Capacitatea europeană de răspuns în situații de
urgență. Acestea sunt disponibile pentru operațiuni de
răspuns în situații de urgență în cadrul mecanismului, la
solicitarea Comisiei, prin CRSU. Atunci când nu sunt utilizate în cadrul
mecanismului, capacitățile rămân disponibile pentru a fi utilizate
în scopuri naționale de către statele membre care le
gestionează.
43.
Statele membre și Comisia asigură o
vizibilitate corespunzătoare a capacităților dezvoltate în
conformitate cu prezentul articol.
44.
Comisia informează Parlamentul European
și Consiliul la fiecare doi ani cu privire la progresele înregistrate în
îndeplinirea obiectivelor în materie de capacitate și la lacunele care
persistă în cadrul Capacității europene de răspuns în
situații de urgență.
45.
Comisia poate defini, prin intermediul unor acte
de punere în aplicare, următoarele modalități privind
dezvoltarea, gestionarea, întreținerea și punerea acestor capacități
la dispoziția statelor membre, prin intermediul mecanismului:
(a)
modalități de sprijinire a statelor
membre în vederea dezvoltării de capacități de răspuns care
nu sunt disponibile sau nu sunt disponibile în cantități suficiente în
cadrul Capacității europene de răspuns în situații de
urgență;
(d)
modalități de dezvoltare a unor
capacități de răspuns la nivelul Uniunii care să
servească drept bază comună de protecție împotriva
riscurilor partajate;
(e)
modalități de gestionare și întreținere
a capacităților menționate la literele (a) și (b);
(f)
modalități de punere la dispoziția
tuturor statelor membre a capacităților menționate la literele
(a) și (b) prin intermediul mecanismului.
46.
Normele de aplicare menționate se
adoptă în conformitate cu procedura de examinare prevăzută la
articolul 31 alineatul (2).
Articolul 13
Formare,
lecții învățate și diseminarea cunoștințelor
1.
Comisia îndeplinește următoarele
sarcini în ceea ce privește formarea, lecțiile învățate
și diseminarea cunoștințelor:
(a)
instituie un program de formare și o rețea
de formare pentru personalul responsabil cu protecția civilă și
alte activități de gestionare a situațiilor de urgență
în materie de prevenire, pregătire și răspuns în caz de
dezastre, cu scopul de a optimiza coordonarea, compatibilitatea și
complementaritatea între module și alte capacități
prevăzute la articolele 8, 9 și 11 și de a îmbunătăți
competențele experților, astfel cum se prevede la articolul 7 litera
(d); programul include cursuri și exerciții comune, precum și un
sistem de schimburi de experți care permite detașarea de personal în
alte state membre;
(g)
elaborează orientări privind formarea
în materie de protecție civilă pe teritoriul Uniunii și la nivel
internațional, inclusiv formarea în materie de prevenire, pregătire
și răspuns;
(h)
organizează și sprijină ateliere,
seminarii și proiecte-pilot asupra unor aspecte de importanță
majoră în materie de prevenire, pregătire și răspuns;
(i)
instituie un program pe tema lecțiilor
învățate din intervențiile, exercițiile și formarea
desfășurate în cadrul mecanismului, care să includă aspecte
relevante privind prevenirea, pregătirea și răspunsul, să
disemineze și să pună în aplicare, dacă este cazul,
rezultatele experienței acumulate;
(j)
stimulează și încurajează
introducerea și utilizarea de noi tehnologii în sensul mecanismului.
47.
La solicitarea unui stat membru, a unei terțe
țări, a Organizației Națiunilor Unite sau a agențiilor
acesteia, Comisia poate sprijini furnizarea de consultanță cu privire
la măsurile în materie de prevenire și pregătire prin trimiterea
unei echipe de experți la fața locului.
CAPITOLUL IV
Răspuns
Articolul 14
Notificări
cu privire la dezastre majore pe teritoriul Uniunii
1.
În caz de dezastru major pe teritoriul Uniunii
sau de iminență a acestuia, care produce sau poate produce efecte
transfrontaliere, statul membru în care s-a produs sau în care este probabil
să se producă dezastrul notifică, fără întârziere,
Comisia și celelalte state membre care pot fi afectate.
Primul paragraf nu se aplică în cazul în
care obligația de notificare a fost deja îndeplinită, în temeiul legislației
Uniunii, a Comunității Europene a Energiei Atomice sau al acordurilor
internaționale existente.
48.
În caz de dezastru major pe teritoriul Uniunii
sau de iminență a acestuia, care poate determina o solicitare de
asistență din partea unuia sau mai multor state membre, statul membru
în care s-a produs sau în care este probabil să se producă situația
de urgență notifică, fără întârziere, Comisia, în
cazul în care poate fi anticipată o posibilă solicitare de asistență
prin CRSU, pentru a permite Comisiei, după caz, să informeze
celelalte state membre și să activeze serviciile sale competente.
49.
Notificările menționate la alineatele 1
și 2 se transmit în mod corespunzător prin CECIS.
Articolul 15
Răspuns
în caz de dezastre majore pe teritoriul Uniunii
1.
În caz de dezastru major pe teritoriul Uniunii
sau de iminență a acestuia, un stat membru poate solicita asistență
prin CRSU. Solicitarea trebuie să fie cât mai detaliată.
50.
În situațiile cu risc sporit, un stat
membru poate solicita asistență și sub forma unei prepoziționări
temporare a capacităților de răspuns.
51.
La primirea unei solicitări de asistență,
Comisia acționează, în mod corespunzător și fără
întârziere, după cum urmează:
(a)
transmite solicitarea punctelor de contact din
alte state membre;
(k)
colectează informații validate cu
privire la dezastru și le difuzează către statele membre;
(l)
propune un plan de răspuns având la
bază necesitățile de pe teren și planuri de
intervenție elaborate în prealabil și invită statele membre
să desfășoare capacități specifice din cadrul
Capacității europene de răspuns în situații de
urgență, în conformitate cu planul;
(m)
facilitează mobilizarea de echipe, experți,
module și a altor mijloace de intervenție decât cele din cadrul Capacității
europene de răspuns în situații de urgență;
(n)
întreprinde acțiunile suplimentare necesare
pentru îndeplinirea obiectivului prevăzut la articolul 3 alineatul (1)
litera (c).
52.
Orice stat membru căruia îi este
adresată o solicitare de asistență decide cu promptitudine
dacă este în măsură să acorde asistența care i-a fost
solicitată și informează statul membru solicitant în acest sens,
prin intermediul CECIS, menționând anvergura și condițiile
asistenței pe care o poate acorda. CRSU informează statele membre în
permanență.
53.
Statul membru solicitant are responsabilitatea
de a coordona intervențiile pprin care se furniezază asistență.
Autoritățile statului membru solicitant stabilesc orientările
și, dacă este necesar, definesc limitele sarcinilor atribuite
modulelor de intervenție sau altor capacități. Stabilirea
detaliilor privind îndeplinirea acestor sarcini revine persoanei responsabile
desemnate de statul membru care oferă asistență. Statul membru
solicitant poate cere, de asemenea, trimiterea unei echipe de experți
pentru a sprijini evaluarea efectuată de acesta, a facilita coordonarea la
fața locului (între echipele statelor membre), a furniza consultanță
tehnică sau sprijin pentru îndeplinirea oricăror alte sarcini
necesare.
54.
Statul membru solicitant întreprinde acțiunile
necesare pentru a furniza sprijin din partea țării-gazdă cu
privire la asistența primită.
Articolul 16
Promovarea
coerenței cu privire la răspunsul în caz de dezastre majore în afara
Uniunii
1.
În caz de dezastre majore în afara Uniunii sau
de iminență a acestora, țara afectată, Organizația Națiunilor
Unite sau agențiile acesteia ori o altă organizație internațională
relevantă poate solicita asistență prin CRSU.
55.
Comisia sprijină coerența cu privire
la furnizarea de asistență prin următoarele măsuri:
(a)
menținerea unui dialog continuu cu punctele
de contact ale statelor membre pentru a asigura, în cadrul efortului general de
asistență, eficiența și coerența contribuției
răspunsului european în situații de urgență prin
intermediul mecanismului, în special prin:
–
informarea statelor membre, fără
întârziere, cu privire la solicitările de asistență complete;
–
sprijinirea unei evaluări comune a situației
și a necesităților, furnizarea de consultanță
tehnică și/sau facilitarea coordonării asistenței pe teren prin
prezența unei echipe de experți la fața locului;
–
schimb de evaluări și analize
relevante cu toți actorii relevanți;
–
furnizarea unei prezentări generale a asistenței
oferite de statele membre și de alți actori;
–
acordarea de consultanță cu privire la
tipul de asistență necesară pentru a asigura compatibilitatea asistenței
furnizate cu evaluările necesităților;
–
furnizarea de asistență pentru
depășirea oricăror dificultăți de natură practică
în acordarea de asistență în domenii precum tranzitul și aspectele
vamale;
(o)
prezentarea imediată a unei propuneri de
plan de răspuns având la bază necesitățile de pe teren
și a unor planuri de intervenție elaborate în prealabil, precum
și lansarea unei invitații către statele membre de a
desfășura capacități specifice din cadrul
Capacității europene de răspuns în situații de
urgență, în conformitate cu planul;
(p)
asigurarea legăturii cu țara terță
afectată cu privire la anumite detalii tehnice, precum necesitățile
specifice de asistență, acceptarea ofertelor și măsurile
practice pentru primirea și distribuirea asistenței la nivel local;
(q)
asigurarea legăturii sau a cooperării cu
Biroul Organizației Națiunilor Unite pentru coordonarea ajutorului
umanitar (UNOCHA) și cu alți actori relevanți care contribuie la
efortul general de asistență pentru a optimiza sinergiile, a
urmări realizarea de complementarități și a evita
suprapunerile și lacunele;
(r)
asigurarea legăturii cu toți actorii
relevanți, în special în faza de încheiere a intervenției de asistență
în cadrul mecanismului pentru a facilita efectuarea fără
dificultăți a predării.
56.
Fără a aduce atingere rolului
Comisiei, astfel cum este definit la alineatul (2), și respectând necesitatea
imperativă de a oferi un răspuns operațional imediat prin
intermediul mecanismului, Comisia informează Serviciul European de Acțiune
Externă în momentul activării mecanismului, astfel încât să se
asigure coerența între operațiunile de protecție civilă
și relațiile generale ale Uniunii cu țara afectată.
57.
Se va asigura legătura cu delegația
Uniunii, la fața locului, după caz, pentru a permite acesteia să
faciliteze contactele cu guvernul țării afectate. În cazul în care
este necesar, delegația Uniunii va furniza sprijin logistic echipelor de
experți în materie de protecție civilă menționate la
alineatul (2) litera (a) a doua liniuță.
58.
Orice stat membru căruia îi este
adresată o solicitare de asistență decide cu promptitudine dacă
este în măsură să acorde asistența care i-a fost
solicitată și informează CRSU în acest sens, prin intermediul
CECIS, menționând amploarea și condițiile asistenței pe
care ar putea-o acorda. CRSU informează statele membre în permanență.
59.
Intervențiile efectuate în temeiul prezentului
articol pot fi desfășurate fie ca intervenții autonome de acordare
de asistență, fie ca o contribuție în cadrul unei intervenții
conduse de o organizație internațională. Coordonarea la nivelul
Uniunii se integrează pe deplin în cadrul coordonării generale efectuate
de UNOCHA, dacă aceasta este prezentă, și respectă rolul de
lider al acesteia.
60.
Mecanismul poate sprijini, de asemenea,
acordarea de asistență consulară cetățenilor Uniunii
în caz de dezastre majore în țările terțe, dacă acest lucru
este solicitat de către:
(a)
autoritățile consulare ale unui stat
membru pentru propriii cetățeni;
(s)
statul-pilot sau statul membru care
coordonează asistența pentru toți cetățenii Uniunii.
Acest sprijin poate fi solicitat în special în
cazul în care este necesar pentru cetățeni ai Uniunii
nereprezentați în temeiul Directivei 2012/X/UE a Consiliului[36].
61.
Comisia poate, după caz, să își
asume sarcini suplimentare pentru a asigura coerența în ceea ce
privește furnizarea asistenței.
62.
Coordonarea prin intermediul mecanismului nu
afectează contactele bilaterale între statele membre și țara
afectată și nici cooperarea dintre statele membre și Organizația
Națiunilor Unite. Aceste contacte bilaterale pot fi, de asemenea,
utilizate pentru a contribui la coordonarea prin intermediul mecanismului.
63.
Rolul Comisiei menționat în prezentul
articol nu afectează competențele și responsabilitatea statelor
membre în ceea ce privește echipele, modulele și alte tipuri de
sprijin furnizate de acestea, inclusiv capacitățile militare. În
special, sprijinul pentru coerență asigurat de Comisie nu
implică preluarea comenzii asupra echipelor, modulelor și altor
tipuri de sprijin furnizate de statele membre, desfășurate voluntar
conform coordonării la nivel central și la fața locului.
64.
Se urmărește crearea de sinergii cu
alte instrumente ale Uniunii, în special cu acțiunile finanțate în temeiul
Regulamentului (CE) nr. 1257/96.
65.
Statele membre care oferă asistență
în situații de urgență, astfel cum se menționează la
alineatul (1), informează pe deplin CRSU cu privire la activitățile
desfășurate.
66.
Echipele și modulele statelor membre
prezente la fața locului și care participă la operațiunile
de intervenție prin intermediul mecanismului asigură menținerea
unei legături strânse cu CRSU și cu echipele de experți prezente
la fața locului, astfel cum se menționează la alineatul (2)
litera (a) a doua liniuță.
Articolul
17
Sprijin
la fața locului
1.
Comisia poate selecționa, numi și trimite
o echipă formată din experți puși la dispoziție de
statele membre, Comisie și alte servicii și agenții ale Uniunii,
UNOCHA sau alte organizații internaționale, în funcție de
specificul misiunii în caz de dezastre majore pe teritoriul Uniunii, în
conformitate cu articolul 15 alineatul (5) sau ca urmare a unei solicitări
de expertiză în materie de prevenire și pregătire, astfel cum se
menționează la articolul 13 alineatul (2).
67.
Alineatul (1) se aplică, de asemenea, în
cazul în care Comisia sprijină o evaluare comună a situației
și a necesităților și/sau facilitează coordonarea
asistenței la fața locului prin trimiterea unei echipe de experți
la fața locului, astfel cum se menționează la articolul 16
alineatul (2) litera (a) a doua liniuță.
68.
Procedura de selecție și numire a
experților este următoarea:
(a)
statele membre numesc experții aflați sub
responsabilitatea lor și care pot participa în echipele de experți.
(t)
Comisia selecționează experții
și conducătorul echipelor menționate în temeiul
calificărilor și experienței lor, inclusiv a nivelului lor de
formare în domeniul mecanismului, a experienței anterioare dobândite în
cursul misiunilor în cadrul mecanismului și a altor operațiuni
internaționale de asistență. Selecția se bazează
și pe alte criterii, inclusiv pe abilitățile lingvistice, pentru
a garanta că întreaga echipă deține aptitudinile necesare într-o
anumită situație.
69.
În cazul trimiterii de echipe de experți,
acestea facilitează coordonarea între echipele de intervenție ale
statelor membre și asigură legătura cu autoritățile
competente ale statului solicitant. CRSU menține legături strânse cu
echipele de experți, cărora le furnizează orientări,
sprijin logistic și de alte tipuri.
70.
Dacă este cazul, Comisia poate
desfășura sprijin logistic și capacitate pentru furnizarea de
asistență pentru echipele de experți, module ale
statelor membre și alte capacități de
răspuns desfășurate în cadrul mecanismului.
Articolul 18
Transport
1.
Comisia poate sprijini statele membre în vederea
obținerii accesului la echipamente și resurse de transport prin
următoarele măsuri:
(a)
furnizarea și schimbul de informații
referitoare la echipamente și resurse de transport care pot fi puse la
dispoziție de către statele membre, în vederea facilitării
punerii în comun a acestor echipamente și resurse de transport;
(u)
asistarea statelor membre privind identificarea
resurselor de transport care pot proveni din alte surse, inclusiv din surse
comerciale, precum și facilitarea accesului la acestea;
(v)
asistarea statelor membre privind identificarea
echipamentelor care pot fi disponibile din alte surse, inclusiv din surse
comerciale.
71.
Comisia poate suplimenta transportul asigurat de
statele membre prin furnizarea resurselor de transport suplimentare necesare
pentru asigurarea unui răspuns rapid în caz de dezastre majore.
CAPITOLUL V
Dispoziții
financiare
Articolul 19
Resurse bugetare
1.
Suma de referință destinată
punerii în aplicare a prezentei decizii pentru perioada 2014-2020 este de 513
000 000 EUR, în prețuri curente.
Suma de 276 000 000 EUR, în prețuri
curente, provine din rubrica 3: „Securitate și cetățenie” a cadrului
financiar și suma de 237 000 000 EUR, în prețuri curente, din rubrica
4: „Europa globală”.
72.
Creditele rezultate din rambursările din
partea beneficiarilor pentru acțiuni de răspuns în situații de
urgență constituie venituri alocate, în sensul articolului 18
alineatul (2) din Regulamentul financiar.
73.
Alocarea financiară menționată la
alineatul (1) poate acoperi, de asemenea, cheltuielile care decurg din
activitățile de pregătire, monitorizare, control, audit și
evaluare necesare pentru gestionarea programului și îndeplinirea
obiectivelor acestuia.
Aceste cheltuieli pot acoperi, în special,
studii, reuniuni ale experților, acțiuni de informare și
comunicare, inclusiv comunicare instituțională a
priorităților de politică ale Uniunii Europene, în măsura
în care acestea sunt legate de obiectivele generale ale prezentei decizii; sunt
incluse, de asemenea, cheltuielile referitoare la rețelele informatice
specializate în prelucrarea și schimbul de informații (inclusiv
interconectarea acestora cu sistemele existente sau viitoare destinate
promovării schimburilor intersectoriale de date și
cu echipamentele aferente), precum și toate celelalte cheltuieli cu asistența
tehnică și administrativă efectuate de Comisie pentru
gestionarea programului.
Articolul 20
Acțiuni generale eligibile
Sunt eligibile să
beneficieze de asistență financiară următoarele acțiuni
generale:
(a)
studii, sondaje, crearea de modele și elaborarea de scenarii pentru
facilitarea schimbului de cunoștințe, bune practici și informații
și pentru îmbunătățirea prevenirii, pregătirii și
capacității de a oferi un răspuns eficace;
(w)
formare, exerciții,
ateliere, schimburi de personal și de experți, crearea de rețele,
proiecte demonstrative și transfer tehnologic pentru îmbunătățirea prevenirii,
pregătirii și capacității de a oferi un răspuns
eficace;
(x)
acțiuni de monitorizare, analiză și evaluare;
(y)
informarea, educarea și sensibilizarea
publicului și acțiuni asociate de
diseminare, în scopul reducerii la minimum a efectelor produse de dezastre
asupra cetățenilor Uniunii și pentru a sprijini o autoprotecție
mai eficientă în rândul cetățenilor Uniunii;
(z)
instituirea unui program pe baza lecțiilor
învățate în urma intervențiilor și a exercițiilor din
cadrul mecanismului, inclusiv în domenii relevante pentru prevenire și pregătire;
(aa)
acțiuni de comunicare și măsuri de promovare a vizibilității
activității europene de protecție civilă în materie de
prevenire, pregătire și răspuns.
Articolul 21
Acțiuni de prevenire și pregătire eligibile
Sunt eligibile să
beneficieze de asistență financiară următoarele acțiuni
de prevenire și pregătire:
(a)
elaborarea de planuri de gestionare a riscurilor
și a unei analize generale a riscurilor la nivelul Uniunii;
(bb)
menținerea funcțiilor asigurate de
CRSU în conformitate cu articolul 7 litera (a) pentru facilitarea unui răspuns
rapid în caz de dezastre majore;
(cc)
dezvoltarea și menținerea unei
capacități de intervenție rapidă prin intermediul unei rețele
de experți în domeniu care pot fi puși la dispoziție de statele
membre într-un timp foarte scurt pentru a sprijini îndeplinirea sarcinilor de
monitorizare, informare și coordonare ale CRSU;
(dd)
instituirea și menținerea CECIS
și a unor instrumente care să permită comunicarea și
schimbul de informații dintre CRSU și punctele de contact din statele
membre și ale altor participanți în cadrul mecanismului;
(ee)
contribuția la dezvoltarea unor sisteme de
detectare, avertizare timpurie și alertă rapidă în caz de
dezastre, pentru a permite un răspuns rapid și a promova
interconexiunile și conexiunile acestora cu CRSU și CECIS. Sistemele
menționate anterior iau în considerare și valorifică sursele
și sistemele de informare, monitorizare sau detectare existente și
viitoare;
(ff)
planificarea operațiunilor de răspuns
în cadrul mecanismului, inclusiv prin elaborarea de scenarii de referință,
cartografierea capacităților și elaborează de planuri de
intervenție;
(gg)
crearea și menținerea
Capacității europene de răspuns în situații de
urgență, astfel cum este menționată la articolul 11;
Contribuția financiară a Uniunii
pentru acțiunile prevăzute la această literă se
prezintă sub forma unor costuri unitare determinate pe tipuri de
capacitate și nu depășesc 25 % din costurile eligibile
totale;
(hh)
identificarea și eliminarea lacunelor
Capacității europene de răspuns în situații de
urgență, în conformitate cu articolul 12;
Acțiunile întreprinse în conformitate cu
această literă au la bază o analiză detaliată a
necesităților și a costurilor în raport cu beneficiile pe tipuri
de capacitate, luând în considerare probabilitatea și impactul riscurilor
relevante. Contribuția financiară a Uniunii la acțiunile prevăzute
la această literă nu depășesc 85 % din costurile
eligibile totale;
(ii)
asigurarea disponibilității
capacităților logistice necesare pentru furnizarea de asistență
tehnică și sprijin pentru Capacitatea europeană de răspuns
în situații de urgență, pentru echipe de experți, alte
module și capacități de răspuns desfășurate în
cadrul mecanismului, precum și pentru alți actori aflați pe
teren;
(jj)
furnizarea de asistență pentru statele
membre în prepoziționarea mijloacelor de ajutor pentru situații de
urgență în cadrul unor platforme logistice pe teritoriul Uniunii.
Articolul 22
Acțiuni de răspuns eligibile
Sunt eligibile să
beneficieze de asistență financiară următoarele acțiuni
de răspuns:
(a)
trimiterea de echipe de experți,
împreună cu echipamentul necesar, în conformitate cu articolul 17;
(kk)
desfășurarea capacităților
menționate la literele (g), (h) și (i) ale articolului 21 în caz de
dezastre majore, la solicitarea Comisiei, prin intermediul CRSU;
(ll)
sprijinirea statelor membre în vederea obținerii
accesului la echipamente, resurse de transport, precum și la logistica
asociată, astfel cum se prevede la articolul 23;
(mm)
orice alte acțiuni de sprijin și
complementare necesare în cadrul mecanismului în vederea realizării
obiectivului prevăzut la articolul 3 alineatul (1) litera (c).
Articolul 23
Acțiuni eligibile legate de
echipamente și de resursele de transport, precum și de logistica aferentă
1.
Sunt eligibile pentru asistență
financiară următoarele acțiuni pentru a obține acces la
echipamente și la resurse de transport, precum și la logistica aferentă,
în cadrul mecanismului:
(a)
furnizarea și schimbul de informații
referitoare la echipamente și la resursele de transport care pot fi puse
la dispoziție de către statele membre, în vederea facilitării
punerii în comun a acestor echipamente și resurse de transport;
(nn)
asistarea statelor membre privind identificarea
resurselor de transport care pot proveni din alte surse, inclusiv din surse
comerciale, precum și facilitarea accesului la acestea;
(oo)
asistarea statelor membre privind identificarea
echipamentelor care pot fi disponibile din alte surse, inclusiv din surse
comerciale;
(pp)
finanțarea resurselor de transport și
a logisticii aferente necesare pentru asigurarea unui răspuns rapid la
dezastrele majore. Astfel de acțiuni sunt eligibile pentru asistență
financiară numai în cazul în care sunt îndeplinite următoarele
criterii:
·
s-a transmis o solicitare de asistență
în temeiul mecanismului, în conformitate cu articolele 15 și 16;
·
resursele de transport suplimentare sunt
necesare pentru asigurarea eficacității răspunsului în situații
de urgență în cadrul mecanismului;
·
asistența corespunde necesităților
identificate de CRSU și este furnizată în conformitate cu
recomandările CRSU cu privire la specificațiile tehnice, calitate,
calendarul și modalitățile de livrare;
·
asistența a fost acceptată de
către o țară solicitantă, de Organizația Națiunilor
Unite sau de agențiile acesteia ori de către o altă organizație
internațională relevantă, în cadrul mecanismului;
·
asistența completează, în cazul
dezastrelor survenite în țări terțe, acțiunile umanitare
globale de răspuns ale Uniunii, dacă aceste acțiuni există.

74.
Valoarea sprijinului financiar al Uniunii pentru
resurse de transport și logistica aferentă nu
depășește 85 % din costurile eligibile totale. Sprijinul
financiar al Uniunii pentru resurse de transport și logistica aferentă
poate acoperi maximum 100 % din costurile eligibile totale atunci când
este îndeplinit unul dintre următoarele criterii:
(a)
costurile sunt aferente unor operațiuni
logistice pe platforme de transport (inclusiv, printre altele, încărcare
sau descărcare a încărcăturii și chirie pentru spații
de depozitare);
(qq)
 costurile sunt aferente transportului local
și sunt necesare pentru facilitarea punerii în comun a capacităților
sau furnizării coordonate de asistență;
(rr)
 costurile sunt aferente transportului capacităților
menționate la literele (g), (h) și (i) ale articolului 21.
75.
În cazul operațiunilor de transport și
de logistică aferentă care implică mai multe state membre, un
stat membru poate prelua inițiativa de a solicita sprijin financiar din
partea Uniunii pentru întreaga operațiune.
76.
În cazul în care un stat membru solicită acordarea
de asistență prin intermediul mecanismului, acesta poate solicita, de
asemenea, sprijin financiar din partea Uniunii pentru transportul capacităților
aflate în afara teritoriului acesteia.
77.
În cazul în care un stat membru solicită
contractarea de către Comisie a unor servicii de transport și pentru
logistica aferentă, Comisia poate solicita rambursarea parțială
a costurilor, în conformitate cu ratele de finanțare prevăzute la
alineatele anterioare.
Articolul 24
Beneficiari
În temeiul prezentei decizii pot fi
acordate granturi unor persoane juridice de drept privat sau public.
Articolul 25
Tipuri de intervenții financiare și proceduri de
punere în aplicare
1.
Comisia pune în aplicare asistența
financiară din partea Uniunii în conformitate cu Regulamentul financiar.
78.
Asistența financiară
prevăzută de prezenta decizie poate fi acordată sub oricare
dintre formele prevăzute de Regulamentul financiar, în special sub
formă de granturi, rambursarea cheltuielilor, achiziții publice sau
contribuții la fonduri fiduciare.
79.
În vederea punerii în aplicare a prezentei
decizii, Comisia adoptă programe de lucru anuale, în conformitate cu
procedura menționată la articolul 31 alineatul (2), cu excepția acțiunilor
de răspuns în situații de urgență de la capitolul IV, care
nu pot fi prevăzute în avans. Acestea precizează obiectivele urmărite,
rezultatele estimate, metoda de punere în aplicare și suma totală.
Acestea conțin, de asemenea, descrierea acțiunilor care urmează
să fie finanțate, indicarea sumei alocate fiecărei acțiuni și
un calendar indicativ de punere în aplicare. În cazul granturilor, acestea
includ prioritățile, criteriile esențiale de evaluare și
rata maximă de cofinanțare.
Articolul 26
Complementaritatea și coerența acțiunilor
Uniunii
1.
Acțiunile care primesc asistență
financiară în temeiul prezentei decizii nu primesc asistență din
partea altor instrumente financiare ale Uniunii.
Comisia se asigură de furnizarea de
către solicitanții de asistență financiară în temeiul
prezentei decizii și de către beneficiarii unei astfel de asistențe
a informațiilor cu privire la asistența financiară primită
din alte surse, inclusiv din bugetul general al Uniunii, și cu privire la
solicitările de astfel de asistență aflate în curs.
80.
Se urmărește crearea de sinergii
și complementarități cu alte instrumente ale Uniunii. În cazul
unor operațiuni de răspuns în țări terțe, Comisia
asigură complementaritatea și coerența acțiunilor finanțate
în temeiul prezentei decizii cu acțiunile finanțate în temeiul
Regulamentului (CE) nr. 1257/96.
81.
În cazul în care asistența oferită în
temeiul mecanismului contribuie la desfășurarea unor acțiuni
umanitare de răspuns ale Uniunii mai ample, acțiunile care primesc
asistență financiară în temeiul prezentei decizii sunt conforme
cu principiile umanitare prevăzute de Consensul european privind ajutorul
umanitar.
Articolul 27
Protejarea intereselor financiare ale Uniunii
1.
La punerea în aplicare a acțiunilor finanțate
în temeiul prezentei decizii, Comisia adoptă măsurile
corespunzătoare pentru a garanta protejarea intereselor financiare ale
Uniunii prin aplicarea de măsuri preventive împotriva fraudei,
corupției și a altor activități ilegale, prin controale
eficiente și, în cazul în care se constată nereguli, prin recuperarea
sumelor plătite în mod necuvenit și, dacă este cazul, prin
aplicarea de sancțiuni eficace, proporționale și disuasive.
82.
Comisia sau reprezentanții acesteia și
Curtea de Conturi au competența de a desfășura audituri, pe baza
documentelor și la fața locului, cu privire la toți beneficiarii
de granturi, contractanții și subcontractanții care au primit
fonduri din partea Uniunii în temeiul prezentei decizii.
Oficiul European de Luptă Antifraudă
(OLAF) este autorizat să efectueze controale și inspecții la
fața locului cu privire la operatorii economici vizați direct sau
indirect de o astfel de finanțare, în conformitate cu procedurile
instituite de Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96, în scopul de a stabili
dacă au existat cazuri de fraudă, acte de corupție sau de alte
activități ilegale care aduc atingere intereselor financiare ale
Uniunii în legătură cu un acord sau o decizie de grant sau un
contract privind finanțarea din partea Uniunii.
Fără a aduce atingere primelor
două paragrafe, acordurile de cooperare cu țări terțe
și cu organizații internaționale, precum și acordurile
și deciziile de grant și contractele care rezultă din punerea în
aplicare a prezentei decizii împuternicesc în mod expres Comisia, Curtea de
Conturi și OLAF să efectueze astfel de audituri, controale și
inspecții la fața locului.
CAPITOLUL VI
Dispoziții
generale
Articolul 28
Participarea
țărilor terțe și a organizațiilor internaționale
1.         Mecanismul este deschis
participării:
(a)
statelor membre ale Asociației Europene a
Liberului Schimb (AELS) care sunt membre ale Spațiului Economic European
(SEE), conform condițiilor prevăzute de Acordul SEE, și altor țări
europene, în cazurile în care acorduri și proceduri cuprind dispoziții
în acest sens;
(ss)
țărilor aderente, țărilor candidate
și potențial candidate, în conformitate cu principiile generale
și cu termenii și condițiile generale de participare a țărilor
menționate anterior la programele Uniunii instituite prin acordurile-cadru
și deciziile consiliilor de asociere sau prin alte acorduri similare;
2.         Asistența financiară
menționată la articolul 20 și la articolul 21 literele (a)-(f)
poate fi acordată și țărilor vizate de politica
europeană de vecinătate, precum și țărilor potențial
candidate care nu participă la mecanism.
3.         Organizațiile internaționale
sau regionale pot coopera în activități din cadrul mecanismului în
măsura în care acest lucru este permis de acordurile bilaterale sau
multilaterale relevante încheiate între aceste organizații și Uniune.

Articolul 29
Autorități
competente
În sensul aplicării prezentei decizii,
statele membre desemnează autoritățile competente și
informează Comisia în consecință.
Articolul 30
Acte
de punere în aplicare
1.
Comisia adoptă acte de punere în de
aplicare cu privire la următoarele aspecte:
(a)
funcționarea CRSU, astfel cum se prevede la
articolul 7 litera (a);
(tt)
funcționarea CECIS, astfel cum se prevede
la articolul 7 litera (b);
(uu)
modalitățile privind echipele de experți,
astfel cum se prevede la articolul 17, inclusiv condițiile pentru selectarea
experților;
(vv)
condițiile de identificare a modulelor, astfel
cum se prevede la articolul 8;
(ww)
condițiile privind resursele disponibile
pentru intervențiile de asistență, astfel cum se prevede la articolul
9;
(xx)
funcționarea Capacității de
răspuns în situații de urgență sub forma unui ansamblu de
mijloace puse în comun pe bază voluntară, astfel cum se prevede la articolul
11;
(yy)
modalitățile privind identificarea
și eliminarea lacunelor Capacității europene de răspuns în
situații de urgență, astfel cum se prevede la articolul 12;
(zz)
modalitățile privind programul de
formare, astfel cum se prevede la articolul 13;
(aaa)
modalitățile aplicabile intervențiilor
de pe teritoriul Uniunii, astfel cum se prevede la articolul 15, precum și
intervențiilor din afara Uniunii, astfel cum se prevede la articolul 16;
(bbb)
modalitățile privind transportul,
astfel cum se prevede la articolele 18 și 23.
83.
Aceste acte de punere în aplicare se adoptă
în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 31
alineatul (2).
Articolul 31
Procedura
comitetului
1.
Comisia este asistată de un comitet. Acesta
este un comitet în sensul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
84.
Atunci când se face trimitere la prezentul
alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011. Atunci
când comitetul nu emite un aviz, Comisia nu adoptă proiectul de acte de
punere în aplicare și se aplică articolul 5 alineatul (4) paragraful
al treilea din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
Articolul 32
Evaluare
1.
Acțiunile care primesc asistență
financiară sunt monitorizate în mod periodic pentru a se urmări punerea
lor în aplicare.
85.
Comisia evaluează punerea în aplicare a
prezentei decizii și transmite următoarele documente către
Parlamentul European și Consiliu:
(a)
un raport interimar de evaluare cu privire la
rezultatele obținute și la aspectele calitative și cantitative
legate de punerea în aplicare a prezentei decizii, până cel târziu la 30 iunie
2017;
(ccc)
o comunicare cu privire la punerea în aplicare
în continuare a prezentei decizii, până cel târziu la 31 decembrie 2018;
(ddd)
un raport de evaluare ex post, până cel
târziu la 31 decembrie 2021.
Concluziile sunt însoțite, după caz,
de propuneri de modificare a prezentei decizii.
CAPITOLUL VII
Dispoziții
finale
Articolul 33
Dispoziție
tranzitorie
1.
Acțiunile inițiate înainte de 1
ianuarie 2014 pe baza Deciziei 2007/162/CE, Euratom[37] sunt gestionate în continuare,
atunci când este cazul, în conformitate cu decizia menționată
anterior.
86.
Statele membre asigură, la nivel național,
tranziția fără obstacole între acțiunile întreprinse în
contextul instrumentului financiar anterior de protecție civilă
și cele care urmează să fie puse în aplicare în temeiul noilor dispoziții
prevăzute de prezenta decizie.
Articolul 34
Abrogare
Deciziile 2007/162/CE, Euratom și 2007/779/CE,
Euratom se abrogă. Articolele 1-14 din Decizia 2007/162/CE, Euratom
continuă să se aplice până la data de 31 decembrie 2013
inclusiv, fără a aduce atingere articolului 33 alineatul (1).
Trimiterile la deciziile abrogate se
consideră trimiteri la prezenta decizie și se interpretează în
conformitate cu tabelul de corespondență din anexă.
Articolul 35
Intrarea
în vigoare
Prezenta decizie intră în vigoare în a
douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii
Europene.
Cu toate acestea, articolele 19-27
(dispoziții financiare) se aplică doar de la data de 1 ianuarie 2014.
Articolul 36
Destinatari
Prezenta
decizie se adresează statelor membre, în conformitate cu tratatele.
Adoptată la Bruxelles,
Pentru Parlamentul
European                      Pentru Consiliu
Președintele                                                  Președintele
ANEXA 1
Tabel
de corespondență
 Decizia 2007/162/CE, Euratom a Consiliului || Decizia 2007/779/CE, Euratom a Consiliului || Prezenta decizie
 articolul 1 alineatul (1) ||   || _
 articolul 1 alineatul (2) ||   || articolul 1 alineatul (4)
 articolul 1 alineatul (3) ||   || _
 articolul 1 alineatul (4) ||   || articolul 2 alineatul (3)
   || articolul 1 alineatul (1) || _
   || articolul 1 alineatul (2) primul paragraf || articolul 1 alineatul (2)
   || articolul 1 alineatul (2) paragraful al doilea || articolul 1 alineatul (6)
 articolul 2 alineatul (1) ||   || articolul 2 alineatul (1)
 articolul 2 alineatul (2) ||   || articolul 2 alineatul (2)
 articolul 2 alineatul (3) ||   || articolul 1 alineatul (7)
   || articolul 2 alineatul (1) || _
   || articolul 2 alineatul (2) || articolul 13 alineatul (1) litera (a)
   || articolul 2 alineatul (3) || articolul 13 alineatul (1) litera (c)
   || articolul 2 alineatul (4) || articolul 7 litera (d)
   || articolul 2 alineatul (5) || articolul 7 litera (a)
   || articolul 2 alineatul (6) || articolul 7 litera (b)
   || articolul 2 alineatul (7) || articolul 7 litera (c)
   || articolul 2 alineatul (8) || articolul 18 alineatul (1)
   || articolul 2 alineatul (9) || articolul 18 alineatul (2)
   || articolul 2 alineatul (10) || articolul 16 alineatul (7)
   || articolul 2 alineatul (11) || _
 articolul 3 || articolul 3 || articolul 4
 articolul 4 alineatul (1) ||   || articolul 20
 articolul 4 alineatul (2) litera (a) ||   || articolul 22 litera (a)
 articolul 4 alineatul (2) litera (b) ||   || articolul 22 litera (c) și articolul 23 alineatul (1) literele (a), (b) și (c)
 articolul 4 alineatul (2) litera (c) ||   || articolul 23 alineatul (1) litera (d)
 articolul 4 alineatul (3) ||   || articolul 23 alineatul (2)
 articolul 4 alineatul (4) ||   || articolul 30 alineatul (1) litera (j)
   || articolul 4 alineatul (1) || articolul 9 alineatul (1)
   || articolul 4 alineatul (2) || articolul 9 alineatul (2)
   || articolul 4 alineatul (3) || articolul 8 alineatele (1) și (2)
   || articolul 4 alineatul (4) || articolul 9 alineatul (3)
   || articolul 4 alineatul (5) || articolul 9 alineatul (4)
   || articolul 4 alineatul (6) || articolul 9 alineatul (5)
   || articolul 4 alineatul (7) || articolul 9 alineatul (8)
   || articolul 4 alineatul (8) || articolul 9 alineatul (6)
 articolul 5 ||   || articolul 24
   || articolul 5 alineatul (1) || articolul 7 litera (a)
   || articolul 5 alineatul (2) || articolul 7 litera (b)
   || articolul 5 alineatul (3) || articolul 7 litera (c)
   || articolul 5 alineatul (4) || articolul 7 litera (d)
   || articolul 5 alineatul (5) || articolul 13 alineatul (1) litera (a)
   || articolul 5 alineatul (6) || _
   || articolul 5 alineatul (7) || articolul 13 alineatul (1) litera (d)
   || articolul 5 alineatul (8) || articolul 13 alineatul (1) litera (e)
   || articolul 5 alineatul (9) || articolul 18
   || articolul 5 alineatul (10) || articolul 7 litera (e)
   || articolul 5 alineatul (11) || articolul 7 litera (g)
 articolul 6 alineatul (1) ||   || articolul 25 alineatul (1)
 articolul 6 alineatul (2) ||   || articolul 25 alineatul (2)
 articolul 6 alineatul (3) ||   || articolul 25 alineatul (3) a doua și a treia teză
 articolul 6 alineatul (4) ||   || articolul 25 alineatul (3) a doua și a treia teză
 articolul 6 alineatul (5) ||   || articolul 25 alineatul (3) prima teză
 articolul 6 alineatul (6) ||   || _
   || articolul 6 || articolul 14
 articolul 7 ||   || articolul 28 alineatul (1)
   || articolul 7 alineatul (1) || articolul 15 alineatul (1)
   || articolul 7 alineatul (2) || articolul 15 alineatul (3)
   || articolul 7 alineatul (2) litera (a) || articolul 15 alineatul (3) litera (a)
   || articolul 7 alineatul (2) litera (c) || articolul 15 alineatul (3) litera (b)
   || articolul 7 alineatul (2) litera (b) || articolul 15 alineatul (3) litera (d)
   || articolul 7 alineatul (3) prima și a treia teză || articolul 15 alineatul (4) și articolul 16 alineatul (5)
   || articolul 7 alineatul (4) || articolul 15 alineatul (5)
   || articolul 7 alineatul (5) || _
   || articolul 7 alineatul (6) || articolul 17 alineatul (4) prima teză
 articolul 8 ||   || articolul 26
   || articolul 8 alineatul (1) primul paragraf || articolul 16 alineatul (1)
   || articolul 8 alineatul (1) paragraful al doilea || articolul 16 alineatul (6) prima teză
   || articolul 8 alineatul (1) paragraful al treilea || _
   || articolul 8 alineatul (1) paragraful al patrulea || _
   || articolul 8 alineatul (2) || articolul 16 alineatul (3)
   || articolul 8 alineatul (3) || _
   || articolul 8 alineatul (4) litera (a) || articolul 16 alineatul (2) litera (a)
   || articolul 8 alineatul (4) litera (b) || articolul 16 alineatul (2) litera (c)
   || articolul 8 alineatul (4) litera (c) || articolul 16 alineatul (2) litera (d)
   || articolul 8 alineatul (4) litera (d) || articolul 16 alineatul (2) litera (e)
   || articolul 8 alineatul (5) || articolul 16 alineatul (8)
   || articolul 8 alineatul (6) primul paragraf || articolul 17 alineatul (1) și alineatul (3) litera (b)
   || articolul 8 alineatul (6) paragraful al doilea || articolul 17 alineatul (4) a doua teză
   || articolul 8 alineatul (7) primul paragraf || _
   || articolul 8 alineatul (7) paragraful al doilea || articolul 16 alineatul (6) a doua teză
   || articolul 8 alineatul (7) paragraful al treilea || articolul 16 alineatul (9)
   || articolul 8 alineatul (7) paragraful al patrulea || articolul 16 alineatul (11)
   || articolul 8 alineatul (7) paragraful al cincilea || _
   || articolul 8 alineatul (8) || articolul 16 alineatul (10)
   || articolul 8 alineatul (9) litera (a) || articolul 16 alineatul (12)
   || articolul 8 alineatul (9) litera (b) || articolul 16 alineatul (13)
 articolul 9 ||   || articolul 16 alineatul (6)
   || articolul 9 || articolul 18
 articolul 10 ||   || articolul 19 alineatul (3)
   || articolul 10 || articolul 28
 articolul 11 ||   || _
   || articolul 11 || articolul 29
 articolul 12 alineatul (1) ||   || articolul 27 alineatul (1)
 articolul 12 alineatul (2) ||   || _
 articolul 12 alineatul (3) ||   || _
 articolul 12 alineatul (4) ||   || _
 articolul 12 alineatul (5) ||   || _
   || articolul 12 alineatul (1) || articolul 30 alineatul (1) litera (e)
   || articolul 12 alineatul (2) || articolul 30 alineatul (1) litera (a)
   || articolul 12 alineatul (3) || articolul 30 alineatul (1) litera (b)
   || articolul 12 alineatul (4) || articolul 30 alineatul (1) litera (c)
   || articolul 12 alineatul (5) || articolul 30 alineatul (1) litera (h)
   || articolul 12 alineatul (6) || articolul 30 alineatul (1) litera (d)
   || articolul 12 alineatul (7) || _
   || articolul 12 alineatul (8) || _
   || articolul 12 alineatul (9) || articolul 30 alineatul (1) litera (i)
 articolul 13 || articolul 13 || articolul 31
 articolul 14 ||   || articolul 19
 articolul 15 || articolul 14 || articolul 32
   || articolul 15 || articolul 34
 articolul 16 ||   || articolul 35 alineatul (2)
 articolul 17 || articolul 16 || articolul 36
FIȘĂ
FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ
1.           CADRUL
PROPUNERII/INIȚIATIVEI
              1.1.    Denumirea propunerii/inițiativei
              1.2.    Domeniul
(domeniile) de politică vizat(e) în structura ABM/ABB
              1.3.    Tipul
propunerii/inițiativei
              1.4.    Obiectiv(e)

              1.5.    Motivele
propunerii/inițiativei
              1.6.    Durata
și impactul financiar
              1.7.    Metoda
(metodele) de gestionare preconizată (preconizate)
2.           MĂSURI DE GESTIONARE

              2.1.    Norme
de monitorizare și raportare
              2.2.    Sistemul
de gestionare și control
              2.3.    Măsuri
de prevenire a fraudelor și a neregulilor
3.           IMPACTUL FINANCIAR
ESTIMAT AL PROPUNERII/INIȚIATIVEI
              3.1.    Rubrica
(rubricile) din cadrul financiar multianual și linia bugetară
(liniile bugetare) de cheltuieli vizată (vizate)
              3.2.    Impactul
estimat asupra cheltuielilor
              3.2.1. Sinteza impactului estimat asupra
cheltuielilor
              3.2.2. Impactul
estimat asupra creditelor operaționale
              3.2.3. Impactul
estimat asupra creditelor cu caracter administrativ
              3.2.4. Compatibilitatea
cu actualul cadru financiar multianual
              3.2.5. Participarea
terților la finanțare
              3.3.    Impactul estimat asupra
veniturilor
FIȘĂ FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ

1.
CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI
4.1.
Denumirea propunerii/inițiativei

Propunere de Decizie a
Parlamentului European și a Consiliului privind un mecanism de protecție
civilă la nivelul Uniunii

4.2.
Domeniul (domeniile) de politică vizat(e)
în structura ABM/ABB[38]

Domeniul de politică vizat
și activitatea (activitățile) asociate:
23 03 – Instrumentul financiar
de protecție civilă

4.3.
Tipul propunerii/inițiativei

¨ Propunerea/inițiativa
se referă la o măsură nouă
¨ Propunerea/inițiativa
se referă la o măsură nouă ca urmare a unui
proiect-pilot/a unei măsuri pregătitoare[39]
ü Propunerea/inițiativa
se referă la extinderea unei măsuri existente
¨ Propunerea/inițiativa
se referă la o măsură reorientată către o
măsură nouă

4.4.
Obiective
4.4.1.
Obiectiv(e) strategic(e) multianual(e) al(e)
Comisiei vizat(e) de propunere/inițiativă

Prezenta decizie instituie un mecanism de
protecție civilă la nivelul Uniunii pentru a sprijini, coordona
și suplimenta acțiunile statelor membre în materie de protecție
civilă pentru îmbunătățirea eficienței sistemelor de
prevenire, pregătire și răspuns în caz de dezastre naturale
și provocate de om.

4.4.2.
Obiectiv(e) specific(e) și activitatea
(activitățile) ABM/ABB în cauză

Obiectivul specific nr. 1
să
asigure un nivel ridicat de protecție împotriva dezastrelor prin
prevenirea sau reducerea efectelor acestora și prin promovarea unei
culturi a prevenirii;
Obiectivul specific nr. 2
SĂ
OPTIMIZEZE PREGĂTIREA ȘICAPACITATEA DE RĂSPUNS ALE UNIUNII ÎN
CAZ DE DEZASTRE;
Obiectivul specific nr. 3
SĂ
FACILITEZE INTERVENȚIILE DE URGENȚĂ RAPIDE ȘI EFICIENTE ÎN
CAZ DE DEZASTRE MAJORE SAU DE IMINENȚĂ A ACESTORA.
Activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză
23 03 –
Instrumentul financiar de protecție civilă

4.4.3.
Rezultat(e) preconizat(e) și impact

A se preciza
efectele pe care propunerea/inițiativa ar urma să le aibă asupra
beneficiarilor vizați/grupurilor vizate.
Propunerea:
- va permite Uniunii să
sprijine, să coordoneze și să suplimenteze acțiunile statelor membre în materie de protecție civilă prin
mecanismul de protecție civilă la nivelul Uniunii („mecanismul”) pe
perioada cadrului financiar multianual 2014-2020, incluzând, în special:
(a) măsuri de prevenire
sau reducere a efectelor unui dezastru;
(b) acțiuni destinate
să îmbunătățească nivelul UE de pregătire și
răspuns în caz de dezastre, inclusiv măsuri de sensibilizare a
cetățenilor UE și
(c) acțiuni în domeniul
intervențiilor pentru furnizarea de asistență în caz de dezastre
în cadrul mecanismului.
Prezenta propunere va permite
continuarea activităților în materie de prevenire, pregătire
și răspuns reglementate prin Decizia 2007/779/CE, Euratom a
Consiliului și finanțate prin instrumentul financiar de protecție
civilă (2007/162/CE, Euratom). Aceasta include crearea Capacității
europene de răspuns în situații de urgență, care are la
bază mijloace alocate în prealabil, puse la dispoziție de
statele membre, dezvoltarea Centrului de răspuns pentru situații
de urgență, consolidarea și simplificarea acordurilor de
transport și acordarea de sprijin statelor membre în elaborarea de planuri
naționale de gestionare a riscurilor.

4.4.4.
Indicatori de rezultat și de impact

A se preciza
indicatorii pentru monitorizarea punerii în aplicare a
propunerii/inițiativei.
Obiectiv specific: să
asigure un nivel ridicat de protecție împotriva dezastrelor prin
prevenirea sau reducerea efectelor acestora și prin promovarea unei
culturi a prevenirii
1. numărul de state membre
care dețin evaluări ale riscurilor și planuri de gestionare a
riscurilor în caz de dezastre, realizate la nivel național;
2. numărul și tipul
de studii și proiecte pentru optimizarea bazei de cunoștințe;
3. introducerea de noi
tehnologii.
Obiectiv specific: să
optimizeze pregătirea și capacitatea de răspuns ale Uniunii în
caz de dezastre
1. numărul de experți
calificați la nivelul necesar;
2. numărul de sesiuni de
formare și de exerciții și tipurile de cursuri incluse în
programa de formare;
3. numărul de schimburi
din cadrul rețelei de formare la nivelul UE;
4. numărul și tipul de mijloace
dedicate, puse în comun pe bază voluntară (Capacitatea de
răspuns în situații de urgență);
5. numărul de state membre care
contribuie cu mijloace puse în comun pe bază voluntară;
6. valoarea cofinanțării din
partea UE pentru mijloacele puse în comun pe bază voluntară;
7. numărul și tipul de lacune
esențiale în materie de capacitate identificate;
8. numărul și tipul de lacune eliminate
cu sau fără cofinanțare din partea UE;
9. elaborarea de către Comisie, cu
sprijinul statelor membre, a unor scenarii de răspuns în situații de
urgență survenite pe teritoriul sau în afara UE care să acopere
întreaga listă de dezastre majore potențiale;
10. elaborarea de către Comisie, cu
sprijinul statelor membre, a unui inventar de mijloace disponibile în statele
membre și a unei analize a lacunelor existente;
Obiectiv specific: să
faciliteze intervențiile de urgență rapide și eficiente în
caz de dezastre majore sau de iminență a acestora
1. viteza operațiunilor: intervalul de
timp necesar, de la solicitarea de asistență până la
desfășurarea la fața locului a asistenței și la
asigurarea capacității operaționale complete a echipelor de
evaluare/coordonare;
2. raportul dintre mijloacele desfășurate
care fac parte din capacitățile puse în comun și cele provenite
din ofertele suplimentare ad hoc din partea statelor membre;
3. cota de necesități prioritare
urgente acoperite;
4. numărul și amploarea
granturilor și serviciilor în domeniul transportului;
5. timpul necesar pentru prelucrarea
solicitărilor individuale de grant/servicii, precum și timpul total
necesar pentru prelucrarea operațiunilor financiare;
6. valoarea cofinanțării din
partea UE pentru operațiunile de transport (inclusiv prețul mediu pe
operațiune);
7. raportul dintre cofinanțarea din
partea UE a costurilor de transport și valoarea totală a acestora;
8. numărul de granturi/servicii
și valoarea totală a cofinanțării acordate de UE pentru
transport către statele membre afectate;

4.5.
Motivele propunerii/inițiativei
4.5.1.
Cerință (cerințe) de îndeplinit
pe termen scurt sau lung

Politica UE în
materie de protecție civilă are la bază Decizia 2007/779/CE,
Euratom a Consiliului, a cărei perioadă de valabilitate este nelimitată,
și Decizia 2007/162/CE, Euratom a Consiliului. Aceasta din urmă
prevede finanțare pentru măsurile din cadrul mecanismului și
expiră la sfârșitul anului 2013.
Pentru simplificare,
cele două propuneri legislative menționate au fost reunite într-o
propunere legislativă unică, având drept obiectiv optimizarea și
consolidarea suplimentară a mecanismului de protecție civilă la
nivelul Uniunii pe perioada cadrului financiar multianual 2014-2020.
Propunerea de față
are la bază cele două acte legislative existente care
reglementează domeniul protecției civile, precum și Comunicarea
din 2010 privind „Consolidarea răspunsului european în caz de dezastre:
rolul protecției civile și al asistenței umanitare” și are
în vedere deficiențele identificate în cadrul evaluării legislației
în materie de protecție civilă pentru perioada 2007-2009.
Prezenta propunere
are drept obiectiv sprijinirea măsurilor destinate eliminării lacunelor
identificate în cursul evaluării. Principalele măsuri includ:
(1) dezvoltarea Centrului
de răspuns pentru situații de urgență (CRSU), cu asigurarea
unei capacități operaționale de 24 de ore din 24, 7 zile pe
săptămână și deservirea statelor membre și a Comisiei
în scopurile mecanismului;
(2) trecerea de la
coordonarea reactivă și ad hoc la un sistem planificat în prealabil,
prestabilit și previzibil de protecție civilă la nivelul UE;
(3) identificarea
și eliminarea lacunelor esențiale ale Capacității de
răspuns;
(4)
îmbunătățirea sprijinului financiar și logistic pentru
transport și realizarea de operațiuni de transport mai eficiente din
punct de vedere al costurilor și (5) elaborarea de planuri naționale
de gestionare a riscurilor și a unei analize generale a riscurilor la
nivelul UE.

4.5.2.
Valoarea adăugată a implicării UE

Valoarea adăugată a UE
constă în:
- reducerea pierderilor de vieți
omenești și a daunelor cauzate mediului, economice și materiale;
- optimizarea coordonării
activităților în materie de protecție civilă, întrucât
toate ofertele de asistență sunt comparate la nivelul CMI pentru a
primi acceptul din partea autorităților statului afectat.
- asigurarea eficienței din punct de
vedere al costurilor, întrucât asistența acceptată de către
statul afectat poate fi pusă în comun cu asistența din partea altor țări,
prin procedura de transport.
- optimizarea eficienței printr-un
nivel sporit de pregătire și printr-o politică mai coerentă
de gestionare a riscurilor în caz de dezastre;
- asigurarea unui răspuns coerent
și eficient prin crearea unei capacități de răspuns rapid
disponibilă pentru a furniza ajutor oriunde este necesar, pe teritoriul UE
și în țări terțe;
- asigurarea unei mai bune vizibilități
a răspunsului din partea UE în caz de dezastre;
- asigurarea unei mai bune utilizări a
resurselor limitate prin utilizarea în comun a mijloacelor finanțate de
UE.

4.5.3.
Concluzii desprinse din experiențe
anterioare similare

Propunerile de față au la bază următoarele:
- experiența acumulată în urma situațiilor de urgență
gestionate prin intermediul mecanismului de la data creării sale, în 2001;
- experiența acumulată în urma proiectelor finanțate în
cadrul cererilor de propuneri lansate începând cu 2007 în domeniul
pregătirii și al prevenirii;
- experiența acumulată în urma proiectului-pilot finanțat
în cadrul cererii de propuneri lansate în 2008: „Cerere de propuneri — Proiect
pilot pentru accelerarea cooperării dintre statele membre în ceea ce
privește combaterea incendiilor forestiere”;
- experiența acumulată în urma celor 17 proiecte și 3
contracte finanțate prin Acțiunea pregătitoare privind
capacitatea de reacție rapidă a UE;
- Rezoluția
Parlamentului European din 4 septembrie 2007 privind catastrofele naturale;
- Comunicarea privind „Consolidarea capacității de
răspuns a Uniunii în caz de catastrofe” [COM(2008) 130];
- Declarația
Parlamentului European din 11 martie 2008 privind avertizarea rapidă a
cetățenilor în cazuri de urgență majoră;
- Rezoluția
Parlamentului European din 19 iunie 2008 referitoare la consolidarea
capacității de reacție a Uniunii Europene în caz de catastrofe;
- Comunicarea privind „O abordare comunitară în privința
prevenirii dezastrelor naturale și a celor provocate de om” [COM(2009) 82];
- Comunicarea Comisiei către Parlamentul European și Consiliu
privind „Consolidarea răspunsului european în caz de dezastre: rolul
protecției civile și al asistenței umanitare” [COM(2011) 600
final] din 26 octombrie 2010, precum și Comunicarea privind „Consolidarea
capacității de răspuns a Uniunii în caz de catastrofe” [COM(2008)
130 final].
- Evaluarea aplicării mecanismului de protecție civilă
și a instrumentului financiar de protecție civilă în perioada 2007-2009
— Raport al Comisiei către Parlamentul European și către
Consiliu [SEC(2011) 1311 final], care cuprinde și o acțiune
pregătitoare privind capacitatea de răspuns rapid a UE, adoptat la 10
noiembrie 2011 [COM(2011) 696].

4.5.4.
Coerența și posibila sinergie cu alte
instrumente relevante

Coerența cu următoarele acte legislative:
- Regulamentul (CE) nr. 1257/96 al Consiliului din 20 iunie 1996
privind ajutorul umanitar;
- Regulamentul (CE) nr. 1406/2002 al Parlamentului European
și al Consiliului din 27 iunie 2002 de instituire a unei Agenții
Europene pentru Siguranță Maritimă;
- Regulamentul (CE) nr. 2012/2002 al Consiliului din 11 noiembrie 2002
de instituire a Fondului de Solidaritate al Uniunii Europene;
- Regulamentul (CE) nr. 1717/2006 al Parlamentului European
și al Consiliului din 15 noiembrie 2006 de instituire a unui instrument de
stabilitate.

4.6.
Durata și impactul financiar

ü Propunere/inițiativă cu durată
nelimitată
Dispoziții financiare cu durată
limitată:
–
ü alocarea bugetară acoperă perioada 1 ianuarie 2014-31 decembrie 2020;
–
ü  impact
financiar de la 1 ianuarie 2014 la 31 decembrie 2020 (cu
efectuarea de plăți până la 31 decembrie 2022);

4.7.
Tipul (tipurile) de gestionare preconizat(e)[40]

ü Gestionare centralizată
directă de către Comisie
¨ Gestionare centralizată
indirectă, prin delegarea sarcinilor de
execuție către:
–
¨  agenții executive;
–
¨  organisme instituite de Comunități;[41]
–
¨  organisme
publice naționale/organisme cu misiune de serviciu public;
–
¨  persoane
cărora li se încredințează aplicarea unor măsuri specifice
în temeiul titlului V din Tratatul privind Uniunea Europeană, identificate
în actul de bază relevant, în sensul articolului 49 din Regulamentul
financiar.
¨ Gestionare partajată cu statele membre
¨ Gestionare descentralizată împreună cu țări terțe
X Gestionare în comun cu
organizații internaționale organisme ONU
În cazul în care se
indică mai multe tipuri de gestionare, se furnizează detalii
suplimentare în secțiunea „Observații”.
Observații
Nu există

5.
MĂSURI DE GESTIONARE
5.1.
Norme de monitorizare și raportare

A se preciza
frecvența și condițiile.
Acțiunile și măsurile care
primesc asistență financiară în temeiul acestor decizii sunt
monitorizate în mod periodic.
Comisia elaborează și transmite
către Parlamentul European și Consiliu următoarele documente:
- un raport de evaluare intermediar,
până cel târziu la 30 iunie 2017;
- o comunicare cu privire la punerea în
aplicare în continuare a prezentei decizii, până cel târziu la 31 decembrie
2018;
- un raport de evaluare ex-post, până cel
târziu la 31 decembrie 2021.

5.2.
Sistemul de gestionare și control
5.2.1.
Riscul (riscurile) identificat(e)

În cazul în care nu se prevăd posturi
suplimentare, insuficiența personalului poate atrage riscul de
nereușită:
- în asigurarea unui răspuns la toate
problemele generate de creșterea numărului de operațiuni în
materie de protecție civilă, în special având în vedere noul rol
extins care a fost alocat centrului de răspuns pentru situații de
urgență și exigențele de politică;
- la elaborarea/adăugarea de
activități;
- la utilizarea/dezvoltarea de noi sisteme
tehnologice care să asigure disponibilitatea neîntreruptă;
- în asigurarea unei reacții
corespunzătoare în situații de urgență iminente în materie
de protecție civilă.

5.2.2.
Metoda (metodele) de control preconizată
(preconizate)

 Informații privind structura sistemului de control intern Pentru proiectul legislativ este prevăzută utilizarea unui sistem de control intern existent pentru garantarea utilizării corespunzătoare și cu respectarea legislației relevante a fondurilor puse la dispoziție în cadrul noului instrument.   Structura sistemului actual este următoarea: 1. sistemul de control intern din cadrul DG ECHO (3 persoane), concentrat asupra respectării procedurilor administrative valabile și a legislației în vigoare în materie de protecție civilă; în acest scop se utilizează standarde de control intern; 2. auditarea granturilor și a contractelor acordate în cadrul instrumentului de către auditori din cadrul DG ECHO (6 auditori); 3. evaluarea activităților de către parteneri externi.   Măsurile pot fi, de asemenea, auditate de către entități externe: 1. OLAF (cazuri de fraudă); 2. Curtea de Conturi. Se intenționează menținerea sistemului actual de control. În legătură cu suplimentarea finanțării puse la dispoziție în cadrul instrumentului, se poate prevedea un accent sporit asupra protecției civile, în vederea verificării în mod corespunzător a cheltuielilor din cadrul instrumentului.   Estimarea costurilor și a beneficiilor Pentru auditul intern, costurile estimate ale activităților corespunzătoare proiectului legislativ se ridică la: o valoare estimată de 19 000 EUR (127 000 EUR*3*0,05), dacă 5 % din timpul de lucru disponibil este dedicat protecției civile. În prezent, există 6 auditori externi în cadrul DG ECHO. În cazul în care aceștia își dedică 5 % din timpul de lucru pentru tranzacțiile cofinanțate/finanțate de noul instrument financiar de protecție civilă, costul auditului ar însuma aproximativ 38 000 EUR. Experiența anterioară indică necesitatea ca beneficiile controlului să aibă o pondere mai mare decât costurile și să asigure o mai bună respectare a normelor în vigoare. Auditurile realizate în trecut au avut drept rezultat scăderea contribuției totale din partea UE, prin deducerea costurilor neeligibile pentru cofinanțare.   Evaluare a nivelului preconizat al riscului de neconformitate După cum s-a constatat în urma auditurilor anterioare asupra proiectului cofinanțat în cadrul actualului instrument, există riscul utilizării necorespunzătoare a fondurilor. Din acest motiv se consideră justificată propunerea sistemului existent pentru măsuri viitoare. Luând în considerare o sumă mai mare de fonduri puse la dispoziție, se poate prevedea o suplimentare a auditorilor externi. Nivelul estimat de conformitate trebuie să ajungă la 98 % (cu un nivel de eroare sub 2 %).

5.3.
Măsuri de prevenire a fraudelor și a
neregulilor

A se preciza
măsurile de prevenire și de protecție existente sau preconizate.
ECHO își va concepe strategia de
combatere a fraudei în conformitate cu noua strategie de combatere a fraudei a
Comisiei (CAFS), adoptată la 24 iunie 2011 pentru a asigura, printre
altele:
alinierea integrală cu CAFS a
controalelor interne ale ECHO de combatere a fraudei;
orientarea abordării ECHO privind
gestionarea riscului de fraudă către identificarea zonelor cu risc de
fraudă și a răspunsurilor adecvate;
Sistemele aplicate pentru utilizarea de
fonduri din partea UE în țări terțe permit extragerea de date
relevante în vederea utilizării acestora în gestionarea riscului de
fraudă (de ex.: dubla finanțare);
În cazul în care este necesar, se
creează grupuri de lucru în rețea, precum și instrumente
informatice adecvate pentru analizarea cazurilor de fraudă în domeniu.
.

6.
IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT AL
PROPUNERII/INIȚIATIVEI
6.1.
Rubrica (rubricile) din cadrul financiar
multianual și linia bugetară (liniile bugetare) de cheltuieli
vizată (vizate)

·
Linii bugetare de cheltuieli existente
În ordinea
rubricilor din cadrul financiar multianual și a liniilor bugetare.
 Rubrica din cadrul financiar multianual || Linia bugetară || Natura cheltuielilor || Contribuții
 Număr și denumire || Dif./Nedif. ([42]) || țări AELS[43] || țări candidate[44] || țări terțe || în sensul articolului 18 alineatul (1) litera (aa) din Regulamentul financiar
 3 || 23 03 01 Protecția civilă în interiorul Uniunii   || Dif. || DA || DA* || DA* || NU
 3 || 23 01 04 02 Protecția civilă – Cheltuieli de gestiune administrativă || Nedif. || DA || NU || NU || NU
 4 || 23 03 06 Intervenții de protecție civilă în țări terțe || Dif. || DA || DA* || DA* || NU
*
Participarea
la instrument este deschisă pentru țările candidate și țările
SEE (Islanda, Lichtenstein și Norvegia).
·
Noi linii bugetare solicitate
În ordinea rubricilor din
cadrul financiar multianual și a liniilor bugetare.
 Rubrica din cadrul financiar multianual || Linia bugetară || Natura  cheltuielilor || Contribuții
 Număr [Rubrică ……………………………………..] || Dif./Nedif. || țări AELS || țări candidate || țări terțe || în sensul articolului 18 alineatul (1) litera(aa) din Regulamentul financiar
   ||   ||   ||   ||   ||   ||

6.2.
Impactul estimat asupra cheltuielilor
6.2.1.
Sinteza impactului estimat asupra cheltuielilor

milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Rubrica din cadrul financiar multianual: || Numărul || Rubrica 3 Securitate și cetățenie
 DG: ECHO – Ajutor Umanitar și Protecție Civilă ||   ||   || 2014[45] || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2021 și exercițiile ulterioare || TOTAL
  Credite operaționale ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 23 03 01 Protecția civilă în interiorul Uniunii || Angajamente || 36,4 || 37,4 || 38,4 || 38,4 || 39,4 || 40,4 || 41,4 || Nu există || 271,8
 Plăți || 30 || 34 || 34 || 34 || 35 || 35 || 35 || 34.8 || 271.8
 Credite de natură administrativă finanțate  din bugetul programelor specifice[46] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 23 01 04 02 – Cheltuieli de gestiune administrativă ||   || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || Nu există || 4,2
 TOTAL credite  în cadrul RUBRICII 3 din cadrul financiar multianual || Angajamente || 37 || 38 || 39 || 39 || 40 || 41 || 42 || Nu există || 276
 Plăți || 30,6 || 34,6 || 34,6 || 34,6 || 35,6 || 35,6 || 35,6 || 34,8 || 276
 Rubrica din cadrul financiar multianual: || Numărul || Rubrica 4 Europa globală
 DG: ECHO – Ajutor Umanitar și Protecție Civilă ||   ||   || 2014[47] || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2021 și exercițiile ulterioare || TOTAL
  Credite operaționale ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 23 03 06 - Intervenții de protecție civilă în țări terțe || Angajamente || 32 || 33 || 33 || 34 || 34 || 35 || 36 || Nu există || 237
 Plăți || 25 || 30 || 30 || 31 || 31 || 32 || 33 || 25 || 237
 TOTAL credite  în cadrul RUBRICII 4  din cadrul financiar multianual || Angajamente || 32 || 33 || 33 || 34 || 34 || 35 || 36 ||   || 237
 Plăți || 25 || 30 || 30 || 31 || 31 || 32 || 33 || 25 || 237
  TOTAL credite operaționale || Angajamente || 69 || 71 || 72 || 73 || 74 || 76 || 78 || Nu există || 513
 Plăți || 55 || 64 || 64 || 65 || 66 || 67 || 68 || 64 || 513
  TOTAL credite de natură administrativă finanțate din bugetul programelor specifice ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL credite în cadrul RUBRICILOR 1-4  din cadrul financiar multianual  (suma de referință) || Angajamente || 69 || 71 || 72 || 73 || 74 || 76 || 78 || Nu există || 513
 Plăți || 55 || 64 || 64 || 65 || 66 || 67 || 68 || 64 || 513
 Rubrica din cadrul financiar multianual: || 5 || „Cheltuieli administrative”
milioane EUR (cu 3 zecimale)
   ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || TOTAL
 DG: ECHO – Ajutor Umanitar și Protecție Civilă ||
  Resurse umane || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 48,314
  Alte cheltuieli administrative || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 4,2
 TOTAL DG ECHO – Ajutor Umanitar și Protecție Civilă || Credite ||   7,502   || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 52,514
 TOTAL credite  în cadrul RUBRICII 5  din cadrul financiar multianual || (Total angajamente = Total plăți) || 7,502   || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 52,514
milioane EUR (cu 3 zecimale)
   ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2021 și exercițiile ulterioare || TOTAL
 TOTAL credite în cadrul RUBRICILOR 1-5  din cadrul financiar multianual || Angajamente || 76,502 || 78,502 || 79,502 || 80,502 || 81,502 || 83,502 || 85,502 || Nu există || 565,514
 Plăți || 62,502 || 71,502 || 71,502 || 72,502 || 73,502 || 74,502 || 75,502 || 64,000 || 565,514

6.2.2.
Impactul estimat asupra creditelor
operaționale

–
¨  Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de credite
operaționale
–
ü  Propunerea/inițiativa
implică utilizarea de credite operaționale, conform
explicațiilor de mai jos:
Credite de angajament în milioane EUR (cu 3 zecimale)
 || Obiectivele și realizările   ò ||   ||   || Anul 2014 || Anul 2015 || Anul 2016 || Anul 2017 || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020 || TOTAL
 || REALIZĂRI
 || Natura realizării[48] || Cost mediu al realizării || Numărul  de realizări || Cost || Numărul  de realizări || Cost || Numărul  de realizări || Cost || Numărul  de realizări || Cost || Numărul  de realizări || Cost || Numărul  de realizări || Cost || Numărul  de realizări || Cost || Numărul total de realizări || Cost  total
 || OBIECTIVUL SPECIFIC nr. 1 - Prevenire[49]… ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Numărul de proiecte finanțate în materie de prevenire || Acorduri de grant || 0,3 || 10 || 3 || 10 || 3 || 10 || 3 || 10 || 3 || 10 || 3 || 10 || 3 || 10 || 3 || 70 || 21
 || Studii || Numărul de contracte || 0,1 || 5 || 0,5 || 5 || 0,5 || 5 || 0,5 || 5 || 0,5 || 5 || 0,5 || 5 || 0,5 || 5 || 0.5 || 35 || 3,5
 || Subtotal pentru obiectivul specific nr. 1 || 15 || 3,5 || 15 || 3,5 || 15 || 3,5 || 15 || 3,5 || 15 || 3,5 || 15 || 3,5 || 15 || 3,5 || 105 || 24,5
 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || OBIECTIVUL SPECIFIC nr. 2 - Pregătire ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Numărul de proiecte finanțate în materie de pregătire (inclusiv formare și exerciții) || Acorduri de grant și contracte || 0,5 || 50 || 25 || 54 || 27 || 56 || 28 || 58 || 29 || 60 || 30 || 64 || 32 || 62 || 31 || 404 || 202
 || Sisteme de avertizare timpurie || Numărul de măsuri administrative || 0,4 || 5 || 2 || 5 || 2 || 5 || 2 || 5 || 2 || 5 || 2 || 5 || 2 || 5 || 2 || 35 || 14
 || Capacitatea de răspuns în situații de urgență || Numărul de acorduri de grant + contracte || 1 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 19 || 19 || 115 || 115
 || Subtotal pentru obiectivul specific nr. 2 || 71 || 43 || 75 || 45 || 77 || 46 || 79 || 47 || 81 || 48 || 85 || 50 || 86 || 52 || 554 || 331
 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || OBIECTIVUL SPECIFIC nr. 3 – Răspuns[50]… ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Trimiterea de experți || Numărul de contracte || 0.005 || 200[51] || 1 || 200 || 1 || 200 || 1 || 200 || 1 || 200 || 1 || 200 || 1 || 200 || 1 || 1400 || 7
 ||  Numărul de operațiuni de transport pe teritoriul UE || Acord de grant / contract de prestări servicii || 0,250 || 2 || 0,5 || 2 || 0,5 || 2 || 0,5 || 2 || 0,5 || 2 || 0,5 || 2 || 0,5 || 2 || 0,5 || 14 || 3,5
 ||  Numărul de operațiuni de transport în afara UE || Acord de grant / contract de prestări servicii || 0,3 || 70[52] || 21 || 70 || 21 || 70 || 21 || 70 || 21 || 70 || 21 || 70 || 21 || 70 || 21 || 490 || 147
 || Subtotal pentru obiectivul specific nr. 3 || 272 || 22,5 || 272 || 22,5 || 272 || 22,5 || 272 || 22,5 || 272 || 22,5 || 272 || 22,5 || 272 || 22,5 || 1904 || 157,5
 || COST TOTAL || 358 || 69 || 362 || 71 || 364 || 72 || 366 || 73 || 368 || 74 || 372 || 76 || 373 || 78 || 2563 || 513
   ||

6.2.3.
Impactul estimat asupra creditelor cu caracter
administrativ
6.2.3.1.
Rezumat

–
¨  Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de credite
administrative
–
ü  Propunerea/inițiativa
implică utilizarea de credite administrative, conform explicațiilor
de mai jos:
milioane EUR (cu 3
zecimale)
   || 2014 [53] || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || TOTAL
 RUBRICA 5  din cadrul financiar multianual ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Resurse umane || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 48,314
 Alte cheltuieli administrative || 0,550 || 0,550 || 0,550 || 0,550 || 0,550 || 0,550 || 0,550 || 3.85
 Subtotal RUBRICA 5  din cadrul financiar multianual || 7,452   || 7,452   || 7,452   || 7,452   || 7,452   || 7,452   || 7,452   || 52,164
 În afara RUBRICII 5[54]  din cadrul financiar multianual ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Resurse umane ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Alte cheltuieli  de natură administrativă || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 4,2
 Subtotal în afara RUBRICII 5  din cadrul financiar multianual ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL || 8,052   || 8,052   || 8,052   || 8,052   || 8,052   || 8,052   || 8,052   || 56,364

6.2.3.2.
Necesarul de resurse umane estimat
6.2.3.3.
¨      Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de
resurse umane

–
ü  Propunerea/inițiativa
implică utilizarea de resurse umane, conform explicațiilor de mai
jos:
Estimarea
trebuie exprimată în valoare întreagă (sau cel mult cu o
zecimală)
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
  Posturi din schema de personal (funcționari și agenți temporari)
 23 01 01 01 (la sediu și în birourile de reprezentare ale Comisiei) || 35 || 35 || 35 || 35 || 35 || 35 || 35
 XX 01 01 02 (în delegații) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (cercetare indirectă) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (cercetare directă) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Personal extern (în echivalent normă întreagă: ENI)[55]
 23 01 02 01 (AC, INT, END din „pachetul global”) || 36 || 36 || 36 || 36 || 36 || 36 || 36
 XX 01 02 02 (AC, INT, JED, AL și END în delegații) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy [56] || - la sediu[57] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - în delegații ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (AC, INT, END - cercetare indirectă) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (AC, INT, END - cercetare directă) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Alte linii bugetare (a se preciza) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL || 71 || 71 || 71 || 71 || 71 || 71 || 71
XX este
domeniul de politică sau titlul din buget în cauză.
Necesarul de resurse
umane va fi acoperit de efectivul de personal al direcției generale alocat
deja pentru gestionarea acțiunii și/sau redistribuit intern în cadrul
direcției generale, completat, dacă este necesar, de resurse
suplimentare care ar putea fi alocate direcției generale care
gestionează acțiunea în cadrul procedurii de alocare anuală
și luând în considerare constrângerile bugetare.
Descrierea sarcinilor de îndeplinit:
 Funcționari și agenți temporari || Gestionarea acordurilor de grant și a contractelor; punerea în aplicare și monitorizarea inițiativelor la nivel de politică; sprijin administrativ.
 Personal extern || Asigurarea funcționării centrului de răspuns pentru situații de urgență la o capacitate operațională de 24 de ore din 24, 7 zile pe săptămână; desfășurarea activităților necesare pe teren; sprijin administrativ.

6.2.4.
Compatibilitatea cu actualul cadru financiar
multianual

–
ü  Propunerea/inițiativa este compatibilă cu actualul cadru
financiar multianual.
–
¨  Propunerea/inițiativa necesită o reprogramare a rubricii
corespunzătoare din cadrul financiar multianual.
A se explica reprogramarea necesară,
precizându-se liniile bugetare în cauză și sumele aferente.
Noul cadru financiar multianual 2014-2020 conform Comunicării
privind „Un buget pentru Europa 2020” [COM(2011) 500 final]
–
Propunerea/inițiativa necesită
utilizarea instrumentului de flexibilitate sau revizuirea cadrului financiar
multianual[58].
A se explica necesitatea efectuării
acestei acțiuni, precizând rubricile și liniile bugetare în
cauză, precum și sumele aferente.

6.2.5.
Participarea terților la finanțare

–
Propunerea/inițiativa prevede cofinanțare, în conformitate cu
estimările de mai jos:
Angajamente în milioane EUR (cu 3 zecimale)
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Total
 Participarea țărilor AELS la finanțarea liniilor bugetare 230301 + 230306[59] || 0,650 || 0,650 || 0,650 || 0,650 || 0,650 || 0,650 || 0,650 || 4,550
 Țări terțe care participă la finanțarea mecanismului de protecție civilă[60] || 0,126 || 0,126 || 0,126 || 0,126 || 0,126 || 0,126 || 0,126 || 0,882
 TOTAL credite cofinanțate || 0,776 || 0,776 || 0,776 || 0,776 || 0,776 || 0,776 || 0,776 || 5,432

6.3.
Impactul estimat asupra veniturilor

–
ü  Propunerea/inițiativa nu are impact financiar asupra
veniturilor.
–
¨  Propunerea/inițiativa are următorul impact financiar:
¨         asupra resurselor proprii
¨         asupra veniturilor diverse
milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Linia bugetară de venituri: || Credite disponibile pentru exercițiul bugetar în curs || Impactul propunerii/inițiativei[61]
 Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || … a se introduce numărul de coloane necesar pentru a reflecta durata impactului (a se vedea punctul 1.6)
 Articolul …………. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Pentru veniturile
diverse alocate, a se preciza linia bugetară (liniile bugetare) de
cheltuieli afectată (afectate).
.
A se preciza metoda de
calcul al impactului asupra veniturilor.
[1]               JO L 314, 1.12.2007, p. 9.
[2]               JO L 71, 10.3.2007, p. 9.
[3]               COM(2011) 696 final.
[4]               COM(2011) 500 final.
[5]               COM(2010) 600 final.
[6]               COM(2009) 82 final.
[7]               C 115/1, 4.5.2010.
[8]               COM(2010) 673 final.
[9]               JO L 314, 1.12.2007, p. 9.
[10]             JO L 71/9, 10.3.2007, p. 9.
[11]             JO L 357, 31.12.2002, p.1.
[12]             Reuniunile generale ale părților interesate
au avut loc la 6 aprilie și 17 iunie 2011 cu 600 de părți
interesate invitate și aproximativ 120 de participanți din partea
fiecăreia. Reuniunea directorilor generali pentru protecție
civilă s-a desfășurat la Budapesta în perioada 23-25 mai 2011.
[13]             COM(2010) 600 final.
[14]             COM(2010) 673 final.
[15]             15520/08.
[16]             15874/10.
[17]             CECIS facilitează comunicarea între CMI și
autoritățile naționale, asigurând un răspuns la dezastre
mai rapid și mai eficace.
[18]             COM(2011) 500 final.
[19]             JO L 297, 15.11.2001, p. 7.
[20]             JO L 314, 1.12.2007, p. 9.
[21]             JO L 71, 10.3.2007, p. 9.
[22]             JO L 327, 21.12.1999, p. 53.
[23]             COM (2009) 82 final.
[24]             JO L 163, 2.7.1996, p. 1.
[25]             JO C 25, 30.1.2008, p. 1.
[26]             JO C 317, 12.12.2008, p. 6.
[27]             JO L 55, 16.2.2003, p. 13.
[28]             JO L 327, 24.11.2006, p. 1.
[29]             JO L 404, 30.12.2006, p. 39.
[30]             JO L 58, 24.2.2007, p. 1.
[31]             JO L 163, 2.7.1996, p. 1.
[32]             JO L 248, 16.9.2002, p.1.
[33]             JO L 312, 23.12.1995, p. 1.
[34]             JO L 292, 15.11.1996, p. 2.
[35]             JO L 136, 31.5.1999, p. 1.
[36]             JO L
[37]             JO L 71, 10.3.2007, p. 9-17.
[38]             ABM: gestionarea pe activități
(Activity-Based Management) – ABB: întocmirea bugetului pe activități
(Activity-Based Budgeting)
[39]             În conformitate cu articolul 49 alineatul (6) litera
(a) sau (b) din Regulamentul financiar.
[40]             O prezentare detaliată a tipurilor de gestionare
și trimiterile la Regulamentul financiar sunt disponibile pe site-ul
BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[41]             În conformitate cu articolul 185 din Regulamentul
financiar.
[42]             Dif. = credite diferențiate / Nedif. = credite
nediferențiate
[43]             AELS: Asociația Europeană a Liberului Schimb.

[44]             Țări candidate și, după caz,
țări potențial candidate din Balcanii de Vest.
[45]             Anul N este anul în care începe punerea în aplicare a
propunerii/inițiativei.
[46]             Asistență tehnică și/sau
administrativă și cheltuieli de sprijin pentru punerea în aplicare a programelor
și/sau a acțiunilor UE (fostele linii „BA”), cercetare indirectă
și cercetare directă.
[47]             Anul N este anul în care începe punerea în aplicare a
propunerii/inițiativei.
[48]             Realizările se referă la produse și
servicii care urmează a fi furnizate (de ex.: numărul de schimburi de
studenți finanțate, numărul de km de drumuri construiți
etc.).
[49]             Conform descrierii din secțiunea 1.4.2.
„Obiectiv(e) specific(e)…”
[50]             Conform descrierii din secțiunea 1.4.2.
„Obiectiv(e) specific(e)…”
[51]             Pe baza unui număr estimat de 20 de dezastre pe an
și a unei medii estimate de 10 experți pentru fiecare dezastru.
[52]             Pe baza unui număr estimat de 7 zboruri pe
dezastru în afara UE și a unei medii estimate de 10 dezastre pe an.
[53]             Anul N este anul în care începe punerea în aplicare a
propunerii/inițiativei.
[54]             Asistență tehnică și/sau
administrativă și cheltuieli de sprijin pentru punerea în aplicare a
programelor și/sau a acțiunilor UE (fostele linii „BA”), cercetare
indirectă și cercetare directă.
[55]             AC = agent contractual; INT = personal interimar („Intérimaire”);
JED= „Jeune Expert en Délégation” (experți debutanți în
delegații); AL = agent local; END= expert național detașat;
[56]             În cadrul plafonului pentru personal extern din credite
operaționale (fostele linii „BA”).
[57]             În special pentru fonduri structurale, Fondul european
agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) și Fondul european pentru
pescuit (FEP).
[58]             A se vedea punctele 19 și 24 din Acordul
interinstituțional.
[59]             Pe baza contribuțiilor din 2011.
[60]             Pe baza contribuțiilor din 2011 (doar din partea
Croației, la data respectivă).
[61]             În ceea ce privește resursele proprii
tradiționale (taxe vamale, cotizații pentru zahăr), sumele
indicate trebuie să fie sume nete, și anume sume brute după
deducerea a 25 % pentru costuri de colectare.