               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 26.12.2020
            COM(2020) 856 final/2
            2020/0382(NLE)
            COM(2020) 856 final of 25.12.2020 downgraded on 26.12.2020.
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind încheierea, în numele Uniunii, a Acordului comercial și de cooperare dintre Uniunea Europeană și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, pe de o parte, și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, pe de altă parte, și a Acordului dintre Uniunea Europeană și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord privind procedurile de securitate pentru schimbul de informații clasificate și protecția acestora

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               ·Temeiurile și obiectivele propunerii

               La 29 martie 2017, Regatul Unit a notificat Consiliului European, în temeiul articolului 50 din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE), intenția sa de a se retrage din Uniunea Europeană și din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice.

               La 30 ianuarie 2020, în urma aprobării de către Parlamentul European, Consiliul a adoptat Decizia (UE) 2020/135 referitoare la încheierea Acordului privind retragerea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord din Uniunea Europeană și din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice (denumit în continuare „Acordul de retragere”)
                  1
               . Acordul de retragere a intrat în vigoare la 1 februarie 2020 și prevede o perioadă de tranziție în cursul căreia dreptul Uniunii se aplică Regatului Unit și pe teritoriul acestuia în conformitate cu acordul respectiv. Această perioadă se va încheia la 31 decembrie 2020.

               În orientările din 23 martie 2018, Consiliul European a reafirmat hotărârea Uniunii de a avea în viitor un parteneriat cât mai strâns cu Regatul Unit. În conformitate cu orientările respective, un astfel de parteneriat ar trebui să vizeze atât cooperarea comercială și economică, cât și alte domenii, în special combaterea terorismului și a criminalității internaționale, precum și securitatea, apărarea și politica externă. Consiliul European a stabilit aceste orientări în scopul înțelegerii globale a cadrului pentru relațiile viitoare, care urma să fie definit într-o declarație politică ce urma să însoțească Acordul de retragere și să fie menționată în acesta.

               Declarația politică care a însoțit Acordul de retragere stabilește cadrul relațiilor viitoare dintre Uniunea Europeană și Regatul Unit
                  2
                („Declarația politică”). Aceasta prevede parametrii „unui parteneriat ambițios, amplu, cuprinzător și flexibil care cuprinde cooperarea comercială și economică având în centrul său un acord de liber schimb cuprinzător și echilibrat, asigurarea respectării legii și justiția penală, politica externă, securitatea și apărarea, precum și domenii mai largi de cooperare.”

               Articolul 184 din Acordul de retragere prevede că Uniunea și Regatul Unit urmează să depună toate eforturile, cu bună-credință și cu respectarea deplină a regimurilor lor legale interne, să ia măsurile necesare pentru negocierea cu promptitudine a acordurilor care reglementează relațiile lor viitoare menționate în Declarația politică și să desfășoare procedurile aferente pentru ratificarea sau încheierea acordurilor respective, astfel încât să garanteze aplicarea acestor acorduri, în măsura posibilului, din momentul încheierii perioadei de tranziție.

               La 25 februarie 2020, Consiliul a adoptat Decizia (UE, Euratom) 2020/266
                  3
                de autorizare a începerii negocierilor cu Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord pentru un nou acord de parteneriat. Comisia a fost desemnată negociator al Uniunii. Decizia Consiliului conținea și un addendum cu directivele de negociere a unui nou parteneriat cu Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord („directivele de negociere”).

               La 24 decembrie 2020 au fost finalizate negocierile, iar părțile au convenit, la nivelul negociatorilor-șefi, asupra Acordului comercial și de cooperare și a Acordului privind procedurile de securitate pentru schimbul de informații clasificate și protecția acestora („Acordul privind securitatea informațiilor”).

               Acordul privind securitatea informațiilor este un acord de completare a Acordului comercial și de cooperare și, în conformitate cu articolul COMPROV.2 din Acordul comercial și de cooperare, constituie o parte integrantă a relațiilor bilaterale globale dintre Uniune și Regatul Unit, astfel cum sunt reglementate de Acordul comercial și de cooperare, făcând parte din cadrul global. Acordul privind securitatea informațiilor este legat de Acordul comercial și de cooperare, având aceeași dată a începerii aplicării și aceeași dispoziție privind încetarea.

               În paralel cu Acordul comercial și de cooperare și cu Acordul privind securitatea informațiilor, Comisia a negociat Acordul dintre Guvernul Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice pentru cooperare în domeniul utilizării în condiții de siguranță și în scopuri pașnice a energiei nucleare. Recomandarea de decizie a Consiliului privind aprobarea acordului respectiv este prezentată împreună cu prezenta propunere în cadrul unei proceduri separate. Pe lângă încheierea Acordului de cooperare privind utilizarea în condiții de siguranță și în scopuri pașnice a energiei nucleare, procedura respectivă include și încheierea Acordului comercial și de cooperare în ceea ce privește aspecte care intră în sfera de competență a Comunității Europene a Energiei Atomice (în special participarea Regatului Unit ca țară terță la Programul pentru cercetare al Euratom și la activitățile europene în domeniul fuziunii, inclusiv activitățile ITER, grație calității sale de membru, ca țară terță, în cadrul întreprinderii comune europene pentru ITER și pentru dezvoltarea energiei de fuziune, Fusion for Energy).

               ·Coerența cu dispozițiile deja existente în domeniul de politică vizat

               Atât orientările Consiliului European din 23 martie 2018, cât și declarația politică au făcut apel la un parteneriat strâns între Uniune și Regatul Unit.

               Negocierile privind Acordul comercial și de cooperare și Acordul privind securitatea informațiilor au fost precedate de încheierea Acordului de retragere, care a intrat în vigoare la 1 februarie 2020. Acordul de retragere prevede o perioadă de tranziție în cursul căreia dreptul Uniunii se aplică Regatului Unit și pe teritoriul acestuia în conformitate cu acordul respectiv. Perioada de tranziție se va încheia la 31 decembrie 2020. Acordul comercial și de cooperare și Acordul privind securitatea informațiilor au drept obiectiv reglementarea noii relații dintre Uniune și Regatul Unit și, prin urmare, prevenirea unor perturbări semnificative care ar putea apărea în această relație după încheierea perioadei de tranziție.

               Acordul comercial și de cooperare stabilește o bază solidă pentru un parteneriat reciproc avantajos și echilibrat între Uniune și Regatul Unit. În plus, acesta reflectă faptul că, nefiind un stat membru al Uniunii, Regatul Unit nu are aceleași drepturi și nu beneficiază de aceleași avantaje ca un stat membru.

               ·Coerența cu alte politici ale Uniunii

               Acordul comercial și de cooperare și Acordul privind securitatea informațiilor respectă în totalitate tratatele și mențin integritatea și autonomia ordinii juridice a Uniunii. Aceste acorduri nu vor impune Uniunii să își modifice normele, reglementările sau standardele în niciun domeniu reglementat. Acordurile promovează valorile, obiectivele și interesele Uniunii și asigură coerența, eficacitatea și continuitatea politicilor și acțiunilor sale.

               Toate importurile din Regatul Unit vor trebui să respecte normele și reglementările UE (de exemplu, normele tehnice și standardele privind produsele, normele sanitare sau fitosanitare, reglementările privind produsele alimentare și siguranța alimentelor, standardele de sănătate și de siguranță, protecția mediului, a consumatorilor etc.).

               Acordul comercial și de cooperare cuprinde titluri specifice privind comerțul și standardele privind condițiile de concurență echitabile în domenii cum ar fi munca, mediul, combaterea schimbărilor climatice și dezvoltarea durabilă, care leagă partea economică a Acordului comercial și de cooperare de obiectivele generale ale Uniunii în materie de dezvoltare durabilă și de obiectivele specifice în domenii ca munca, mediul și schimbările climatice.

               Participarea Regatului Unit la programele Uniunii va respecta întru totul actele de bază care definesc programele și reglementările existente ale Uniunii referitoare la gestiunea financiară, cum ar fi Regulamentul financiar.

               2.TEMEIUL JURIDIC

               Temeiul juridic material al propunerii de decizie a Consiliului este articolul 217 din TFUE. Acest temei juridic este cel mai adecvat având în vedere domeniul larg de aplicare al parteneriatului avut în vedere.

               Temeiul juridic procedural este articolul 218 alineatul (6) din TFUE, articolul 218 alineatul (7) din TFUE și articolul 218 alineatul (8) al doilea paragraf din TFUE. Articolul 218 alineatul (6) din TFUE prevede încheierea acordului în temeiul unei decizii a Consiliului, în urma aprobării de către Parlamentul European. Articolul 218 alineatul (8) al doilea paragraf din TFUE prevede votul în unanimitate în cadrul Consiliului. De asemenea, articolul 218 alineatul (7) din TFUE a fost adăugat ca temei juridic deoarece pentru aprobarea de către Comisie, în numele Uniunii, a anumitor modificări ale Acordului comercial și de cooperare care trebuie adoptate conform unei proceduri simplificate sau de către un organism creat prin Acordul comercial și de cooperare, este necesară autorizarea Consiliului.

               Astfel, temeiul juridic al propunerii de decizie a Consiliului este articolul 217 din TFUE, coroborat cu articolul 218 alineatul (6) din TFUE, cu articolul 218 alineatul (7) din TFUE și cu articolul 218 alineatul (8) al doilea paragraf din TFUE.

               3.ELEMENTE DIVERSE

               ·Punerea în aplicare de către organisme instituite în temeiul Acordului comercial și de cooperare

               Titlul III din partea întâi din Acordul comercial și de cooperare instituie un Consiliu de parteneriat care va supraveghea realizarea obiectivelor acordului respectiv și ale oricărui acord de completare. Consiliul de parteneriat este format din reprezentanți ai Uniunii și ai Regatului Unit la nivel ministerial, care se vor întâlni cel puțin o dată pe an și vor supraveghea și facilita punerea în aplicare și executarea Acordului comercial și de cooperare și a oricărui acord de completare, cum este Acordul privind securitatea informațiilor.

               Consiliul de parteneriat poate adopta decizii cu privire la toate aspectele pentru care Acordul comercial și de cooperare sau orice acord de completare prevede acest lucru. Consiliul de parteneriat poate lua decizii și formula recomandări numai pe baza unui acord comun între Uniune și Regatul Unit. Acesta nu poate în niciun caz să restricționeze luarea deciziilor la nivelul Uniunii. Uniunea și Regatul Unit pot decide, prin intermediul Consiliului de parteneriat sau al comitetelor specializate, să modifice anumite aspecte ale Acordului comercial și de cooperare sau ale oricărui acord de completare, numai în cazurile prevăzute în mod anume în acesta. Atunci când părțile aprobă o astfel de decizie, aceasta trebuie să facă obiectul cerințelor și procedurilor interne aplicabile ale fiecăreia dintre părți.

               În îndeplinirea sarcinilor sale, Consiliul de parteneriat va fi asistat de Comitetul de parteneriat pentru comerț care, la rândul său, va fi asistat de comitete specializate în comerț, precum și de alte comitete specializate.

               Acordul comercial și de cooperare instituie următoarele comitete specializate în comerț:

               (a)Comitetul specializat în comerț privind mărfurile;

               (b)Comitetul specializat în comerț privind cooperarea vamală și regulile de origine;

               (c)Comitetul specializat în comerț privind măsurile sanitare și fitosanitare;

               (d)Comitetul specializat în comerț privind barierele tehnice în calea comerțului;

               (e)Comitetul specializat în comerț privind serviciile, investițiile și comerțul digital;

               (f)Comitetul specializat în comerț privind proprietatea intelectuală;

               (g)Comitetul specializat în comerț privind achizițiile publice;

               (h)Comitetul specializat în comerț privind cooperarea în materie de reglementare;

               (i)Comitetul specializat în comerț privind condiții de concurență echitabile pentru o concurență deschisă și loială și dezvoltarea durabilă;

               (j)Comitetul specializat în comerț privind cooperarea administrativă în domeniul TVA și recuperarea impozitelor și taxelor vamale.

               Acordul comercial și de cooperare instituie următoarele comitete specializate în comerț:

               (a)Comitetul specializat privind energia;

               (b)Comitetul specializat privind transportul aerian;

               (c)Comitetul specializat privind siguranța aviației;

               (d)Comitetul specializat privind transportul rutier;

               (e)Comitetul specializat privind coordonarea sistemelor de securitate socială;

               (f)Comitetul specializat privind sectorul pescăresc;

               (g)Comitetul specializat privind cooperarea în materie de asigurare a respectării legii și cooperarea judiciară;

               (h)Comitetul specializat privind participarea la programele Uniunii.

               Consiliul de parteneriat poate institui sau dizolva comitete specializate în comerț sau comitete specializate, iar Comitetul de parteneriat pentru comerț poate institui sau dizolva comitete specializate în comerț.

               Acordul comercial și de cooperare prevede, de asemenea, pentru Consiliul de parteneriat și pentru comitetele specializate un rol în soluționarea litigiilor, care este abordat în titlul I din partea a șasea a Acordului comercial și de cooperare.

               ·Punerea în aplicare și executarea Acordului comercial și de cooperare în Uniune

               În conformitate cu articolul 216 alineatul (2) din TFUE, acordurile încheiate de Uniune sunt obligatorii pentru instituțiile Uniunii și pentru statele membre ale acesteia.

               Este oportun ca, în temeiul articolului 218 alineatul (7) din TFUE, Comisia să fie împuternicită să aprobe în numele Uniunii anumite modificări ale Acordului comercial și de cooperare care trebuie adoptate conform unei proceduri simplificate sau de către un organism creat prin Acordul comercial și de cooperare. Aceste modificări se referă la următoarele dispoziții ale Acordului comercial și de cooperare:

               –articolul TBT.9 [Cooperarea privind supravegherea pieței și siguranța și conformitatea produselor nealimentare acestora] alineatele (4), (5) și (8), în ceea ce privește stabilirea sau modificarea modalităților de schimb periodic de informații între părți, prevăzute în anexele [ TBT- XX] și [ TBT-ZZ];

               –articolul 2 [Definițiile produselor, practicile și tratamentele oenologice] alineatul (3) și articolul 3 [Cerințe de certificare privind importurile pe teritoriile părților] alineatul (3) din anexa TBT-5 [Comerțul cu vin], în ceea ce privește modificările apendicelor la anexa respectivă;

               –articolul 1 [Obiectiv și domeniu de aplicare] alineatul (2) din anexa TBT4 [Produse ecologice], în ceea ce privește modificările apendicelor la anexa respectivă;

               –articolul 11 [Modificări ale apendicelor] din anexa TBT-2 [Medicamente], în ceea ce privește modificările apendicelor la anexa respectivă;

               –articolul PPROC.18 [Modificarea secțiunii B din ANNEX.PPROC-1], în ceea ce privește modificările aduse secțiunii B din anexa PPROC-1 privind angajamentele referitoare la accesul pe piață;

               –articolul AVSAF.12 [Adoptarea și modificarea anexelor la prezentul capitol], în ceea ce privește modificările aduse anexei AVSAF-1 sau anexelor, astfel cum se prevede la articolul AVSAF.3 [Domeniul de aplicare și punerea în aplicare] alineatul (2);

               –articolul LAW.EUROPOL.48 [Forme de criminalitate] alineatul (3), în ceea ce privește modificările aduse anexei LAW-3, în cazul în care se modifică lista formelor de criminalitate pentru care este competent Eurojust în temeiul dreptului Uniunii;

               –articolul LAW.EUROJUST.63 [Forme de criminalitate] alineatul (3), în ceea ce privește modificările aduse anexei LAW-4, în cazul în care se modifică lista formelor de criminalitate pentru care este competent Eurojust în temeiul dreptului Uniunii;

               –articolul SSC.68 [Modificări] din Protocolul privind coordonarea sistemelor de securitate socială în ceea ce privește modificările la oricare dintre anexele sau apendicele la Protocolul privind coordonarea sistemelor de securitate socială.

               Comisia ar trebui să informeze în prealabil Consiliul cu privire la modificările propuse sus-menționate. Consiliul poate formula obiecții cu privire la respectivele modificări propuse printr-o minoritate de blocare a Consiliului, în conformitate cu articolul 16 alineatul (4) din TUE. În acest caz, Comisia trebuie să respingă modificările propuse în numele Uniunii, fără a aduce atingere posibilității ca ulterior să îi fie prezentată Consiliului o propunere, în conformitate cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               De asemenea, Comisia ar trebui să fie autorizată, în temeiul articolului 218 alineatul (7) din TFUE, să aprobe în numele Uniunii poziția care urmează să fie luată cu privire la următoarele modificări ale Acordului comercial și de cooperare, sub rezerva informării Consiliului în prealabil:

               –modificarea pragului sub care nu se aplică capitolul trei privind controlul subvențiilor din titlul XI din prima rubrică din partea a doua a Acordului comercial și de cooperare, astfel cum se prevede la articolul LPFOFCSD.3.2 [Domeniul de aplicare și excepții] alineatul (4) și la articolul LPFOFCSD.3.3 [Servicii de interes economic general] alineatul (3) și a pragului sub care nu se aplică obligația de transparență, astfel cum se prevede la articolul LPFOFCSD.3.3 [Servicii de interes economic general] alineatul (2).

               În plus, pentru a permite Uniunii să reacționeze în timp util în cazul în care nu mai este îndeplinită orice condiție relevantă, Comisia ar trebui să fie împuternicită să ia anumite decizii de suspendare a beneficiilor acordate Regatului Unit în temeiul anexei privind produsele ecologice și al anexei privind medicamentele. Înainte de a face acest lucru, Comisia ar trebui să informeze reprezentanții statelor membre, care pot formula obiecții, cu o minoritate de blocare, față de poziția prezentată de Comisie. Comisia ar trebui, de asemenea, să fie împuternicită să adopte, în conformitate cu aceeași procedură, orice alte dispoziții de punere în aplicare necesare pentru funcționarea eficace a anexelor respective.

               În plus, pentru a garanta respectarea obligațiilor prevăzute în Acordul comercial și de cooperare, există mecanisme solide de asigurare a respectării legii. Acordul comercial și de cooperare prevede posibilitatea ca părțile să ia măsuri rapide, autonome și operaționale pentru a-și proteja interesele, inclusiv în ceea ce privește condițiile de concurență echitabile (și anume măsuri de reechilibrare, măsuri de remediere) și sectorul pescăresc (și anume măsuri compensatorii, măsuri de remediere), precum și, la un nivel mai general, în cazul unor dificultăți economice, societale sau de mediu grave, de natură sectorială sau regională.

               Este important ca Uniunea să fie pe deplin în măsură să pună în aplicare în mod rapid și eficace aceste măsuri de asigurare a respectării legii. În acest scop, Comisia ar trebui să fie împuternicită să suspende obligațiile prevăzute în Acordul comercial și de cooperare, în conformitate cu articolul GOODS.19 privind măsurile în caz de încălcare sau circumvenție a legislației vamale, cu articolul LPFOFCSD.3.13 privind măsurile de remediere în ceea ce privește condițiile de concurență echitabile, cu articolul ROAD.11 privind măsurile de remediere în domeniul transportului rutier, cu articolul AIRTRN.8 privind refuzarea, revocarea, suspendarea sau limitarea unei autorizații de operare în domeniul transportului aerian, cu articolul FISH.14 privind măsurile de remediere în sectorul pescăresc, cu articolul FISH.9 privind măsurile compensatorii în cazul retragerii sau reducerii accesului, cu articolele UNPRO.3.1 și UNPRO.3.20 privind suspendarea sau încetarea participării Regatului Unit la un program al Uniunii și cu articolul INST.24 privind măsurile reparatorii temporare, sau să ia măsuri de salvgardare corespunzătoare în conformitate cu articolul INST.36.

               În conformitate cu tratatele, Comisia va acționa de asemenea în numele Uniunii cu privire la toate etapele procedurii de soluționare a litigiilor în temeiul titlului I din partea a șasea a Acordului comercial și de cooperare.

               ·Explicarea detaliată a dispozițiilor specifice ale proiectului de acorduri

               Cooperarea extinsă și ambițioasă dintre Uniune și Regatul Unit prevăzută de Acordul comercial și de cooperare reflectă concluziile și orientările Consiliului European din 23 martie 2018 și se bazează pe Declarația politică.

               Acordul comercial și de cooperare constă într-un pachet unic care cuprinde trei componente principale:

               –dispoziții generale și instituționale;

               –măsuri economice (inclusiv dispoziții privind schimburile comerciale și garanții în vederea asigurării unor condiții de concurență echitabile),

               –modalități privind cooperarea în materie de asigurare a respectării legii și cooperarea judiciară în materie penală; precum și

               –dispoziții privind soluționarea litigiilor, valorile de bază și măsurile de salvgardare.

               Parteneriatul prevăzut se bazează pe recunoașterea democrației, a statului de drept și a drepturilor omului, precum și pe combaterea schimbărilor climatice și pe combaterea proliferării armelor de distrugere în masă. O încălcare a oricăruia dintre aceste elemente esențiale permite părților să denunțe sau să suspende, integral sau parțial, funcționarea Acordului comercial și de cooperare sau a oricărui acord de completare. Părțile își afirmă, de asemenea, angajamentul de a asigura un nivel ridicat de protecție a datelor cu caracter personal.

               Domeniul de aplicare al Acordului comercial și de cooperare este cuprinzător. incluzând domeniile de interes prezentate în Declarația politică: cooperarea comercială și economică, cooperarea în materie de asigurare a respectării legii și cooperarea judiciară în materie penală, participarea la programele Uniunii și domeniile tematice de cooperare. Acordul comercial și de cooperare nu include modalități de cooperare în domeniul politicii externe, al securității externe și al apărării, având în vedere poziția Regatului Unit de a nu negocia și de a nu include astfel de modalități în Acordul comercial și de cooperare. Acordul comercial și de cooperare respectă autonomia procesului decizional al Uniunii și ordinea sa juridică, integritatea pieței sale unice și uniunea vamală, precum și indivizibilitatea celor patru libertăți de circulație (a persoanelor, a mărfurilor, a serviciilor și a capitalurilor). El acoperă nu numai liberul schimb de bunuri și servicii, ci și modalitățile de prevenire a denaturărilor și a avantajelor concurențiale neloiale. Acordul comercial și de cooperare reflectă faptul că Regatul Unit părăsește sistemul Uniunii de norme comune, de mecanisme de supraveghere și de asigurare a respectării normelor și, prin urmare, nu mai poate beneficia de avantajele apartenenței la piața unică.

               Acordul comercial și de cooperare stabilește un cadru general de guvernanță care acoperă toate domeniile de cooperare în temeiul Acordului comercial și de cooperare și al oricărui acord de completare, cum ar fi Acordul privind securitatea informațiilor, fiind incluse în același timp anumite adaptări pentru a răspunde unor nevoi sectoriale justificate.

               Pentru a garanta respectarea obligațiilor prevăzute în Acordul comercial și de cooperare, există mecanisme solide de asigurare a respectării legii. Acordul comercial și de cooperare prevede posibilitatea ca părțile să ia măsuri rapide, autonome și operaționale pentru a-și proteja interesele, inclusiv în ceea ce privește condițiile de concurență echitabile (și anume măsuri de reechilibrare, măsuri de remediere) și sectorul pescăresc (și anume măsuri compensatorii, măsuri de remediere), precum și, la un nivel mai general, în cazul unor dificultăți economice, societale sau de mediu grave, de natură sectorială sau regională.

               În ceea ce privește domeniul său de aplicare teritorială, Acordul comercial și de cooperare acoperă, în ceea ce privește Uniunea, teritoriile cărora li se aplică tratatele și, în ceea ce privește Regatul Unit, teritoriul Regatului Unit. Acordul comercial și de cooperare prevede și o acoperire limitată pentru Insulele Anglo-Normande și Insula Man în ceea ce privește comerțul cu mărfuri și accesul la ape. În concordanță cu declarațiile din procesele-verbale ale Consiliului European din 25 noiembrie 2018 și cu directivele de negociere ale Consiliului, Acordul comercial și de cooperare nu se aplică Gibraltarului.

               Acordul comercial și de cooperare conține șapte părți (împărțite în rubrici, titluri, capitole și secțiuni), trei protocoale și un număr de anexe, după cum urmează:

               Partea întâi (Dispoziții comune și instituționale) conține dispozițiile generale, principiile de interpretare a Acordului comercial și de cooperare și definițiile, precum și cadrul instituțional.

               Partea întâi stabilește dispozițiile privind guvernanța și punerea în aplicare a Acordului comercial și de cooperare și instituie organisme comune de guvernanță (Consiliul de parteneriat, Comitetul de parteneriat pentru comerț, comitetele specializate în comerț și alte comitete specializate).

               Dispozițiile privind guvernanța clarifică modul în care va fi aplicat și controlat Acordul comercial și de cooperare. Acestea au fost concepute astfel încât să fie flexibile și adaptabile la nevoile specifice care pot apărea în diferite domenii. Având în vedere domeniul de aplicare și complexitatea Acordului comercial și de cooperare, Uniunea a insistat asupra unui cadru unic de guvernanță care să acopere întregul acord. Acest lucru oferă certitudine juridică pentru întreprinderi, consumatori și cetățeni și evită în același timp structurile paralele și crearea unei birocrații suplimentare.

               Consiliul de parteneriat va supraveghea punerea în aplicare a acordului. Consiliul de parteneriat, compus din reprezentanți ai Uniunii și ai Regatului Unit la nivel ministerial, se va reuni în diferite configurații, în funcție de subiectul de discutat și va fi forumul în cadrul căruia părțile vor discuta orice problemă care ar putea apărea, având competența de a lua decizii obligatorii de comun acord. În activitatea sa, Consiliul de parteneriat va fi asistat de Comitetul de parteneriat pentru comerț, de comitetele specializate în comerț și de alte comitete specializate.

               Partea a doua (Comerț, transporturi, sectorul pescăresc și alte acorduri) conține șase rubrici:

               –Rubrica întâi: Comerț, constând în douăsprezece titluri: titlul I (Comerțul cu mărfuri), titlul II (Servicii și investiții), titlul III (Comerțul digital), titlul IV (Circulația capitalului, plăți, transferuri și măsuri de salvgardare temporare), titlul V (Proprietate intelectuală), titlul VI (Achiziții publice), titlul VII (Întreprinderi mici și mijlocii), titlul VIII (Energie), titlul IX (Transparență), titlul X (Bune practici de reglementare și cooperare în materie de reglementare), titlul XI (Condiții de concurență echitabile pentru o concurență deschisă și loială și dezvoltare durabilă), titlul XII (Excepții);

               –Rubrica a doua: Aviație, constând în două titluri: Titlul I (Transport aerian) și titlul II (Siguranța aviației);

               –Rubrica a treia: Transport rutier, constând în două titluri: Titlul I (Transport rutier de mărfuri) și titlul II (Transport rutier de pasageri);

               –Rubrica a patra: Coordonarea sistemelor de securitate socială și vize pentru călătoriile pe termen scurt;

               –Rubrica a cincea: Sectorul pescăresc;

               –Rubrica a șasea: Alte dispoziții.

               Astfel cum reiese din rubrici și din titluri, partea a doua acoperă comerțul cu bunuri și servicii, precum și o gamă largă de alte domenii de cooperare economică și extinsă, cum ar fi investițiile, concurența, transparența fiscală, energia, transportul aerian și rutier, nediscriminarea în ceea ce privește anumite modalități de mobilitate și coordonarea securității sociale, precum și sectorul pescăresc.

               Partea a doua prevede o politică comercială modernă și durabilă. Ambele părți se angajează să respecte standarde comune înalte în domenii precum standardele sociale și de muncă, protecția mediului, combaterea schimbărilor climatice, inclusiv stabilirea prețului carbonului, precum și standardele relevante privind evaziunea fiscală și transparența fiscală
                  4
               . Partea a doua conține, de asemenea, principii privind subvențiile care au un efect semnificativ asupra schimburilor comerciale sau a investițiilor între părți. Aceste standarde și principii convenite sunt asociate cu mecanismele interne de asigurare a respectării legii și de soluționare a litigiilor pentru a asigura întreprinderilor din UE și din Regatul Unit condiții de concurență echitabile. Partea a doua prevede că fiecare parte poate lua măsuri unilaterale, după caz, pentru a se proteja față de efectele asupra comerțului și investițiilor care rezultă din subvenții sau din divergențe semnificative între respectivele sistemele lor de control al subvențiilor sau din niveluri divergente între părți în materie de protecție a forței de muncă, socială, a mediului sau a climei.

               În ceea ce privește comerțul cu mărfuri, dispozițiile din partea a doua depășesc nivelurile din acordurile recente de liber schimb încheiate de UE cu parteneri, cum ar fi Canada și Japonia, prevăzând tarife zero și cote zero pentru toate mărfurile. Pentru a beneficia de aceste preferințe excepționale, întreprinderile trebuie să se garanteze că produsele lor sunt originare din Uniune sau din Regatul Unit. Aceste „reguli de origine” sunt esențiale pentru a asigura integritatea pieței Uniunii. Acordul comercial și de cooperare va facilita, de asemenea, în măsura permisă de Codul vamal al Uniunii, formalitățile vamale care se aplică oricărei țări terțe din afara uniunii vamale. Acesta va elimina și barierele tehnice inutile din calea comerțului, garantând în același timp că toate mărfurile Regatului Unit care intră în Uniune respectă în întregime standardele înalte de reglementare ale Uniunii, inclusiv standardele privind calitatea alimentelor (de exemplu, standardele sanitare și fitosanitare) și siguranța produselor.

               S-a convenit, de asemenea, asupra unui nivel semnificativ de deschidere pentru comerțul cu servicii, care depășește dispozițiile de referință ale Acordului General al OMC privind Comerțul cu Servicii (GATS), reflectând în același timp faptul că Regatul Unit nu mai beneficiază de libera circulație a persoanelor și, prin urmare, de libertatea de a presta servicii. Furnizorii de servicii din Regatul Unit care doresc să ofere servicii în Uniune vor trebui să îndeplinească toate cerințele de reglementare corespunzătoare din Uniune, dar nu vor fi tratați mai puțin favorabil decât operatorii din Uniune în domeniile vizate de Acordul comercial și de cooperare și viceversa
                  5
               . Investitorii din Regatul Unit vor putea înființa, de asemenea, entități juridice în Uniune pentru a oferi servicii pe piața unică și viceversa. Acordul include un cadru pentru negocierea viitoare a acordurilor de recunoaștere în ceea ce privește calificările profesionale.

               Acordul comercial și de cooperare conține dispoziții menite să faciliteze comerțul digital, prin înlăturarea barierelor nejustificate și prin asigurarea unui mediu online deschis, securizat și de încredere pentru întreprinderi și consumatori, precum și a unor standarde ridicate de protecție a datelor cu caracter personal. Acordul conține, de asemenea, dispoziții care garantează protecția drepturilor de proprietate intelectuală. În plus, acesta include dispoziții privind oportunitățile reciproce de pe piețele de achiziții publice ale părților și privind standardele în materie de achiziții publice care depășesc angajamentele asumate de părți în cadrul Acordului OMC privind achizițiile publice (AAP).

               În ceea ce privește energia, întrucât Regatul Unit nu va mai participa la piața unică a energiei electrice și la platformele comerciale ale UE, Acordul comercial și de cooperare creează un nou cadru pentru cooperarea bilaterală în domeniul energiei, cu scopul de a asigura furnizarea de energie eficientă din punctul de vedere al costurilor, curată și sigură, ceea ce este esențial pentru funcționarea ambelor economii, și de a institui noi mecanisme de cooperare în domeniul energiei din surse regenerabile, în special în Marea Nordului, și de combatere a schimbărilor climatice. Dispozițiile de fond privind condițiile de concurență echitabile și liberalizarea fac parte, de asemenea, din acord, inclusiv în ceea ce privește condițiile de acordare a subvențiilor în sectorul energetic. Ca și în celelalte domenii, dispozițiile privind energia nu reproduc toate beneficiile pieței unice pentru Regatul Unit, ținând seama de statutul său de țară terță.

               În ceea ce privește transporturile, Acordul comercial și de cooperare prevede o conectivitate aeriană și rutieră continuă și durabilă, respectându-se în același timp integritatea pieței unice. Acesta include dispoziții menite să asigure operatorilor din Uniune și celor din Regatul Unit condiții de concurență echitabile, astfel încât drepturile pasagerilor și siguranța transporturilor să nu fie subminate.

               Partea a doua conține și un cadru pentru gestionarea comună și durabilă a stocurilor de pește din apele Uniunii și din apele Regatului Unit. Regatul Unit, în calitate de stat costier independent, va deține controlul asupra apelor sale și va putea dezvolta în continuare activitățile pescărești britanice, însă pescarii europeni vor continua să aibă acces la apele Regatului Unit pentru a-și desfășura activitățile pescărești.

               Partea a treia (Cooperarea în materie de asigurare a respectării legii și cooperarea judiciară în materie penală) stabilește un cadru pentru cooperarea în materie de asigurare a respectării legii și cooperarea judiciară în materie penală. Aceasta recunoaște necesitatea unei cooperări strânse între autoritățile polițienești și judiciare naționale, precum și cu agențiile și organismele Uniunii, în special pentru combaterea și urmărirea penală a criminalității transfrontaliere și a terorismului.

               Partea a treia acoperă următoarele domenii-cheie:

               –Schimb de date: măsuri pentru un schimb rapid, eficace și eficient de date privind pasagerii aerieni (cunoscut sub denumirea de registru cu numele pasagerilor sau PNR), de date ADN, de date dactiloscopice și de date privind înmatricularea vehiculelor (așa-numitele „date Prüm” – care nu au mai fost niciodată schimbate între Uniune și o țară terță care nu face parte din spațiul Schengen), de informații privind cazierele judiciare și de informații operaționale – care completează canalele internaționale, cum ar fi Interpol.

               –Europol și Eurojust: cooperarea eficace dintre Regatul Unit, Europol și Eurojust, în conformitate cu normele de cooperare cu țările terțe stabilite în legislația Uniunii.

               –Predarea: facilitarea predării rapide a infractorilor între statele membre ale Uniunii și Regatul Unit prin proceduri simplificate, termene stricte, garanții solide (inclusiv motive adecvate de refuz al predării), drepturi procedurale și control judiciar.

               –Asistență reciprocă: modalități de facilitare și completare a convențiilor Consiliului Europei în materie penală, de exemplu prin proceduri simplificate, termene și infrastructuri tehnologice, cu privire la o gamă largă de măsuri, inclusiv înghețarea și confiscarea bunurilor.

               –Combaterea spălării banilor: dispoziții de cooperare pentru combaterea spălării banilor și a finanțării terorismului.

               Partea a treia respectă statutul Regatului Unit de stat care nu este membru al Uniunii în afara spațiului Schengen. De exemplu, Regatul Unit nu va mai avea acces direct și în timp real la bazele de date sensibile ale Uniunii care sprijină spațiul de libertate, securitate și justiție al Uniunii, întrucât acest acces este acordat numai statelor membre și țărilor asociate foarte îndeaproape care acceptă toate obligațiile aferente.

               Cooperarea polițienească și judiciară strânsă și cuprinzătoare este susținută de garanții de respectare a democrației și a statului de drept, de protecție efectivă a drepturilor și libertăților fundamentale ale persoanelor, inclusiv a celor consacrate în Convenția europeană a drepturilor omului, și de punere în aplicare a acestora pe plan intern, precum și de angajamente ale ambelor părți de a menține standarde înalte de protecție a datelor. Aceasta a fost o cerere deosebit de importantă din partea Uniunii în vederea asigurării protecției atât a securității, cât și a drepturilor fundamentale ale cetățenilor săi. Partea a treia prevede și dispoziții specifice privind suspendarea cooperării în cazul unor deficiențe grave și sistemice în asigurarea oricăreia dintre aceste garanții, precum și un mecanism specific de soluționare a litigiilor.

               Partea a patra (Cooperare tematică) conține două titluri: titlul I: Securitatea sanitară și titlul II: Securitatea cibernetică. Partea a patra stabilește dispoziții pentru cooperarea dintre părți în domeniul securității sanitare și al securității cibernetice, inclusiv prin participarea temporară și limitată a Regatului Unit la o serie de structuri ale Uniunii, numai la invitația Uniunii și cu condiția apariției unor amenințări comune specifice.

               Partea a cincea (Participarea la programele Uniunii, buna gestiune financiară și dispoziții financiare) stabilește dispoziții privind continuarea participării Regatului Unit ca țară terță la o serie de programe emblematice ale Uniunii, sub rezerva contribuției financiare a Regatului Unit la bugetul Uniunii. Lista exactă a acestor programe va fi adoptată ulterior de Comitetul specializat privind participarea la programele Uniunii. În plus, Comitetul specializat privind participarea la programele Uniunii poate stabili, de asemenea, o listă cu serviciile furnizate prin punerea în aplicare a programelor Uniunii la care Regatul Unit poate avea acces.

               Temeiurile juridice (acte de bază) ale programelor și activităților Uniunii la care poate participa Regatul Unit nu au fost încă adoptate. Cu toate acestea, există o înțelegere comună între Regatul Unit și Uniune cu privire la programele la care poate participa Regatul Unit și în ce condiții specifice, sub rezerva condițiilor prevăzute în temeiurile juridice definitive. Prin urmare, o declarație comună anexată la Acordul comercial și de cooperare oferă un cadru pentru protocoalele care vor fi adăugate la acordul respectiv de către Comitetul specializat privind participarea la programele Uniunii atunci când vor fi adoptate temeiurile juridice ale programelor respective.

               Partea a șasea (Soluționarea litigiilor și dispoziții orizontale) conține trei titluri: titlul I (Soluționarea litigiilor), titlul II (Baza de cooperare) și titlul III (Îndeplinirea obligațiilor și măsuri de salvgardare).

               În ceea ce privește soluționarea litigiilor, în cazul în care apare un dezacord și nu se poate găsi o soluție între părți, Acordul comercial și de cooperare prevede că poate fi instituit un tribunal arbitral independent care să soluționeze chestiunea printr-o hotărâre cu caracter obligatoriu. Acest mecanism de soluționare a litigiilor se aplică majorității domeniilor vizate de Acordul comercial și de cooperare, inclusiv condițiilor de concurență echitabile și sectorului pescăresc. El este însoțit de mecanisme credibile și solide de asigurare a respectării legii și a conformității, printre care și posibilitatea de a suspenda obligațiile părții reclamante prevăzute de Acordul comercial și de cooperare, de exemplu de a reintroduce tarife și/sau cote. În plus, fiecare parte va putea, în anumite condiții, să recurgă la represalii încrucișate ori de câte ori cealaltă parte nu respectă hotărârea tribunalului arbitral. De exemplu, o încălcare persistentă de către una dintre părți care privește un anumit sector economic va permite celeilalte părți să recurgă la represalii, luând măsuri în alte sectoare economice. De asemenea, fiecare parte poate lua în mod unilateral măsuri de salvgardare adecvate în cazul unor dificultăți economice, societale sau de mediu grave, de natură sectorială sau regională.

               Partea a șaptea (Dispoziții finale) conține dispoziții finale, inclusiv privind intrarea în vigoare, revizuirea și încetarea Acordului comercial și de cooperare.

               Două protocoale prevăd cooperarea administrativă și combaterea fraudelor în domeniul taxei pe valoarea adăugată, asistența reciprocă în materie de recuperare a creanțelor legate de taxe și impozite și asistența administrativă reciprocă în domeniul vamal.

               Protocolul privind coordonarea sistemelor de securitate socială stabilește o serie de măsuri de coordonare a sistemelor de securitate socială menite să protejeze drepturile de securitate socială ale cetățenilor UE și ale resortisanților Regatului Unit aflați într-o situație transfrontalieră care implică Regatul Unit și UE începând cu 1 ianuarie 2021. Sunt de asemenea protejați resortisanții țărilor terțe, apatrizii și refugiații. Este acoperită o gamă largă de prestații, inclusiv pensiile pentru limită de vârstă și de urmaș, ajutoarele de deces, prestațiile de boală, prestațiile de maternitate/paternitate legate de nașterea unui copil, prestațiile pentru accidente de muncă sau prestațiile de prepensie. Protocolul garantează că modalitățile de coordonare a sistemelor de securitate socială stabilite în protocol se bazează pe principiul nediscriminării între statele membre ale Uniunii.

               Acordul privind procedurile de securitate pentru schimbul de informații clasificate și protecția acestora stabilește norme și modalități pentru schimbul de informații sensibile clasificate și neclasificate. În concordanță cu alte acorduri privind securitatea informațiilor încheiate de Uniune cu alte țări terțe, Acordul privind securitatea informațiilor asigură prelucrarea în condiții de siguranță a informațiilor sensibile, pe baza principiului consimțământului emitentului înainte de comunicarea informațiilor care fac obiectul schimbului. Acordul privind securitatea informațiilor se aplică de la data aplicării Acordului comercial și de cooperare sau de la data la care părțile și-au notificat reciproc îndeplinirea cerințelor și procedurilor lor interne de comunicare a informațiilor clasificate în temeiul acordului respectiv, luându-se în considerare data cea mai târzie.

               2020/0382 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind încheierea, în numele Uniunii, a Acordului comercial și de cooperare dintre Uniunea Europeană și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, pe de o parte, și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, pe de altă parte, și a Acordului dintre Uniunea Europeană și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord privind procedurile de securitate pentru schimbul de informații clasificate și protecția acestora

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene („TFUE”), în special articolul 217, coroborat cu articolul 218 alineatul (6), cu articolul 218 alineatul (7) și cu articolul 218 alineatul (8) al doilea paragraf,

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               având în vedere avizul Parlamentului European
                  6
               ,

               întrucât:

               (1)La [DATA], Consiliul a adoptat Decizia (UE) nr. … a Consiliului privind semnarea, în numele Uniunii a Acordului comercial și de cooperare dintre Uniunea Europeană și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, pe de o parte, și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, pe de altă parte (denumit în continuare „Acordul comercial și de cooperare”) și a Acordului dintre Uniunea Europeană și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord privind procedurile de securitate pentru schimbul de informații clasificate și protecția acestora (denumit în continuare „Acordul privind securitatea informațiilor”).

               (2)Acordul comercial și de cooperare stabilește baza unei relații ample între Uniune și Regatul Unit care implică drepturi și obligații reciproce, acțiuni comune și proceduri speciale. Acordul privind securitatea informațiilor este un acord de completare al Acordului comercial și de cooperare, legat în mod intrinsec de acesta din urmă, în special în ceea ce privește începerea aplicării și încetarea. Prin urmare, decizia de semnare a Acordului comercial și de cooperare și a Acordului privind securitatea informațiilor (denumite în continuare „Acordurile”) ar trebui să se bazeze pe temeiul juridic care prevede instituirea unei asocieri care să permită Uniunii să își asume angajamente în toate domeniile reglementate de tratate.

               (3)Este oportun să se definească modalitățile de reprezentare a Uniunii în cadrul Consiliului de parteneriat și al comitetelor instituite prin Acordul comercial și de cooperare. În conformitate cu articolul 17 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană („TUE”), Comisia reprezintă Uniunea și exprimă pozițiile Uniunii, astfel cum au fost stabilite de Consiliu în conformitate cu tratatele. Consiliul își exercită funcțiile de definire a politicilor și de coordonare, astfel cum se prevede la articolul 16 alineatul (1) din TUE, prin stabilirea pozițiilor care urmează să fie adoptate în numele Uniunii în Consiliul de parteneriat și în comitetele instituite prin Acordul comercial și de cooperare. În plus, în cazul în care Consiliul de parteneriat sau comitetele instituite prin Acordul comercial și de cooperare sunt invitate să adopte acte cu efecte juridice, pozițiile care urmează să fie adoptate în numele Uniunii în cadrul acestor organisme se stabilesc în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               (4)Unul sau mai multe state membre pot solicita ca reprezentantul Comisiei să fie însoțit, în cadrul delegației Uniunii, de reprezentantul statului membru respectiv sau de reprezentanții statelor membre respective la o reuniune a Consiliului de parteneriat sau a altor organisme comune stabilite prin acord.

               (5)Este oportun ca, în temeiul articolului 218 alineatul (7) din TFUE, Comisia să fie împuternicită să aprobe în numele Uniunii anumite modificări ale Acordului comercial și de cooperare care trebuie adoptate conform unei proceduri simplificate sau de către un organism creat prin Acordul comercial și de cooperare în conformitate cu dispozițiile acordului respectiv. Ar trebui stabilită procedura de consultare a Consiliului cu privire la astfel de modificări.

               (6)În plus, pentru a permite Uniunii să reacționeze în timp util în cazul în care nu mai este îndeplinită orice condiție relevantă, Comisia ar trebui să fie împuternicită să ia anumite decizii de suspendare a beneficiilor acordate Regatului Unit în temeiul anexei TBT-4 [Produse ecologice] și al anexei TBT-2 [Medicamente]. Înainte de a face acest lucru, Comisia ar trebui să informeze reprezentanții statelor membre, care pot formula obiecții, cu o minoritate de blocare, față de poziția prezentată de Comisie. Comisia ar trebui, de asemenea, să fie împuternicită să adopte, în conformitate cu aceeași procedură, orice alte dispoziții de punere în aplicare necesare pentru funcționarea eficace a anexelor respective.

               (7)Pentru a permite Uniunii să întreprindă acțiuni rapide și eficace pentru a-și proteja interesele în conformitate cu Acordul comercial și de cooperare și până la adoptarea și intrarea în vigoare în Uniune a unui act legislativ specific care să reglementeze adoptarea de măsuri de remediere în temeiul Acordului comercial și de cooperare, Comisia ar trebui să fie împuternicită să adopte măsuri de remediere, cum ar fi suspendarea obligațiilor prevăzute în Acordul comercial și de cooperare sau în orice acord de completare, în cazul încălcării anumitor dispoziții din Acordul comercial și de cooperare sau în cazul neîndeplinirii anumitor condiții, în special în domeniul comerțului cu mărfuri, în ceea ce privește asigurarea unor condiții de concurență echitabile, în domeniul transportului rutier, în domeniul transportului aerian, în sectorul pescăresc și în ceea ce privește programele Uniunii, astfel cum se specifică în Acordul comercial și de cooperare, precum și să adopte măsuri adecvate de remediere, de reechilibrare și contramăsuri.

               (8)Ori de câte ori Uniunea trebuie să acționeze pentru a se conforma prevederilor acordului, o astfel de acțiune trebuie întreprinsă în conformitate cu dispozițiile tratatelor, cu respectarea limitelor competențelor conferite fiecărei instituții. Prin urmare, Comisia este cea care trebuie să furnizeze Regatului Unit informațiile sau notificările prevăzute în acorduri, cu excepția cazului în care acordurile se referă la alte instituții, organisme, oficii și agenții specifice ale Uniunii, și să consulte Regatul Unit cu privire la chestiunile specifice. De asemenea, este de competența Comisiei să reprezinte Uniunea în fața tribunalului arbitral în cazul în care un litigiu face obiectul arbitrajului în conformitate cu Acordul comercial și de cooperare.

               (9)Se reamintește că, în conformitate cu directivele de negociere din 25 februarie 2020, domeniul de aplicare teritorială a Acordului comercial și de cooperare încheiat între Uniune și Regatul Unit nu include Gibraltarul. Acest lucru nu exclude posibilitatea de a avea acorduri separate între Uniune și Regatul Unit în ceea ce privește Gibraltarul, în concordanță cu Declarația Consiliului European și a Comisiei Europene inclusă în procesul-verbal al reuniunii Consiliului European din 25 noiembrie 2018.

               (10)Încheierea Acordului comercial și de cooperare în privința aspectelor care intră în competența Comunității Europene a Energiei Atomice face obiectul unei proceduri separate.

               (11)Acordul ar trebui să fie aprobat în numele Uniunii,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Se aprobă în numele Uniunii Acordul comercial și de cooperare dintre Uniunea Europeană și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, pe de o parte, și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, pe de altă parte, în ceea ce privește aspecte care nu intră în sfera de competență a Comunității Europene a Energiei Atomice.

               Se aprobă în numele Uniunii Acordul dintre Uniunea Europeană și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord privind procedurile de securitate pentru schimbul de informații clasificate și protecția acestora.

               Textele acestor acorduri se anexează la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana împuternicită (persoanele împuternicite) să efectueze, în numele Uniunii, notificările prevăzute în următoarele dispoziții:

               (a)în ceea ce privește Acordul comercial și de cooperare:

               –articolul LAW.OTHER.134 [Notificări];

               –articolul FINPROV.11 [Intrarea în vigoare];

               –articolul SSC.11 din Protocolul privind coordonarea sistemelor de securitate socială;

               (b)în ceea ce privește Acordul privind procedurile de securitate pentru schimbul de informații clasificate și protecția acestora:

               –articolul 19 alineatele (1) și (2).

               Articolul 3

               1.Atunci când reprezintă Uniunea în cadrul organismelor create prin Acordul comercial și de cooperare, Comisia informează Consiliul în timp util cu privire la discuțiile și rezultatele reuniunilor și ale actelor adoptate prin procedură scrisă și, la cerere, pune la dispoziție procesele-verbale și alte documente referitoare la astfel de reuniuni sau proceduri. Comisia informează, de asemenea, Parlamentul European, după caz.

               2.Pe durata primilor cinci ani după intrarea în vigoare a Acordului comercial și de cooperare, Comisia transmite un raport anual Parlamentului European și Consiliului cu privire la punerea în aplicare și executarea Acordului comercial și de cooperare.

               Articolul 4

               1.Comisia este autorizată să aprobe, în numele Uniunii, modificările la Acordul comercial și de cooperare care trebuie adoptate de Consiliul de parteneriat sau de comitetele specializate, după caz, în conformitate cu următoarele dispoziții ale acordului respectiv:

               (a)articolul TBT.9 [Cooperarea privind supravegherea pieței și siguranța și conformitatea produselor nealimentare acestora] alineatele (4), (5) și (8), în ceea ce privește stabilirea sau modificarea modalităților de schimb periodic de informații între părți, prevăzute în anexele [ TBT- XX] și [ TBT-ZZ];

               (b)articolul 2 [Definițiile produselor, practicile și tratamentele oenologice] alineatul (3) și articolul 3 [Cerințe de certificare privind importurile pe teritoriile părților] alineatul (3) din anexa TBT-5 [Comerțul cu vin], în ceea ce privește modificările apendicelor la anexa respectivă;

               (c)articolul 1 [Obiectiv și domeniu de aplicare] alineatul (2) din anexa TBT-4 [Produse ecologice], în ceea ce privește modificările apendicelor la anexa respectivă;

               (d)articolul 11 [Modificări ale apendicelor] din anexa TBT-2 [Medicamente], în ceea ce privește modificările apendicelor la anexa respectivă;

               (e)articolul PPROC.18 [Modificarea secțiunii B din ANNEX.PPROC-1], în ceea ce privește modificările aduse secțiunii B din anexa PPROC-1 privind angajamentele referitoare la accesul pe piață;

               (f)articolul AVSAF.12 [Adoptarea și modificarea anexelor la prezentul capitol], în ceea ce privește modificările aduse anexei AVSAF-1 sau altor anexe, astfel cum se prevede la articolul respectiv;

               (g)articolul LAW.EUROPOL.48 [Forme de criminalitate] alineatul (3), în ceea ce privește modificările aduse ANEXEI LAW-3, în cazul în care se modifică lista formelor de criminalitate pentru care este competent Eurojust în temeiul dreptului Uniunii;

               (h)articolul LAW.EUROJUST.63 [Forme de criminalitate] alineatul (3), în ceea ce privește modificările aduse ANEXEI LAW-4, în cazul în care se modifică lista formelor de criminalitate pentru care este competent Eurojust în temeiul dreptului Uniunii;

               (i)articolul SSC.68 [Modificări] din Protocolul privind coordonarea sistemelor de securitate socială în ceea ce privește modificările la oricare dintre anexele sau apendicele la Protocolul privind coordonarea sistemelor de securitate socială.

               2.Comisia prezintă Consiliului modificările propuse prevăzute la alineatul (1) înainte de aprobarea acestora.

               Comisia aprobă în numele Uniunii respectivele modificări propuse, cu excepția cazului în care, în decurs de o lună după ce Comisia a prezentat Consiliului modificările respective, împotriva acestora sunt formulate obiecții de către un număr de state membre care formează o minoritate de blocare în Consiliu, în conformitate cu articolul 16 alineatul (4) din Tratatul privind Uniunea Europeană. Dacă există astfel de obiecții, Comisia respinge modificările propuse în numele Uniunii.

               3.Comisia aprobă, în numele Uniunii, modificările la Acordul comercial și de cooperare care trebuie adoptate de Consiliul de parteneriat sau de comitetele specializate, după caz, în conformitate cu următoarele dispoziții ale acordului respectiv:

               (a)articolul LPFOFCSD.3.2 [Domeniul de aplicare și excepții] alineatul (4), în ceea ce privește pragul sub care nu se aplică capitolul privind controlul subvențiilor;

               (b)articolul LPFOFCSD.3.3 [Servicii de interes economic general] alineatul (2), în ceea ce privește pragul sub care nu se aplică obligația de transparență;

               (c)articolul LPFOFCSD.3.3 [Servicii de interes economic general] alineatul (3), în ceea ce privește pragul sub care nu se aplică capitolul

               (d)Articolul LPFOCDSD.3.5: [Subvenții interzise și subvenții supuse unor condiții], în ceea ce privește actualizarea condițiilor care se aplică subvențiilor în temeiul articolului menționat.

               (e)Articolul LPFOCDSD.3.11 [Recuperare], în ceea ce privește diferitele modalități de asigurare a recuperării subvențiilor.

               Comisia informează Consiliul cu privire la modificările propuse înainte de aprobarea acestora.

               4.Comisia se asigură că aprobarea, în numele Uniunii, a modificărilor propuse prevăzute la prezentul articol:

               (a)este în interesul Uniunii;

               (b)este în serviciul obiectivelor urmărite de Uniune în cadrul politicii sale comerciale, al siguranței aviației, al securității sociale, precum și al cooperării în materie de asigurare a respectării legii și al cooperării judiciare;

               (c)nu contravine dreptului Uniunii sau dreptului internațional;

               (d)evită crearea de obstacole în calea inovării.

               Articolul 5

               1.Comisia este autorizată să adopte, în numele Uniunii, orice decizie prin care:

               (a)să confirme sau să suspende recunoașterea echivalenței în urma reevaluării echivalenței, care trebuie efectuată până la 31 decembrie 2023, în conformitate cu articolul 3 [Recunoașterea echivalenței] alineatul (3) din anexa TBT-4 [Produse ecologice];

               (b)să suspende recunoașterea echivalenței în conformitate cu articolul 3 [Recunoașterea echivalenței] alineatele (5) și (6) din anexa TBT-4 [Produse ecologice];

               (c)să accepte documentele oficiale privind bunele practici de fabricație emise de o autoritate din Regatul Unit pentru unitățile de producție situate în afara teritoriului autorității emitente și să stabilească termenele și condițiile potrivit cărora Uniunea acceptă respectivele documente oficiale privind bunele practici de fabricație în conformitate cu articolul 5 [Recunoașterea inspecțiilor] alineatele (3) și (4) din anexa TBT-2 [Medicamente];

               (d)să adopte orice dispoziții de punere în aplicare necesare pentru schimbul de documente oficiale privind bunele practici de fabricație cu autoritatea de resort din Regatul Unit, în conformitate cu articolul 6 [Schimbul de documente oficiale privind bunele practici de fabricație] din [anexa privind medicamentele] și pentru schimbul de informații cu autoritatea de resort din Regatul Unit în ceea ce privește inspecțiile unităților de producție, în conformitate cu articolul 7 [Garanții] din [anexa TB-2 [Medicamente];

               (e)să suspende recunoașterea inspecțiilor sau acceptarea documentelor oficiale privind bunele practici de fabricație emise de Regatul Unit și să notifice Regatului Unit intenția sa de a aplica articolul 9 [Suspendarea] din [anexa TBT-2 [Medicamente], precum și să inițieze consultări cu Regatul Unit în conformitate cu articolul 8 [Modificări ale legislației aplicabile] alineatul 3 din [anexa TBT-2 [Medicamente];

               (f)să suspende total sau parțial, pentru toate produsele sau pentru o parte dintre produsele enumerate în apendicele C la anexa TBT-2 [Medicamente], recunoașterea inspecțiilor și acceptarea documentelor oficiale privind bunele practici de fabricație ale celeilalte părți, în conformitate cu articolul 9 [Suspendarea] alineatul (1) din anexa TBT-2 [Medicamente].

               2.Comisia adoptă respectivele propuneri de decizii în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 4 alineatul (2) din prezenta decizie.

               Articolul 6

               1.Până la adoptarea și intrarea în vigoare în Uniune a unui act legislativ specific care reglementează adoptarea unor astfel de măsuri, Comisia trebuie să ia decizia Uniunii de a adopta următoarele măsuri în temeiul Acordului comercial și de cooperare, în conformitate cu condițiile prevăzute în dispozițiile corespunzătoare din Acordul comercial și de cooperare în ceea ce privește:

               (a)suspendarea tratamentului preferențial relevant al produsului (produselor) în cauză, astfel cum se stabilește în articolul GOODS.19 [Măsuri în caz de încălcare sau de circumvenție a legislației vamale];

               (b)aplicarea măsurilor de remediere și suspendarea obligațiilor, astfel cum se prevede la articolul LPFOFCSD.3.12 [Măsuri de remediere];

               (c)aplicarea măsurilor de reechilibrare și a contramăsurilor, astfel cum se prevede la articolul LPFOFCSD.9.4 [Reechilibrare];

               (d)aplicarea măsurilor de remediere astfel cum se prevede la articolul ROAD.11 [Măsuri de remediere];

               (e)refuzarea, revocarea, suspendarea sau limitarea unei autorizații de operare a unei companii aeriene, articolul AIRTRN.8 [Refuzarea, revocarea, suspendarea sau limitarea unei autorizații de operare];

               (f)aplicarea măsurilor de remediere astfel cum se prevede la articolul FISH.14 [Măsuri de remediere și soluționarea litigiilor];

               (g)măsuri compensatorii astfel cum sunt stabilite la articolul FISH.9: [Măsuri compensatorii în cazul retragerii sau reducerii accesului]

               (h)suspendarea sau încetarea participării Regatului Unit la programele Uniunii, astfel cum se prevede la articolul UNPRO.3.1 [Suspendarea de către Uniunea Europeană a participării Regatului Unit la un program al Uniunii] și la articolul UNPRO.3.20 [Retragerea de către Uniunea Europeană a participării Regatului Unit la un program al Uniunii];

               (i)o ofertă sau o acceptare a unei compensații temporare sau suspendarea obligațiilor în contextul conformității în urma unei proceduri de arbitraj sau a unei proceduri a unei comisii de experți în temeiul articolului INST.24 [Măsuri reparatorii temporare], cu excepția cazurilor prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 654/2014;

               (j)măsurile de remediere și de reechilibrare, astfel cum se prevede la articolul INST.36 [Măsuri de remediere].

               2.Comisia furnizează Consiliului informații complete și în timp util cu privire la intenția sa de a adopta măsurile propuse prevăzute la alineatul (1) și ține seama de eventualele puncte de vedere exprimate. Comisia informează, de asemenea, Parlamentul European, după caz.

               3.
                     Comisia poate adopta, de asemenea, măsuri de restabilire a drepturilor și obligațiilor care decurg din Acordul comercial și de cooperare, așa cum existau acestea înainte de adoptarea măsurilor prevăzute la alineatul (1).

               Articolul 7

               Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        Decizia (UE) 2020/135 a Consiliului din 30 ianuarie 2020 referitoare la încheierea Acordului privind retragerea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord din Uniunea Europeană și din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice (JO L 29, 31.1.2020, p. 1).

                     (2)

                        Declarație politică de stabilire a cadrului viitoarelor relații dintre Uniunea Europeană și Regatul Unit (JO C 34, 31.1.2020, p. 1).

                     (3)

                        Decizia (UE, Euratom) 2020/266 a Consiliului de autorizare a începerii negocierilor cu Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord pentru un nou acord de parteneriat (JO L 58, 27.2.2020, p. 53).

                     (4)

                        Uniunea și Regatul Unit intenționează, de asemenea, să aprobe o declarație comună privind lupta împotriva regimurilor fiscale dăunătoare în momentul încheierii acordurilor.

                     (5)

                        În conformitate cu politica comercială a UE, sunt excluse un număr limitat de sectoare (servicii publice, unele servicii de transport și servicii audiovizuale pentru păstrarea diversității culturale).

                     (6)

                        JO C , , p. .

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 27.12.2020
            COM(2020) 856 final
            COM(2020) 856 final of 25.12.2020 downgraded on 26.12.2020.
            ANEXĂ
            la
            Propunerea de decizie a Consiliului
            privind încheierea, în numele Uniunii, a Acordului comercial și de cooperare dintre Uniunea Europeană și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, pe de o parte, și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, pe de altă parte, și a Acordului dintre Uniunea Europeană și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord privind procedurile de securitate pentru schimbul de informații clasificate și protecția acestora

               ACORD COMERCIAL ȘI DE COOPERARE ÎNTRE UNIUNEA EUROPEANĂ ȘI COMUNITATEA EUROPEANĂ A ENERGIEI ATOMICE, PE DE O PARTE, ȘI REGATUL UNIT AL MARII BRITANII ȘI IRLANDEI DE NORD, PE DE ALTĂ PARTE

               PREAMBUL

               PARTEA ÎNTÂI: DISPOZIȚII COMUNE ȘI INSTITUȚIONALE

               Titlul I: Dispoziții generale

               Titlul II: Principii de interpretare și definiție

               Titlul III: Cadrul instituțional

               PARTEA A DOUA: COMERȚ, TRANSPORTURI, SECTORUL PESCĂRESC ȘI ALTE ACORDURI

               RUBRICA ÎNTÂI: COMERȚ

               Titlul I: Comerțul cu mărfuri

               Titlul II: Serviciile și investițiile

               Titlul III: Comerțul digital

               Titlul IV: Circulația capitalurilor, plățile, transferurile și măsurile de salvgardare temporare

               Titlul V: Proprietatea intelectuală

               Titlul VI: Achiziții publice

               Titlul VII: Întreprinderile mici și mijlocii (IMM)

               Titlul VIII: Energie

               Titlul IX: Transparența

               Titlul X: Bunele practici și cooperarea în materie de reglementare

               Titlul XI: Condiții echitabile pentru o concurență deschisă și loială și dezvoltarea durabilă

               Titlul XII: Excepții

               RUBRICA A DOUA: AVIAȚIE

               Titlul I: Transportul aerian

               Titlul II: Siguranța aviației

               RUBRICA A TREIA: TRANSPORTUL RUTIER

               Titlul I: Transportul rutier de mărfuri

               Titlul II: Transportul rutier de persoane

               RUBRICA A PATRA: COORDONAREA SISTEMELOR DE SECURITATE SOCIALĂ ȘI VIZE PENTRU VIZITELE PE TERMEN SCURT

               Titlul I: Coordonarea sistemelor de securitate socială

               Titlul II: Vize pentru vizite pe termen scurt

               RUBRICA A CINCEA: SECTORUL PESCĂRESC

               RUBRICA A ȘASEA: ALTE DISPOZIȚII

               PARTEA A TREIA: COOPERAREA ÎN MATERIE DE ASIGURAREA RESPECTĂRII LEGII ȘI COOPERAREA JUDICIARĂ ÎN MATERIE PENALĂ

               Titlul I: Dispoziții generale

               Titlul II: Schimburi de date ADN, de date privind amprentele digitale și de date privind înmatricularea vehiculelor

               TITLUL III: Transferul și prelucrarea datelor din registrul cu numele pasagerilor

               TITLUL IV: Cooperarea privind informațiile operative

               Titlul V: Cooperarea cu Europol

               Titlul VI: Cooperarea cu Eurojust

               Titlul VII: Predare

               Titlul VIII: Asistența reciprocă

               Titlul IX: Schimbul de informații privind cazierele judiciare

               Titlul X: Combaterea spălării banilor și a finanțării terorismului

               Titlul XI: Înghețarea și confiscarea

               Titlul XII: Alte dispoziții

               Titlul XIII: Soluționarea litigiilor

               PARTEA A PATRA: COOPERAREA TEMATICĂ

               Titlul I: Securitatea sanitară

               Titlul II: Securitatea cibernetică

               PARTEA A CINCEA: PARTICIPAREA LA PROGRAMELE UNIUNII, BUNA GESTIUNE FINANCIARĂ ȘI DISPOZIȚII FINANCIARE

               PARTEA A ȘASEA: SOLUȚIONAREA LITIGIILOR ȘI DISPOZIȚII ORIZONTALE

               Titlul I: Soluționarea litigiilor

               Titlul II: Baza cooperării

               Titlul III: Îndeplinirea obligațiilor și măsuri de salvgardare

               PARTEA A ȘAPTEA DISPOZIȚII FINALE

               ANEXE

               ANEXA INST: REGULAMENTUL DE PROCEDURĂ AL CONSILIULUI DE PARTENERIAT ȘI AL COMITETELOR

               ANEXA ORIG-1: NOTE INTRODUCTIVE LA REGULILE DE ORIGINE SPECIFICE PRODUSULUI

               ANEXA ORIG-2:REGULILE DE ORIGINE SPECIFICE PRODUSULUI

               ANEXA ORIG-2A: CONTINGENTE DE ORIGINE ȘI ALTERNATIVE LA REGULILE DE ORIGINE SPECIFICE PRODUSULUI DIN ANEXA ORIG-2 [REGULILE DE ORIGINE SPECIFICE PRODUSULUI]

               ANEXA ORIG-2B: REGULI SPECIFICE PRODUSULUI TRANZITORII APLICABILE ACUMULATORILOR ELECTRICI ȘI VEHICULELOR ELECTRIFICATE

               ANEXA ORIG-3:DECLARAȚIA FURNIZORULUI

               ANEXA ORIG-4: TEXTUL ATESTATULUI DE ORIGINE

               ANEXA ORIG-5: DECLARAȚIA COMUNĂ PRIVIND PRINCIPATUL ANDORRA

               ANEXA ORIG-6: DECLARAȚIE COMUNĂ PRIVIND REPUBLICA SAN MARINO

               ANEXA SPS-1: CRITERIILE MENȚIONATE LA ARTICOLUL SPS.19 LITERA (d)

               ANEXA TBT-1: AUTOVEHICULE ȘI ECHIPAMENTE ȘI PĂRȚI ALE ACESTORA

               ANEXA TBT-2: Medicamente

               ANEXA TBT-3: SUBSTANȚE CHIMICE

               ANEXA TBT-4: PRODUSELE ECOLOGICE

               ANEXA TBT-5: COMERȚUL CU VIN

               ANEXA TBT-XX – SISTEMUL DE SCHIMB PERIODIC DE INFORMAȚII PRIVIND SIGURANȚA PRODUSELOR DE CONSUM NEALIMENTARE ȘI MĂSURILE PREVENTIVE, RESTRICTIVE ȘI CORECTIVE CONEXE, MENȚIONAT LA ARTICOLUL TBT.9 ALINEATUL (4)

               ANEXA TBT-ZZ – SISTEMUL DE SCHIMB PERIODIC DE INFORMAȚII CU PRIVIRE LA MĂSURILE LUATE ÎN LEGĂTURĂ CU PRODUSELE NEALIMENTARE NECONFORME, ALTELE DECÂT CELE CARE INTRĂ SUB INCIDENȚA ARTICOLULUI TBT.9 ALINEATUL (4), MENȚIONAT LA ARTICOLUL TBT.9 ALINEATUL  (5)

               ANEXA CUSTMS-1: OPERATORI ECONOMICI AUTORIZAȚI

               ANEXA SERVIN-1: MĂSURI EXISTENTE

               ANEXA SERVIN-2: MĂSURILE VIITOARE

               ANEXA SERVIN-3: PERSOANELE AFLATE ÎN VIZITĂ DE AFACERI ÎN SCOPUL STABILIRII, PERSOANELE TRANSFERATE ÎN CADRUL ACELEIAȘI COMPANII ȘI PERSOANELE AFLATE ÎN VIZITĂ DE AFACERI PE TERMEN SCURT

               ANEXA SERVIN-4: FURNIZORI DE SERVICII PE BAZĂ DE CONTRACT ȘI PROFESIONIȘTI INDEPENDENȚI

               ANEXA SERVIN-5: CIRCULAȚIA PERSOANELOR FIZICE

               ANEXA SERVIN-6: ORIENTĂRI REFERITOARE LA ACORDURILE PRIVIND RECUNOAȘTEREA CALIFICĂRILOR PROFESIONALE

               ANEXA PPROC-1: ACHIZIȚII PUBLICE

               ANEXA ENER-1: LISTA PRODUSELOR ENERGETIVE, A HIDROCARBURILOR ȘI MATERIILOR PRIME

               ANEXA ENER-2: SUBVENȚII ÎN DOMENIUL ENERGIEI ȘI MEDIULUI

               ANEXA ENER-3: NEAPLICAREA ACCESULUI TERȚILOR ȘI SEPARAREA PROPRIETĂȚII LA INFRASTRUCTURĂ

               ANEXA ENER-4: ALOCAREA CAPACITĂȚII LINIILOR DE INTERCONEXIUNE DE ENERGIE ELECTRICĂ ÎN INTERVALUL DE TIMP AL PIEȚEI PENTRU ZIUA URMĂTOARE

               ANEXA AVSAF-1: NAVIGABILITATE ȘI CERTIFICARE DE MEDIU

               ANEXA ROAD-1: Transportul rutier de mărfuri

               ANEXA ROAD-2: Model de autorizație pentru un serviciu internațional regulat și pentru un serviciu internațional regulat special

               ANEXA ROAD-3: MODEL DE CERERE DE AUTORIZAȚIE PENTRU UN SERVICIU INTERNAȚIONAL REGULAT ȘI PENTRU UN SERVICIU INTERNAȚIONAL REGULAT SPECIAL

               ANEXA ROAD-4: MODEL DE FOAIE DE PARCURS PENTRU SERVICII OCAZIONALE

               ANEXA FISH.1

               ANEXA FISH.2

               ANEXA FISH.3

               ANEXA FISH.4: PROTOCOL PRIVIND ACCESUL LA APE

               ANEXA LAW-1: SCHIMBURI DE DATE ADN, DATE PRIVIND AMPRENTELE DIGITALE ȘI DATE PRIVIND ÎNMATRICULAREA VEHICULELOR

               ANEXA LAW-2: DATELE DIN REGISTRUL CU NUMELE PASAGERILOR

               ANEXA LAW-3: FORME DE CRIMINALITATE DE COMPETENȚA EUROPOL

               ANEXA LAW-4: Forme de criminalitate gravă de competența Eurojust

               ANEXA LAW-5: MANDATUL DE ARESTARE

               ANEXA LAW-6: Schimbul de informații privind cazierele judiciare – specificații tehnice și procedurale

               ANEXA LAW-7: Definiția terorismului

               ANEXA LAW-8: Indisponibilizarea și confiscarea

               ANEXA UNPRO-1: PUNEREA ÎN APLICARE A CONDIȚIILOR FINANCIARE

               ANEXA INST: REGULAMENTUL DE PROCEDURĂ PENTRU SOLUȚIONAREA LITIGIILOR

               ANEXA INST:CODUL DE CONDUITĂ PENTRU ARBITRI

               PROTOCOLUL PRIVIND COOPERAREA ADMINISTRATIVĂ ȘI COMBATEREA FRAUDELOR ÎN DOMENIUL TAXEI PE VALOAREA ADĂUGATĂ ȘI ASISTENȚA RECIPROCĂ ÎN MATERIE DE RECUPERARE A CREANȚELOR LEGATE DE TAXE ȘI IMPOZITE

               TITLUL I: DISPOZIȚII GENERALE

               TITLUL II: COOPERAREA ADMINISTRATIVĂ ȘI COMBATEREA FRAUDELOR ÎN DOMENIUL TVA

               TITLUL III: ASISTENȚA ÎN MATERIE DE RECUPERARE

               TITLUL IV: PUNEREA ÎN APLICARE ȘI APLICAREA

               TITLUL V: DISPOZIȚII FINALE

               ANEXĂ LA PROTOCOLUL PRIVIND COOPERAREA ADMINISTRATIVĂ ȘI COMBATEREA FRAUDELOR ÎN DOMENIUL TAXEI PE VALOAREA ADĂUGATĂ ȘI ASISTENȚA RECIPROCĂ ÎN MATERIE DE RECUPERARE A CREANȚELOR LEGATE DE TAXE ȘI IMPOZITE

               PROTOCOL PRIVIND ASISTENȚA ADMINISTRATIVĂ RECIPROCĂ ÎN DOMENIUL VAMAL

               PROTOCOLUL PRIVIND COORDONAREA SISTEMELOR DE SECURITATE SOCIALĂ

               TITLUL I: DISPOZIȚII GENERALE

               TITLUL II: STABILIREA LEGISLAȚIEI APLICABILE

               TITLUL III: DISPOZIȚII SPECIALE APLICABILE DIFERITELOR CATEGORII DE PRESTAȚII

               TITLUL IV: DISPOZIȚII DIVERSE

               TITLUL V: DISPOZIȚII FINALE

               ANEXA SSC-1: ANUMITE PRESTAȚII ÎN NUMERAR CĂRORA NU LI SE APLICĂ PROTOCOLUL

               ANEXA SSC-2: RESTRICȚII PRIVIND DREPTUL MEMBRILOR DE FAMILIE AI UNUI LUCRĂTOR FRONTALIER LA PRESTAȚII ÎN NATURĂ

               ANEXA SSC-3: DREPTURI SUPLIMENTARE PENTRU TITULARII DE PENSII CARE SE ÎNTORC ÎN STATUL COMPETENT

               ANEXA SSC-4: CAZURI ÎN CARE SE RENUNȚĂ LA CALCULUL PRO RATA SAU ÎN CARE ACESTA NU SE APLICĂ

               ANEXA SSC-5: PRESTAȚII ȘI ACORDURI CARE PERMIT APLICAREA ARTICOLULUI SSC.49 [Cumulul prestațiilor de același tip]

               ANEXA SSC-6: DISPOZIȚII SPECIALE PENTRU APLICAREA LEGISLAȚIEI STATELOR MEMBRE ȘI A REGATULUI UNIT

               ANEXA SSC-7: PARTEA REFERITOARE LA PUNEREA ÎN APLICARE

               ANEXA SSC-8: DISPOZIȚII TRANZITORII PRIVIND APLICAREA ARTICOLULUI SSC.11 [LUCRĂTORI DETAȘAȚI]

               ACORD COMERCIAL ȘI DE COOPERARE ÎNTRE UNIUNEA EUROPEANĂ ȘI COMUNITATEA EUROPEANĂ A ENERGIEI ATOMICE, PE DE O PARTE, ȘI REGATUL UNIT AL MARII BRITANII ȘI IRLANDEI DE NORD, PE DE ALTĂ PARTE

               PREAMBUL

               UNIUNEA EUROPEANĂ ȘI COMUNITATEA EUROPEANĂ A ENERGIEI ATOMICE

               ȘI

               REGATUL UNIT AL MARII BRITANII ȘI IRLANDEI DE NORD,

               REAFIRMÂNDU-ȘI angajamentul față de principiile democratice, statul de drept, drepturile omului, combaterea proliferării armelor de distrugere în masă și față de combaterea schimbărilor climatice, care constituie elemente esențiale ale prezentului acord și ale acordurilor de completare,

               RECUNOSCÂND importanța cooperării globale în abordarea chestiunilor de interes comun,

               RECUNOSCÂND importanța transparenței în comerțul și investițiile internaționale, în avantajul tuturor părților interesate,

               DORIND să stabilească norme clare și reciproc avantajoase care să reglementeze comerțul și investițiile dintre părți,

               AVÂND ÎN VEDERE că pentru a garanta gestionarea eficientă și interpretarea și aplicarea corectă a prezentului acord și a oricărui acord de completare, precum și respectarea obligațiilor asumate în temeiul acestor acorduri este esențial să se stabilească dispoziții care să asigure guvernanța globală, în special norme privind soluționarea litigiilor și asigurarea respectării legii care să respecte pe deplin autonomia ordinii juridice a Uniunii și a celei a Regatului Unit, precum și statutul de țară terță al Regatului Unit,

               BAZÂNDU-SE pe drepturile și obligațiile care le revin în temeiul Acordului de la Marrakesh privind constituirea Organizației Mondiale a Comerțului, încheiat la 15 aprilie 1994, și al altor instrumente multilaterale și bilaterale de cooperare,

               RECUNOSCÂND autonomia fiecărei părți și drepturile fiecăreia de a reglementa pe teritoriile lor pentru a realiza obiective legitime de politică publică, cum ar fi protecția și promovarea sănătății publice, a serviciilor sociale, a educației publice, a siguranței, a mediului, inclusiv în ceea ce privește schimbările climatice, a moralității publice, a protecției sociale sau a consumatorilor, a bunăstării animalelor, a protecției vieții private și a datelor, precum și promovarea și protecția diversității culturale, străduindu-se totodată să își îmbunătățească nivelurile ridicate de protecție,

               CREZÂND în beneficiile unui mediu comercial previzibil care stimulează comerțul și investițiile între ele și previne denaturarea comerțului și avantajele concurențiale neloiale, într-un mod favorabil dezvoltării durabile în dimensiunile sale economice, sociale și de mediu,

               RECUNOSCÂND necesitatea unui parteneriat economic ambițios, amplu și echilibrat care să fie susținut de condiții echitabile pentru o concurență deschisă și loială și dezvoltare durabilă, printr-un cadru robust și eficace pentru subvenții și concurență și un angajament de a-și menține nivelurile ridicate de protecție în domeniul standardelor de muncă și sociale, al mediului, al combaterii schimbărilor climatice și al fiscalității,

               RECUNOSCÂND necesitatea asigurării unei piețe deschise și sigure pentru întreprinderi, inclusiv pentru întreprinderile mici și mijlocii, precum și pentru bunurile și serviciile acestora, prin abordarea barierelor nejustificate din calea comerțului și a investițiilor,

               REMARCÂND importanța facilitării de noi oportunități pentru întreprinderi și consumatori prin intermediul comerțului digital și a abordării barierelor nejustificate din calea fluxurilor de date și a comerțului care sunt facilitate de mijloacele electronice, respectând totodată normele părților privind protecția datelor cu caracter personal,

               DORIND ca prezentul acord să contribuie la bunăstarea consumatorilor prin politici care să asigure un nivel ridicat de protecție a consumatorilor și de bunăstare economică și care să încurajeze cooperarea între autoritățile competente,

               AVÂND ÎN VEDERE importanța conectivității transfrontaliere pe calea aerului, pe cale rutieră și maritimă a pasagerilor și a bunurilor, precum și necesitatea de a asigura standarde înalte în ceea ce privește furnizarea de servicii de transport între părți,

               RECUNOSCÂND beneficiile comerțului cu energie și materii prime și ale investițiilor în acestea, precum și importanța sprijinirii furnizării de energie eficientă din punctul de vedere al costurilor, curată și sigură către Uniune și Regatul Unit,

               REMARCÂND interesul părților de a institui un cadru pentru facilitarea cooperării tehnice și pentru dezvoltarea unor noi regimuri comerciale pentru interconexiuni care să dea rezultate solide și eficiente în toate intervalele de timp,

               REMARCÂND faptul că cooperarea și comerțul dintre părți în aceste domenii ar trebui să se bazeze pe o concurență loială pe piețele energiei și pe un acces nediscriminatoriu la rețele,

               RECUNOSCÂND beneficiile energiei durabile, ale energiei din surse regenerabile, în special ale activităților offshore din Marea Nordului, și ale eficienței energetice,

               DORIND să promoveze utilizarea pașnică a apelor adiacente coastelor lor și utilizarea optimă și echitabilă a resurselor marine vii în apele respective, inclusiv gestionarea sustenabilă continuă a stocurilor comune,

               REMARCÂND faptul că Regatul Unit s-a retras din Uniunea Europeană și că, cu efect de la 1 ianuarie 2021, Regatul Unit este un stat costier independent, cu drepturile și obligațiile aferente în temeiul dreptului internațional,

               AFIRMÂND faptul că drepturile suverane ale statelor de coastă exercitate de către părți în scopul explorării, exploatării, conservării și gestionării resurselor vii din apele lor ar trebui să se exercite în temeiul și în conformitate cu principiile dreptului internațional, inclusiv cu cele prevăzute de Convenția Națiunilor Unite asupra dreptului mării din 10 decembrie 1982,

               RECUNOSCÂND importanța coordonării drepturilor de securitate socială de care se bucură persoanele care se mută dintr-o parte în cealaltă parte pentru a munci ori în vederea șederii sau pentru a avea reședința pe teritoriul celeilalte părți, precum și a drepturilor de care se bucură membrii de familie și urmașii acestora,

               AVÂND ÎN VEDERE că ambele părți vor avea de beneficiat de pe urma cooperării în domenii de interes comun, cum ar fi știința, cercetarea și inovarea, cercetarea nucleară sau spațiul, desfășurată sub forma participării Regatului Unit la programele corespunzătoare ale Uniunii în condiții echitabile și adecvate,

               AVÂND ÎN VEDERE că cooperarea dintre Regatul Unit și Uniune în ceea ce privește prevenirea, investigarea, depistarea sau urmărirea penală a infracțiunilor și executarea sancțiunilor penale, inclusiv protecția împotriva amenințărilor la adresa securității publice și prevenirea acestora, va permite consolidarea securității Regatului Unit și a Uniunii,

               DORIND să încheie un acord între Regatul Unit și Uniune pentru a avea un temei juridic pentru o astfel de cooperare,

               RECUNOSCÂND faptul că părțile pot completa prezentul acord cu alte acorduri care să facă parte integrantă din relațiile lor bilaterale globale, astfel cum sunt reglementate de prezentul acord și că Acordul privind procedurile de securitate pentru schimbul de informații clasificate și protecția acestora este încheiat ca un astfel de acord de completare și permite schimbul de informații clasificate între părți în temeiul prezentului acord sau al oricărui alt acord de completare,

               CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:

               PARTEA ÎNTÂI: DISPOZIȚII COMUNE ȘI INSTITUȚIONALE

               titlul I: Dispoziții generale

                  Articolul COMPROV.1: Scopul

               Prezentul acord stabilește baza pentru o relație amplă între părți, într-un spațiu al prosperității și bunei vecinătăți caracterizat de relații strânse și pașnice bazate pe cooperare, care respectă autonomia și suveranitatea fiecărei părți.

                  Articolul COMPROV.2: Acorduri de completare

               1.
                     Atunci când Uniunea și Regatul Unit încheie între ele alte acorduri bilaterale, acestea constituie acorduri de completare a prezentului acord, cu excepția cazului în care se prevede altfel în acordurile respective. Aceste acorduri de completare fac parte integrantă din relațiile bilaterale globale reglementate de prezentul acord și din cadrul global.

               2.
                     Alineatul (1) se aplică, de asemenea:

               (a)acordurilor dintre Uniune și statele sale membre, pe de o parte, și Regatul Unit, pe de altă parte; și

               (b)acordurilor dintre Euratom, pe de o parte, și Regatul Unit, pe de altă parte.

                  Articolul COMPROV.3: Buna-credință

               1.
                     Părțile, dând dovadă de respect reciproc deplin și de bună-credință, își acordă asistență reciprocă în îndeplinirea atribuțiilor care decurg din prezentul acord și din orice acord de completare.

               2.
                     Părțile iau toate măsurile generale sau speciale adecvate pentru a asigura îndeplinirea obligațiilor care decurg din prezentul acord și din orice acord de completare și se abțin de la orice măsură care ar putea pune în pericol realizarea obiectivelor prezentului acord sau ale oricărui acord de completare.

               Titlul II: Principii de interpretare și definiție

                  Articolul COMPROV.13: Dreptul internațional public

               1.
                     Dispozițiile prezentului acord și ale oricărui acord de completare se interpretează cu bună-credință, în conformitate cu sensul lor obișnuit în contextul lor și în lumina obiectului și scopului acordului, în conformitate cu regulile obișnuite de interpretare a dreptului internațional public, inclusiv cu cele codificate în Convenția de la Viena privind dreptul tratatelor, încheiată la Viena la 23 mai 1969.

               2.
                     Pentru mai multă certitudine, nici prezentul acord, nici orice acord de completare nu instituie obligația de a interpreta dispozițiile acestora în conformitate cu dreptul intern al vreuneia dintre părți.

               3.
                     Pentru mai multă certitudine, o interpretare a prezentului acord sau a oricărui acord de completare dată de instanțele judecătorești ale uneia dintre părți nu are caracter obligatoriu pentru instanțele judecătorești ale celeilalte părți.

                  Articolul COMPROV.16: Drepturile private

               1.
                     Fără a aduce atingere articolului MOBI.SSC.67 [Protecția drepturilor individuale] și cu excepția, în ceea ce privește Uniunea Europeană, a părții a treia [Cooperarea în materie de asigurare a respectării legii și cooperarea judiciară], nicio dispoziție a prezentului acord sau a oricărui acord de completare nu se interpretează ca acordând drepturi sau impunând obligații persoanelor, altele decât cele create între părți în temeiul dreptului internațional public, nici ca permițând invocarea directă a prezentului acord sau a oricărui acord de completare în sistemele juridice interne ale părților.

               2.
                     O parte nu prevede un drept de acțiune în temeiul legislației sale împotriva celeilalte părți pe motiv că cealaltă parte a încălcat prezentul acord sau oricare acord de completare.

                  Articolul COMPROV.17: Definiții

               1.
                     În sensul prezentului acord și al oricărui acord de completare și în absența unor dispoziții contrare, se aplică următoarele definiții:

               (a)„persoană vizată” înseamnă o persoană fizică identificată sau identificabilă; o persoană identificabilă este o persoană care poate fi identificată, direct sau indirect, în special prin referire la un element de identificare, cum ar fi un nume, un număr de identificare, date de localizare sau un identificator online sau la unul sau mai multe elemente specifice, proprii identității fizice, fiziologice, genetice, mentale, economice, culturale sau sociale a persoanei fizice respective;

               (b)„zi” înseamnă o zi calendaristică;

               (c)„stat membru” înseamnă un stat membru al Uniunii Europene;

               (d)„date cu caracter personal” înseamnă orice informație referitoare la o persoană vizată;

               (e)„stat” înseamnă un stat membru sau Regatul Unit, în funcție de context;

               (f)„teritoriul” unei părți înseamnă, pentru fiecare parte, teritoriile cărora li se aplică acordul în conformitate cu articolul FINPROV.1 [Domeniul de aplicare teritorial];

               (g)„perioadă de tranziție” înseamnă perioada de tranziție prevăzută la articolul 126 din Acordul de retragere; și

               (h)„Acord de retragere” înseamnă Acordul privind retragerea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord din Uniunea Europeană și din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, inclusiv protocoalele la acesta.

               2.
                     Orice trimitere la „Uniune”, „parte” sau „părți” din prezentul acord sau din orice acord de completare se înțelege ca neincluzând Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, cu excepția cazului în care se prevede altfel sau în cazul în care contextul impune altfel.

               Titlul III: Cadrul instituțional

                  Articolul INST.1: Consiliul de parteneriat

               1.
                     Se instituie un Consiliu de parteneriat. Acesta cuprinde reprezentanți ai Uniunii și ai Regatului Unit. Consiliul de parteneriat se poate întruni în diferite configurații, în funcție de chestiunile discutate.

               2.
                     Consiliul de parteneriat este coprezidat de un membru al Comisiei Europene și de un reprezentant al guvernului Regatului Unit la nivel ministerial. Consiliul de parteneriat se întrunește la cererea Uniunii sau a Regatului Unit și, în orice caz, cel puțin o dată pe an și stabilește calendarul reuniunilor sale și ordinea de zi a acestora de comun acord.

               3.
                     Consiliul de parteneriat supervizează realizarea obiectivelor prezentului acord și ale oricărui acord de completare. Acesta supraveghează și facilitează punerea în aplicare și aplicarea prezentului acord și a oricărui acord de completare. Fiecare parte poate sesiza Consiliul de parteneriat cu privire la orice aspect referitor la punerea în aplicare, aplicarea și interpretarea prezentului acord sau a oricărui acord de completare.

               4.
                     Consiliul de parteneriat are competența:

               (a)de a adopta decizii cu privire la toate aspectele pentru care prezentul acord sau orice acord de completare prevede acest lucru;

               (b)de a formula părților recomandări cu privire la punerea în aplicare și aplicarea prezentului acord și a oricărui acord de completare;

               (c)de a adopta, prin decizie, modificări la prezentul acord sau la orice acord de completare în cazurile prevăzute de prezentul acord sau în orice acord de completare;

               (d)cu excepția titlului III [Cadrul instituțional] din partea întâi [Dispoziții comune și instituționale], până la sfârșitul celui de al patrulea an de la intrarea în vigoare a prezentului acord, Consiliul de parteneriat are competența de a adopta decizii de modificare a prezentului acord sau a oricărui acord de completare, cu condiția ca astfel de modificări să fie necesare pentru corectarea erorilor, remedierea omisiunilor sau a altor deficiențe;

               (e)de a discuta orice aspect legat de domeniile vizate de prezentul acord sau de orice acord de completare;

               (f)de a delega unele dintre competențele sale Comitetului de parteneriat pentru comerț sau unui comitet specializat, cu excepția competențelor și a responsabilităților menționate la alineatul (4) litera (g) din articolul INST.1 [Consiliul de parteneriat];

               (g)de a institui, prin decizii, comitete specializate în comerț și comitete specializate, altele decât cele menționate la alineatul (1) din articolul INST.2 [Comitete], de a dizolva orice comitet specializat în comerț sau comitet specializat sau de a modifica sarcinile care îi sunt atribuite unui astfel de comitet; și

               (h)de a formula părților recomandări cu privire la transferul de date cu caracter personal în domenii specifice reglementate de prezentul acord sau de orice acord de completare.

               5.
                     Activitatea Consiliului de parteneriat este reglementată de regulamentul de procedură prevăzut în ANEXA INST-1 [Regulamentul de procedură al Consiliului de parteneriat și al comitetelor]. Consiliul de parteneriat poate modifica anexa respectivă.

                  Articolul INST.2: Comitete

               1.
                     Se instituie următoarele comitete:

               (a)Comitetul de parteneriat pentru comerț, care abordează aspectele reglementate de titlurile I-VII, capitolul patru [Produse energetice și materii prime] din titlul VIII, titlurile IX-XII din rubrica întâi [Comerțul] din partea a doua, rubrica a șasea [Alte dispoziții] din partea a doua și anexa ENER-2 [SUBVENȚII PENTRU ENERGIE ȘI MEDIU];

               (b)Comitetul specializat în comerț privind mărfurile, care abordează aspectele reglementate de capitolul unu din titlul I din rubrica întâi din partea a doua și de capitolul patru [Produse energetice și materii prime] din titlul VIII din rubrica întâi din partea a doua;

               (c)Comitetul specializat în comerț privind cooperarea vamală și regulile de origine, care abordează aspectele reglementate de capitolele doi și cinci din titlul I din rubrica întâi din partea a doua, de Protocolul privind asistența administrativă reciprocă în domeniul vamal și dispozițiile privind asigurarea respectării drepturilor de proprietate intelectuală de către autoritățile vamale, redevențele și taxele vamale, determinarea valorii în vamă și mărfurile reparate;

               (d)Comitetul specializat în comerț privind măsurile sanitare și fitosanitare, care abordează aspectele reglementate de capitolul trei din titlul I din rubrica întâi din partea a doua;

               (e)Comitetul specializat în comerț privind barierele tehnice în calea comerțului, care abordează aspectele reglementate de capitolul patru din titlul I din rubrica întâi din partea a doua și de articolul ENER.25 [Cooperarea privind standardele] din titlul VIII [Energia] din rubrica întâi din partea a doua;

               (f)Comitetul specializat în comerț privind serviciile, investițiile și comerțul digital, care abordează aspectele reglementate de titlurile II-IV din rubrica întâi din partea a doua și de capitolul patru [Produse energetice și materii prime] din titlul VIII din rubrica întâi din partea a doua;

               (g)Comitetul specializat în comerț privind proprietatea intelectuală, care abordează aspectele reglementate de titlul V din rubrica întâi din partea a doua;

               (h)Comitetul specializat în comerț privind achizițiile publice, care abordează aspectele reglementate de titlul VI din rubrica întâi din partea a doua;

               (i)Comitetul specializat în comerț privind cooperarea în materie de reglementare, care abordează aspectele reglementate de titlul X din rubrica întâi din partea a doua;

               (j)Comitetul specializat în comerț privind condiții de concurență echitabile pentru o concurență deschisă și loială și dezvoltarea durabilă, care abordează aspectele reglementate de titlul XI din rubrica întâi din partea a doua și de anexa ENER-2 [SUBVENȚII PENTRU ENERGIE ȘI MEDIU];

               (k)Comitetul specializat în comerț privind cooperarea administrativă în domeniul TVA și recuperarea impozitelor și taxelor vamale, care abordează aspectele reglementate de Protocolul privind cooperarea administrativă și combaterea fraudelor în domeniul taxei pe valoarea adăugată și asistența reciprocă în materie de recuperare a creanțelor legate de taxe și impozite;

               (l)Comitetul specializat privind energia,

                  (I)care abordează aspectele reglementate de titlul VIII din rubrica întâi din partea a doua, cu excepția capitolului patru [Produse energetice și materii prime], a articolului ENER.25 [Cooperarea privind standardele] și a anexei ENER-2 [SUBVENȚII ÎN DOMENIUL ENERGIEI ȘI MEDIULUI] și

                  (II)care poate discuta și furniza expertiză comitetului specializat în comerț relevant care abordează aspectele reglementate de capitolul patru [Produse energetice și materii prime] și de articolul ENER.25 [Cooperarea privind standardele] din titlul VIII din rubrica întâi din partea a doua;

               (m)Comitetul specializat privind transportul aerian, care abordează aspectele reglementate de titlul I din rubrica a doua din partea a doua;

               (n)Comitetul specializat privind siguranța aviației, care abordează aspectele reglementate de titlul II din rubrica a doua din partea a doua;

               (o)Comitetul specializat privind transportul rutier, care abordează aspectele reglementate de rubrica a treia [Transportul rutier] din partea a doua;

               (p)Comitetul specializat privind coordonarea sistemelor de securitate socială, care abordează aspectele reglementate de rubrica a patra din partea a doua și de Protocolul privind coordonarea sistemelor de securitate socială;

               (q)Comitetul specializat în comerț privind sectorul pescăresc, care abordează aspectele reglementate de rubrica a cincea [Sectorul pescăresc] din partea a doua;

               (r)Comitetul specializat privind cooperarea în materie de asigurare a respectării legii și cooperarea judiciară, care abordează aspectele reglementate de partea a treia [Cooperarea în materie de asigurare a respectării legii și cooperarea judiciară]; și

               (s)Comitetul specializat privind participarea la programele Uniunii, care abordează aspectele reglementate de partea a cincea [Programele Uniunii].

               2.
                     În ceea ce privește aspectele legate de titlurile I-VII, capitolul patru [Produse energetice și materii prime] din titlul VIII, titlurile IX-XII din rubrica întâi [Comerțul] din partea a doua, rubrica a șasea [Alte dispoziții] din partea a doua și anexa ENER-2 [SUBVENȚII PENTRU ENERGIE ȘI MEDIU], Comitetul de parteneriat pentru comerț menționat la alineatul (1) are competența:

               (a)de a acorda asistență Consiliului de parteneriat în exercitarea atribuțiilor sale și, mai ales, de a prezenta rapoarte Consiliului de parteneriat și de a executa orice sarcină care îi este încredințată de către acesta;

               (b)de a supraveghea punerea în aplicare a prezentului acord sau a oricărui acord de completare;

               (c)de a adopta decizii sau de a formula recomandări astfel cum se prevede în prezentul acord sau în orice acord de completare ori în cazul în care această competență i-a fost delegată de către Consiliul de parteneriat;

               (d)de a superviza activitatea comitetelor specializate în comerț menționate la alineatul (1) din prezentul articol;

               (e)de a vedea care este maniera cea mai potrivită de a preveni sau de a soluționa orice dificultate care poate apărea în legătură cu interpretarea și aplicarea prezentului acord sau a oricărui acord de completare, fără a aduce atingere titlului I [Soluționarea litigiilor] din partea a șasea;

               (f)de a exercita competențele care îi sunt delegate de Consiliul de parteneriat în temeiul alineatului (4) litera (f) din articolul INST.1 [Consiliul de parteneriat];

               (g)de a institui, prin decizii, comitete specializate în comerț, altele decât cele menționate la alineatul (1), de a dizolva orice astfel de comitet specializat în comerț sau de a modifica sarcinile care îi sunt atribuite acestuia și

               (h)de a institui, superviza, coordona și dizolva grupuri de lucru sau de a delega supervizarea acestora unui comitet specializat în comerț.

               3.
                     În ceea ce privește aspectele legate de domeniul lor de competență, comitetele specializate în comerț au competența:

               (a)de a monitoriza și revizui punerea în aplicare și de a asigura buna funcționare a acordului sau a oricărui acord de completare;

               (b)de a acorda asistență Comitetului de parteneriat pentru comerț în exercitarea atribuțiilor sale și, mai ales, de a prezenta rapoarte Consiliului de parteneriat și de a executa orice sarcină care îi este încredințată de către acesta;

               (c)de a efectua lucrările tehnice pregătitoare necesare pentru a sprijini Consiliul de parteneriat și Comitetul de parteneriat pentru comerț în îndeplinirea atribuțiilor lor, inclusiv atunci când aceste organisme trebuie să adopte decizii sau recomandări;

               (d)de a adopta decizii cu privire la toate aspectele pentru care prezentul acord sau orice acord de completare prevede acest lucru;

               (e)de a discuta aspectele tehnice care decurg din punerea în aplicare a prezentului acord sau a oricărui acord de completare, fără a aduce atingere titlului I [Soluționarea litigiilor] din partea a șasea; și

               (f)de a oferi un for în cadrul căruia părțile să facă schimb de informații, să discute despre cele mai bune practici și să își împărtășească una alteia experiența avută în materie de punere în aplicare;

               4.
                     În ceea ce privește aspectele legate de domeniul lor de competență, comitetele specializate în comerț au competența:

               (a)de a monitoriza și revizui punerea în aplicare și de a asigura buna funcționare a acordului sau a oricărui acord de completare;

               (b)de a acorda asistență Consiliului de parteneriat în exercitarea atribuțiilor sale și, mai ales, de a prezenta rapoarte Consiliului de parteneriat și de a executa orice sarcină care le este încredințată de către acesta;

               (c)de a adopta decizii, inclusiv modificări, și recomandări cu privire la toate aspectele pentru care prezentul acord sau orice acord de completare prevede acest lucru sau pentru care Consiliul de parteneriat și-a delegat competențele unui comitet specializat, în conformitate cu alineatul (4) litera (f) din articolul INST.1 [Consiliul de parteneriat];

               (d)de a discuta aspectele tehnice care decurg din punerea în aplicare a prezentului acord sau a oricărui acord de completare;

               (e)de a oferi un for în cadrul căruia părțile să facă schimb de informații, să discute despre cele mai bune practici și să își împărtășească una alteia experiența avută în materie de punere în aplicare;

               (f)de a institui, superviza, coordona și dizolva grupuri de lucru și

               (g)de a oferi un for pentru consultări în temeiul alineatului (7) din articolul INST.13 [Consultări] din titlul I [Soluționarea litigiilor] din partea a șasea.

               5.
                     Comitetele constau în reprezentanți ai fiecărei părți. Fiecare parte se asigură că reprezentanții săi în comitete au expertiza necesară cu privire la aspectele discutate.

               6.
                     Comitetul de parteneriat pentru comerț este coprezidat de un reprezentant de rang înalt al Uniunii și de un reprezentant al Regatului Unit cu responsabilități în materie de comerț sau de persoane desemnate de aceștia. Consiliul de parteneriat se întrunește la cererea Uniunii sau a Regatului Unit și, în orice caz, cel puțin o dată pe an și stabilește calendarul reuniunilor sale și ordinea de zi a acestora de comun acord.

               7.
                     Comitetele specializate în comerț și comitetele specializate sunt coprezidate de un reprezentant al Uniunii și de un reprezentant al Regatului Unit. Cu excepția cazului în care se prevede altfel în prezentul acord sau în cazul în care copreședinții decid altfel, aceste comitete se reunesc cel puțin o dată pe an.

               8.
                     Comitetele stabilesc de comun acord calendarul reuniunilor lor și ordinea de zi a acestora.

               9.
                     Activitatea comitetelor este reglementată de regulamentul de procedură prevăzut în ANEXA INST-X [Regulamentul de procedură al Consiliului de parteneriat și al comitetelor].

               10.
                     Prin derogare de la alineatul (9), un comitet își poate adopta și modifica ulterior normele care îi reglementează activitatea.

                  Articolul INST.3: Grupuri de lucru

               1.
                     Se instituie următoarele grupuri de lucru:

               (a) Grupul de lucru privind produsele ecologice, sub supravegherea Comitetului specializat în comerț privind barierele tehnice în calea comerțului;

               (b) Grupul de lucru privind autovehiculele și piesele de schimb, sub supravegherea Comitetului specializat în comerț privind barierele tehnice în calea comerțului;

               (c) Grupul de lucru privind medicamentele, sub supravegherea Comitetului specializat în comerț privind barierele tehnice în calea comerțului;

               (d) Grupul de lucru privind coordonarea securității sociale, sub supravegherea Comitetului specializat privind coordonarea securității sociale;

               2.
                     Sub supravegherea comitetelor, grupurile de lucru acordă asistență comitetelor în îndeplinirea sarcinilor lor și, mai ales, pregătesc lucrările comitetelor și îndeplinesc sarcinile care le sunt încredințate de către acestea.

               3.
                     Grupurile de lucru constau în reprezentanți ai Uniunii și ai Regatului Unit și sunt coprezidate de un reprezentant al Uniunii și de un reprezentant al Regatului Unit.

               4.
                     Grupurile de lucru își stabilesc de comun acord regulamentul de procedură, calendarul și ordinea de zi a reuniunilor.

                  Articolul INST.4: Decizii și recomandări

               1.
                     Deciziile adoptate de Consiliul de parteneriat sau, după caz, de un comitet sunt obligatorii pentru părți și pentru toate organismele instituite în temeiul prezentului acord și al oricărui acord de completare, inclusiv pentru tribunalul arbitral menționat la titlul I [Soluționarea litigiilor] din partea a șasea. Recomandările nu au caracter obligatoriu.

               2.
                     Consiliul de parteneriat sau, după caz, un comitet adoptă decizii și formulează recomandări de comun acord.

                  Articolul INST.5: Cooperarea parlamentară

               1.
                     Parlamentul European și Parlamentul Regatului Unit pot institui o Adunare Parlamentară a Parteneriatului, alcătuită din deputați în Parlamentul European și membri ai Parlamentului Regatului Unit, care să fie un for pentru schimbul de opinii cu privire la parteneriat.

               2.
                     Odată înființată, Adunarea Parlamentară a Parteneriatului:

               (a)poate solicita Consiliului de parteneriat informații relevante privind punerea în aplicare a prezentului acord și a oricărui acord de completare, Consiliul de parteneriat trebuind să furnizeze Adunării informațiile solicitate;

               (b)trebuie informată cu privire la deciziile și recomandările Consiliului de parteneriat și

               (c)poate face recomandări Consiliului de parteneriat.

                  Articolul INST.6: Participarea societății civile

               Părțile se consultă cu societatea civilă cu privire la punerea în aplicare a prezentului acord și a oricărui acord de completare, în special prin interacțiunea cu grupurile consultative interne și cu Forumul societății civile menționat la articolele INST.7 [Grupurile consultative interne] și INST.8 [Forumul societății civile].

                  Articolul INST.7: Grupurile consultative interne

               1.
                     Fiecare parte se consultă, în ceea ce privește aspectele reglementate de prezentul acord și de orice acord de completare, cu grupul (grupurile) său (sale) consultativ(e) intern(e) nou create sau existente, în care sunt reprezentate organizațiile independente ale societății civile, inclusiv organizațiile neguvernamentale, organizațiile profesionale și patronale, precum și sindicatele care își desfășoară activitatea în domeniul economic, al dezvoltării durabile, social, al drepturilor omului, al mediului și în alte domenii. Fiecare parte își poate convoca grupul (grupurile) consultativ(e) intern(e) în diferite configurații pentru a discuta punerea în aplicare a diferitelor dispoziții ale prezentului acord sau ale oricărui acord de completare.

               2.
                     Fiecare parte ia în considerare opiniile sau recomandările prezentate de grupul (grupurile) său (sale) consultativ(e) intern(e). Reprezentanții fiecărei părți se străduiesc să se întrunească cel puțin o dată pe an cu grupul (grupurile) său (sale) consultativ(e) intern(e). Reuniunile pot avea loc prin mijloace virtuale.

               3.
                     Pentru a promova informarea publicului cu privire la grupurile consultative interne, fiecare parte se străduiește să publice lista organizațiilor care participă la grupul (grupurile) său (sale) consultativ(e) intern(e), precum și punctul de contact pentru grupul (grupurile ) respectiv(e).

               4.
                     Părțile promovează interacțiunea dintre grupurile lor consultative interne, inclusiv, atunci când este posibil, prin schimbul de date de contact ale membrilor grupurilor lor consultative interne.

                  Articolul INST.8: Forumul societății civile

               1.
                     Părțile facilitează organizarea unui Forum al societății civile în vederea desfășurării unui dialog cu privire la punerea în aplicare a părții a doua a prezentului acord. Consiliul de parteneriat adoptă orientările operaționale pentru desfășurarea forumului.

               2.
                     Forumul societății civile se întrunește cel puțin o dată pe an, cu excepția cazului în care părțile convin altfel. Forumul societății civile se poate întruni prin mijloace virtuale.

               3.
                     Forumul societății civile este deschis participării organizațiilor independente ale societății civile înființate pe teritoriile părților, inclusiv a membrilor grupurilor consultative interne menționate la articolul INST.7 [Grupuri consultative interne]. Fiecare parte promovează o reprezentare echilibrată, care să includă organizații neguvernamentale, organizații profesionale și patronale, precum și sindicatele active în domeniul economic, al dezvoltării durabile, social, al drepturilor omului, al mediului și în alte domenii.

               PARTEA A DOUA: COMERȚ, TRANSPORTURI, SECTORUL PESCĂRESC ȘI ALTE ACORDURI

               RUBRICA ÎNTÂI: COMERȚ

               Titlul I: Comerțul cu mărfuri

               Capitolul 1: Tratamentul național și accesul pe piață al mărfurilor (inclusiv instrumente de apărare comercială)

               Articolul GOODS.1: Obiectiv

               Obiectivul prezentului capitol este acela de a facilita comerțul cu mărfuri între părți și de a menține comerțul cu mărfuri liberalizat în conformitate cu dispozițiile prezentului acord.

               Articolul GOODS.2: Domeniu de aplicare

               Cu excepția unor dispoziții contrare, prezentul capitol se aplică comerțului cu mărfuri ale unei părți.

               Articolul GOODS.3: Definiții

               În sensul prezentului capitol, se aplică următoarele definiții:

               (a)„tranzacții consulare” înseamnă procedura de obținere, din partea unui consul al părții importatoare pe teritoriul părții exportatoare sau pe teritoriul unei părți terțe, a unei facturi consulare sau a unei vize consulare pentru o factură comercială, un certificat de origine, un manifest, o declarație de export a unui expeditor sau orice alt document vamal în legătură cu importul mărfurilor;

               (b)„Acordul privind determinarea valorii în vamă” înseamnă Acordul privind punerea în aplicare a articolului VII din GATT 1994;

               (c)„procedură de acordare a licențelor de export” înseamnă o procedură administrativă care menționează explicit sau nu termenul de „acordare a licențelor”, utilizată de o parte pentru aplicarea regimurilor de acordare a licențelor de export care impune, ca o condiție prealabilă pentru exportul din partea respectivă, depunerea unei cereri sau a altor documente, altele decât cele necesare în general în scopul vămuirii, la organul administrativ competent;

               (d)„procedură de acordare a licențelor de import” înseamnă o procedură administrativă care menționează explicit sau nu termenul de „acordare a licențelor”, utilizată de o parte pentru aplicarea regimurilor de acordare a licențelor de import care impune, ca o condiție prealabilă pentru importul pe teritoriul părții importatoare, depunerea unei cereri sau a altor documente, altele decât cele necesare în general pentru vămuire, la organul sau organele administrativ(e) competent(e);

               (e)„mărfuri originare” înseamnă, cu excepția cazului în care se prevede altfel, o marfă conformă cu regulile de origine prevăzute în prezentul titlu capitolul 2 [Reguli de origine];

               (f)„cerință de performanță” înseamnă o cerință ca:

               (I)privind exportul unei anumite cantități, al unei anumite valori sau al unui anumit procent de mărfuri;

               (II)ca mărfurile părții care acordă o licență de import să fie înlocuite cu mărfuri importate;

               (III)ca o persoană care beneficiază de o licență de import să achiziționeze alte mărfuri de pe teritoriul părții care acordă licența de import sau să acorde o preferință mărfurilor produse pe plan intern;

               (IV)ca o persoană care beneficiază de o licență de import să producă pe teritoriul părții care acordă licența de import mărfuri având o anumită cantitate, o anumită valoare sau un anumit procent de conținut intern sau

               (V)care se raportează în orice fel la volumul sau valoarea importurilor, la volumul sau valoarea exporturilor sau la valoarea intrărilor de valută;

               (g)„marfă reprelucrată” înseamnă o marfă clasificată în SA la capitolele 32, 40, 84-90, 94 sau 95 care:

               (I)este compusă în întregime sau parțial din părți obținute din mărfuri care au fost deja utilizate;

               (II)are o durată de viață și performanțe similare cu mărfurile respective în stare nouă și

               (III)beneficiază de o garanție echivalentă cu cea aplicabilă mărfurilor respective în stare nouă; ;

               (h)„reparare” înseamnă orice operațiune de perfecționare efectuată asupra unei mărfi pentru a se remedia defectele de funcționare sau defectele materiale și care implică restabilirea funcției inițiale a mărfii respective sau pentru a se asigura conformitatea cu cerințele tehnice pentru utilizarea sa. Repararea unei mărfi include refacerea și întreținerea, cu o posibilă creștere a valorii mărfii ca urmare a readucerii mărfii respective la funcționalitatea inițială, dar nu include operațiuni sau procedee care:

               (I)distrug caracteristicile esențiale ale unei mărfi sau creează o marfă nouă sau diferită din punct de vedere comercial;

               (II)transformă o marfă nefinită într-o marfă finită sau

               (III)sunt utilizate pentru îmbunătățirea sau sporirea performanței tehnice a unei mărfi.

               Articolul GOODS.3A: Clasificarea mărfurilor

               Clasificarea mărfurilor în comerțul dintre părți în temeiul prezentului acord este stabilită în nomenclatura tarifară respectivă a fiecărei părți în conformitate cu Sistemul armonizat.

               Articolul GOODS.4: Tratament național în materie de impozitare și reglementare internă

               Fiecare parte acordă tratament național mărfurilor celeilalte părți în conformitate cu articolul III din GATT 1994, inclusiv cu notele explicative și dispozițiile suplimentare ale acestuia. În acest scop, articolul III din GATT 1994 și notele explicative și dispozițiile suplimentare ale acestuia sunt încorporate în prezentul acord și devin parte integrantă din acesta, mutatis mutandis.

               Articolul GOODS.4A: Libertate de tranzit

               Fiecare parte acordă libertatea de tranzit pe teritoriul său, pe rutele cele mai convenabile pentru tranzitul internațional, pentru traficul în tranzit înspre sau dinspre teritoriul celeilalte părți sau al oricărei alte țări terțe. În acest scop, articolul V din GATT 1994 și notele explicative și dispozițiile suplimentare ale acestuia sunt încorporate în prezentul acord și devin parte integrantă din acesta, mutatis mutandis. Părțile înțeleg că articolul V din GATT 1994 include circulația produselor energetice, printre altele, prin conducte sau rețele electrice.

               Articolul GOODS.5: Interzicerea taxelor vamale

               Cu excepția cazului în care se prevede altfel în prezentul acord, sunt interzise taxele vamale pentru toate mărfurile originare din cealaltă parte.

               Articolul GOODS.6: Taxe, impozite sau alte impuneri la export

               1.O parte nu poate adopta sau menține nicio taxă, niciun impozit și nicio altă impunere de orice tip instituită pentru exportul unei mărfi către cealaltă parte sau în legătură cu acesta și nicio taxă internă sau altă impunere aplicabilă unei mărfi exportate către cealaltă parte care să fie în plus față de taxa sau impunerea care s-ar aplica mărfurilor similare atunci când sunt destinate consumului intern.

               2.În scopul prezentului articol, termenul „altă impunere de orice tip” nu include taxele sau alte impuneri care sunt permise în temeiul articolului GOODS.7 [Taxe și formalități].

               Articolul GOODS.7: Taxe și formalități

               1.Taxele și alte impuneri instituite de o parte pentru importul sau exportul unei mărfi a celeilalte părți sau în legătură cu respectivul import sau export sunt limitate, ca valoare, la costul aproximativ al serviciilor furnizate și nu constituie un mijloc indirect de protecție pentru mărfurile interne sau o impozitare cu caracter fiscal percepută pentru importuri sau exporturi. O parte nu percepe taxe sau alte impuneri pentru import sau export sau în legătură cu acesta pe o bază ad valorem.

               2.Fiecare parte poate să instituie impuneri sau să recupereze costuri numai în cazul prestării unor servicii speciale, cum ar fi următoarele, dar fără a se limita la acestea:

               (a)prezența, când este solicitată, a personalului vamal în afara programului oficial de lucru sau în alte locuri decât birourile vamale;

               (b)analiza sau expertiza mărfurilor și cheltuielile poștale pentru returnarea la solicitant a mărfurilor, în special în ceea ce privește deciziile referitoare la informațiile obligatorii sau la furnizarea de informații referitoare la aplicarea actelor cu putere de lege și a normelor administrative din domeniul vamal;

               (c)examinarea sau prelevarea de eșantioane de mărfuri în scopul verificării sau distrugerea mărfurilor, în cazul în care apar alte costuri decât cele legate de utilizarea personalului vamal; și

               (d)măsuri excepționale de control, dacă acestea se dovedesc a fi necesare din cauza naturii mărfurilor sau a unui risc potențial.

               3.Fiecare parte publică prompt, pe un site web oficial, toate taxele și impunerile pe care le instituie în legătură cu importul sau exportul, astfel încât să permită guvernelor, comercianților și altor părți interesate să ia cunoștință de ele. Aceste informații includ motivul pentru care taxa sau impunerea în cauză este datorată pentru serviciul oferit, autoritatea responsabilă, taxa sau impunerea care va fi aplicată, precum și termenul și modalitățile de plată. Niciun taxă sau impunere nouă sau modificată nu se aplică până când informațiile menționate în prezentul alineat nu sunt publicate și ușor accesibile.

               4.O parte nu prevede tranzacții consulare, deci nici taxe și impuneri conexe, în legătură cu importul unei mărfi a celeilalte părți.

               Articolul GOODS.8: Mărfuri reparate

               1.O parte nu aplică taxe vamale asupra unei mărfi, indiferent de originea acesteia, care reintră pe teritoriul părții după ce a fost exportată temporar de pe teritoriul său către teritoriul celeilalte părți pentru reparații.

               2.Alineatul (1) nu se aplică în cazul unei mărfi importate sub control vamal, în zone de liber schimb sau cu un statut similar, care este exportată ulterior pentru reparații și nu este reimportată cu depunerea unei garanții, în zone de liber schimb sau cu un statut similar.

               3.O parte nu aplică taxe vamale asupra unei mărfi, indiferent de originea acesteia, care este importată temporar de pe teritoriul celeilalte părți pentru reparații.

               Articolul GOODS.9: Mărfuri reprelucrate

               1.O parte nu acordă mărfurilor reprelucrate ale celeilalte părți un tratament mai puțin favorabil decât cel pe care îl acordă mărfurilor echivalente în stare nouă.

               2.Articolul GOODS.10 [Restricții la import și la export] se aplică interdicțiilor de import și export sau restricțiilor privind mărfurile reprelucrate. Dacă una dintre părți adoptă sau menține interdicții de import și export sau restricții asupra mărfurilor care au fost deja utilizate, partea respectivă nu aplică aceste măsuri mărfurilor reprelucrate.

               3.O parte poate solicita ca mărfurile reprelucrate să fie identificate ca atare pentru distribuție sau vânzare pe teritoriul său și ca acestea să îndeplinească toate cerințele tehnice în vigoare aplicabile mărfurilor echivalente în stare nouă.

               Articolul GOODS.10: Restricții la import și la export

               1.Niciuna dintre părți nu adoptă și nu menține interdicții sau restricții privind importul oricărei mărfi provenite din cealaltă parte sau privind exportul sau vânzarea pentru export a oricărei mărfi destinate teritoriului celeilalte părți decât în conformitate cu articolul XI din GATT 1994, inclusiv cu notele explicative și dispozițiile suplimentare ale acestuia. În acest scop, articolul XI din GATT 1994 și notele explicative și dispozițiile suplimentare ale acestuia sunt încorporate în prezentul acord și devin parte integrantă din acesta, mutatis mutandis.

               2.O parte nu adoptă și nu menține:

               (a)cerințe privind prețurile la export și la import, cu excepția cazurilor permise în executarea ordinelor și a angajamentelor privind taxele antidumping și compensatorii; sau

               (b)licențe de import condiționate de îndeplinirea unei cerințe de performanță.

               Articolul GOODS.11: Monopoluri la import și la export

               O parte nu desemnează și nu menține un monopol la import sau la export. În sensul prezentului articol, monopol la import sau la export înseamnă dreptul exclusiv sau autorizația exclusivă, acordată de o parte unei entități, de a importa o marfă din cealaltă parte sau de a exporta o marfă către cealaltă parte.

               Articolul GOODS. 13: Proceduri de acordare a licențelor de import

               1.Fiecare parte se asigură că toate procedurile de acordare a licențelor de import aplicabile comerțului cu mărfuri între părți sunt neutre în ceea ce privește aplicarea și sunt gestionate într-un mod corect, echitabil, nediscriminatoriu și transparent.

               2.O parte adoptă sau menține proceduri de acordare a licențelor ca o condiție pentru importul pe teritoriul său de pe teritoriul celeilalte părți numai în cazul în care nu sunt disponibile în mod rezonabil alte proceduri adecvate care să servească unui scop administrativ.

               3.O parte nu adoptă și nu menține nicio procedură neautomată de acordare a licențelor de import, cu excepția cazului în care o astfel de procedură este necesară pentru punerea în aplicare a unei măsuri conforme cu prezentul acord. Partea care adoptă o astfel de procedură neautomată de acordare a licențelor de import indică în mod clar măsura care este pusă în aplicare prin intermediul procedurii respective.

               4.Fiecare parte introduce și administrează orice procedură de acordare a licențelor de import în conformitate cu articolele 1-3 din Acordul OMC privind procedurile de acordare a licențelor de import (denumit în continuare „Acordul privind procedurile de acordare a licențelor de import”). În acest scop, articolele 1-3 din Acordul privind procedurile de acordare a licențelor de import sunt încorporate în prezentul acord și fac parte integrantă din acesta, mutatis mutandis.

               5.Orice parte care introduce sau modifică orice procedură de acordare a licențelor de import pune la dispoziție toate informațiile relevante online, pe un site web oficial. Aceste informații sunt puse la dispoziție, ori de câte ori este posibil, cu cel puțin 21 de zile înainte de data aplicării procedurii noi sau modificate de acordare a licențelor și, în orice caz, nu mai târziu de data cererii. Informațiile respective conțin datele prevăzute la articolul 5 din Acordul privind procedurile de acordare a licențelor de import.

               6.La cererea celeilalte părți, o parte furnizează prompt orice informații relevante privind orice proceduri de acordare a licențelor de import pe care intenționează să le adopte sau pe care le menține, inclusiv informațiile menționate la articolele 1-3 din Acordul privind procedurile de acordare a licențelor de import.

               7.Pentru mai multă certitudine, nicio dispoziție a prezentului articol nu impune unei părți să acorde o licență de import și nici nu împiedică o parte să pună în aplicare obligațiile sau angajamentele care îi revin în temeiul rezoluțiilor Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite sau al regimurilor multilaterale de neproliferare și al aranjamentelor de control al importurilor.

               Articolul GOODS. 14: Proceduri de acordare a licențelor de export

               1.Fiecare parte publică orice procedură nouă de acordare a licențelor de export sau orice modificare a unei proceduri existente de acordare a licențelor de export, astfel încât să permită guvernelor, comercianților și altor părți interesate să ia cunoștință de acestea. Această publicare are loc, ori de câte ori este posibil, cu 45 de zile înainte ca procedura sau modificarea să intre în vigoare și, în orice caz, nu mai târziu de data la care o astfel de procedură sau modificare intră în vigoare și, dacă este cazul, publicarea are loc pe orice site web guvernamental relevant.

               2.Publicarea procedurilor de acordare a licențelor de export conține următoarele informații:

               (a)textele procedurilor de acordare a licențelor de export sau ale eventualelor modificări aduse procedurilor în cauză;

               (b)mărfurile care fac obiectul fiecărei proceduri de acordare a licenței;

               (c)pentru fiecare procedură, descrierea procesului de solicitare a unei licențe și a criteriilor pe care trebuie să le îndeplinească un solicitant pentru a fi eligibil să solicite o licență, cum ar fi deținerea unei licențe de activitate, efectuarea sau menținerea unei investiții sau operarea printr-o anumită formă de stabilire pe teritoriul unei părți;

               (d)punctul sau punctele de contact de unde persoanele interesate pot obține mai multe informații referitoare la condițiile pentru obținerea unei licențe de export;

               (e)organul sau organele administrative la care trebuie depusă cererea sau alte documente pertinente;

               (f)descrierea oricărei măsuri sau a oricăror măsuri puse în aplicare prin procedura de acordare a licenței de export;

               (g)perioada în care fiecare procedură de acordare a licențelor de export va fi în vigoare, cu excepția cazului în care procedura rămâne în vigoare până la retragerea sau revizuirea sa printr-o nouă publicare;

               (h)dacă partea intenționează să utilizeze o procedură de acordare a licențelor pentru a administra un contingent la export, cantitatea totală și, dacă este cazul, valoarea contingentului și datele de deschidere și de închidere a acestuia și

               (i)orice scutiri sau excepții care înlocuiesc cerința de a obține o licență de export, modul de solicitare sau utilizare a respectivelor scutiri sau excepții și criteriile de acordare a acestora.

               3.În termen de 45 de zile de la data intrării în vigoare a prezentului acord, fiecare parte îi notifică celeilalte părți procedurile proprii existente de acordare a licențelor de export. Fiecare parte îi notifică celeilalte părți toate procedurile noi de acordare a licențelor de export și toate modificările procedurilor existente de acordare a licențelor de export în termen de 60 de zile de la publicare. Notificarea include o trimitere la sursele unde sunt publicate informațiile solicitate în temeiul alineatului (2) și include, după caz, adresa site-urilor web guvernamentale relevante.

               4.Pentru mai multă certitudine, nicio dispoziție a prezentului articol nu impune unei părți să acorde o licență de export și nu împiedică o parte să își pună în aplicare angajamentele asumate în temeiul rezoluțiilor Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite, precum și al regimurilor multilaterale de neproliferare și al aranjamentelor de control al exporturilor, inclusiv al Aranjamentului de la Wassenaar pentru controlul exporturilor de arme convenționale și produse și tehnologii cu dublă utilizare, al Grupului Australia, al Grupului furnizorilor nucleari și al Regimului de control al tehnologiilor pentru rachete, și nici să adopte, să mențină sau să pună în aplicare regimuri de sancțiuni independente.

               Articolul GOODS.15: Determinarea valorii în vamă

               Fiecare parte determină valoarea în vamă a mărfurilor celeilalte părți importate pe teritoriul său în conformitate cu articolul VII din GATT 1994 și cu Acordul privind determinarea valorii în vamă. În acest scop, articolul VII din GATT 1994 și notele explicative și dispozițiile suplimentare ale acestuia, precum și articolele 1-17 din Acordul privind determinarea valorii în vamă, inclusiv notele explicative ale acestuia, sunt încorporate în prezentul acord și devin parte integrantă din acesta, mutatis mutandis.

               Articolul GOODS.16: Utilizarea preferințelor

               1.În scopul de a monitoriza funcționarea prezentului acord și de a calcula ratele de utilizare a preferințelor, părțile fac schimb anual de statistici în materie de importuri pentru o perioadă de 10 ani care începe după un an de la intrarea în vigoare a prezentului acord. Cu excepția cazului în care Comitetul de parteneriat pentru comerț decide altfel, această perioadă se prelungește automat cu cinci ani, iar ulterior Comitetul de parteneriat pentru comerț poate decide să o prelungească și mai mult.

               2.Schimbul de statistici în materie de importuri cuprinde datele referitoare la cel mai recent an disponibil, inclusiv valoarea și, dacă este cazul, volumul la nivelul liniei tarifare pentru importuri de mărfuri provenite de la cealaltă parte care beneficiază de un tratament preferențial privind taxele vamale în temeiul prezentului acord, precum și pentru cele care nu beneficiază de un tratament preferențial.

               Articolul GOODS.17: Instrumente de apărare comercială

               1.Părțile își afirmă drepturile și obligațiile care le revin în temeiul articolului VI din GATT 1994, al Acordului antidumping, al Acordului SMC, al articolului XIX din GATT 1994, al Acordului privind măsurile de salvgardare și al articolului 5 din Acordul privind agricultura.

               2.Capitolul 2 [Reguli de origine] din prezentul titlu nu se aplică anchetelor și măsurilor antidumping, compensatorii și de salvgardare.

               3.Fiecare parte aplică măsuri antidumping și compensatorii în conformitate cu cerințele Acordului antidumping și ale Acordului SMC și în conformitate cu un proces echitabil și transparent.

               4.Cu condiția ca acest lucru să nu întârzie în mod inutil desfășurarea anchetei, fiecărei părți interesate de o anchetă privind măsurile antidumping sau măsurile compensatorii
                  1
                i se acordă ocazia de a-și apăra interesele.

               5.Autoritatea de anchetă a fiecărei părți poate, în conformitate cu legislația părții, să analizeze dacă valoarea taxei antidumping care urmează să fie instituită trebuie să fie marja de dumping totală sau o valoare mai scăzută.

               6.Autoritatea de anchetă a fiecărei părți ia în considerare, în conformitate cu legislația părții, informațiile furnizate pentru a stabili dacă instituirea unei taxe antidumping sau a unei taxe compensatorii nu ar fi în interesul public.

               7.Niciuna dintre părți nu adoptă și nu menține în mod simultan, cu privire la aceeași marfă:

               (a)o măsură în conformitate cu articolul 5 din Acordul privind agricultura și

               (b)o măsură în conformitate cu articolul XIX din GATT 1994 și Acordul privind măsurile de salvgardare.

               8.Titlul I [Soluționarea litigiilor] din partea a șasea nu se aplică alineatelor (1)-(6) de la prezentul articol.

               Articolul GOODS.18: Utilizarea contingentelor tarifare existente în cadrul OMC

               1.Produsele originare dintr-una din părți nu sunt eligibile pentru import în cealaltă parte în temeiul contingentelor tarifare existente în cadrul OMC, astfel cum sunt definite la alineatul (2). Acestea cuprind contingentele tarifare, astfel cum se repartizează între părți în cadrul negocierilor în temeiul articolului XXVIII din GATT inițiate de către Uniunea Europeană în documentul G/SECRET/42/Add.2 al OMC și de către Regatul Unit în documentul G/SECRET/44 al OMC și astfel cum sunt stabilite în legislația internă a fiecărei părți. În sensul prezentului articol, caracterul originar al produselor se stabilește pe baza regulilor de origine nepreferențiale aplicabile în partea importatoare.

               2.În sensul alineatului (1), „contingente tarifare existente în cadrul OMC” înseamnă contingentele tarifare care sunt concesii acordate de Uniunea Europeană în cadrul OMC și incluse în proiectul de listă de concesii și angajamente UE-28, elaborat în temeiul GATT 1994 și înaintat OMC prin documentul G/MA/TAR/RS/506, astfel cum a fost modificat prin documentele G/MA/TAR/RS/506/Add.1 și G/MA/TAR/RS/506/Add.2.

               Articolul GOODS.19: Măsuri în caz de încălcare sau circumvenție a legislației vamale

               1.Părțile cooperează pentru prevenirea, detectarea și combaterea încălcărilor sau circumvenției legislației vamale, în conformitate cu obligațiile care le revin în temeiul capitolului 2 [Reguli de origine] din prezentul titlu și al Protocolului privind asistența administrativă reciprocă în domeniul vamal. Fiecare parte ia măsuri adecvate și comparabile pentru protejarea propriilor interese financiare și pentru protejarea intereselor financiare ale celeilalte părți în ceea ce privește perceperea taxelor pe mărfurile care intră pe teritoriile vamale ale Regatului Unit sau ale Uniunii.

               2.Sub rezerva posibilității scutirii pentru comercianții care își respectă obligațiile în temeiul alineatului (7), o parte poate suspenda temporar, în conformitate cu procedura prevăzută la alineatele (3) și (4), tratamentul preferențial relevant pentru produsul (produsele) vizat(e) în cazul în care:

               (a) partea respectivă a constatat, pe baza unor informații obiective, incontestabile și verificabile, că au fost comise încălcări sau circumvenții sistematice și pe scară largă ale legislației vamale și

               (b) cealaltă parte refuză în mod repetat și nejustificat să respecte sau nu respectă în alt mod obligațiile menționate la alineatul (1).

               3.Partea care a făcut constatarea menționată la alineatul (2) trimite o notificare Comitetului de parteneriat pentru comerț și începe consultări cu cealaltă parte în cadrul Comitetului de parteneriat pentru comerț pentru a ajunge la o soluție acceptabilă pentru ambele părți.

               4.Dacă părțile nu ajung la un acord cu privire la o soluție acceptabilă reciproc în termen de trei luni de la data notificării, partea care a făcut constatarea poate decide suspendarea temporară a tratamentului preferențial relevant al produsului sau produselor în cauză. În acest caz, partea care a făcut constatarea notifică fără întârziere Comitetului de parteneriat pentru comerț suspendarea temporară, inclusiv perioada în care intenționează să o aplice.

               5.Suspendarea temporară se aplică numai pe perioada necesară pentru contracararea încălcărilor sau a circumvențiilor și pentru protejarea intereselor financiare ale părții în chestiune și, în orice caz, nu mai mult de șase luni. Partea în chestiune monitorizează situația și, în cazul în care decide că suspendarea temporară nu mai este necesară, îi pune capăt înainte de sfârșitul perioadei notificate Comitetului de parteneriat pentru comerț. În cazul în care condițiile care au condus la suspendare persistă la expirarea perioadei notificate Comitetului de parteneriat pentru comerț, partea în chestiune poate decide să reînnoiască suspendarea. Suspendările trebuie să facă obiectul unor consultări periodice în cadrul Comitetului de parteneriat pentru comerț.

               6.Fiecare parte publică, în conformitate cu procedurile sale interne, avize destinate importatorilor privind orice decizie referitoare la suspendările temporare menționate la alineatele (4) și (5).

               7.În pofida alineatului (4), în cazul în care un importator poate convinge autoritatea vamală a părții importatoare că produsele respective respectă pe deplin legislația vamală a părții importatoare, cerințele prezentului acord și orice altă condiție adecvată legată de suspendarea temporară instituită de către partea importatoare în conformitate cu actele sale cu putere de lege și normele sale administrative, partea importatoare permite importatorului să solicite tratamentul preferențial și să recupereze eventualele taxe plătite în plus față de nivelurile tarifare preferențiale aplicabile în momentul în care au fost importate produsele.

               Articolul GOODS.20: Gestionarea erorilor administrative

               În cazul unor erori sistematice ale autorităților competente sau al unor probleme în ceea ce privește gestionarea adecvată a sistemului preferențial la export, în special referitoare la aplicarea dispozițiilor capitolului 2 din prezentul titlu și ale Protocolului privind asistența administrativă reciprocă în domeniul vamal și dacă erorile sau problemele în cauză produc consecințe în ceea ce privește taxele la import, partea care se confruntă cu astfel de consecințe poate solicita Comitetului de parteneriat pentru comerț să examineze posibilitatea adoptării unor decizii corespunzătoare pentru soluționarea situației.

               Articolul GOODS.21: Bunuri culturale

               1.Părțile cooperează pentru a facilita restituirea bunurilor culturale care au părăsit în mod ilicit teritoriul unei părți, având în vedere principiile consacrate în Convenția UNESCO privind mijloacele de interzicere și prevenire a importului, exportului și transferului ilicit de proprietate culturală, semnată la Paris la 17 noiembrie 1970.

               2.În sensul prezentului articol:

               (a)„bun cultural” înseamnă un bun clasificat sau definit ca numărându-se printre bunurile de patrimoniu național cu valoare artistică, istorică sau arheologică, în conformitate cu normele și procedurile fiecărei părți; și

               (b)„care au părăsit în mod ilicit teritoriul unei părți” înseamnă:

               (i) care au părăsit teritoriul unei părți la 1 ianuarie 1993 sau după această dată cu încălcarea normelor părții respective privind protecția bunurilor de patrimoniu național sau cu încălcarea normelor acesteia privind exportul de bunuri culturale sau

               (ii) care nu au fost restituite la sfârșitul perioadei unei părăsiri temporare legale sau orice altă încălcare a unei alte condiții a unei astfel de părăsiri temporare, la 1 ianuarie 1993 sau după această dată.

               3.Autoritățile competente ale părților cooperează reciproc, în special prin:

               (a) notificarea celeilalte părți în cazul în care un bun cultural este găsit pe teritoriul lor și există motive întemeiate să se considere că bunul cultural a părăsit în mod ilicit teritoriul celeilalte părți;

               (b) transmiterea de cereri către cealaltă parte pentru restituirea bunurilor culturale care au părăsit în mod ilicit teritoriul părții în cauză;

               (c) prevenirea, prin măsurile provizorii necesare, a oricărei acțiuni de sustragere a unor astfel de bunuri culturale de la procedura de restituire și

               (d) luarea oricăror măsuri necesare pentru conservarea fizică a bunurilor culturale care au părăsit în mod ilicit teritoriul celeilalte părți.

               4.Fiecare parte desemnează un punct de contact care se ocupă de comunicările cu punctul de contact al celeilalte părți în orice chestiune care ține de prezentul articol, inclusiv cu privire la notificările și cererile menționate la alineatul (3) literele (a) și (b).

               5.Cooperarea avută în vedere între părți implică, după cum este adecvat și necesar, autoritățile vamale ale părților responsabile cu gestionarea procedurilor de export pentru bunuri culturale.

               (6) Partea a șasea titlul I [Soluționarea litigiilor] nu se aplică prezentului articol.

               Capitolul 2: Reguli de origine

               Secțiunea 1: Reguli de origine

               Articolul ORIG.1: Obiectiv

               Obiectivul prezentului capitol este de a stabili dispozițiile pentru determinarea originii mărfurilor în scopul aplicării tratamentului tarifar preferențial în temeiul prezentul acord și pentru stabilirea procedurilor aferente de determinare a originii.

               Articolul ORIG.2: Definiții

               În sensul prezentului capitol, se aplică următoarele definiții:

               (a)„clasificare” înseamnă încadrarea unui produs sau a unui material la un capitol, o poziție sau o subpoziție anume din Sistemul armonizat;

               (b)„transport” înseamnă produsele care fie sunt expediate simultan de la un exportator la un destinatar, fie sunt însoțite de un document de transport unic acoperind transportul lor de la exportator la destinatar sau, în absența unui astfel de document, de o factură unică;

               (c)„exportator” înseamnă o persoană situată pe teritoriul unei părți care, în conformitate cu cerințele prevăzute de actele cu putere de lege și normele administrative ale acelei părți, exportă sau produce produsul originar și întocmește un atestat de origine;

               (d)„importator” înseamnă o persoană care importă produsul originar și solicită tratament tarifar preferențial pentru acest produs;

               (e)„material” înseamnă orice substanță utilizată la fabricarea unui produs, inclusiv orice componentă, ingredient, materie primă sau piesă;

               (f)„material neoriginar” înseamnă un material care nu poate fi considerat originar în temeiul prezentului capitol, inclusiv un material al cărui caracter originar nu poate fi determinat;

               (g)„produs” înseamnă produsul rezultat în urma fabricării, chiar dacă acesta este destinat utilizării ca material în fabricarea unui alt produs;

               (h)„fabricare” înseamnă orice tip de prelucrare sau perfecționare, inclusiv asamblarea.

               Articolul ORIG.3: Cerințe generale

               (1)
                     În scopul aplicării tratamentului tarifar preferențial de către o parte pentru mărfurile originare din cealaltă parte, în conformitate cu prezentul acord, cu condiția ca produsele să satisfacă toate celelalte cerințe aplicabile prevăzute în prezentul capitol, se consideră originare din cealaltă parte următoarele produse:

               (a)produsele obținute în întregime în partea respectivă, în înțelesul articolului ORIG.5 [Produse obținute în întregime];

               (b)produsele fabricate în partea respectivă exclusiv din materiale originare din partea respectivă și

               (c)produsele fabricate în partea respectivă prin încorporarea de materiale neoriginare, cu condiția ca acestea să îndeplinească cerințele prevăzute în ANEXA ORIG-2 [Reguli de origine specifice produsului].

               (2)
                     În cazul în care un produs a dobândit caracterul originar, materialele neoriginare utilizate la fabricarea produsului respectiv nu sunt considerate ca fiind neoriginare atunci când produsul respectiv este încorporat ca material într-un alt produs.

               (3)
                     Cerințele pentru dobândirea caracterului originar trebuie să fie îndeplinite fără întrerupere în Regatul Unit sau în Uniune.

               Articolul ORIG.4: Cumul de origine

               1.Un produs originar dintr-o parte este considerat ca fiind originar din cealaltă parte dacă produsul respectiv este utilizat ca material în fabricarea unui alt produs pe teritoriul celeilalte părți.

               2.Fabricarea dintr-un material neoriginar realizată pe teritoriul unei părți poate fi luată în considerare pentru a stabili dacă un produs este originar din cealaltă parte.

               3.Alineatele (1) și (2) nu se aplică dacă fabricarea realizată pe teritoriul celeilalte părți nu depășește operațiunile menționate la articolul ORIG.7 [Operațiuni de fabricare insuficiente].

               4.Pentru ca un exportator să completeze atestatul de origine menționat la articolul ORIG.18 alineatul (2) litera (a) [Cererea de tratament tarifar preferențial] pentru un produs menționat la alineatul (2) de la prezentul articol, exportatorul trebuie să obțină de la furnizorul său declarația furnizorului prevăzută în anexa ORIG-3 [Declarația furnizorului] sau un document echivalent care conține aceleași informații care descriu materialele neoriginare în cauză cu suficiente detalii pentru identificarea lor.

               Articolul ORIG.5: Produse obținute în întregime

               (1)
                     Se consideră ca fiind obținute în întregime pe teritoriul uneia dintre părți următoarele produse:

               (a)produsele minerale extrase sau obținute din solul părții respective sau de pe fundul său marin;

               (b)plantele și produsele vegetale cultivate sau recoltate pe teritoriul părții respective;

               (c)animalele vii, născute și crescute pe teritoriul părții respective;

               (d)produsele obținute de la animale vii crescute pe teritoriul părții respective;

               (e)produsele obținute de la animale sacrificate născute și crescute pe teritoriul părții respective;

               (f)produsele obținute prin activități de vânătoare sau de pescuit efectuate pe teritoriul părții respective;

               (g)produsele obținute din acvacultură pe teritoriul părții respective, dacă organismele acvatice, inclusiv pește, moluște, crustacee, alte nevertebrate acvatice și plante acvatice sunt născute și crescute din stocuri de reproducere, cum ar fi ouă, icre, pești mici, puiet sau larve, puiet de somon, somon tânăr sau alți pești tineri în stadiul post-larvar prin intervenție în procesul de creștere sau de dezvoltare în scopul îmbunătățirii producției, precum popularea periodică, hrănirea și protejarea împotriva prădătorilor;

               (h)produsele de pescuit maritim și alte produse obținute de o navă a unei părți dincolo de limitele exterioare ale oricăror ape teritoriale;

               (i)produsele obținute la bordul unui vas-fabrică al unei părți exclusiv din produsele menționate la litera (h);

               (j)produsele extrase de pe fundul marin sau din subsolul marin dincolo de limitele oricăror ape teritoriale, cu condiția ca partea respectivă să aibă drepturi de exploatare sau de prelucrare a fundului marin sau a subsolului marin în chestiune;

               (k)deșeurile și resturile provenite din operațiunile de fabricare efectuate pe teritoriul părții respective;

               (l)deșeurile și resturile provenite de la produsele uzate colectate pe teritoriul părții respective, cu condiția ca produsele în chestiune să servească doar la recuperarea materiilor prime;

               (m)produsele fabricate pe teritoriul părții respective exclusiv din produsele menționate la literele (a)-(l).

               (2)
                     Termenii „nava unei părți” și „vasul-fabrică al unei părți” de la alineatul (1) literele (h) și (i) înseamnă o navă sau un vas-fabrică care:

               (a)
                     este înregistrat(ă) într-un stat membru sau în Regatul Unit;

               (b)
                     arborează pavilionul unui stat membru sau al Regatului Unit și

               (c)
                     îndeplinește una dintre următoarele condiții:

                  (i)
                     este deținut(ă) în proporție de cel puțin 50 % de resortisanți ai unui stat membru sau ai Regatului Unit sau

                  (ii)
                     este deținută de persoane juridice, iar fiecare dintre acestea:

                     (A) își are sediul social și locul principal de desfășurare a activității economice în Uniune sau în Regatul Unit ;

                     (B) este deținut(ă) în proporție de cel puțin 50 % de entități publice, persoane juridice sau resortisanți ai unui stat membru sau ai Regatului Unit.

                Articolul ORIG.6: Toleranțe

               1.Dacă un produs nu îndeplinește cerințele prevăzute în ANEXA ORIG-2 [Reguli de origine specifice produsului] ca urmare a utilizării unui material neoriginar în procesul de fabricare a acestuia, se consideră totuși că produsul respectiv este originar dintr-o parte, cu condiția ca:

               (a)
                     greutatea totală a materialelor neoriginare utilizate în procesul de fabricare a produselor clasificate la capitolele 2 și 4-24 din Sistemul armonizat, altele decât produsele pescărești prelucrate prevăzute la capitolul 16, să nu depășească 15 % din greutatea produsului;

                (b)
                     pentru toate celelalte produse, cu excepția produselor clasificate la capitolele 50-63 din Sistemul armonizat, valoarea totală a materialelor neoriginare să nu depășească 10 % din prețul franco fabrică al produsului; sau

               (c)
                     în cazul unui produs clasificat la capitolele 50-63 din Sistemul armonizat, se aplică toleranțele prevăzute în notele 7 și 8 din ANEXA ORIG-1 [Note introductive la regulile de origine specifice produsului].

               (2)
                     Alineatul (1) nu se aplică dacă valoarea sau greutatea materialelor neoriginare utilizate pentru fabricarea unui produs depășește oricare dintre procentele stabilite pentru valoarea sau greutatea maximă a materialelor neoriginare, astfel cum se precizează în cerințele stabilite în ANEXA ORIG-2 [Reguli de origine specifice produsului].

               3.
                     Alineatul (1) de la prezentul articol nu se aplică produselor obținute în întregime pe teritoriul unei părți în înțelesul articolului ORIG.5 [Produse obținute în întregime]. În cazul în care ANEXA ORIG2 [Reguli de origine specifice produsului] prevede ca materialele utilizate pentru fabricarea unui produs să fie obținute în întregime, se aplică alineatele (1) și (2) de la prezentul articol.

               Articolul ORIG.7: Producție insuficientă

               (1)
                     În pofida articolului ORIG.3 [Cerințe generale] alineatul (1) litera (c), nu se consideră că un produs este originar dintr-o parte dacă fabricarea respectivului produs pe teritoriul părții respective constă exclusiv în una sau mai multe dintre următoarele operațiuni efectuate asupra materialelor neoriginare:

               (a)
                     operațiuni de conservare, cum ar fi uscarea, congelarea, păstrarea în saramură și alte operațiuni similare în cazul în care scopul lor unic este de a asigura că produsele se mențin în stare bună pe durata transportului și a depozitării
                  2
               ;

               (b)
                     desfacerea sau asamblarea coletelor;

               (c)
                     spălare, curățare; îndepărtarea prafului, a oxidului, a uleiului, a vopselei sau a altor straturi acoperitoare;

               (d)
                     călcarea sau presarea textilelor și a articolelor textile;

               (e)
                     operațiuni simple de vopsire și lustruire;

               (f)
                     decorticarea și măcinarea parțială sau totală a orezului; lustruirea și glasarea cerealelor și a orezului; albirea orezului;

               (g)
                     operațiuni de colorare sau de aromatizare a zahărului sau de formare a bucăților de zahăr; măcinarea totală sau parțială a zahărului în stare solidă;

               (h)
                     înlăturarea pieliței, scoaterea sâmburilor și decojirea fructelor, a fructelor cu coajă lemnoasă și a legumelor;

               (i)
                     ascuțire, operațiuni simple de măcinare sau de tăiere;

               (j)
                     cernere, triere, sortare, clasificare, aranjare pe categorii, aranjare pe sortimente, inclusiv alcătuirea de seturi de articole;

               (k)
                     simpla punere în sticle, doze, flacoane, saci, lăzi, cutii, simpla fixare pe cartoane sau planșete și toate celelalte operațiuni simple de ambalare;

               (l)
                     aplicarea sau imprimarea direct pe produse sau pe ambalajele lor a mărcilor, a etichetelor, a logourilor sau a altor semne distinctive similare;

               (m)
                     simpla amestecare a produselor, din aceeași categorie sau din categorii diferite; amestecarea zahărului cu orice alt material;

               (n)
                     simpla adăugare de apă sau diluare cu apă sau cu o altă substanță care nu modifică în mod semnificativ caracteristicile produsului sau deshidratarea ori denaturarea produselor;

               (o)
                     simpla asamblare a părților de articole în vederea constituirii unui articol complet sau demontarea produselor în părți componente;

               (p)
                     sacrificarea animalelor.

               (2)
                     În sensul alineatului (1), operațiunile sunt considerate simple dacă pentru realizarea lor nu sunt necesare nici calificări speciale, nici mașini, aparate sau echipamente produse sau instalate în mod special.

                Articolul ORIG.8: Unitatea de luat în considerare

               1.
                     În sensul dispozițiilor prezentului capitol, unitatea de luat în considerare este produsul specific considerat ca unitate de bază pentru clasificarea produsului în conformitate cu Sistemul armonizat.

               (2) Pentru un transport care constă într-un număr de produse identice clasificate la aceeași poziție din Sistemul armonizat, fiecare produs trebuie luat în considerare în mod individual atunci când se aplică dispozițiile prezentului capitol.

               Articolul ORIG.9: Ambalaje și containere pentru transport

               Ambalajele și containerele pentru transport care sunt utilizate pentru a proteja un produs în timpul transportului nu sunt luate în considerare când se determină dacă un produs este originar.

               Articolul ORIG.10: Ambalaje și containere pentru comerțul cu amănuntul

               Ambalajele și containerele în care este ambalat produsul în vederea comerțului cu amănuntul, dacă sunt clasificate împreună cu produsul, nu sunt luate în considerare la determinarea originii produsului, cu excepția scopurilor de calculare a valorii materialelor neoriginare, atunci când produsul este supus unei valori maxime a materialelor neoriginare, în conformitate cu ANEXA ORIG-2 [Reguli de origine specifice produsului].

               Articolul ORIG.11: Accesorii, piese de schimb și unelte

               (1)
                     Accesoriile, piesele de schimb, uneltele, instrucțiunile și alte materiale informative sunt considerate parte integrantă din echipamentul, mașina, aparatura sau vehiculul în chestiune dacă:

               (a)sunt clasificate și livrate împreună cu produsul, dar nu sunt facturate separat de acesta și

               (b)sunt de tipul, în cantitatea și la valoarea uzuale pentru respectivul produs.

               (2)
                     Accesoriile, piesele de schimb, uneltele, instrucțiunile și alte materiale informative menționate la alineatul (1) nu sunt luate în considerare la determinarea originii produsului, cu excepția scopurilor de calculare a valorii materialelor neoriginare, atunci când un produs este supus unei valori maxime a materialelor neoriginare stabilite în ANEXA ORIG-2 [Reguli de origine specifice produsului].

               Articolul ORIG.12: Seturi

               Seturile, astfel cum sunt definite în regula generală 3 de interpretare a Sistemului armonizat, sunt considerate originare dintr-o parte dacă toate componentele lor sunt originare. În cazul în care un set este alcătuit din componente originare și neoriginare, setul, în ansamblul său, este considerat originar dintr-o parte dacă valoarea componentelor neoriginare nu depășește 15 % din prețul franco fabrică al setului.

               Articolul ORIG.13: Elemente neutre

               Pentru a se determina dacă un produs este originar dintr-o parte, nu este necesar să se determine originea următoarelor elemente care ar putea fi utilizate la fabricarea sa:

               (a)
                     combustibili, energie, catalizatori și solvenți;

               (b)
                     instalații, echipamente, piese de schimb și materiale folosite la întreținerea echipamentelor și a clădirilor;

               (c)
                     mașini, unelte, matrițe și tipare;

               (d)
                     lubrifianți, grăsimi, materiale pentru amestecuri și alte materiale utilizate în fabricare sau pentru funcționarea echipamentelor și a clădirilor;

               (e)
                     mănuși, ochelari, încălțăminte, îmbrăcăminte, echipament de protecție și furnituri;

               (f)
                     echipamente, dispozitive și furnituri utilizate pentru testarea sau inspecția produsului și

               (g)
                     alte materiale utilizate în fabricare, care nu sunt încorporate în produs și nici nu sunt destinate să fie încorporate în compoziția finală a produsului.

               Articolul ORIG.14: Separarea contabilă

               1.
                     Materialele fungibile originare și neoriginare sau „produsele fungibile” se separă fizic pe timpul depozitării pentru a-și menține caracterul originar sau neoriginar.

               (2)
                     În sensul alineatului (1), „materiale fungibile” sau „produse fungibile” înseamnă materiale sau produse de același tip și de aceeași calitate comercială, care au aceleași caracteristici tehnice și fizice și care nu pot fi diferențiate unele de altele în scopul stabilirii originii.

               (3)
                     În pofida alineatului (1), materialele fungibile originare și neoriginare pot fi utilizate la fabricarea unui produs fără a fi separate fizic pe timpul depozitării dacă se utilizează o metodă de separare contabilă.

               (4)
                     În pofida alineatului (1), produsele fungibile originare și neoriginare clasificate la capitolele 10, 15, 27, 28, 29, pozițiile 3201-3207 sau pozițiile 3901-3914 din Sistemul armonizat pot fi stocate pe teritoriul uneia dintre părți înainte de a fi exportate către cealaltă parte fără a fi separate fizic, cu condiția să se utilizeze o metodă de separare contabilă.

               (5)
                     Metoda separării contabile menționată la alineatele (3) și (4) se aplică cu respectarea unei metode de gestionare a stocurilor în conformitate cu principiile contabile general acceptate pe teritoriul părții.

               6.
                     Metoda separării contabile este orice metodă care garantează că, în orice moment, numărul de materiale cărora li se conferă caracterul originar nu este mai mare decât ar fi în cazul în care materialele ar fi fost separate fizic.

               (7)
                     O parte poate solicita, în condițiile prevăzute în actele sale cu putere de lege sau actele sale administrative, ca utilizarea unei metode de separare contabilă să facă obiectul unei autorizări prealabile de către autoritățile vamale ale părții respective. Autoritățile vamale ale părții monitorizează utilizarea unor astfel de autorizații și pot retrage o autorizație în cazul în care titularul utilizează în mod necorespunzător metoda separării contabile sau în cazul în care nu reușește să îndeplinească oricare dintre celelalte condiții stabilite în prezentul capitol.

               Articolul ORIG.15: Produse returnate

               Dacă un produs originar dintr-o parte exportat din această parte către o țară terță este returnat părții respective, el se consideră ca fiind un produs neoriginar, cu excepția cazului în care se poate demonstra, într-un mod considerat satisfăcător de autoritatea vamală a părții respective, că produsul returnat:

               (a)este identic cu cel exportat și

               (b)nu a fost supus niciunei alte operațiuni în afara celor necesare păstrării sale în stare bună în perioada în care s-a aflat pe teritoriul țării terțe sau pe durata exportului.

               Articolul ORIG.16: Nemodificare

               (1)
                     Un produs originar declarat pentru consum intern în partea importatoare, după export și înainte de a fi declarat pentru consum intern, trebuie să nu fi fost modificat, transformat în vreun fel sau supus altor operațiuni în afara celor necesare păstrării lui în stare bună sau în afara adăugării sau aplicării de mărci, etichete, sigilii sau alte documente necesare pentru a asigura respectarea cerințelor interne specifice ale părții importatoare.

               (2)
                     Depozitarea sau expunerea unui produs poate avea loc într-o țară terță cu condiția ca produsul să rămână sub supraveghere vamală în țara terță respectivă.

               (3)
                     Divizarea transporturilor într-o țară terță este permisă dacă este efectuată de către exportator sau sub răspunderea exportatorului și cu condiția ca transporturile să rămână sub supraveghere vamală în țara terță respectivă.

               (4)
                     În cazul în care are îndoieli cu privire la respectarea cerințelor prevăzute la alineatele (1)-(3), autoritatea vamală a părții importatoare poate solicita importatorului să facă dovada conformității cu cerințele respective, care poate fi prezentată prin orice mijloace, inclusiv documente contractuale de transport, precum conosamente ori dovezi faptice sau concrete bazate pe marcarea sau numerotarea coletelor sau prin orice altă dovadă care are legătură cu produsul în sine.

               Articolul ORIG.17: Reexaminarea rambursării taxelor vamale sau a scutirii de acestea

               Nu mai devreme de 2 ani de la intrarea în vigoare a prezentului acord, la solicitarea oricăreia dintre părți, Comitetul specializat în comerț privind cooperarea vamală și regulile de origine reexaminează sistemele de rambursare a taxelor vamale și de perfecționare activă ale fiecărei părți. În acest scop, la cererea uneia dintre părți, în termen de cel mult 60 de zile de la prezentarea solicitării, cealaltă parte furnizează părții solicitante informațiile disponibile și statistici detaliate referitoare la perioada scursă de la intrarea în vigoare a prezentului acord sau la cei 5 ani anteriori în cazul în care această perioadă este mai scurtă, cu privire la funcționarea sistemului său de rambursare a taxelor vamale și de perfecționare activă. Din perspectiva acestei reexaminări, Comitetul specializat în comerț privind cooperarea vamală și regulile de origine poate adresa recomandări Consiliului de parteneriat în vederea modificării dispozițiilor prezentului capitol și a anexelor la acesta, în scopul de a introduce limitări sau restricții în ceea ce privește rambursarea taxelor vamale sau scutirea de acestea.

               Secțiunea 2: Procedurile de determinare a originii

               Articolul ORIG.18: Cererea de tratament tarifar preferențial

               1.La import, partea importatoare acordă un tratament tarifar preferențial unui produs originar din cealaltă parte, în înțelesul prezentului capitol, pe baza unei cereri de tratament tarifar preferențial introduse de importator. Importatorul este responsabil pentru corectitudinea cererii de tratament tarifar preferențial și pentru respectarea cerințelor prevăzute în prezentul capitol.

               2.O cerere de tratament tarifar preferențial se bazează pe:

               (a)un atestat de origine în care exportatorul certifică faptul că produsul este un produs originar sau

               (b)informațiile pe care le deține importatorul conform cărora produsul este un produs originar.

               3.Importatorul care introduce o cerere de tratament tarifar preferențial pe baza atestatului de origine menționat la alineatul (2) litera (a) păstrează atestatul de origine și, atunci când i se solicită de către autoritatea vamală a părții importatoare, pune la dispoziția autorității vamale menționate o copie a acestuia.

               Articolul ORIG.18a: Momentul introducerii cererii de tratament tarifar preferențial

               1.Cererea de tratament tarifar preferențial, împreună cu baza acesteia, astfel cum se menționează la articolul ORIG.18 [Cererea de tratament tarifar preferențial] alineatul (2), se include în declarația vamală de import în conformitate cu actele cu putere de lege și normele administrative ale părții importatoare.

               2.Prin derogare de la alineatul (1) de la prezentul articol, dacă importatorul nu a introdus o cerere de tratament tarifar preferențial în momentul importului, partea importatoare acordă un tratament tarifar preferențial și rambursează sau remite orice taxă vamală achitată în plus, cu condiția ca:

               (a)cererea de tratament tarifar preferențial să fie introdusă în termen de cel mult trei ani de la data importului sau într-un termen mai lung prevăzut în actele cu putere de lege și normele administrative ale părții importatoare;

               (b)importatorul să prezinte baza cererii, astfel cum se menționează la articolul ORIG.18 [Cererea de tratament tarifar preferențial] alineatul (2); și

               (c)produsul să fi fost considerat originar și să fi respectat toate celelalte cerințe aplicabile în înțelesul secțiunii 1 [Reguli de origine] din prezentul capitol în cazul în care tratamentul ar fi fost solicitat de importator în momentul importului.

                Toate celelalte obligații aplicabile importatorului în conformitate cu articolul ORIG.18 [Cererea de tratament tarifar preferențial] rămân neschimbate.

               Articolul ORIG.19: Atestatul de origine

               1.Atestatul de origine se întocmește de către exportatorul unui produs pe baza informațiilor care demonstrează că produsul este originar, inclusiv a informațiilor privind caracterul originar al materialelor utilizate în producerea produsului. Exportatorul este responsabil pentru corectitudinea atestatului de origine și a informațiilor furnizate.

               2.Atestatul de origine se întocmește utilizându-se una dintre versiunile lingvistice prevăzute în ANEXA ORIG-4 [Textul atestatului de origine], pe o factură sau pe orice alt document care descrie produsul originar într-o manieră suficient de detaliată pentru a permite identificarea produsului respectiv. Exportatorul este responsabil pentru furnizarea unor detalii suficiente care să permită identificarea produsului originar. Partea importatoare nu solicită importatorului să prezinte o traducere a atestatului de origine.

               3.Un atestat de origine este valabil timp de 12 luni de la data întocmirii sale sau pentru o perioadă mai lungă, astfel cum a fost prevăzută de partea importatoare, de maximum 24 de luni.

               4.Un atestat de origine se poate aplica în cazul:

               (a)unui singur transport al unuia sau mai multor produse importate pe teritoriul unei părți sau

               (b)transporturilor multiple de produse identice importate pe teritoriul unei părți în cursul perioadei specificate în atestatul de origine, care nu poate depăși 12 luni.

               5.În cazul în care, la cererea importatorului, produsele neasamblate sau demontate, în înțelesul regulii generale 2 litera (a) pentru interpretarea Sistemului armonizat, care se încadrează la secțiunile XV-XXI din Sistemul armonizat, sunt importate eșalonat, pentru astfel de produse se poate utiliza un singur atestat de origine în conformitate cu cerințele stabilite de autoritatea vamală a părții importatoare.

               Articolul ORIG.20: Neconcordanțe

               Autoritatea vamală a părții importatoare nu respinge o cerere de tratament tarifar preferențial din cauza unor erori minore sau a unor neconcordanțe minore în atestatul de origine sau pentru simplul motiv că o factură a fost emisă într-o țară terță.

                Articolul ORIG.21: Informațiile pe care le deține importatorul

               1.În sensul unei cereri de tratament tarifar preferențial depuse în temeiul articolului ORIG.18 [Cererea de tratament tarifar preferențial] alineatul (2) litera (b), informațiile pe care le deține importatorul conform cărora un produs este originar din partea exportatoare se bazează pe informații care demonstrează că produsul este originar și îndeplinește cerințele prevăzute în prezentul capitol.

               2.Înainte de a solicita tratamentul preferențial, în cazul în care un importator nu poate obține informațiile menționate la alineatul (1) de la prezentul articol deoarece exportatorul le consideră informații confidențiale sau din orice alt motiv, exportatorul poate furniza un atestat de origine, astfel încât importatorul să poată solicita tratamentul tarifar preferențial în temeiul articolului ORIG.18 [Cererea de tratament tarifar preferențial] alineatul (2) litera (a).

               Articolul ORIG.22: Cerințe privind păstrarea evidențelor

               1.Un importator care introduce o cerere de tratament tarifar preferențial pentru un produs importat pe teritoriul părții importatoare păstrează timp de cel puțin trei ani de la data importării produsului:

               (a)în cazul în care cererea s-a bazat pe un atestat de origine, atestatul de origine întocmit de exportator; sau

               (b)în cazul în care cererea s-a bazat pe informațiile pe care le deține importatorul, toate evidențele care demonstrează că produsul îndeplinește cerințele pentru a dobândi caracterul originar.

               2.Un exportator care a întocmit un atestat de origine păstrează, timp de cel puțin patru ani de la data întocmirii atestatului de origine respectiv, o copie a atestatului de origine, precum și toate celelalte evidențe care demonstrează că produsul îndeplinește cerințele pentru a dobândi caracterul originar.

               3.Evidențele care trebuie păstrate în conformitate cu prezentul articol pot fi păstrate în format electronic.

               Articolul ORIG.23: Transporturi mici

               1.Prin derogare de la articolele ORIG.18 [Cererea de tratament tarifar preferențial]-ORIG.21 [Informațiile pe care le deține importatorul], cu condiția ca produsul să fi fost declarat ca îndeplinind cerințele din prezentul capitol, iar autoritatea vamală a părții importatoare să nu aibă îndoieli cu privire la veridicitatea respectivei declarații, partea importatoare acordă tratament tarifar preferențial:

               (a)unui produs expediat într-un colet mic de către persoane fizice către persoane fizice;

               (b)unui produs care face parte din bagajul personal al unui călător și

               (c)pentru Regatul Unit, în plus față de literele (a) și (b), altor transporturi cu valoare scăzută.

               2.Sunt excluse de la aplicarea dispozițiilor alineatului (1) de la prezentul articol următoarele produse:

               (a)produsele al căror import face parte dintr-o serie de importuri care pot fi considerate în mod rezonabil a fi fost efectuate separat în scopul de a se evita cerințele articolului ORIG.18 [Cererea de tratament tarifar preferențial];

               (b)pentru Uniune:

               (I)un produs al cărui import are caracter comercial; importurile al căror caracter este ocazional și care constau numai în produse pentru uzul personal al destinatarilor, al călătorilor sau al familiilor acestora sunt considerate importuri lipsite de caracter comercial, dacă, prin natura și cantitatea produselor, este evident că acestea nu sunt destinate comercializării și

               (II)produsele a căror valoare totală depășește 500 EUR pentru produse expediate în colete mici sau 1 200 EUR pentru produse care fac parte din bagajul personal al unui călător. Sumele care se utilizează într-o monedă națională dată reprezintă contravaloarea în respectiva monedă a sumelor exprimate în euro în prima zi lucrătoare din luna octombrie. Sumele aferente cursului de schimb sunt cele publicate pentru ziua respectivă de către Banca Centrală Europeană, cu excepția cazului în care o altă valoare este comunicată Comisiei Europene până la data de 15 octombrie și sunt aplicabile de la data de 1 ianuarie a anului următor. Comisia Europeană notifică Regatului Unit sumele aplicabile. Uniunea poate stabili alte limite pe care le va comunica Regatului Unit; și

               (c)pentru Regatul Unit, produsele a căror valoare totală depășește limitele stabilite în temeiul dreptului intern al Regatului Unit. Regatul Unit va comunica aceste limite Uniunii.

               3.Importatorul este responsabil pentru corectitudinea declarației și pentru respectarea cerințelor prevăzute în prezentul capitol. Cerințele privind păstrarea evidențelor prevăzute la articolul ORIG.22 [Cerințe privind păstrarea evidențelor] nu se aplică importatorului care intră sub incidența prezentului articol.

               Articolul ORIG.24: Verificare

               1.Autoritatea vamală a părții importatoare poate efectua o verificare pentru a determina dacă un produs este originar sau dacă sunt respectate celelalte cerințe din prezentul capitol, utilizând metode de evaluare a riscurilor, care pot include selecția aleatorie. Astfel de verificări pot fi efectuate, prin solicitarea de informații de la importatorul care a introdus cererea menționată la articolul ORIG.18 [Cererea de tratament tarifar preferențial], în momentul depunerii declarației de import, înainte de acordarea liberului de vamă pentru produse sau după acordarea liberului de vamă pentru produse.

               2.Informațiile solicitate în temeiul alineatului (1) vizează doar următoarele elemente:

               (a)în cazul în care cererea s-a bazat pe un atestat de origine, atestatul de origine respectiv și

               (b)informații cu privire la îndeplinirea criteriilor de origine, și anume:

               (I)atunci când criteriul de origine este „obținut în întregime”, categoria aplicabilă (cum ar fi recoltare, extracție, pescuit) și locul de fabricare;

               (II)atunci când criteriul de origine se bazează pe o modificare a clasificării tarifare, o listă a tuturor materialelor neoriginare, inclusiv clasificarea tarifară a acestora (în format cu 2, 4 sau 6 cifre, în funcție de criteriul de origine);

               (III)atunci când criteriul de origine se bazează pe o metodă care utilizează valoarea, valoarea produsului final, precum și valoarea tuturor materialelor neoriginare utilizate la fabricarea produsului respectiv;

               (IV)atunci când criteriul de origine se bazează pe greutate, greutatea produsului final, precum și greutatea materialelor neoriginare relevante utilizate în produsul final;

               (V)atunci când criteriul de origine se bazează pe un proces de fabricație specific, o descriere a respectivului proces specific.

               3.Atunci când furnizează informațiile solicitate, importatorul poate adăuga orice altă informație pe care o consideră relevantă în scopul verificării.

               4.În cazul în care cererea de tratament tarifar preferențial se bazează pe un atestat de origine, importatorul prezintă respectivul atestat de origine, dar poate răspunde autorității vamale a părții importatoare că importatorul nu este în măsură să furnizeze informațiile menționate la alineatul (2) litera (b).

               5.În cazul în care cererea de tratament tarifar preferențial se bazează pe informațiile pe care le deține importatorul, după ce a solicitat mai întâi informații în conformitate cu alineatul (1), autoritatea vamală a părții importatoare care efectuează verificarea îi poate solicita importatorului să furnizeze informații suplimentare dacă autoritatea vamală respectivă consideră că sunt necesare informații suplimentare în scopul verificării caracterului originar al produsului sau pentru a stabili dacă sunt respectate celelalte cerințe ale prezentului capitol. Autoritatea vamală a părții importatoare poate solicita importatorului documente și informații specifice, dacă este cazul.

               6.În cazul în care decide să suspende acordarea tratamentului tarifar preferențial pentru produsul în cauză, în așteptarea rezultatelor verificării, autoritatea vamală a părții importatoare îi acordă importatorului liberul de vamă pentru produse, sub rezerva unor măsuri de precauție adecvate, inclusiv garanții. Oricărei suspendări a tratamentului tarifar preferențial i se pune capăt cât mai curând posibil după ce autoritatea vamală a părții importatoare a confirmat caracterul originar al produselor în cauză sau îndeplinirea celorlalte cerințe prevăzute în prezentul capitol.

               Articolul ORIG.25: Cooperare administrativă

               1.Pentru a asigura aplicarea adecvată a prezentului capitol, părțile cooperează, prin intermediul autorităților lor vamale, pentru a verifica dacă un produs este originar și dacă respectă celelalte cerințe prevăzute în prezentul capitol.

               2.În cazul în care cererea de tratament tarifar preferențial s-a bazat pe un atestat de origine, dacă este cazul după ce a solicitat mai întâi informații în conformitate cu articolul ORIG.24 [Verificare] alineatul (1) și pe baza răspunsului primit din partea importatorului, autoritatea vamală a părții importatoare care efectuează verificarea poate, de asemenea, să solicite informații din partea autorității vamale a părții exportatoare, în termen de doi ani de la importul produselor sau de la momentul introducerii cererii în temeiul articolului ORIG.18a [Momentul introducerii cererii de tratament preferențial] alineatul (2) litera (a) dacă autoritatea vamală a părții importatoare care efectuează verificarea consideră că sunt necesare informații suplimentare în scopul verificării caracterului originar al produsului sau al verificării respectării celelalte cerințe prevăzute în prezentul capitol. Solicitarea de informații include următoarele elemente:

               (a)atestatul de origine;

               (b)identitatea autorității vamale care emite solicitarea;

               (c)numele exportatorului;

               (d)obiectul și sfera de aplicare a verificării și

               (e)orice alt document relevant.

               În plus, autoritatea vamală a părții importatoare poate solicita autorității vamale a părții exportatoare să furnizeze documente și informații specifice, dacă este cazul.

               3.Autoritatea vamală a părții exportatoare poate, în conformitate cu actele sale cu putere de lege și normele sale administrative, să ceară documente sau o examinare, solicitând orice element de probă sau vizitând sediul exportatorului pentru a verifica evidențele și pentru a inspecta instalațiile utilizate la fabricarea produsului.

               4.Fără a aduce atingere alineatului (5), autoritatea vamală a părții exportatoare care primește solicitarea menționată la alineatul (2) furnizează autorității vamale a părții importatoare următoarele informații:

               (a)documentele solicitate, dacă sunt disponibile;

               (b)un aviz cu privire la caracterul originar al produsului;

               (c)descrierea produsului care face obiectul examinării și clasificarea tarifară care prezintă relevanță pentru aplicarea prezentului capitol;

               (d)o descriere și o explicare a procesului de fabricare, suficiente pentru a susține caracterul originar al produsului;

               (e)informații cu privire la modul în care a fost efectuată examinarea produsului și

               (f)după caz, documente justificative.

               5.Autoritatea vamală a părții exportatoare nu furnizează autorității vamale a părții importatoare informațiile menționate la alineatul (4) literele (a), (d) și (f) dacă respectivele informații sunt considerate confidențiale de către exportator.

               6.Fiecare parte îi notifică celeilalte părți datele de contact ale autorităților vamale și orice modificare referitoare la datele de contact respective în termen de 30 de zile de la data modificării.

               Articolul ORIG.26: Refuzul acordării tratamentului tarifar preferențial

               1.Fără a aduce atingere alineatului (3), autoritatea vamală a părții importatoare poate refuza acordarea tratamentului tarifar preferențial, în cazul în care:

               (a)în termen de trei luni de la data unei solicitări de informații în temeiul articolului ORIG.24 [Verificare] alineatul (1):

               (I)importatorul nu a oferit niciun răspuns;

               (II)dacă cererea de tratament tarifar preferențial s-a bazat pe un atestat de origine, nu a fost furnizat niciun atestat de origine sau

               (III)dacă cererea de tratament tarifar preferențial s-a bazat pe informațiile pe care le deține importatorul, informațiile furnizate de importator sunt inadecvate pentru a se putea confirma caracterul originar al produsului;

               (b)în termen de trei luni de la data unei solicitări de informații suplimentare în temeiul articolului ORIG.24 [Verificare] alineatul (5):

                (i) importatorul nu a oferit niciun răspuns sau

                (ii) informațiile furnizate de importator sunt inadecvate pentru a se putea confirma caracterul originar al produsului;

                (c) în termen de 10 luni
                  3
                de la data unei solicitări de informații în temeiul articolului ORIG.25 [Cooperare administrativă] alineatul (2):

                (i) autoritatea vamală a părții exportatoare nu a oferit niciun răspuns sau

                (ii) informațiile furnizate de autoritatea vamală a părții exportatoare sunt inadecvate pentru a se putea confirma caracterul originar al produsului.

               2.Autoritatea vamală a părții importatoare poate refuza acordarea tratamentului tarifar preferențial unui produs pentru care un importator solicită un tratament tarifar preferențial în cazul în care importatorul nu respectă cerințele prevăzute în prezentul capitol, altele decât cele referitoare la caracterul originar al produselor.

               3.Dacă autoritatea vamală a părții importatoare are o justificare suficientă pentru a refuza acordarea tratamentului tarifar preferențial în temeiul alineatului (1) de la prezentul articol, în cazurile în care autoritatea vamală a părții exportatoare a furnizat un aviz în temeiul articolului ORIG.25 [Cooperare administrativă] alineatul (4) litera (b) prin care confirmă caracterul originar al produselor, autoritatea vamală a părții importatoare notifică autorității vamale a părții exportatoare intenția sa de a refuza tratamentul tarifar preferențial în termen de două luni de la data primirii avizului respectiv.

               Dacă o astfel de notificare este efectuată, se organizează consultări, la cererea oricăreia dintre cele două părți, în termen de trei luni de la data notificării. Perioada de consultare poate fi prelungită de la caz la caz, de comun acord, de către autoritățile vamale ale părților. Consultarea poate avea loc în conformitate cu procedura instituită de Comitetul specializat în comerț privind cooperarea vamală și regulile de origine.

               La încheierea perioadei de consultare, în cazul în care nu poate confirma caracterul originar al produsului, autoritatea vamală a părții importatoare poate refuza acordarea tratamentului tarifar preferențial dacă are o justificare suficientă în acest sens și după ce a acordat importatorului dreptul de a fi ascultat. Cu toate acestea, atunci când autoritatea vamală a părții exportatoare confirmă caracterul originar al produselor și oferă o justificare pentru o astfel de concluzie, autoritatea vamală a părții importatoare nu poate refuza acordarea tratamentului tarifar preferențial unui produs din motivul că s-a aplicat articolul 25 [Cooperare administrativă] alineatul (5).

               4.În toate cazurile, soluționarea diferențelor dintre importator și autoritatea vamală a părții importatoare se supune legislației părții importatoare.

               Articolul ORIG.27: Confidențialitate

               1.Fiecare parte păstrează, în conformitate cu actele sale cu putere de lege și normele sale administrative, confidențialitatea oricărei informații care îi este furnizată de către cealaltă parte în temeiul prezentului capitol și protejează informațiile respective împotriva oricărei divulgări.

               2.În cazul în care, în pofida articolului ORIG 25 [Cooperare administrativă] alineatul (5), informațiile comerciale confidențiale au fost obținute de la exportator de către autoritatea vamală a părții exportatoare sau a părții importatoare prin aplicarea articolelor ORIG 24 [Verificare] și ORIG.25 [Cooperare administrativă], informațiile respective nu se divulgă.

               3.Fiecare parte se asigură că informațiile confidențiale colectate în temeiul prezentului capitol nu se utilizează în alte scopuri decât administrarea și asigurarea executării deciziilor legate de stabilire a originii și de aspectele vamale, cu excepția cazului în care persoana sau partea care a furnizat informațiile confidențiale și-a dat acordul în acest sens.

               4.În pofida alineatului (3), o parte poate permite ca informațiile colectate în temeiul prezentului capitol să fie utilizate în cadrul oricărei proceduri administrative, judiciare sau cvasijudiciare inițiate pentru nerespectarea legislației vamale de transpunere a prezentului capitol. O parte anunță persoana sau partea care a furnizat informațiile înainte de o astfel de utilizare.

               Articolul ORIG.28: Măsuri și sancțiuni administrative

               Fiecare parte asigură punerea efectivă în aplicare a prezentului capitol. Fiecare parte se asigură că autoritățile competente sunt în măsură să impună măsuri administrative și, după caz, sancțiuni, în conformitate cu actele sale cu putere de lege și normele sale administrative, oricărei persoane care întocmește un document sau permite întocmirea unui document care conține informații inexacte furnizate în scopul obținerii unui tratament tarifar preferențial pentru un produs, care nu respectă cerințele prevăzute la articolul ORIG.22 [Cerințe privind păstrarea evidențelor] sau care nu furnizează elementele de probă menționate la articolul ORIG.25 [Cooperare administrativă] alineatul (3) sau refuză să primească vizita menționată la aceeași dispoziție.

                Secțiunea 3: Alte dispoziții

                Articolul ORIG.29: Ceuta și Melilla

               1.În sensul prezentului capitol, în cazul Uniunii, termenul „parte” nu include Ceuta și Melilla.

               2.Produsele originare din Regatul Unit, atunci când sunt importate în Ceuta și Melilla, beneficiază în toate privințele de același tratament vamal, în temeiul prezentului acord, ca cel aplicat produselor originare de pe teritoriul vamal al Uniunii în temeiul Protocolului nr. 2 din Actul de aderare a Regatului Spaniei și a Republicii Portugheze la Uniunea Europeană. Regatul Unit acordă importurilor de produse reglementate de prezentul acord și originare din Ceuta și Melilla același tratament vamal pe care îl acordă produselor importate și originare din Uniune.

               3.Regulile de origine și procedurile de determinare a originii menționate în prezentul capitol se aplică mutatis mutandis produselor exportate din Regatul Unit în Ceuta și Melilla și produselor exportate din Ceuta și Melilla în Regatul Unit.

               4.Ceuta și Melilla sunt considerate un singur teritoriu.

               5.Dispozițiile articolului ORIG.4 [Cumul de origine] se aplică importurilor și exporturilor de produse efectuate între Uniune, Regatul Unit și Ceuta și Melilla.

               6.Exportatorii introduc „Regatul Unit” sau „Ceuta și Melilla” la rubrica 3 din textul atestatului de origine, în funcție de originea produsului.

               7.Autoritatea vamală a Regatului Spaniei răspunde de executarea și punerea în aplicare a prezentului capitol în Ceuta și Melilla.

               Articolul ORIG.30: Dispoziții tranzitorii referitoare la produsele aflate în tranzit sau în antrepozit

               Dispozițiile prezentului acord pot fi aplicate produselor care respectă dispozițiile prevăzute în prezentul capitol și care, la data intrării în vigoare a prezentului acord, fie se află în tranzit din partea exportatoare către partea importatoare, fie se află sub control vamal în partea importatoare, fără să fi avut loc plata taxelor la import și a altor taxe, sub rezerva introducerii unei cereri de tratament tarifar preferențial, menționate la articolul ORIG.18 [Cererea de tratament tarifar preferențial], la autoritatea vamală a părții importatoare în termen de 12 luni de la data respectivă.

               Articolul ORIG.31: Modificarea prezentului capitol și a anexelor la acesta

               Consiliul de parteneriat poate modifica prezentul capitol și anexele la acesta.

               Capitolul 3: Măsuri sanitare și fitosanitare

               Articolul SPS.1: Obiective

               Obiectivele prezentului capitol sunt următoarele:

               (a) protejarea vieții sau a sănătății oamenilor, animalelor și plantelor pe teritoriile părților, facilitându-se în același timp schimburile comerciale între părți;

               (b) promovarea punerii în aplicare a Acordului SPS;

               (c) asigurarea faptului că măsurile sanitare și fitosanitare (denumite în continuare „măsuri SPS”) ale părților nu creează bariere inutile în calea comerțului;

               (d) promovarea îmbunătățirii transparenței și a înțelegerii privind aplicarea măsurilor SPS ale fiecărei părți;

               (e) îmbunătățirea cooperării între părți în ceea ce privește combaterea rezistenței la antimicrobiene, promovarea unor sisteme alimentare durabile, protejarea bunăstării animalelor și certificarea electronică;

               (f) îmbunătățirea cooperării în organizațiile internaționale relevante în vederea dezvoltării de standarde, orientări și recomandări internaționale cu privire la sănătatea animalelor, siguranța alimentară și sănătatea plantelor și

               (g) promovarea punerii în aplicare de către fiecare parte a standardelor, orientărilor și recomandărilor internaționale.

               Articolul SPS.2: Domeniu de aplicare

               1.Prezentul capitol se aplică tuturor măsurilor SPS luate de o parte care pot avea efecte directe sau indirecte asupra schimburilor comerciale dintre părți.

               2.Prezentul capitol prevede, de asemenea, dispoziții separate cu privire la cooperarea în domeniul bunăstării animalelor, al rezistenței la antimicrobiene și al sistemelor alimentare durabile.

               Articolul SPS.3: Definiții

               1.În sensul prezentului capitol, se aplică următoarele definiții:

               (a)definițiile din anexa A la Acordul SPS;

               (b)definițiile adoptate sub auspiciile Comisiei Codex Alimentarius (denumită în continuare „Codex”);

               (c)definițiile adoptate sub auspiciile Organizației Mondiale pentru Sănătatea Animalelor (denumită în continuare „OIE”); ;

               (d)definițiile adoptate sub auspiciile Convenției internaționale pentru protecția plantelor (denumită în continuare „CIPP”).

               2.În sensul prezentului capitol:

               (a) „condiții de import” înseamnă orice măsură SPS care trebuie îndeplinită pentru importul produselor și

               (b)„zonă protejată” pentru un organism dăunător plantelor reglementat specificat înseamnă o arie geografică delimitată oficial în care respectivul organism dăunător nu este stabilit în ciuda condițiilor favorabile și a prezenței sale în alte părți ale teritoriului părții și în care nu este permisă introducerea respectivului organism dăunător.

               3.Comitetul specializat în comerț privind măsurile sanitare și fitosanitare poate adopta alte definiții în sensul prezentului capitol, luând în considerare glosarele și definițiile furnizate de organizațiile internaționale relevante, precum Codex, OIE și CIPP.

               4.Definițiile prevăzute în Acordul SPS prevalează în măsura în care există o contradicție între definițiile adoptate de Comitetul specializat în comerț privind măsurile sanitare și fitosanitare sau sub auspiciile Codex, OIE și CIPP și definițiile prevăzute în Acordul SPS. În cazul unei neconcordanțe între definițiile adoptate de Comitetul specializat în comerț privind măsurile sanitare și fitosanitare și definițiile stabilite în Codex, OIE sau CIPP, prevalează definițiile stabilite în Codex, OIE sau CIPP.

               Articolul SPS.4: Drepturi și obligații

               Părțile își reafirmă drepturile și obligațiile care le revin în temeiul Acordului SPS. Acestea includ dreptul de a adopta măsuri în conformitate cu articolul 5 alineatul (7) din Acordul SPS.

               Articolul SPS.5: Principii generale

               1.Pentru a atinge nivelul de protecție adecvat, părțile aplică măsuri SPS bazate pe evaluările riscurilor în conformitate cu dispozițiile relevante, inclusiv cu articolul 5 din Acordul SPS.

               2.Părțile nu utilizează măsuri SPS pentru a crea bariere nejustificate în calea comerțului.

               3.În ceea ce privește procedurile și aprobările SPS legate de comerț și instituite în temeiul prezentului capitol, fiecare parte se asigură că respectivele proceduri și măsuri SPS conexe:

               (a)sunt inițiate și încheiate fără întârzieri nejustificate;

               (b)nu cuprind cereri de informații inutile, nejustificate din punct de vedere științific și tehnic sau excesiv de împovărătoare care ar putea întârzia accesul unei părți pe piețele celeilalte părți;

               (c)nu sunt aplicate într-o manieră care ar constitui o discriminare arbitrară sau nejustificată față de întreg teritoriul celeilalte părți sau față de părți din teritoriul celeilalte părți unde există condiții SPS identice sau similare și

               (d)sunt proporționale cu riscurile identificate și nu sunt mai restrictive pentru comerț decât este necesar pentru atingerea nivelului adecvat de protecție al părții importatoare.

               4.Părțile nu fac uz de procedurile menționate la alineatul (3) și nici de cererile de informații suplimentare pentru a întârzia accesul la piețele lor fără justificări științifice și tehnice.

               5.Fiecare parte se asigură că orice procedură administrativă pe care o impune în ceea ce privește condițiile de import privind siguranța alimentară, sănătatea animalelor sau sănătatea plantelor nu este mai împovărătoare sau mai restrictivă pentru comerț decât este necesar pentru a oferi părții importatoare o garanție adecvată că aceste condiții sunt îndeplinite. Fiecare parte se asigură că efectele negative ale oricăror proceduri administrative asupra comerțului sunt menținute la minimum și că procesele de vămuire rămân simple și rapide, îndeplinind totodată condițiile părții importatoare.

               6.Partea importatoare nu introduce sisteme sau proceduri administrative suplimentare care împiedică inutil comerțul.

               Articolul SPS.6: Certificare oficială

               1.În cazul în care partea importatoare solicită certificate oficiale, modelele de certificate:

               (a)se stabilesc în concordanță cu principiile prevăzute în standardele internaționale elaborate de Codex, CIPP și OIE și

               (b)sunt aplicabile importurilor din toate părțile teritoriului părții exportatoare.

               2.Comitetul specializat în comerț privind măsurile sanitare și fitosanitare poate conveni asupra unor cazuri specifice în care modelele de certificate menționate la alineatul (1) ar urma să fie stabilite doar pentru o parte sau anumite părți ale teritoriului părții exportatoare. Părțile promovează punerea în aplicare a certificării electronice și a altor tehnologii de facilitare a comerțului.

               Articolul SPS.7: Condiții și proceduri de import

               1.Fără a aduce atingere drepturilor și obligațiilor care îi revin fiecărei părți în temeiul Acordului SPS și al prezentului capitol, condițiile de import ale părții importatoare se aplică în mod omogen pe întregul teritoriu al părții exportatoare.

               2.Partea exportatoare se asigură că produsele exportate în cealaltă parte, precum animale și produse de origine animală, plante și produse vegetale sau alte articole conexe, îndeplinesc cerințele SPS ale părții importatoare.

               3.Partea importatoare poate solicita ca importurile anumitor produse să facă obiectul unei autorizații. O astfel de autorizație se acordă atunci când autoritatea competentă relevantă a părții exportatoare face o cerere care demonstrează în mod obiectiv, într-un mod satisfăcător pentru partea importatoare, că sunt îndeplinite cerințele de autorizare ale părții importatoare. Autoritatea competentă relevantă a părții exportatoare poate depune o cerere de autorizare pentru întregul teritoriu al părții exportatoare. Partea importatoare aprobă astfel de cereri pe această bază, atunci când acestea îndeplinesc cerințele de autorizare ale părții importatoare, astfel cum se prevede în prezentul alineat.

               4.Partea importatoare nu introduce cerințe de autorizare suplimentare față de cele care se aplică la încheierea perioadei de tranziție, cu excepția cazului în care aplicarea unor astfel de cerințe în cazul altor produse este justificată pentru a atenua un risc semnificativ pentru sănătatea oamenilor, a animalelor sau a plantelor.

               5.Partea importatoare stabilește și comunică celeilalte părți condițiile de import pentru toate produsele. Partea importatoare se asigură că aplicarea condițiilor sale de import se face într-o manieră proporțională și nediscriminatorie.

               6.Fără a aduce atingere măsurilor provizorii de la articolul 5 alineatul (7) din Acordul SPS, în cazul produselor sau al articolelor conexe pentru care există o preocupare fitosanitară, condițiile de import sunt restricționate, în cazul părții importatoare, la măsuri de protecție împotriva dăunătorilor reglementați și se aplică pe tot teritoriul părții exportatoare.

               7.Fără a aduce atingere alineatelor (1) și (3), în cazul cererilor de autorizație de import pentru un anumite produs, în cadrul cărora partea exportatoare a solicitat să fie examinată numai pentru o parte sau anumite părți ale teritoriului său (în cazul Uniunii, state membre individuale), partea importatoare procedează cu promptitudine la examinarea cererii respective. Atunci când partea importatoare primește cereri cu privire la produsul specific din partea mai multor părți ale părții exportatoare sau atunci când se primesc cereri suplimentare cu privire la un produs care a fost deja autorizat, partea importatoare accelerează finalizarea procedurii de autorizare, ținând seama de regimul SPS identic sau similar aplicabil în diferitele părți ale părții exportatoare.

               8.Fiecare parte se asigură că toate procedurile de control, inspecție și aprobare SPS sunt inițiate și finalizate fără întârzieri nejustificate. Cerințele privind informațiile se limitează la ceea ce este necesar pentru ca procesul de aprobare să țină seama de informațiile de care partea importatoare dispune deja, cum ar fi cadrul legislativ și rapoartele de audit ale părții exportatoare.

               9.Cu excepția circumstanțelor justificate în mod corespunzător și legate de nivelul său de protecție, fiecare parte prevede o perioadă de tranziție între publicarea oricăror modificări ale procedurilor sale de aprobare și aplicarea acestora, pentru a permite celeilalte părți să se familiarizeze cu respectivele modificări și să se adapteze la acestea. Niciuna dintre părți nu prelungește în mod nejustificat procesul de aprobare a cererilor depuse înainte de publicarea modificărilor.

               10.În legătură cu procesele prevăzute la alineatele (3)-(8), se iau următoarele măsuri:

               (a)de îndată ce își încheie pozitiv evaluarea, partea importatoare ia cu promptitudine toate măsurile legislative și administrative necesare pentru a permite desfășurarea schimburilor comerciale fără întârzieri nejustificate;

               (b)partea exportatoare:

               (I)furnizează toate informațiile relevante solicitate de partea importatoare; ;

               (II)oferă acces rezonabil părții importatoare pentru a realiza audituri și alte proceduri relevante.

               (c)Partea importatoare stabilește o listă a dăunătorilor reglementați pentru produsele sau alte articole conexe în cazul în care există o preocupare fitosanitară. Această listă include:

               (I)dăunătorii a căror prezență nu a fost constatată în nicio parte a teritoriului său;

               (II)dăunătorii a căror prezență a fost constatată pe teritoriul său și care sunt sub control oficial;

               (III)dăunătorii a căror prezență a fost constatată în părți ale teritoriului său și pentru care sunt stabilite zone indemne de dăunători sau zone protejate și

               (IV)dăunătorii care nu sunt de carantină și a căror prezență a fost constatată pe teritoriul său și care sunt sub control oficial pentru material de plantare specificat.

               11.Partea importatoare acceptă transporturile fără a impune ca partea importatoare să verifice conformitatea respectivelor transporturi înainte de plecarea lor de pe teritoriul părții exportatoare.

               12.O parte poate percepe taxe în scopul de a acoperi costurile suportate pentru efectuarea de controale SPS specifice la frontieră, fără ca taxele respective să depășească recuperarea costurilor.

               13.Partea importatoare are dreptul să efectueze controale la importul produselor importate din partea exportatoare în scopul asigurării conformității cu cerințele sale de import SPS.

               14.Controalele la import efectuate asupra produselor importate din partea exportatoare se bazează pe riscul SPS asociat unor astfel de importuri. Controalele la import se efectuează numai în măsura necesară pentru protecția vieții și a sănătății oamenilor, animalelor sau plantelor, fără întârzieri nejustificate și cu un efect minim asupra schimburilor comerciale dintre părți.

               15.Informațiile privind proporția produselor din partea exportatoare care sunt controlate la import se pun la dispoziție de către partea importatoare la cererea părții exportatoare.

               16.În cazul în care controalele la import indică existența unei neconformități cu condițiile relevante referitoare la importuri, măsurile luate de partea importatoare trebuie să se bazeze pe o evaluare a riscurilor implicate și să nu fie mai restrictive pentru comerț decât este necesar pentru atingerea nivelului adecvat de protecție SPS al părții.

               Articolul SPS.8 Listele unităților autorizate

               1.Ori de câte ori este justificat, partea importatoare poate menține o listă a unităților autorizate care îndeplinesc cerințele sale de import, ca o condiție pentru a permite importurile de produse de origine animală din respectivele unități.

               2.Cu excepția cazurilor justificate de scopul atenuării unui risc semnificativ pentru sănătatea oamenilor sau a animalelor, listele unităților autorizate sunt impuse numai în cazul produselor pentru care acestea erau impuse la încheierea perioadei de tranziție.

               3.Partea exportatoare informează partea importatoare cu privire la lista sa de unități care îndeplinesc condițiile părții importatoare, bazate pe garanții oferite de partea exportatoare.

               4.La cererea părții exportatoare, partea importatoare autorizează unitățile situate pe teritoriul părții exportatoare, pe baza unor garanții oferite de partea exportatoare, fără inspecția prealabilă a unităților individuale.

               5.Cu excepția cazului în care partea importatoare solicită informații suplimentare și sub rezerva garanțiilor oferite de partea exportatoare, partea importatoare ia măsurile legislative sau administrative necesare, în conformitate cu procedurile sale legale aplicabile, pentru a permite importurile din aceste unități fără întârzieri nejustificate.

               6.Partea importatoare face publică lista unităților autorizate.

               7.Dacă decide să respingă cererea părții exportatoare de a accepta adăugarea unei unități pe lista unităților autorizate, partea importatoare informează fără întârziere partea exportatoare și transmite un răspuns, inclusiv informații despre neconformitățile care au condus la respingerea autorizării unității.

               Articolul SPS.9: Transparență și schimb de informații

               1.Fiecare parte asigură transparența în ceea ce privește măsurile SPS aplicabile comerțului și, în acest sens, întreprinde următoarele acțiuni:

               (a) comunică cu promptitudine celeilalte părți orice modificare a măsurilor sale SPS și a procedurilor de aprobare, inclusiv modificările care îi pot afecta capacitatea de a îndeplini cerințele de import SPS ale celeilalte părți pentru anumite produse;

               (b) îmbunătățește înțelegerea reciprocă a măsurilor sale SPS și a aplicării acestora;

               (c) face schimb de informații cu cealaltă parte în chestiuni legate de elaborarea și aplicarea măsurilor SPS, inclusiv progresele în ceea ce privește noi dovezi științifice disponibile care au sau pot avea implicații asupra comerțului dintre ele, în vederea minimizării efectelor comerciale negative;

               (d) la cererea celeilalte părți, comunică, în termen de 20 de zile lucrătoare, condițiile care se aplică importului de produse specifice;

               (e) la cererea celeilalte părți, comunică, în termen de 20 de zile lucrătoare, situația actuală a procedurii de autorizare a produselor specifice;

               (f) comunică celeilalte părți orice modificare semnificativă a structurii sau a organizării autorității competente a unei părți;

               (g) la cerere, comunică rezultatele controlului oficial al unei părți și un raport privind rezultatele controlului efectuat;

               (h) la cerere, comunică rezultatele unui control la import prevăzut în cazul unui transport respins sau neconform și

               (i) la cerere, comunică, fără întârzieri nejustificate, o evaluare a riscurilor sau un aviz științific emis de o parte care este relevant(ă) pentru prezentul capitol.

               2.În situația în care o parte a pus la dispoziție informațiile menționate la alineatul (1) prin intermediul notificării către Registrul central de notificări al OMC sau către organismul internațional de standardizare relevant, în conformitate cu normele sale relevante, se respectă cerințele de la alineatul (1), în măsura în care se aplică informațiilor respective.

               Articolul SPS.10: Adaptarea la condițiile regionale

               1.Părțile recunosc conceptul de zonare care include zone indemne de dăunători și boli, zone protejate și zone cu prevalență redusă a dăunătorilor sau bolilor și îl aplică în schimburile comerciale dintre ele, în conformitate cu Acordul SPS, inclusiv cu orientările pentru punerea în practică a articolului 6 din Acordul SPS (Decizia G/SPS/48 a Comitetului pentru măsuri sanitare și fitosanitare al OMC) și cu recomandările, standardele și orientările relevante ale OIE și CIPP. Comitetul specializat în comerț privind măsurile sanitare și fitosanitare poate defini detalii suplimentare pentru aceste proceduri, ținând seama de orice acord SPS, standarde, orientări sau recomandări relevante ale OIE și CIPP.

               2.Părțile pot conveni, de asemenea, să coopereze cu privire la conceptul de compartimentare menționat în capitolele 4.4 și 4.5 din Codul sanitar pentru animale terestre al OIE și în capitolele 4.1 și 4.2 din Codul sanitar pentru animale acvatice al OIE.

               3.Atunci când stabilesc sau mențin zonele menționate la alineatul (1), părțile iau în considerare factori precum amplasarea geografică, ecosistemele, supravegherea epidemiologică și eficacitatea controalelor SPS.

               4.În ceea ce privește animalele și produsele de origine animală, la stabilirea sau menținerea condițiilor de import la cererea părții exportatoare, partea importatoare recunoaște zonele indemne de boli stabilite de partea exportatoare ca bază de examinare pentru a determina autorizarea sau menținerea importului, fără a aduce atingere alineatelor (8) și (9).

               5.Partea exportatoare identifică părțile din teritoriul său menționate la alineatul (4) și furnizează, la cerere, explicații detaliate și date justificative bazate pe standardele OIE sau prin alte modalități stabilite de către Comitetul specializat în comerț privind măsurile sanitare și fitosanitare, pe baza cunoștințelor dobândite din experiența acumulată de autoritățile relevante ale părții exportatoare.

               6.În ceea ce privește plantele, produsele vegetale și alte articole conexe, la stabilirea sau menținerea condițiilor de import fitosanitare la cererea părții exportatoare, partea importatoare recunoaște zonele indemne de dăunători, locurile de producție indemne de dăunători, siturile de producție indemne de dăunători, zonele cu o prevalență redusă a dăunătorilor și zonele protejate stabilite de partea exportatoare ca bază de examinare pentru a determina autorizarea sau menținerea importului, fără a aduce atingere alineatelor (8) și (9).

               7.Partea exportatoare își identifică zonele indemne de dăunători, locurile de producție indemne de dăunători, siturile de producție indemne de dăunători și zonele cu o prevalență redusă a dăunătorilor sau zonele protejate. La cererea părții importatoare, partea exportatoare furnizează explicații detaliate și date justificative bazate pe Standardele internaționale pentru măsuri fitosanitare elaborate în cadrul CIPP sau prin alte modalități stabilite de către Comitetul specializat în comerț privind măsurile sanitare și fitosanitare, pe baza cunoștințelor dobândite din experiența acumulată de autoritățile fitosanitare relevante ale părții exportatoare.

               8.Părțile recunosc zonele indemne de boli și zonele protejate care sunt în vigoare la încheierea perioadei de tranziție.

               9.Alineatul (8) se aplică, de asemenea, adaptărilor ulterioare ale zonelor indemne de boli și ale zonelor protejate (în cazul Regatului Unit, ale zonelor indemne de dăunători), cu excepția cazurilor de modificări semnificative ale situațiilor în materie de boli sau de dăunători.

               10.Părțile pot efectua audituri și verificări în temeiul articolului 11 pentru a pune în aplicare alineatele (4)-(9) de la prezentul articol.

               11.Părțile instituie o cooperare strânsă, cu obiectivul de a menține încrederea în procedurile legate de stabilirea zonelor indemne de boli sau de dăunători, a locurilor de producție indemne de dăunători, a siturilor de producție indemne de dăunători și a zonelor cu o prevalență redusă a dăunătorilor sau a bolilor și a zonelor protejate, cu scopul de a minimiza întreruperea schimburilor comerciale.

               12.Partea importatoare își fondează determinarea stării de sănătate a plantelor sau animalelor de pe teritoriul părții exportatoare sau din părți ale acestuia pe informațiile furnizate de partea exportatoare, în conformitate cu Acordul SPS și standardele OIE și CIPP, și ține seama de orice determinare efectuată de partea exportatoare.

               13.În cazul în care partea importatoare nu acceptă determinarea făcută de partea exportatoare, astfel cum se menționează la alineatul (12) de la prezentul articol, partea importatoare trebuie să justifice în mod obiectiv și să explice părții exportatoare motivele respingerii respective și, la cerere, să desfășoare consultări în conformitate cu articolul SPS 12 alineatul (2).

               14.Fiecare parte se asigură că obligațiile prevăzute la alineatele (4)-(9), (12) și (13) sunt executate fără întârzieri nejustificate. Partea importatoare va accelera recunoașterea statutului în materie de boli sau de dăunători atunci când statutul a fost restabilit după apariția unui focar.

               15.Atunci când o parte consideră că o anumită regiune are un statut special în ceea ce privește o anumită boală, statut care îndeplinește criteriile prevăzute în capitolul 1.2 din Codul sanitar pentru animale terestre al OIE sau în capitolul 1.2 din Codul sanitar pentru animale acvatice al OIE, partea respectivă poate solicita recunoașterea acestui statut. Partea importatoare poate să solicite garanții suplimentare, conforme cu statutul convenit, pentru importurile de animale vii și de produse de origine animală.

               Articolul SPS.11: Audituri și verificări

               1.Partea importatoare poate efectua audituri și verificări asupra următoarelor:

               (a)întregul sistem de inspecție și certificare al autorităților celeilalte părți sau o parte din acesta;

               (b)rezultatele controalelor efectuate în cadrul sistemului de inspecție și de certificare al părții exportatoare.

               2.Părțile efectuează aceste audituri și verificări în conformitate cu dispozițiile Acordului SPS, ținând seama de standardele, orientările și recomandările internaționale relevante ale Codex Alimentarius, OIE sau CIPP.

               3.În scopul efectuării unor astfel de audituri și verificări, partea importatoare poate efectua audituri și verificări prin intermediul cererilor de informații adresate părții exportatoare sau al vizitelor de audit și de verificare efectuate în partea exportatoare, care pot include:

               (a)o evaluare integrală sau parțială a programului de control total al autorităților responsabile, inclusiv, dacă este cazul, analize ale activităților de inspecție și audit prevăzute în reglementări;

               (b)controale la fața locului și

               (c)colectarea de informații și date pentru evaluarea cauzelor problemelor recurente sau nouapărute în legătură cu exporturile de produse.

               4.Partea importatoare comunică părții exportatoare rezultatele și concluziile auditurilor și ale verificărilor desfășurate în temeiul alineatului (1). Partea importatoare poate să facă publice aceste rezultate.

               5.Înainte de începerea unui audit sau a unei verificări, părțile discută domeniul de aplicare și obiectivele auditului sau ale verificării, criteriile sau cerințele pe baza cărora va fi evaluată partea exportatoare, precum și itinerarul și procedurile de efectuare a auditului sau a verificării, care vor fi prevăzute într-un plan de audit sau de verificare. Cu excepția cazului în care părțile convin altfel, partea importatoare furnizează părții exportatoare un plan de audit sau de verificare cu cel puțin 30 de zile înainte de începerea auditului sau a verificării.

               6.Partea importatoare oferă părții exportatoare posibilitatea de a prezenta observații cu privire la proiectul de raport de audit sau de verificare. Partea importatoare prezintă părții exportatoare un raport final în scris, în mod normal în termen de două luni de la data primirii observațiilor respective.

               7.Fiecare parte suportă propriile cheltuieli asociate unui astfel de audit sau unei astfel de verificări.

               Articolul SPS.12: Notificare și consultare

               1.O parte notifică celeilalte părți, fără întârzieri nejustificate:

               (a) orice modificare semnificativă a statutului privind dăunătorii sau bolile;

               (b) apariția unei noi boli a animalelor;

               (c) orice constatare de importanță epidemiologică în ceea ce privește o boală a animalelor;

               (d) orice aspect semnificativ de siguranță alimentară identificat de o parte;

               (e) orice măsură suplimentară care depășește cadrul cerințelor de bază corespunzător măsurilor sale SPS, adoptată pentru a controla sau pentru a eradica o boală a animalelor sau pentru a proteja sănătatea umană și orice modificare a politicilor preventive, inclusiv a politicilor de vaccinare;

               (f) la cerere, rezultatele controlului oficial al unei părți și un raport privind rezultatele controlului efectuat și

               (g) orice modificare semnificativă a funcțiilor unui sistem sau ale unei baze de date.

               2.Dacă o parte își exprimă o preocupare considerabilă în ceea ce privește siguranța alimentară, sănătatea plantelor, sănătatea animalelor sau o măsură SPS pe care cealaltă parte a propus-o sau a pus-o în aplicare, partea respectivă poate solicita consultări tehnice cu cealaltă parte. Partea solicitată ar trebui să răspundă cererii fără întârzieri nejustificate. Fiecare parte depune eforturi să furnizeze informațiile necesare pentru a se evita o perturbare a comerțului și, după caz, pentru a se ajunge la o soluție reciproc acceptabilă.

               3.Consultările menționate la alineatul (2) pot fi organizate prin teleconferință, videoconferință sau orice alt mijloc de comunicare stabilit de comun acord de către părți.

               Articolul SPS.13: Măsuri de urgență

               1.În cazul în care consideră că există un risc grav pentru viața și sănătatea oamenilor, a animalelor sau a plantelor, partea importatoare poate lua, fără notificare prealabilă, măsurile necesare pentru protecția vieții și sănătății oamenilor, a animalelor sau a plantelor. Pentru transporturile aflate în tranzit între părți, partea importatoare ia în considerare soluția cea mai convenabilă și proporțională pentru evitarea perturbărilor inutile ale comerțului.

               2.Partea care ia măsurile notifică celeilalte părți eventuala măsură SPS de urgență în cel mai scurt timp posibil de la decizia sa de a pune în aplicare măsura respectivă și în termen de maximum 24 de ore de la luarea deciziei. În cazul în care o parte solicită consultări tehnice pentru a aborda măsura SPS de urgență, consultările tehnice trebuie să aibă loc în termen de 10 zile de la notificarea măsurii SPS de urgență. Părțile iau în considerare orice informație furnizată prin intermediul consultărilor tehnice. Aceste consultări se desfășoară pentru a se evita perturbările inutile ale comerțului. Părțile pot lua în considerare opțiuni pentru facilitarea punerii în aplicare sau înlocuirea măsurilor.

               3.Partea importatoare examinează în timp util informațiile care au fost furnizate de partea exportatoare atunci când ia o decizie cu privire la transporturile care, la momentul adoptării măsurii SPS de urgență, sunt transportate între părți, pentru a evita perturbări inutile ale comerțului.

               4.Partea importatoare se asigură că nicio măsură de urgență luată din motivele menționate la alineatul (1) de la prezentul articol nu este menținută fără dovezi științifice sau, în cazurile în care dovezile științifice sunt insuficiente, că măsura de urgență respectivă este adoptată în conformitate cu articolul 5 alineatul (7) din Acordul SPS.

               Articolul SPS.14: Foruri internaționale multilaterale

               Părțile convin să coopereze în cadrul forurilor internaționale multilaterale în ceea ce privește dezvoltarea de standarde, orientări și recomandări internaționale în domeniile care intră sub incidența prezentului capitol.

               Articolul SPS.15: Punere în aplicare și autorități competente

               1.În scopul punerii în aplicare a prezentului capitol, fiecare parte ia în considerare toate elementele următoare:

               (a)deciziile Comitetului pentru măsuri sanitare și fitosanitare al OMC;

               (b)activitatea organismelor care stabilesc standardele internaționale relevante;

               (c)toate cunoștințele și experiențele anterioare pe care le are în ceea ce privește schimburile comerciale cu partea exportatoare și

               (d)informațiile furnizate de cealaltă parte.

               2.Părțile își transmit reciproc, fără întârziere, o descriere a autorităților părților care sunt competente pentru punerea în aplicare a prezentului capitol. Părțile își notifică reciproc orice modificare semnificativă referitoare la aceste autorități competente.

               3.Fiecare parte se asigură că autoritățile sale competente dispun de resursele necesare pentru a pune efectiv în aplicare prezentul capitol.

               Articolul SPS.16: Cooperare privind bunăstarea animalelor

               1.Părțile recunosc că animalele sunt ființe sensibile. De asemenea, părțile recunosc legătura dintre bunăstarea îmbunătățită a animalelor și sistemele durabile de producție alimentară.

               2.Părțile se angajează să coopereze în cadrul forurilor internaționale pentru a promova dezvoltarea celor mai bune practici posibile de asigurare a bunăstării animalelor și punerea în aplicare a respectivelor practici. Părțile cooperează în special pentru a consolida și a extinde domeniul de aplicare al standardelor OIE privind bunăstarea animalelor, precum și punerea lor în aplicare, cu accent pe animalele de fermă.

               3.Părțile fac schimb de informații, cunoștințe și competențe de specialitate și experiență în domeniul bunăstării animalelor, în principal cu privire la creșterea, ținerea, manipularea, transportul și sacrificarea animalelor de la care se obțin produse alimentare.

               4.Părțile își consolidează cooperarea privind cercetarea în domeniul bunăstării animalelor în legătură cu creșterea animalelor și tratarea animalelor în ferme, în timpul transportului și la sacrificare.

               Articolul SPS.17: Cooperare privind rezistența la antimicrobiene

               1.Părțile asigură un cadru pentru dialog și cooperare în vederea consolidării luptei împotriva dezvoltării rezistenței la antimicrobiene.

               2.Părțile recunosc că rezistența la antimicrobiene reprezintă o amenințare gravă pentru sănătatea oamenilor și a animalelor. Utilizarea greșită a antimicrobienelor în producția animalieră, inclusiv utilizarea nonterapeutică, poate contribui la rezistența la antimicrobiene care poate reprezenta un risc pentru viața oamenilor. Părțile recunosc că natura amenințării necesită o abordare transnațională și de tip „O singură sănătate”.

               3.În vederea combaterii rezistenței la antimicrobiene, părțile depun eforturi pentru a coopera la nivel internațional cu programe de lucru regionale sau multilaterale pentru a reduce utilizarea inutilă a antibioticelor în producția animalieră și pentru a promova încetarea, la nivel internațional, a utilizării antibioticelor ca produse de stimulare a creșterii, cu scopul de a combate rezistența la antimicrobiene în concordanță cu abordarea de tip „O singură sănătate” și în conformitate cu Planul de acțiune global.

               4.Părțile colaborează la dezvoltarea, în cadrul organizațiilor internaționale relevante, de orientări, standarde, recomandări și acțiuni internaționale care să vizeze promovarea utilizării prudente și responsabile a antibioticelor în practicile de creștere a animalelor și practicile veterinare.

               5.Dialogul menționat la alineatul (1) vizează, printre altele:

               (a)colaborarea pentru monitorizarea orientărilor, a standardelor, a recomandărilor și a acțiunilor existente și viitoare dezvoltate în cadrul organizațiilor internaționale relevante, al inițiativelor existente și viitoare și al planurilor naționale care vizează promovarea utilizării prudente și responsabile a antibioticelor și care au legătură cu practicile de producție animală și practicile veterinare;

               (b)colaborarea privind punerea în aplicare a recomandărilor OIE, OMS și Codex, în special CACRCP61/2005;

               (c)schimbul de informații privind bunele practici în materie de creștere a animalelor;

               (d)promovarea cercetării, a inovării și a dezvoltării;

               (e)promovarea abordărilor multidisciplinare pentru combaterea rezistenței la antimicrobiene, inclusiv a abordării de tip „O singură sănătate” a OMS, OIE și Codex Alimentarius.

               Articolul SPS.18: Sisteme alimentare durabile

               Fiecare parte își încurajează serviciile de siguranță alimentară, sănătate a animalelor și sănătate a plantelor să coopereze cu omoloagele lor din cealaltă parte, cu scopul de a promova metode durabile de producție alimentară și sisteme alimentare durabile.

               Articolul SPS.19: Comitetul specializat în comerț privind măsurile sanitare și fitosanitare

               Comitetul specializat în comerț privind măsurile sanitare și fitosanitare supraveghează punerea în aplicare și funcționarea prezentului capitol și are următoarele funcții:

               (a) clarificarea și găsirea promptă a unei soluții, dacă este posibil, pentru orice problemă invocată de o parte în legătură cu elaborarea, adoptarea sau aplicarea cerințelor, a standardelor și a recomandărilor sanitare și fitosanitare prevăzute în prezentul capitol sau în Acordul SPS;

               (b) discutarea proceselor în curs privind elaborarea de noi reglementări;

               (c) discutarea cât mai rapid posibil a preocupărilor exprimate de o parte cu privire la condițiile și procedurile de import SPS aplicate de cealaltă parte;

               (d) revizuirea periodică a măsurilor SPS ale părților, inclusiv a cerințelor de certificare și a proceselor de vămuire la frontieră, precum și a aplicării acestora, pentru a facilita comerțul între părți, în conformitate cu principiile, obiectivele și procedurile prevăzute la articolul 5 din Acordul SPS. Fiecare parte identifică măsurile adecvate pe care le va lua, inclusiv în ceea ce privește frecvența controalelor de identitate și a controalelor fizice, luând în considerare rezultatele acestei revizuiri și pe baza criteriilor stabilite în ANEXA SPS-1; Criteriile menționate la articolul SPS.19 litera (d).

               (e)
                     schimbul de opinii, de informații și de experiență cu privire la activitățile de cooperare referitoare la protecția bunăstării animalelor și la combaterea rezistenței la antimicrobiene desfășurate în conformitate cu cerințele SPS. 16 și 17;

               (f) la cererea unei părți, analizarea a ce anume constituie o modificare semnificativă a situației în materie de boli sau de dăunători menționate la articolul SPS 10 alineatul (9);

               (g) adoptarea de decizii pentru:

               (I)a adăuga definițiile menționate la articolul SPS 3 alineatul (3);

               (II)a defini cazurile specifice menționate la articolul SPS 6 alineatul (2);

               (III)a defini detaliile pentru procedurile menționate la articolul SPS 10 alineatul (1);

               (IV)a stabili alte modalități pentru a susține explicațiile menționate la articolul SPS 10 alineatele (5) și (7).

               Capitolul 4: Barierele tehnice în calea comerțului

               Articolul TBT.1: Obiectiv

               Obiectivul prezentului capitol este de a facilita comerțul cu mărfuri între părți prin prevenirea, identificarea și eliminarea barierelor tehnice inutile în calea comerțului.

               Articolul TBT.2: Domeniu de aplicare

               1.Prezentul capitol se aplică elaborării, adoptării și aplicării tuturor standardelor, reglementărilor tehnice și procedurilor de evaluare a conformității care pot avea un impact asupra comerțului cu mărfuri între părți.

               2.Prezentul capitol nu se aplică:

               (a)specificațiilor pentru achiziții elaborate de organismele guvernamentale pentru nevoile de producție sau de consum ale acestor organisme; sau

               (b)măsurilor SPS care intră în domeniul de aplicare al Capitolului 3 [Măsuri sanitare și fitosanitare].

               3.Anexele la prezentul capitol se aplică, în ceea ce privește produsele care intră în domeniul lor de aplicare, în plus față de prezentul capitol. Orice dispoziție dintr-o anexă la prezentul capitol conform căreia un standard internațional sau un organism internațional ori o organizație internațională trebuie să fie considerat(ă) sau recunoscut(ă) ca fiind relevant(ă) nu împiedică posibilitatea ca un standard elaborat de orice alt organism sau orice altă organizație să fie considerat standard internațional relevant în temeiul articolului TBT.4 alineatele (4) și (5).

               Articolul TBT.3: Raportul cu Acordul BTC

               1.Articolele 2-9 din Acordul BTC și anexele 1 și 3 la Acordul BTC sunt încorporate în prezentul acord și devin parte integrantă din acesta, mutatis mutandis.

               2.Termenii menționați în prezentul capitol și în anexele la acesta au același înțeles ca în Acordul BTC.

               Articolul TBT.4: Reglementări tehnice

               1.Fiecare parte efectuează evaluări ale impactului reglementărilor tehnice planificate în conformitate cu propriile norme și proceduri. Normele și procedurile menționate la prezentul alineat și la alineatul (8) pot prevedea excepții.

               2.Fiecare parte evaluează soluțiile cu sau fără caracter de reglementare disponibile ca alternativă pentru reglementarea tehnică propusă, care pot îndeplini obiectivele legitime ale părții, în conformitate cu articolul 2.2 din Acordul BTC.

               3.Fiecare parte utilizează standardele internaționale relevante ca bază pentru reglementările sale tehnice, cu excepția cazului în care poate demonstra că respectivele standarde internaționale ar constitui mijloace ineficace sau inadecvate de îndeplinire a obiectivelor legitime urmărite.

               4.Standardele internaționale elaborate de Organizația Internațională de Standardizare (ISO), Comisia Electrotehnică Internațională (IEC), Uniunea Internațională a Telecomunicațiilor (UIT) și Comisia Codex Alimentarius (Codex) sunt standardele internaționale relevante în înțelesul articolului 2, al articolului 5 și al anexei 3 la Acordul BTC.

               5.Și un standard elaborat de alte organizații internaționale ar putea fi considerat ca fiind un standard internațional relevant în înțelesul articolului 2, al articolului 5 și al anexei 3 la Acordul BTC, cu condiția ca:

               (a)
                     acesta să fi fost elaborat de un organism de standardizare care urmărește ajungerea la un consens fie:

               (I)între delegațiile naționale ale membrilor OMC participanți care reprezintă toate organismele naționale de standardizare de pe teritoriul lor care au adoptat sau urmează să adopte standarde în domeniul vizat de activitatea de standardizare internațională, fie

               (II)între organismele guvernamentale ale membrilor OMC participanți și

               (b)
                     să fi fost elaborat în conformitate cu Decizia privind principiile aplicabile elaborării standardelor, orientărilor și recomandărilor internaționale în legătură cu articolele 2 și 5 și anexa 3 la Acordul BTC, adoptată de Comitetul OMC privind barierele tehnice în calea comerțului
                  4
               .

               6.În cazul în care o parte nu utilizează standarde internaționale ca bază pentru o reglementare tehnică, la cererea celeilalte părți, aceasta identifică orice abatere substanțială de la standardul internațional relevant, explică motivele pentru care astfel de standarde au fost apreciate ca fiind inadecvate sau ineficace pentru obiectivul urmărit și furnizează dovezile științifice sau tehnice pe care s-a bazat această apreciere.

               7.Fiecare parte își reexaminează reglementările tehnice pentru a spori convergența reglementărilor tehnice respective cu standardele internaționale relevante, luând în considerare, printre altele, orice nouă evoluție a standardelor internaționale relevante sau orice modificare a împrejurărilor care au condus la divergențe față de un standard internațional relevant.

               8.În conformitate cu normele și procedurile proprii și fără a aduce atingere titlului X [Bunele practici și cooperarea în materie de reglementare], atunci când elaborează o reglementare tehnică majoră care poate avea un efect semnificativ asupra comerțului, fiecare parte se asigură că există proceduri care permit persoanelor să își exprime opiniile în cadrul unei consultări publice, cu excepția cazurilor în care apar sau riscă să apară probleme urgente de siguranță, de sănătate, de mediu sau de securitate națională. Fiecare parte permite persoanelor celeilalte părți să participe la astfel de consultări în condiții nu mai puțin favorabile decât cele acordate propriilor resortisanți și face publice rezultatele respectivelor consultări.

               Articolul TBT.5: Standarde

               1.Fiecare parte încurajează organismele de standardizare stabilite pe teritoriul său, precum și organismele regionale de standardizare în care o parte sau organismele de standardizare stabilite pe teritoriul său sunt membre:

               (a)să participe, în limita resurselor de care dispun, la elaborarea standardelor internaționale de către organismele internaționale de standardizare relevante;

               (b)să utilizeze standardele internaționale relevante ca bază pentru standardele pe care le elaborează, exceptând cazurile în care standardele internaționale respective sunt ineficace sau inadecvate, de exemplu din cauza unui nivel de protecție insuficient, a unor factori climatici sau geografici fundamentali sau a unor probleme tehnologice fundamentale;

               (c)să evite dublările activităților organismelor internaționale de standardizare sau suprapunerile cu acestea;

               (d)să reexamineze cu regularitate standardele naționale și regionale care nu au la bază standarde internaționale relevante, pentru a spori convergența standardelor respective cu standardele internaționale relevante;

               (e)să coopereze cu organismele de standardizare relevante ale celeilalte părți în cadrul activităților internaționale de standardizare, inclusiv prin cooperarea în cadrul organismelor internaționale de standardizare sau la nivel regional;

               (f)să promoveze cooperarea bilaterală cu organismele de standardizare ale celeilalte părți și

               (g) să facă schimb de informații cu alte organisme de standardizare.

               (2)
                     Părțile fac schimb de informații cu privire la:

               (a)propria utilizare a standardelor în sprijinul reglementărilor tehnice; și

               (b)procesele proprii de standardizare și măsura în care utilizează standardele internaționale, regionale sau subregionale ca bază pentru propriile standarde naționale.

               (3)
                     În cazurile în care standardele devin obligatorii într-un proiect de reglementare tehnică sau într-o procedură de evaluare a conformității, prin încorporare sau trimiteri, se respectă obligațiile de transparență prevăzute la articolul TBT.7 [Transparență] și la articolul 2 sau 5 din Acordul BTC.

               Articolul TBT.6: Evaluarea conformității

               1.Articolul TBT.4 [Reglementări tehnice], care se referă la elaborarea, adoptarea și aplicarea de reglementări tehnice se aplică, de asemenea, procedurilor de evaluare a conformității, mutatis mutandis.

               2.În cazul în care o parte impune evaluarea conformității ca mijloc de asigurare pozitivă că un produs respectă o reglementare tehnică, partea respectivă:

               (a)selectează proceduri de evaluare a conformității care să fie proporționale cu riscurile implicate, astfel cum au fost stabilite pe baza unei evaluări a riscurilor;

               (b)consideră ca dovadă a respectării reglementărilor tehnice utilizarea unei declarații de conformitate a furnizorului, și anume o declarație de conformitate emisă de producător pe răspunderea exclusivă a producătorului fără o evaluare obligatorie de către o parte terță, ca certificare a conformității printre opțiunile de demonstrare a conformității cu reglementările tehnice;

               (c)la cererea celeilalte părți, furnizează informații cu privire la criteriile utilizate pentru selectarea procedurilor de evaluare a conformității pentru anumite produse.

               3.În cazul în care o parte impune evaluarea conformității de către o parte terță ca asigurare pozitivă că un produs respectă o reglementare tehnică și nu a rezervat această sarcină unei autorități guvernamentale, astfel cum se specifică la alineatul (4), partea respectivă:

               (a)utilizează acreditarea, după caz, ca mijloc de a demonstra competența tehnică de a califica organismele de evaluare a conformității. Fără a aduce atingere dreptului său de a stabili cerințe pentru organismele de evaluare a conformității, fiecare parte recunoaște rolul prețios pe care acreditarea acordată cu autoritatea conferită de guvern și pe bază necomercială îl poate juca în calificarea organismelor de evaluare a conformității;

               (b)utilizează standarde internaționale relevante pentru acreditare și evaluarea conformității;

               (c)încurajează organismele de acreditare și organismele de evaluare a conformității situate pe teritoriul său să se alăture oricărui acord sau aranjament internațional relevant pentru armonizarea sau facilitarea acceptării rezultatelor evaluărilor conformității;

               (d)în cazul în care două sau mai multe organisme de evaluare a conformității sunt autorizate de o parte să aplice procedurile de evaluare a conformității necesare pentru introducerea unui produs pe piață, se asigură că operatorii economici au posibilitatea de a alege dintre organismele de evaluare a conformității desemnate de autoritățile unei părți pentru un anumit produs sau set de produse;

               (e)se asigură că organismele de evaluare a conformității sunt independente de producători, importatori și operatorii economici în general și că nu există conflicte de interese între organismele de acreditare și organismele de evaluare a conformității;

               (f)permite organismelor de evaluare a conformității să utilizeze subcontractanți pentru efectuarea de teste și inspecții în legătură cu evaluarea conformității, inclusiv subcontractanți situați pe teritoriul celeilalte părți, și poate impune subcontractanților să îndeplinească aceleași cerințe pe care trebuie să le îndeplinească organismul de evaluare a conformității pentru a putea efectua el însuși astfel de teste sau inspecții și

               (g)publică pe un site web unic o listă a organismelor pe care le-a desemnat să efectueze evaluarea conformității și informații relevante cu privire la domeniul de aplicare al desemnării fiecărui astfel de organism.

               (4)
                     Nicio dispoziție a prezentului articol nu împiedică o parte să impună ca evaluarea conformității pentru anumite produse să fie efectuată de autoritățile guvernamentale specificate de aceasta. Dacă o parte impune ca evaluarea conformității să fie efectuată de autoritățile sale guvernamentale specificate, partea respectivă:

               (a)limitează taxele de evaluare a conformității la costul aproximativ al serviciilor furnizate și, la cererea solicitantului unei evaluări a conformității, explică modul în care taxele pe care le percepe pentru acea evaluare a conformității sunt limitate la costul aproximativ al serviciilor furnizate și

               (b)face publice taxele de evaluare a conformității.

               5.În pofida alineatelor (2)-(4), fiecare parte acceptă declarația de conformitate a furnizorului ca dovadă a respectării reglementărilor sale tehnice în cazul categoriilor de produse în care procedează în acest mod la data intrării în vigoare a prezentului acord.

               6.Fiecare parte publică și menține o listă a categoriilor de produse menționate la alineatul (5), în scop informativ, alături de trimiterile la reglementările tehnice aplicabile.

               7.În pofida alineatului (5), oricare dintre părți poate introduce cerințe privind testarea sau certificarea obligatorie de către o parte terță a categoriilor de produse menționate la alineatul menționat, cu condiția ca astfel de cerințe să fie justificate de obiective legitime și să fie proporționale cu scopul de a oferi părții importatoare o garanție suficientă că produsele sunt conforme cu reglementările tehnice sau standardele aplicabile, luându-se în considerare riscurile care ar putea fi create de neconformitatea respectivă.

               8.Partea care propune introducerea procedurilor de evaluare a conformității menționate la alineatul (7) notifică acest lucru celeilalte părți într-un stadiu incipient și ține seama de observațiile celeilalte părți la conceperea unor astfel de proceduri de evaluare a conformității.

               Articolul TBT.7: Transparență

               1.Cu excepția cazurilor în care apar sau riscă să apară probleme urgente de siguranță, de sănătate, de protecție a mediului sau de securitate națională, fiecare parte îi permite celeilalte părți să prezinte observații scrise privind propunerile de reglementări tehnice și proceduri de evaluare a conformității notificate, în termen de cel puțin 60 de zile de la data transmiterii notificării reglementărilor sau procedurilor respective la Registrul central de notificări al OMC. O parte examinează într-un spirit pozitiv cererile rezonabile de prelungire a perioadei respective de prezentare de observații.

               2.Fiecare parte furnizează versiunea electronică a întregului text notificat împreună cu notificarea. În cazul în care textul notificat nu este redactat în una dintre limbile oficiale ale OMC, partea care a transmis notificarea furnizează o descriere detaliată și cuprinzătoare a conținutului măsurii în formatul OMC pentru notificări.

               3.Dacă o parte primește de la cealaltă parte observații scrise privind propunerea sa de reglementare tehnică sau de procedură de evaluare a conformității, aceasta:

               (a)la cererea celeilalte părți, discută observațiile scrise cu participarea autorității sale de reglementare competente, într-un moment în care acestea pot fi luate în considerare și

               (b)răspunde în scris la observații cel mai târziu la data publicării reglementării tehnice sau a procedurii de evaluare a conformității.

               4.Fiecare parte face eforturi pentru a publica pe un site web răspunsurile sale la observațiile pe care le primește în urma notificării menționate la alineatul (1), cel mai târziu la data publicării reglementării tehnice sau a procedurii de evaluare a conformității adoptate.

               5.Fiecare parte oferă, la cererea celeilalte părți, informații privind obiectivele, temeiul juridic și justificarea oricărei reglementări tehnice sau proceduri de evaluare a conformității pe care partea a adoptat-o sau își propune să o adopte.

               6.Fiecare parte se asigură că reglementările tehnice și procedurile de evaluare a conformității pe care le-a adoptat sunt publicate pe un site web care poate fi accesat în mod gratuit.

               7.Fiecare parte oferă informații referitoare la adoptarea și intrarea în vigoare a reglementărilor tehnice sau a procedurilor de evaluare a conformității și la textele finale adoptate printr-un addendum la notificarea inițială transmisă către OMC.

               8.Fiecare parte prevede o perioadă de timp rezonabilă între publicarea reglementărilor tehnice și intrarea acestora în vigoare, pentru a acorda operatorilor economici ai celeilalte părți timpul necesar de adaptare. „Perioadă de timp rezonabilă” înseamnă o perioadă de cel puțin șase luni, cu excepția cazului în care această perioadă ar fi ineficace pentru îndeplinirea obiectivelor legitime urmărite.

               9.O parte examinează într-un spirit pozitiv cererile rezonabile, primite de la cealaltă parte înainte de sfârșitul perioadei de prezentare a observațiilor, menționate la alineatul (1), de prelungire a perioadei de timp între adoptarea reglementării tehnice și intrarea în vigoare a acesteia, cu excepția cazului în care întârzierea ar fi ineficace pentru îndeplinirea obiectivelor legitime urmărite.

               10.Fiecare parte se asigură că punctul de informare instituit în conformitate cu articolul 10 din Acordul BTC oferă informații și răspunsuri în una dintre limbile oficiale ale OMC la cererile rezonabile de informații primite de la cealaltă parte sau de la persoanele interesate ale celeilalte părți privind reglementările tehnice și procedurile de evaluare a conformității adoptate.

               Articolul TBT.8: Marcare și etichetare

               1.Reglementările tehnice ale unei părți pot include sau aborda exclusiv cerințe obligatorii de marcare sau etichetare. În astfel de cazuri, acestor reglementări tehnice li se aplică principiile menționate la articolul 2.2 din Acordul BTC.

               2.În cazul în care o parte impune marcarea sau etichetarea obligatorie a produselor, se aplică toate condițiile următoare:

               (a)partea respectivă impune numai precizarea informațiilor relevante pentru consumatorii sau utilizatorii produsului sau a informațiilor din care să reiasă faptul că produsul este conform cu cerințele tehnice obligatorii;

               (b)partea respectivă nu impune aprobarea, înregistrarea sau certificarea prealabilă a etichetelor sau marcajelor produselor și nici achitarea vreunei taxe ca o condiție prealabilă pentru introducerea pe piața sa a produselor care altfel respectă cerințele sale tehnice obligatorii, cu excepția cazului în care acest lucru este necesar pentru îndeplinirea obiectivelor sale legitime;

               (c)în cazul în care impune operatorilor economici utilizarea unui număr unic de identificare, partea respectivă eliberează un astfel de număr operatorilor economici ai celeilalte părți fără întârzieri nejustificate și în mod nediscriminatoriu;

               (d)cu excepția cazului în care informațiile enumerate la punctul (i), (ii) sau (iii) ar induce în eroare, ar fi contradictorii sau ar crea confuzie în ceea ce privește informațiile pe care partea importatoare le impune cu privire la mărfuri, partea importatoare permite:

               (I)informații furnizate în alte limbi, pe lângă limba obligatorie pe teritoriul părții care importă mărfurile;

               (II)nomenclaturi, pictograme, simboluri sau grafice acceptate la nivel internațional și

               (III)informații suplimentare, pe lângă cele obligatorii pe teritoriul părții care importă mărfurile;

               (e)partea respectivă acceptă ca etichetarea, inclusiv etichetarea suplimentară sau corectarea etichetării, să se realizeze în antrepozite vamale sau în alte zone desemnate din țara importatoare, ca alternativă la etichetarea în țara de origine, cu excepția cazului în care se prevede ca etichetarea respectivă să fie realizată, din motive de sănătate sau de siguranță publică, de către persoane autorizate și

               (f)cu excepția cazului în care consideră că obiectivele legitime pot fi subminate, partea respectivă depune eforturi să accepte utilizarea etichetelor nepermanente sau detașabile ori marcarea sau etichetarea inclusă în documentația care însoțește produsul, în locul să impună ca etichetele și marcajele să fie atașate în mod fizic pe produs.

               Articolul TBT.9: Cooperarea privind supravegherea pieței și siguranța și conformitatea produselor nealimentare

               1.Părțile recunosc importanța cooperării privind supravegherea pieței, conformitatea și siguranța produselor nealimentare pentru facilitarea comerțului și protecția consumatorilor și a altor utilizatori, precum și importanța consolidării încrederii reciproce pe baza schimbului de informații.

               2.Pentru a garanta funcționarea independentă și imparțială a supravegherii pieței, părțile asigură:

               (a)separarea funcțiilor de supraveghere a pieței de funcțiile de evaluare a conformității; și

               (b)absența oricăror interese care ar afecta imparțialitatea autorităților de supraveghere a pieței în efectuarea controlului sau supravegherii operatorilor economici.

               3.Părțile cooperează și fac schimb de informații în domeniul siguranței și conformității produselor nealimentare, care poate cuprinde, în special:

               (a)activități și măsuri de supraveghere a pieței și de asigurare a aplicării legii;

               (b)metode de evaluare a riscurilor și testarea produselor;

               (c)rechemări coordonate ale produselor sau alte măsuri similare;

               (d)chestiuni științifice, tehnice și de reglementare, cu scopul de a îmbunătăți siguranța și conformitatea produselor nealimentare;

               (e)aspecte nou-apărute de relevanță considerabilă pentru sănătate și siguranță;

               (f)activități legate de standardizare;

               (g)schimburi de funcționari.

               4.Consiliul de parteneriat depune toate eforturile pentru a institui, în anexa BTC-XX, cât mai curând posibil și de preferință în termen de șase luni de la intrarea în vigoare a prezentului acord, între Sistemul de alertă rapidă pentru produse nealimentare periculoase (RAPEX) sau succesorul acestuia și baza de date referitoare la supravegherea pieței și siguranța produselor, instituită în temeiul Reglementărilor din 2005 privind siguranța generală a produselor, sau succesoarea acesteia, un sistem de schimb periodic de informații privind siguranța produselor de consum nealimentare și măsurile preventive, restrictive sau corective conexe.

               Prin sistemul respectiv se prevăd modalitățile în care:

               (a) Uniunea urmează să furnizeze Regatului Unit informații selectate din sistemul său de alertă RAPEX, sau din instrumentul care îl va înlocui, astfel cum se menționează în Directiva 2001/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 3 decembrie 2001 privind siguranța generală a produselor sau în directiva care o va înlocui;

               (b) Regatul Unit urmează să furnizeze Uniunii informații selectate din baza sa de date referitoare la supravegherea pieței și siguranța produselor instituită în temeiul Reglementărilor din 2005 privind siguranța generală a produselor sau din succesoarea acesteia și

               (c) părțile urmează să se informeze reciproc cu privire la orice acțiune și măsură ulterioară întreprinsă ca răspuns la informațiile transmise.

               5.Consiliul de parteneriat poate institui în anexa BTC-ZZ un sistem de schimb periodic de informații, care poate avea loc inclusiv prin mijloace electronice, cu privire la măsurile luate în legătură cu produsele nealimentare neconforme, altele decât cele care intră sub incidența alineatului (4).

               6.Fiecare parte utilizează informațiile obținute în temeiul alineatelor (3), (4) și (5) exclusiv în scopul protecției consumatorilor, a sănătății, a siguranței sau a mediului.

               7.Fiecare parte tratează drept confidențiale informațiile obținute în temeiul alineatelor (3), (4) și (5).

               8.În sistemele menționate la alineatele (4) și (5) se precizează tipul de informații care urmează să facă obiectul schimbului de informații, modalitățile de efectuare a schimbului de informații și aplicarea normelor de confidențialitate și de protecție a datelor cu caracter personal. Consiliul de parteneriat are competența de a adopta decizii în vederea stabilirii sau modificării sistemelor prevăzute în anexele BTC-XX și BTC-ZZ.

               9.În sensul prezentului articol, „supravegherea pieței” înseamnă activitățile realizate și măsurile întreprinse de autoritățile de supraveghere a pieței și de aplicare a legii, inclusiv activitățile realizate și măsurile întreprinse în cooperare cu operatori economici, pe baza procedurilor unei părți, pentru a permite părții respective să monitorizeze sau să abordeze aspecte legate de siguranța produselor și de conformitatea acestora cu cerințele prevăzute în actele cu putere de lege și normele sale administrative.

               10.Fiecare parte se asigură că orice măsură luată de autoritățile sale de supraveghere a pieței sau de aplicare a legii pentru a retrage sau a rechema de pe piața sa sau pentru a interzice sau a restricționa punerea la dispoziție pe piața sa a unui produs importat de pe teritoriul celeilalte părți, din motive legate de neconformitatea cu legislația aplicabilă, precizează motivele exacte pe care se bazează măsura și este comunicată fără întârziere operatorului economic relevant.

               Articolul TBT.10: Discuții tehnice

               (1)
                     Dacă o parte consideră că un proiect sau o propunere de reglementare tehnică sau de procedură de evaluare a conformității a celeilalte părți ar putea avea un efect semnificativ asupra schimburilor comerciale dintre părți, partea respectivă poate solicita discuții tehnice cu privire la acest aspect. Cererea se adresează celeilalte părți în scris și conține:

               (a)măsura în cauză;

               (b)dispozițiile prezentului capitol sau ale anexei la acesta la care se referă preocupările; și

               (c)motivele cererii, inclusiv o descriere a preocupărilor părții solicitante cu privire la măsura în cauză.

               2.Partea transmite cererea la punctul de contact al celeilalte părți, desemnat în temeiul articolului TBT.12 [Puncte de contact].

               3.La cererea oricăreia dintre părți, părțile se întrunesc pentru a discuta pe marginea preocupărilor menționate în cerere, față în față sau prin videoconferință sau teleconferință, în termen de 60 de zile de la data cererii și depun eforturi pentru soluționarea cât mai rapidă a chestiunii. În cazul în care consideră că respectiva chestiune este urgentă, partea solicitantă poate cere ca întrunirea să aibă loc într-un termen mai scurt. În astfel de cazuri, partea solicitată examinează cererea într-un spirit pozitiv.

               Articolul TBT.11: Cooperare

               1.Părțile cooperează în domeniul reglementărilor tehnice, al standardelor și al procedurilor de evaluare a conformității, în cazul în care acest lucru este în interesul lor reciproc și fără a aduce atingere autonomiei propriilor lor procese decizionale și ordini juridice. Comitetul specializat în comerț privind barierele tehnice în calea comerțului poate face schimb de opinii cu privire la activitățile de cooperare desfășurate în temeiul prezentului articol sau al anexelor la prezentul capitol.

               2.În sensul alineatului (1), părțile urmăresc să identifice, să dezvolte și să promoveze activitățile de cooperare de interes reciproc. Aceste activități pot viza cu precădere:

               (a)schimbul de informații, de experiență și de date referitoare la reglementările tehnice, standarde și procedurile de evaluare a conformității;

               (b)asigurarea unei interacțiuni și a unei cooperări eficiente între autoritățile lor de reglementare la nivel internațional, regional sau național;

               (c)schimbul de informații, în măsura în care este posibil, cu privire la acordurile și aranjamentele internaționale privind barierele tehnice în calea comerțului la care una sau ambele părți au aderat și

               (d)instituirea unor inițiative de facilitare a comerțului sau participarea la astfel de inițiative.

               (3) În sensul prezentului articol și al dispozițiilor privind cooperarea prevăzute în anexele la prezentul capitol, Comisia Europeană acționează în numele Uniunii Europene.

               Articolul TBT.12: Puncte de contact

               (1)
                     La intrarea în vigoare a prezentului acord, fiecare parte desemnează un punct de contact pentru punerea în aplicare a prezentului capitol și notifică celeilalte părți datele de contact ale punctului de contact, inclusiv informații cu privire la funcționarii relevanți. Părțile își notifică reciproc, cu promptitudine, orice modificare a respectivelor date de contact.

               (2)
                     Punctul de contact furnizează toate informațiile sau explicațiile solicitate de punctul de contact al celeilalte părți cu privire la punerea în aplicare a prezentului capitol într-un termen rezonabil și, dacă este posibil, în termen de 60 de zile de la data primirii cererii.

               Articolul TBT.13: Comitetul specializat în comerț privind barierele tehnice în calea comerțului

               Comitetul specializat în comerț privind barierele tehnice în calea comerțului supraveghează punerea în aplicare și funcționarea prezentului capitol și a anexelor la acesta și clarifică și abordează cu promptitudine, atunci când este posibil, orice problemă ridicată de o parte cu privire la elaborarea, adoptarea sau aplicarea reglementărilor tehnice, a standardelor și a procedurilor de evaluare a conformității prevăzute în prezentul capitol sau în Acordul BTC.

               Capitolul 5: Regimul vamal și facilitarea comerțului

               Articolul CUSTMS.1: Obiectiv

               Obiectivele prezentului capitol sunt:

               (a) de a se consolida cooperarea dintre părți în domeniul vamal și al facilitării comerțului și de a se sprijini sau a se menține, atunci când este relevant, niveluri adecvate de compatibilitate ale legislației și practicilor vamale ale acestora pentru a se asigura că legislația și procedurile relevante, precum și capacitatea administrativă a administrațiilor relevante îndeplinesc obiectivele de promovare a facilitării comerțului și de asigurare, în același timp, a unor controale vamale eficace și a aplicării eficace a legislației vamale și a actelor cu putere de lege și normelor administrative din domeniul comerțului, protecția corespunzătoare a securității și siguranței cetățenilor și respectarea interdicțiilor, a restricțiilor și a intereselor financiare ale părților;

                (b) de a se consolida cooperarea administrativă dintre părți în domeniul TVA și asistența reciprocă în materie de recuperare a creanțelor legate de taxe și impozite;

               (c) de a se asigura că legislația fiecărei părți are un caracter nediscriminatoriu și că regimurile vamale se bazează pe utilizarea unor metode moderne și pe controale eficace în vederea combaterii fraudei și a promovării comerțului legitim; și

               (d) de a se asigura că obiectivele legitime de politică publică, inclusiv cele legate de siguranță, de securitate și de lupta împotriva fraudei, nu sunt compromise în niciun fel.

               Articolul CUSTMS.1a: Definiții

               În sensul prezentului capitol, al ANEXEI CUSTMS-1 [Operatori economici autorizați], al Protocolului privind asistența administrativă reciprocă în domeniul vamal și al Protocolului privind cooperarea administrativă și combaterea fraudelor în domeniul taxei pe valoarea adăugată și asistența reciprocă în materie de recuperare a creanțelor legate de taxe și impozite, se aplică următoarele definiții:

               (a)„Acordul privind inspecția înainte de expediere” înseamnă Acordul privind inspecția înainte de expediere din anexa 1A la Acordul OMC;

               (b)„Convenția ATA și Convenția de la Istanbul” înseamnă Convenția vamală privind carnetul ATA pentru admiterea temporară de mărfuri, încheiată la Bruxelles la 6 decembrie 1961 și Convenția de la Istanbul privind admiterea temporară, semnată la 26 iunie 1990;

               (c)„Convenția privind un regim de tranzit comun” înseamnă Convenția din 20 mai 1987 privind un regim de tranzit comun;

               (d)„Modelul de date vamale al OMV” înseamnă colecția de componente de date și de formulare electronice pentru schimbul de date comerciale și compilația de standarde internaționale privind datele și informațiile folosite la aplicarea regimurilor de facilitare și de control prevăzute în reglementări în ceea ce privește comerțul mondial, astfel cum sunt publicate periodic de echipa de proiect responsabilă pentru Modelul de date al OMV.

               (e)„legislație vamală” înseamnă orice act cu putere de lege și orice normă administrativă aplicabilă pe teritoriul oricăreia dintre părți care reglementează intrarea sau importul mărfurilor, ieșirea sau exportul mărfurilor și tranzitul mărfurilor și plasarea mărfurilor sub orice alt regim sau procedură vamală, inclusiv măsurile de interdicție, restricție și control;

               (f)„informație” înseamnă orice dată, document, imagine, raport, comunicare sau copie autentificată, în orice format, inclusiv în format electronic, care a făcut sau nu obiectul unei operațiuni de prelucrare sau analiză;

               (g)„persoană” înseamnă orice persoană astfel cum este definită la articolul OTH.1 [Definiții] litera (m) din titlul XVII [ALTE DISPOZIȚII]
                  5
               ;

               (h) „Cadrul SAFE” înseamnă Cadrul de standarde pentru securizarea și facilitarea comerțului mondial, adoptat la sesiunea din iunie 2005 a Organizației Mondiale a Vămilor de la Bruxelles și actualizat periodic și

               (i)„Acordul OMC privind facilitarea comerțului” înseamnă Acordul privind facilitarea comerțului anexat la Protocolul de modificare a Acordului OMC (decizia din 27 noiembrie 2014).

               Articolul CUSTMS.2: Cooperare vamală

               1.Autoritățile relevante ale părților cooperează în domeniul vamal cu scopul de a sprijini îndeplinirea obiectivelor prevăzute la articolul CUSTMS.1 [Obiectiv], ținând seama de resursele autorităților lor respective. În sensul prezentului titlu [Comerțul cu mărfuri], se aplică dispozițiile Convenției din 20 mai 1987 privind simplificarea formalităților în comerțul cu mărfuri.

               2.Părțile cooperează în următoarele domenii:

               (a)schimbul de informații privind legislația vamală, punerea în aplicare a legislației vamale și regimurile vamale, în principal în următoarele domenii:

               (i) simplificarea și modernizarea regimurilor vamale;

               (ii) facilitarea operațiunilor de tranzit și de transbordare;

               (iii) relațiile cu mediul de afaceri și

               (iv) securitatea lanțului de aprovizionare și gestionarea riscurilor;

               (b)colaborarea cu privire la aspectele vamale legate de securizarea și facilitarea lanțului de aprovizionare al comerțului internațional în conformitate cu cadrul SAFE;

               (c)analizarea posibilității de elaborare a unor inițiative comune cu privire la regimurile de import și de export și la alte regimuri vamale, inclusiv asistență tehnică, precum și în vederea asigurării unor servicii eficace pentru mediul de afaceri;

               (d)consolidarea cooperării dintre ele în domeniul vamal în cadrul organizațiilor internaționale, precum OMC și OMV, și asigurarea schimbului de informații sau organizarea de discuții pentru a se stabili, în măsura în care este posibil, poziții comune în cadrul acestor organizații internaționale, precum și în cadrul UNCTAD și CEE-ONU;

               (e)depunerea de eforturi pentru armonizarea cerințelor în materie de date pentru regimurile de import și de export și pentru alte regimuri vamale, prin implementarea de standarde și elemente de date comune, în conformitate cu Modelul de date vamale al OMV;

               (f)consolidarea cooperării dintre ele privind tehnicile de gestionare a riscurilor, inclusiv schimbul de bune practici și, dacă este cazul, de informații referitoare la riscuri și de rezultate ale controalelor. Atunci când este relevant și adecvat, părțile pot lua în considerare și recunoașterea reciprocă a tehnicilor de gestionare a riscurilor, a standardelor și controalelor în materie de riscuri și a măsurilor de securitate vamală; părțile pot lua în considerare, de asemenea, atunci când este relevant și adecvat, elaborarea unor criterii și standarde de risc, a unor măsuri de control și a unor domenii de control prioritare compatibile;

               (g)stabilirea recunoașterii reciproce a programelor pentru operatorii economici autorizați pentru a securiza și a facilita comerțul;

               (h)promovarea cooperării dintre autoritățile vamale și alte autorități sau agenții guvernamentale în ceea ce privește programele pentru operatorii economici autorizați, care poate fi realizată, printre altele, prin convenirea asupra celor mai înalte standarde, prin facilitarea accesului la avantaje și prin reducerea la minimum a suprapunerilor inutile;

               (i)asigurarea respectării drepturilor de proprietate intelectuală de către autoritățile vamale, inclusiv schimbul de informații și de bune practici în materie de operațiuni vamale, cu un accent special pe asigurarea respectării drepturilor de proprietate intelectuală;

               (j)menținerea unor proceduri vamale compatibile, atunci când acest lucru este adecvat și fezabil, inclusiv aplicarea unui document administrativ unic pentru declarația vamală și

               (k)schimbul, atunci când este relevant și adecvat și conform unor modalități care urmează să fie convenite, de anumite categorii de informații din domeniul vamal între autoritățile vamale ale părților, printr-o comunicare structurată și recurentă, în scopul de a îmbunătăți gestionarea riscurilor și eficacitatea controalelor vamale, de a viza mărfurile supuse riscului din punctul de vedere al colectării veniturilor sau al siguranței și securității și de a facilita comerțul legitim; astfel de schimburi pot include date din declarațiile de export și de import privind comerțul dintre părți, cu posibilitatea de a explora, prin inițiative-pilot, dezvoltarea unor mecanisme interoperabile pentru a evita duplicarea comunicării acestor informații. Schimburile de informații prevăzute la prezenta literă nu aduc atingere schimburilor de informații care pot avea loc între părți în temeiul Protocolului privind asistența administrativă reciprocă în domeniul vamal.

               3.Fără a aduce atingere altor forme de cooperare prevăzute în prezentul acord, autoritățile vamale ale părților își acordă asistență administrativă reciprocă în chestiunile care intră sub incidența prezentului capitol în conformitate cu Protocolul privind asistența administrativă reciprocă în domeniul vamal.

               4.Orice schimb de informații între părți prevăzut în prezentul capitol se realizează sub rezerva confidențialității și a protecției informațiilor prevăzute la articolul 12 din Protocolul privind asistența administrativă reciprocă în domeniul vamal [Schimbul de informații și confidențialitatea], mutatis mutandis, precum și sub rezerva oricăror cerințe privind confidențialitatea prevăzute în legislația părților.

               Articolul CUSTMS.3: Legislație și regimuri în domeniul vamal și în alte domenii legate de comerț

               1.Fiecare parte se asigură că dispozițiile și regimurile sale vamale:

               (a)sunt compatibile cu instrumentele și standardele internaționale aplicabile în domeniul vamal și comercial, inclusiv Acordul OMC privind facilitarea comerțului, elementele de fond ale Convenției de la Kyoto revizuite pentru simplificarea și armonizarea regimurilor vamale, Convenția internațională privind Sistemul armonizat de denumire și codificare a mărfurilor, precum și Cadrul SAFE și Modelul de date vamale al OMV;

               (b)asigură protecția și facilitarea comerțului legitim, ținând seama de evoluția practicilor comerciale, prin măsuri eficace de aplicare a legii, inclusiv în cazuri de încălcare a actelor sale cu putere de lege și a normelor sale administrative, de sustragere de la vămuire și de contrabandă, și prin asigurarea conformității cu cerințele legislative;

               (c)sunt întemeiate pe acte legislative proporționale și nediscriminatorii, nu creează sarcini inutile pentru operatorii economici, asigură o facilitare sporită pentru operatorii cu niveluri ridicate de conformare, inclusiv un tratament favorabil în ceea ce privește controalele vamale înainte de acordarea liberului de vamă pentru mărfuri, și oferă garanții împotriva fraudei și a activităților ilicite sau prejudiciabile, asigurând un nivel înalt de protecție a securității și siguranței cetățenilor, precum și respectarea interdicțiilor, a restricțiilor și a intereselor financiare ale părților; și

               (d)conțin norme prin care se asigură că orice sancțiune impusă pentru încălcarea reglementărilor vamale sau a cerințelor procedurale este proporțională și nediscriminatorie și că impunerea unor astfel de sancțiuni nu produce întârzieri nejustificate.

               Fiecare parte ar trebui să își revizuiască periodic legislația și regimurile vamale. De asemenea, regimurile vamale ar trebui să fie aplicate într-un mod predictibil, consecvent și transparent.

               2.Pentru a îmbunătăți metodele de lucru și a garanta respectarea principiilor de nediscriminare, transparență, eficiență, integritate și responsabilitate cu privire la operațiunile efectuate, fiecare parte:

               (a)simplifică și revizuiește, ori de câte ori este posibil, cerințele și formalitățile, pentru a asigura acordarea rapidă a liberului de vamă și vămuirea rapidă a mărfurilor;

               (b)depune eforturi în vederea simplificării și a standardizării în continuare a datelor și a documentației cerute de autoritățile vamale și de alte agenții și

               (c)promovează coordonarea între toate agențiile de frontieră, atât pe teritoriul național, cât și transfrontalier, pentru a facilita procesul de trecere a frontierei și a îmbunătăți controlul, ținând seama de controalele comune la frontieră, atunci când este fezabil și adecvat.

               Articolul CUSTMS.4: Acordarea liberului de vamă

               1.Fiecare parte adoptă sau menține regimuri vamale care:

               (a)
                     prevăd acordarea rapidă a liberului de vamă pentru mărfuri într-o perioadă de timp care nu depășește durata necesară pentru a asigura respectarea actelor sale cu putere de lege și a normelor sale administrative;

               (b)
                     prevăd transmiterea și prelucrarea în prealabil, pe cale electronică, a documentelor și a oricăror alte informații necesare înainte de sosirea mărfurilor, pentru a permite acordarea liberului de vamă imediat după sosire, dacă nu s-a identificat niciun risc printr-o analiză a riscurilor sau dacă nu trebuie să se efectueze verificări aleatorii sau alte verificări;

               (c)
                     prevăd posibilitatea, atunci când este adecvat și dacă sunt îndeplinite condițiile necesare, de a pune mărfurile în liberă circulație la primul punct de sosire și

               (d)
                     permit acordarea liberului de vamă pentru mărfuri fie înainte de stabilirea finală a taxelor vamale, a impozitelor și a altor taxe și impuneri, în cazul în care această stabilire nu are loc înainte de sosire sau la sosire, fie cât mai repede posibil după sosire, cu condiția respectării tuturor celorlalte cerințe reglementare.

               2.Fiecare parte poate condiționa acordarea liberului de vamă în acest mod de furnizarea unei garanții pentru orice sumă încă nestabilită, sub formă de cauțiune, depozit sau un alt instrument adecvat prevăzut în actele sale cu putere de lege și normele sale administrative. O astfel de garanție nu poate fi mai mare decât suma pe care partea o solicită pentru a asigura plata taxelor vamale, a impozitelor și a altor taxe și impuneri datorate, în cele din urmă, pentru mărfurile acoperite de garanție. Garanția este eliberată în momentul în care nu mai este necesară.

               3.Părțile se asigură că autoritățile vamale și alte autorități responsabile de controalele la frontieră și de procedurile privind importul, exportul și tranzitul mărfurilor cooperează între ele și își coordonează activitățile pentru a facilita comerțul și a accelera acordarea liberului de vamă pentru mărfuri.

               Articolul CUSTMS.5: Regimuri vamale simplificate

               1.Fiecare parte depune eforturi pentru simplificarea cerințelor și formalităților sale cu privire la regimurile vamale, în vederea reducerii duratei și costurilor acestora pentru comercianți sau operatori, inclusiv pentru întreprinderile mici și mijlocii.

               2.Fiecare parte adoptă sau menține măsuri care permit comercianților sau operatorilor care îndeplinesc criteriile specificate în actele sale cu putere de lege și în normele sale administrative să beneficieze de o simplificare sporită a regimurilor vamale. Aceste măsuri pot include, printre altele:

               (a)declarații vamale care conțin un set redus de date sau de documente justificative;

               (b)declarații vamale periodice pentru stabilirea și plata taxelor vamale și a impozitelor legate de importuri multiple în decursul unei perioade date, după acordarea liberului de vamă pentru respectivele mărfuri importate;

               (c)autoevaluarea taxelor și a altor impuneri vamale și amânarea plății acestora până după acordarea liberului de vamă pentru mărfurile importate respective și

               (d)utilizarea unei garanții cu valoare redusă sau a unei scutiri de obligația de a constitui o garanție.

               3.Atunci când alege să adopte una dintre aceste măsuri, o parte va oferi, în cazul în care se consideră adecvat și posibil de către partea respectivă și în conformitate cu actele sale cu putere de lege și normele sale administrative, aceste simplificări tuturor comercianților care îndeplinesc criteriile relevante.

               Articolul CUSTMS.6: Tranzit și transbordare

               1.În sensul articolului GOODS.4a [Libertate de tranzit], se aplică Convenția privind un regim de tranzit comun.

               2.Fiecare parte asigură facilitarea și controlul efectiv al operațiunilor de transbordare și al celor de tranzit pe teritoriul său.

               3.Fiecare parte promovează și pune în aplicare regimuri de tranzit regionale în vederea facilitării comerțului, cu respectarea Convenției privind un regim de tranzit comun.

               4.Fiecare parte asigură cooperarea și coordonarea între toate autoritățile și agențiile implicate de pe teritoriul său, pentru a facilita traficul în tranzit.

               5.Fiecare parte permite ca mărfurile destinate importului să fie deplasate pe teritoriul său, sub control vamal, de la un birou vamal de intrare către alt birou vamal situat pe teritoriul său, de unde mărfurile urmează să primească liber de vamă sau să fie vămuite.

               Articolul CUSTMS.7: Gestionarea riscurilor

               1.Fiecare parte adoptă sau menține un sistem de gestionare a riscurilor cu privire la controalele vamale, pentru a reduce probabilitatea de apariție și impactul unui eveniment care ar împiedica aplicarea corectă a legislației vamale, ar compromite interesul financiar al părților sau ar constitui o amenințare pentru securitatea și siguranța părților și a rezidenților acestora, pentru sănătatea oamenilor, a animalelor sau a plantelor, pentru mediu sau pentru consumatori.

               2.Controalele vamale, altele decât verificările aleatorii, se bazează în primul rând pe analiza riscurilor cu ajutorul tehnicilor de prelucrare electronică a datelor.

               3.Fiecare parte concepe și aplică gestionarea riscurilor astfel încât să evite discriminarea arbitrară ori nejustificată sau restricțiile disimulate asupra comerțului internațional.

               4.Fiecare parte își concentrează controalele vamale și alte controale relevante la frontieră asupra transporturilor care prezintă un risc ridicat și accelerează acordarea liberului de vamă pentru transporturile care prezintă un risc redus. De asemenea, fiecare parte poate selecta, în mod aleatoriu, transporturile pentru astfel de verificări în cadrul propriului său sistem de gestionare a riscurilor.

               5.Fiecare parte își bazează gestionarea riscurilor pe evaluarea riscurilor realizată cu ajutorul unor criterii de selecție adecvate.

               Articolul CUSTMS.8: Audit postvămuire

               1.În vederea accelerării acordării liberului de vamă pentru mărfuri, fiecare parte adoptă sau menține un audit postvămuire pentru a asigura respectarea actelor sale cu putere de lege și normelor sale administrative din domeniul vamal și din alte domenii conexe.

               2.Fiecare parte selectează persoane și transporturi pentru audituri postvămuire într-un mod bazat pe riscuri, care poate include utilizarea unor criterii de selecție corespunzătoare. Fiecare parte efectuează auditurile postvămuire într-o manieră transparentă. În cazul în care o persoană participă la procesul de audit și au fost obținute rezultate concludente, partea respectivă îi notifică fără întârziere persoanei ale cărei documente sunt auditate rezultatele, drepturile și obligațiile sale, precum și motivarea rezultatelor.

               3.Informațiile obținute în cadrul auditurilor postvămuire pot fi utilizate în cadrul unor proceduri administrative sau judiciare ulterioare.

               4.Ori de câte ori este posibil, părțile utilizează rezultatele auditului postvămuire în scopul gestionării riscurilor.

               Articolul CUSTMS.9: Operatori economici autorizați

               1.Fiecare parte menține un program de parteneriat pentru operatorii care îndeplinesc criteriile specificate în anexa CUSTMS-1 [„Operatori economici autorizați”].

               2.Părțile își recunosc programele fiecăreia pentru operatorii economici autorizați în conformitate cu anexa CUSTMS-1 [„Operatori economici autorizați”].

               Articolul CUSTMS.10: Publicarea și disponibilitatea informațiilor

               1.Fiecare parte se asigură că legislația sa vamală și alte acte cu putere de lege și norme administrative în domeniul comerțului, precum și procedurile administrative și informațiile relevante de aplicabilitate generală legate de comerț sunt publicate și ușor accesibile oricărei persoane interesate, inclusiv, după caz, prin intermediul internetului.

               2.Fiecare parte publică imediat actele legislative și procedurile generale noi referitoare la aspecte privind domeniul vamal și facilitarea comerțului, cu cât mai mult timp înainte de intrarea în vigoare a respectivelor acte legislative sau proceduri, și publică imediat eventualele modificări și interpretări ale respectivelor acte legislative și proceduri. Se publică:

               (a)anunțurile relevante de natură administrativă;

               (b)regimurile de import, de export și de tranzit (inclusiv procedurile portuare și aeroportuare și alte proceduri privind punctele de intrare), precum și formularele și documentele necesare;

               (c)nivelul taxelor și al impozitelor de orice natură impuse pentru importuri sau exporturi ori în legătură cu acestea;

               (d)taxele și impunerile prevăzute de către organismele guvernamentale sau pentru acestea asupra importului, exportului sau tranzitului ori în legătură cu acestea;

               (e)normele pentru clasificarea produselor în scopuri vamale sau determinarea valorii lor în vamă;

               (f)actele cu putere de lege, normele administrative și deciziile administrative cu aplicabilitate generală referitoare la regulile de origine;

               (g)restricțiile sau interdicțiile la import, export sau tranzit;

               (h)dispozițiile privind sancțiunile pentru încălcarea formalităților în materie de import, export sau tranzit;

               (i)procedurile de introducere a căilor de atac

               (j)acordurile sau părți ale acestora cu orice țară sau țări referitoare la import, export sau tranzit;

               (k)procedurile referitoare la administrarea contingentelor tarifare;

               (l)orarul și modul de funcționare al birourilor vamale situate în porturi și în punctele de trecere a frontierei și

               (m)punctele de contact pentru cererile de informații.

               3.Fiecare parte se asigură că există o perioadă de timp rezonabilă între publicarea și intrarea în vigoare a actelor legislative, a regimurilor și a taxelor ori impunerilor noi sau modificate.

               4.Fiecare parte pune la dispoziție pe internet următoarele:

               (a)o descriere a regimurilor sale de import, de export și de tranzit, inclusiv a procedurilor de introducere a căilor de atac, prezentând informații privind etapele practice necesare pentru import, export și tranzit;

               (b)formularele și documentele necesare pentru importul pe teritoriul părții respective, exportul de pe acesta și tranzitul prin acesta și

               (c)datele de contact referitoare la punctele de informare.

               Fiecare parte se asigură că descrierile, formularele, documentele și informațiile menționate la literele (a), (b) și (c) de la primul paragraf sunt actualizate.

               5.Fiecare parte înființează sau menține unul sau mai multe puncte de informare pentru a răspunde, într-un termen rezonabil, la cererile de informații adresate de administrații publice, comercianți și alte părți interesate cu privire la chestiuni vamale și alte aspecte legate de comerț. Părțile nu impun plata niciunei taxe pentru primirea unui răspuns la cererile de informații.

               Articolul CUSTMS.11: Decizii anticipate

               1.La cererea operatorilor economici, fiecare parte emite, prin intermediul autorităților sale vamale, decizii anticipate care definesc tratamentul care urmează să fie acordat mărfurilor în cauză. Astfel de decizii se emit în scris sau în format electronic, într-un termen dat și conțin toate informațiile necesare în conformitate cu legislația părții emitente.

               2.Deciziile anticipate sunt valabile timp de cel puțin trei ani de la data de începere a valabilității lor, cu excepția cazului în care nu mai sunt conforme cu legea sau a cazului în care faptele sau împrejurările care au stat la baza deciziei inițiale s-au modificat.

               3.O parte poate refuza emiterea unei decizii anticipate în cazul în care chestiunea la care se referă cererea face obiectul unui control administrativ sau judiciar sau în cazul în care cererea nu are legătură cu utilizarea prevăzută a deciziei anticipate sau cu utilizarea prevăzută a unui regim vamal. În cazul în care o parte refuză să emită o decizie anticipată, partea respectivă îi notifică imediat acest lucru solicitantului, în scris, precizând faptele relevante și temeiul deciziei sale.

               4.Fiecare parte publică cel puțin:

               (a)cerințele pentru solicitarea unei decizii anticipate, inclusiv informațiile care trebuie furnizate și formatul;

               (b)termenul în care aceasta va emite o decizie anticipată și

               (c)perioada de valabilitate a deciziei anticipate.

               5.În cazul în care o parte revocă, modifică, invalidează sau anulează o decizie anticipată, partea respectivă îi notifică acest lucru solicitantului, în scris, precizând faptele relevante și temeiul deciziei sale. O parte revocă, modifică, invalidează sau anulează o decizie anticipată cu efect retroactiv numai dacă decizia s-a întemeiat pe informații incomplete, incorecte, false sau înșelătoare.

               6.O decizie anticipată emisă de o parte este obligatorie pentru partea respectivă în ceea ce privește solicitantul care a cerut emiterea deciziei. Partea poate să prevadă ca decizia anticipată să fie obligatorie pentru solicitant.

               (7) La cererea scrisă a titularului, fiecare parte asigură o reexaminare a deciziei anticipate sau a deciziei de modificare, de revocare sau de invalidare a unei decizii anticipate.

               (8) Fiecare parte pune la dispoziția publicului informații privind deciziile anticipate, luând în considerare necesitatea de a proteja datele cu caracter personal și informațiile comerciale confidențiale.

               (9) Deciziile anticipate se emit cu privire la:

               (a) clasificarea tarifară a mărfurilor;

               (b) originea mărfurilor și

               (c) orice altă chestiune, în funcție de ceea ce convin părțile.

               Articolul CUSTMS.12: Comisionari în vamă

               Dispozițiile și regimurile vamale ale unei părți nu impun utilizarea obligatorie a comisionarilor în vamă sau altor agenți. Fiecare parte își publică măsurile cu privire la utilizarea comisionarilor în vamă. Fiecare parte aplică norme transparente, nediscriminatorii și proporționale în eventualitatea în care acordă licențe comisionarilor în vamă.

               Articolul CUSTMS.13: Inspecții înainte de expediere

               O parte nu impune utilizarea obligatorie a inspecțiilor înainte de expediere, astfel cum sunt definite în Acordul OMC privind inspecția înainte de expediere, sau a altei activități de control efectuate la destinație de către societăți private, înainte de vămuire.

               Articolul CUSTMS.14: Reexaminare și căi de atac

               1.Fiecare parte prevede proceduri eficace, rapide, nediscriminatorii și ușor accesibile care să garanteze dreptul de a contesta acțiunile, hotărârile și deciziile administrative ale autorităților vamale sau ale altor autorități competente cu implicații asupra importului sau exportului de mărfuri sau asupra mărfurilor aflate în tranzit.

               2.Procedurile menționate la alineatul (1) includ:

               (a)o cale de atac administrativă introdusă în fața unei autorități administrative al cărui grad de jurisdicție este superior celui al funcționarului sau biroului care a emis decizia ori care este independentă de acesta sau o reexaminare de către autoritatea respectivă și

               (b)o cale de atac jurisdicțională sau controlul jurisdicțional al deciziei.

               3.Fiecare parte se asigură că, în cazurile în care decizia privind calea de atac sau reexaminarea menționată la alineatul (2) litera (a) nu este emisă în termenul prevăzut în actele cu putere de lege și normele administrative proprii sau nu este emisă fără întârzieri nejustificate, solicitantul are dreptul la o altă cale de atac sau reexaminare administrativă sau judiciară sau la orice altă cale de atac cu care poate sesiza autoritatea judiciară în conformitate cu actele cu putere de lege și normele administrative ale părții în chestiune.

               4.Fiecare parte se asigură că solicitantului i se prezintă motivarea deciziei administrative, pentru a-i permite să recurgă la procedurile de introducere a căii de atac sau de reexaminare, atunci când este necesar.

               Articolul CUSTMS.15: Relațiile cu mediul de afaceri

               1.Fiecare parte desfășoară consultări organizate în timp util și cu regularitate cu reprezentanții sectorului comercial cu privire la propunerile legislative și procedurile generale referitoare la aspecte vamale și la aspecte ale facilitării comerțului. În acest scop, fiecare parte menține consultări adecvate între administrații și mediul de afaceri.

               2.Fiecare parte se asigură că cerințele și regimurile sale vamale și conexe continuă să răspundă necesităților mediului de afaceri, sunt conforme cu bunele practici și cât mai puțin restrictive asupra comerțului.

               Articolul CUSTMS.16: Admitere temporară

               1.În sensul prezentului articol, „admitere temporară” înseamnă regimul vamal conform căruia anumite mărfuri, inclusiv mijloace de transport, pot fi aduse pe un teritoriu vamal cu exonerare condiționată de plata taxelor la import și a altor taxe și fără aplicarea de interdicții la import sau de restricții de ordin economic, cu condiția ca mărfurile să fie importate cu un scop precis și să fie destinate reexportului într-un termen stabilit, fără să fi suferit modificări, cu excepția deprecierii normale în urma utilizării.

               2.Fiecare parte acordă admitere temporară, cu exonerarea totală de plata taxelor la import și a altor taxe și fără aplicarea de restricții la import sau interdicții de ordin economic, conform dispozițiilor din actele sale cu putere de lege și normele sale administrative, pentru următoarele tipuri de mărfuri:

               (a)mărfurile destinate prezentării sau utilizării la expoziții, târguri, reuniuni și manifestări similare (mărfurile care urmează să fie prezentate sau să facă obiectul unei demonstrații la o manifestare; mărfurile destinate utilizării pentru prezentarea unor produse străine la o manifestare; materialele, inclusiv instalațiile de interpretare, aparatele de înregistrare audio și video, precum și filmele cu caracter educativ, științific sau cultural, destinate utilizării la reuniuni, conferințe și congrese internaționale); produsele auxiliare obținute din mărfurile importate temporar în timpul manifestării, cu ocazia demonstrațiilor cu mașinile sau aparatele expuse;

               (b)materialul profesional (materialul de presă, de radiodifuziune și de televiziune necesar reprezentanților presei, radiodifuziunii și televiziunii care vizitează teritoriul unei alte țări în vederea realizării unor reportaje, înregistrări sau emisiuni în cadrul unor programe determinate; materialul cinematografic necesar unei persoane care se deplasează pe teritoriul unei alte țări în vederea realizării unui anumit film sau anumitor filme; orice alt material necesar exercitării meseriei sau profesiunii unei persoane care se deplasează pe teritoriul unei alte țări pentru a realiza o activitate anume, cu condiția ca materialele să nu fie utilizate în operațiunile industriale, pentru împachetarea mărfurilor sau (cu excepția uneltelor manuale) pentru exploatarea resurselor naturale, pentru construcția, reparația sau întreținerea imobilelor sau pentru execuția lucrărilor de terasament sau pentru lucrări similare; aparatele auxiliare ale materialelor menționate mai sus și accesoriile acestora; piesele componente importate în vederea reparării materialelor profesionale admise temporar;

               (c)mărfurile importate în cadrul unei operațiuni comerciale fără ca importul lor să constituie în sine o operațiune comercială (ambalajele care sunt importate pline pentru a fi reexportate pline sau goale ori care sunt importate goale pentru a fi reexportate pline; containerele încărcate cu mărfuri sau goale și accesoriile și materialele containerelor admise temporar care fie sunt importate cu un container pentru a fi reexportate separat sau cu un alt container, fie sunt importate separat pentru a fi reexportate cu un alt container și piesele componente importate în vederea reparațiilor containerelor în regim de admitere temporară; paleții; eșantioanele; filmele publicitare; alte mărfuri importate în cadrul unei operațiuni comerciale);

               (d)mărfurile importate în cadrul unei operațiuni de producție (matrițe, clișee, mulaje, schițe, proiecte, modele și alte obiecte similare; instrumentele de măsură, de control, de verificare și alte obiecte similare; unelte și instrumente speciale, care sunt importate pentru a fi utilizate în timpul unui proces de fabricație; mijloace de producție de înlocuire (instrumentele, aparatele și mașinile care sunt puse la dispoziția unui client de către furnizori sau de persoanele care se ocupă de reparații, până la livrarea sau repararea mărfurilor similare);

               (e)mărfurile importate exclusiv în scop educativ, științific sau cultural (materiale științifice sau pedagogice, materiale pentru bunăstare destinate marinarilor, precum și orice altă marfă importată în cadrul unei activități educative, științifice sau culturale); piesele de schimb pentru materialele științifice și pedagogice în regim de admitere temporară; uneltele special proiectate pentru întreținerea, controlul, calibrarea sau repararea materialelor respective;

               (f)efectele personale (toate articolele, noi sau uzate, de care poate avea nevoie un călător în mod rezonabil pentru uz personal în cursul călătoriei sale, ținând seama de toate aspectele acestei călătorii, cu excepția oricăror mărfuri importate în scopuri comerciale); mărfurile importate în scop sportiv (articole sportive și alte materiale destinate utilizării de către călători la competiții și demonstrații sportive sau în scopul antrenamentelor pe teritoriul de admitere temporară);

               (g)materialul de publicitate turistică (mărfuri importate pentru încurajarea publicului să viziteze o țară străină, în special pentru a asista la reuniuni sau manifestări cu caracter cultural, religios, turistic, sportiv sau profesional care au loc în țara respectivă);

               (h)mărfurile importate în scop umanitar (materialul medico-chirurgical și de laborator și transporturile de urgență, de exemplu vehicule sau alte mijloace de transport, pături, corturi, case prefabricate sau alte mărfuri de primă necesitate, expediate în vederea ajutorării celor afectați de catastrofe naturale și alte dezastre) și

               (i)animalele importate în scopuri specifice – dresare, antrenament, reproducere, potcovire sau cântărire, tratament veterinar, teste (de exemplu, în vederea achiziționării), participare la manifestări publice, expoziții, concursuri, competiții sau demonstrații, spectacole (animale de circ etc.), deplasări turistice (inclusiv animalele de companie ale călătorilor), exercitarea unei activități (câini sau cai de poliție; câini de căutare, câini pentru nevăzători etc.), operațiuni de salvare, transhumanță sau pășunat, executarea unei lucrări sau a unui transport, uz medical (producție de venin etc.).

               3.Pentru admiterea temporară a mărfurilor menționate la alineatul (2) și indiferent de originea mărfurilor, fiecare parte acceptă un carnet, astfel cum este prevăzut în sensul Convenției ATA și al Convenției de la Istanbul, eliberat pe teritoriul celeilalte părți, aprobat pe respectivul teritoriu și garantat de o asociație care face parte din lanțul internațional de garanții, certificat de autoritățile competente și valabil pe teritoriul vamal al părții importatoare.

               Articolul CUSTMS.17: Ghișeu unic

               Fiecare parte depune eforturi pentru a institui un ghișeu unic care să le permită comercianților să transmită autorităților sau organismelor participante documentele sau datele cerute pentru importul, exportul sau tranzitul mărfurilor prin intermediul unui singur punct de intrare.

               Articolul CUSTMS.18. Facilitarea traficului „roll-on/roll-off”

               1.
                     În semn de recunoaștere a volumului ridicat de traversări maritime și, în special, a volumului ridicat de trafic „roll-on/roll-off” între teritoriile lor vamale respective, părțile convin să coopereze pentru a facilita acest trafic, precum și alte moduri alternative de trafic.

               (2)
                     Părțile recunosc:

               (a)dreptul fiecărei părți de a adopta, în cadrul său juridic, formalități și regimuri vamale de facilitare a comerțului pentru traficul dintre părți și

               (b)dreptul porturilor, al autorităților portuare și al operatorilor de a acționa, în cadrul ordinii juridice a părților lor respective, în conformitate cu normele lor și cu modelele lor de funcționare și de afaceri.

               3.
                     În acest scop, părțile:

               (a)
                     adoptă sau menține proceduri care permit depunerea documentelor de import și a altor informații necesare, inclusiv manifeste, în scopul începerii prelucrării înainte de sosirea mărfurilor cu scopul de a accelera acordarea liberului de vamă la sosire și

               (b)
                     se angajează să faciliteze utilizarea de către operatori a regimului de tranzit, inclusiv simplificări ale regimului de tranzit, astfel cum se prevede în Convenția privind un regim de tranzit comun.

               (4)
                     Părțile convin să încurajeze cooperarea între autoritățile lor vamale pe rutele bilaterale de traversare maritimă și să facă schimb de informații cu privire la funcționarea porturilor care gestionează traficul dintre ele și cu privire la normele și procedurile aplicabile. Părțile vor face publice informațiile referitoare la măsurile pe care le au în vigoare și la procesele instituite de porturi pentru a facilita acest trafic și vor promova cunoașterea de către operatori a informațiilor respective.

               Articolul CUSTMS.19: Cooperare administrativă în materie de TVA și asistență reciprocă pentru recuperarea taxelor și impozitelor

               Autoritățile competente ale părților cooperează pentru a asigura respectarea legislației privind TVA și pentru recuperarea creanțelor legate de taxe și impozite, în conformitate cu Protocolul privind cooperarea administrativă și combaterea fraudei în domeniul taxei pe valoarea adăugată și asistența reciprocă pentru recuperarea creanțelor legate de impozite și taxe.

               Articolul CUSTMS.20: Comitetul specializat în comerț privind cooperarea vamală și regulile de origine

               (1)
                     Comitetul specializat în comerț privind cooperarea vamală și regulile de origine:

               (a)
                     organizează consultări periodice și

               (b)
                     în ceea ce privește revizuirea dispozițiilor anexei CUSTMS-1 [Operatori economici autorizați]:

               (I)validează în comun membrii programelor pentru a identifica punctele forte și deficiențele punerii în aplicare a anexei CUSTMS-1 [Operatori economici autorizați]; și

               (II)face schimb de opinii cu privire la datele care urmează să fie partajate și la tratamentul operatorilor.

               2.Comitetul specializat în comerț privind cooperarea vamală și regulile de origine poate adopta decizii sau recomandări:

               (a)
                     referitoare la schimbul de informații din domeniul vamal, la recunoașterea reciprocă a tehnicilor de gestionare a riscurilor, a standardelor și controalelor privind riscurile, a măsurilor de securitate vamală, la deciziile anticipate, la abordările comune privind determinarea valorii în vamă și la alte aspecte legate de punerea în aplicare a prezentului capitol;

               (b)
                     referitoare la sistemele privind schimbul automat de informații menționate la articolul 10 [Schimbul automat de informații] din Protocolul privind asistența administrativă reciprocă în domeniul vamal, precum și la alte aspecte legate de punerea în aplicare a protocolului respectiv;

               (c)
                     referitoare la orice aspecte legate de punerea în aplicare a anexei CUSTMS-1 [Operatori economici autorizați]; și

               (d)
                     referitoare la procedurile de consultare stabilite la articolul ORIG.26 [Refuzul acordării tratamentului tarifar preferențial] și la orice aspecte tehnice sau administrative legate de punerea în aplicare a capitolului 2 [Reguli de origine] de la prezentul titlu, inclusiv cu privire la notele interpretative menite să asigure administrarea uniformă a regulilor de origine.

               Articolul CUSTMS.21: Modificări

               (1)
                     Consiliul de parteneriat poate modifica:

               (a) anexa CUSTMS-1 [Operatori economici autorizați], Protocolul privind asistența administrativă reciprocă în domeniul vamal și lista mărfurilor prevăzută la articolul CUSTMS.16 [Admitere temporară] alineatul (2); ;

               (b) Protocolul privind cooperarea administrativă și combaterea fraudelor în domeniul taxei pe valoarea adăugată și asistența reciprocă în materie de recuperare a creanțelor legate de taxe și impozite.

               (2)
                     Comitetul specializat în comerț privind cooperarea administrativă în domeniul TVA și recuperarea impozitelor și taxelor vamale poate modifica valoarea menționată la articolul 33 alineatul (4) din Protocolul privind cooperarea administrativă și combaterea fraudelor în domeniul taxei pe valoarea adăugată și asistența reciprocă în materie de recuperare a creanțelor legate de taxe și impozite.

               Titlul II: Serviciile și investițiile

               Capitolul 1: Dispoziții generale

               Articolul SERVIN.1.1: Obiectiv și domeniu de aplicare

               1.Părțile își afirmă angajamentul de a institui între ele un climat favorabil pentru dezvoltarea comerțului și a investițiilor.

               2.Părțile își reafirmă dreptul de reglementare pe teritoriile lor, în vederea atingerii unor obiective politice legitime, cum ar fi: protecția sănătății publice, serviciile sociale, educația publică, siguranța, mediul, inclusiv schimbările climatice, moralitatea publică, protecția socială sau a consumatorilor, protecția vieții private și a datelor sau promovarea și protejarea diversității culturale,

               3.Prezentul titlu nu se aplică măsurilor care au efecte asupra persoanelor fizice ale unei părți care doresc să intre pe piața forței de muncă a celeilalte părți și nici măsurilor privind naționalitatea, cetățenia, reședința sau încadrarea în muncă pe bază de contract pe durată nedeterminată.

               4.Prezentul titlu nu împiedică niciuna dintre părți să aplice măsuri pentru reglementarea admiterii sau a șederii temporare a persoanelor fizice pe teritoriul său, inclusiv măsurile necesare pentru protejarea integrității frontierelor sale și pentru asigurarea trecerii ordonate a acestora de către persoanele fizice, cu condiția ca măsurile respective să nu fie aplicate într-o manieră care să anuleze sau să reducă avantajele care decurg pentru cealaltă parte din dispozițiile prezentului titlu. Simpla impunere a unei vize pentru resortisanții persoane fizice ai anumitor țări, fără a impune același lucru și pentru resortisanții altor țări, nu se consideră ca fiind o anulare sau o reducere a avantajelor care decurg din prezentul titlu.

               5.Prezentul titlu nu se aplică:

               (a)serviciilor aeriene sau serviciilor conexe în sprijinul serviciilor aeriene
                  6
               , altele decât:

               (I)serviciile de reparații și întreținere a aeronavelor;

               (II)serviciile privind sistemele informatizate de rezervare;

               (III)serviciile de handling la sol;

               (IV)următoarele servicii furnizate cu ajutorul unei aeronave cu echipaj, sub rezerva respectării actelor cu putere de lege și a normelor administrative ale părților care reglementează accesul aeronavelor pe teritoriul lor, plecarea aeronavelor de pe acesta și operarea aeronavelor pe acesta: zboruri de stingere a incendiilor pregătirea pentru zbor, pulverizarea, supravegherea, cartografierea, fotografierea și alte servicii aeriene agricole, industriale și de inspecție și

               (V)vânzarea și comercializarea serviciilor de transport aerian;

               (b)serviciilor audiovizuale;

               (c)cabotajului maritim național
                  7
                și

               (d)transportului pe căile navigabile interioare.

               6.Prezentul titlu nu se aplică măsurilor luate de una dintre părți cu privire la achiziția publică a unui bun sau serviciu cumpărat în scopuri guvernamentale, nu în vederea revânzării comerciale sau a utilizării pentru furnizarea unui bun sau furnizarea unui serviciu destinat vânzării comerciale, indiferent dacă achiziția respectivă este o „achiziție reglementată” în înțelesul articolului PPROC.2 [Încorporarea anumitor dispoziții din AAP și achiziții publice reglementate].

               7.Cu excepția articolului SERVIN.2.6 [Cerințe de performanță], prezentul titlu nu se aplică subvențiilor sau granturilor acordate de către părți, incluzându-se aici împrumuturile, garanțiile și asigurările care beneficiază de sprijin guvernamental.

               Articolul SERVIN.1.2: Definiții

               În sensul prezentului titlu:

               (a)„activități desfășurate în exercitarea autorității guvernamentale” înseamnă activitățile, inclusiv serviciile furnizate, care nu sunt efectuate nici pe bază comercială, nici în concurență cu unul sau mai mulți operatori economici
                  8
               ;

               (b)„servicii de reparare și întreținere a aeronavelor” înseamnă activități de acest fel atunci când sunt efectuate asupra unei aeronave sau a unei părți dintr-o aeronavă retrasă din serviciu și nu includ așa-numita întreținere la linie;

               (c)„servicii privind sistemele informatizate de rezervare” înseamnă serviciile furnizate de sisteme informatizate care conțin informații despre orarele transportatorilor aerieni, locurile disponibile, tarife și regulile de stabilire a prețurilor, prin intermediul cărora pot fi făcute rezervări sau pot fi eliberate bilete;

               (d)„întreprindere vizată” înseamnă o întreprindere de pe teritoriul uneia dintre părți, stabilită în conformitate cu litera (h) de un investitor al celeilalte părți, în conformitate cu legislația aplicabilă, care există la data intrării în vigoare a prezentului acord sau care este stabilită după această dată;

               (e)„comerț transfrontalier cu servicii” înseamnă furnizarea unui serviciu:

               (I)de pe teritoriul unei părți pe teritoriul celeilalte părți sau

               (II)pe teritoriul unei părți către un consumator de servicii al celeilalte părți;

               (f)„activitate economică” înseamnă orice activitate cu caracter industrial, comercial sau profesional sau orice activitate artizanală, inclusiv furnizarea de servicii, cu excepția activităților desfășurate în exercitarea autorității guvernamentale;

               (g)„întreprindere” înseamnă o persoană juridică sau o sucursală ori o reprezentanță a unei persoane juridice;

               (h)„stabilire” înseamnă înființarea sau achiziționarea unei persoane juridice, inclusiv prin participare la capital, sau înființarea unei sucursale sau a unei reprezentanțe pe teritoriul uneia dintre părți, în vederea creării sau menținerii unor legături economice de durată;

               (i)„servicii de handling la sol” înseamnă furnizarea la un aeroport, pe bază de comision sau contract, a următoarelor servicii: reprezentarea, administrarea și supravegherea companiei aeriene; handlingul pasagerilor; handlingul bagajelor; servicii la rampă; servicii de catering; handlingul mărfurilor și al poștei aeriene; alimentarea cu combustibil a unei aeronave; întreținerea și curățarea aeronavelor; transport de suprafață și operațiunile de zbor, administrarea echipajului și planificarea zborurilor; serviciile de handling la sol nu includ: handlingul propriu; securitatea; repararea și întreținerea aeronavelor sau gestionarea ori exploatarea infrastructurii aeroportuare centralizate esențiale, cum ar fi instalațiile pentru degivrare, sistemele de distribuție a combustibilului, sistemele de handling al bagajelor și sistemele fixe de transport din interiorul aeroportului;

               (j)„investitor al unei părți” înseamnă o persoană fizică sau juridică a unei părți care dorește să stabilească, stabilește sau a stabilit o întreprindere în conformitate cu litera (h) pe teritoriul celeilalte părți;

               (k)„persoană juridică a unei părți”
                  9
                înseamnă:

               (I)pentru Uniune:

               (A)
                     o persoană juridică constituită sau organizată în conformitate cu legislația Uniunii sau cel puțin a unui stat membru și implicată, pe teritoriul Uniunii, în activități comerciale substanțiale, înțelese de Uniune, în conformitate cu notificarea Tratatului de instituire a Comunității Europene către OMC (WT/REG39/1), ca fiind echivalente cu conceptul de „legătură efectivă și continuă” cu economia unui stat membru, consacrat la articolul 54 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE); și

               (B)
                     companiile de transport maritim stabilite în afara Uniunii și controlate de persoane fizice ale unui stat membru, ale căror nave sunt înregistrate într-un stat membru și arborează pavilionul acestuia;

               (II)pentru Regatul Unit:

               (A)
                     o persoană juridică constituită sau organizată în conformitate cu legislația Regatului Unit și implicată în activități comerciale substanțiale pe teritoriul Regatului Unit și

               (B)
                     companiile de transport maritim stabilite în afara Regatului Unit și controlate de persoane fizice din Regatul Unit, ale căror nave sunt înregistrate în Regatul Unit și arborează pavilionul Regatului Unit;

               (l)„exploatare” înseamnă conducerea, administrarea, menținerea, folosirea, beneficierea și vânzarea sau o altă formă de cedare a unei întreprinderi;

               (m)„calificări profesionale” înseamnă calificări demonstrate prin titluri de calificare, experiență profesională sau alte atestate de competențe;

               (n)„vânzarea și comercializarea serviciilor de transport aerian” înseamnă posibilitățile pe care le are transportatorul aerian în cauză de a-și vinde și de a-și comercializa liber serviciile de transport aerian, inclusiv toate aspectele comercializării, cum ar fi cercetarea de piață, publicitatea și distribuția, dar excluzând stabilirea prețurilor serviciilor de transport aerian și condițiile aplicabile;

               (o)„serviciu” înseamnă orice serviciu, indiferent de sector, cu excepția serviciilor furnizate în exercitarea autorității guvernamentale;

               (p)„serviciu furnizat în exercitarea autorității guvernamentale” înseamnă orice serviciu care nu este furnizat nici pe bază comercială, nici în concurență cu unul sau mai mulți furnizori de servicii;

               (q)„furnizor de servicii” înseamnă orice persoană fizică sau juridică care intenționează să furnizeze sau furnizează un serviciu;

               (r)„furnizor de servicii al unei părți” înseamnă o persoană fizică sau juridică a unei părți care intenționează să furnizeze sau furnizează un serviciu.

               Articolul SERVIN.1.3: Refuzul acordării de avantaje

               1.O parte poate refuza acordarea avantajelor care decurg din prezentul titlu și din titlul IV [Circulația capitalurilor, plățile, transferurile și măsurile de salvgardare temporare] de la prezenta rubrică unui investitor sau unui furnizor de servicii al celeilalte părți sau unei întreprinderi vizate dacă partea respectivă adoptă sau menține măsuri legate de menținerea păcii și securității internaționale, inclusiv de protecția drepturilor omului, care:

               (a)interzic tranzacțiile cu investitorul, furnizorul de servicii sau întreprinderea vizată în cauză sau

               (b)ar fi încălcate sau eludate dacă avantajele care decurg din prezentul titlu și din titlul IV [Circulația capitalurilor, plățile, transferurile și măsurile de salvgardare temporare] de la prezenta rubrică ar fi acordate investitorului, furnizorului de servicii sau întreprinderii vizate în cauză, inclusiv atunci când măsurile interzic tranzacțiile cu o persoană fizică sau juridică care îl deține sau îl controlează pe oricare dintre aceștia.

               2.Pentru mai multă certitudine, alineatul (1) se aplică titlului IV [Circulația capitalului, plățile, transferurile și măsurile de salvgardare temporare] de la prezenta rubrică în măsura în care se referă la servicii sau investiții în legătură cu care o parte a refuzat să acorde avantajele care decurg din prezentul titlu.

               Articolul SERVIN.1.4: Revizuire

               1.În vederea introducerii unor posibile îmbunătățiri ale dispozițiilor prezentului titlu și în concordanță cu angajamentele pe care și le-au asumat în cadrul acordurilor internaționale, părțile își revizuiesc cadrul juridic referitor la comerțul cu servicii și investiții, inclusiv prezentul acord, în conformitate cu articolul FINPROV.3 [Revizuire].

               2.Părțile depun eforturi, atunci când este cazul, să revizuiască măsurile neconforme și rezervele stabilite în anexa SERVIN-1 [Măsuri existente], anexa SERVIN-2 [Măsuri ulterioare], anexa SERVIN-3 [Persoanele aflate în vizită de afaceri în scopul stabilirii, persoanele transferate în cadrul aceleiași companii și persoanele aflate în vizită de afaceri pe termen scurt] și anexa SERVIN-4 [Furnizori de servicii pe bază de contract și profesioniști independenți] și activitățile pentru persoanele aflate în vizită de afaceri pe termen scurt stabilite în anexa SERVIN-3 [Persoanele aflate în vizită de afaceri în scopul stabilirii, persoanele transferate în cadrul aceleiași companii și persoanele aflate în vizită de afaceri pe termen scurt], cu scopul de a conveni posibile îmbunătățiri în interesul lor reciproc.

               (3)
                     Prezentul articol nu se aplică în ceea ce privește serviciile financiare.

               Capitolul 2: Liberalizarea investițiilor

               Articolul SERVIN.2.1: Domeniu de aplicare

               Prezentul capitol se aplică măsurilor luate de o parte care au efecte asupra stabilirii unei întreprinderi în vederea desfășurării de activități economice și asupra exploatării unei astfel de întreprinderi de către:

               (a)investitori ai celeilalte părți;

               (b)întreprinderi vizate și

               (c)în sensul articolului SERVIN.2.6 [Cerințe de performanță], orice întreprindere de pe teritoriul părții care adoptă sau menține măsura respectivă.

               Articolul SERVIN.2.2: Accesul pe piață

               O parte nu adoptă și nu menține, în ceea ce privește stabilirea unei întreprinderi de către un investitor al celeilalte părți sau de către o întreprindere vizată sau exploatarea unei întreprinderi vizate, la nivelul întregului său teritoriu sau la nivelul unei subdiviziuni teritoriale, măsuri care:

               (a)impun limitări cu privire la:

               (i)
                     numărul de întreprinderi care pot desfășura o anumită activitate economică, sub formă de contingente numerice, monopoluri sau drepturi exclusive sau sub forma cerinței de efectuare a unui test privind necesitățile economice;

               (ii)
                     valoarea totală a tranzacțiilor sau a activelor sub formă de contingente numerice sau sub forma cerinței de efectuare a unui test privind necesitățile economice;

               (iii)
                     numărul total de operațiuni sau cantitatea totală a producției, exprimate în unități numerice determinate, sub formă de contingente numerice sau sub forma cerinței de efectuare a unui test privind necesitățile economice
                  10

                  11
               ;

               (iv)
                     participarea capitalului străin exprimat sub forma unei limite procentuale maxime a participației străine sau valoarea totală a investițiilor străine individuale sau cumulate sau

               (v)
                     numărul total de persoane fizice care pot fi angajate într-un anumit sector sau pe care le poate angaja o întreprindere și care sunt necesare pentru și direct legate de desfășurarea unei activități economice, sub formă de contingente numerice sau sub forma cerinței de efectuare a unui test privind necesitățile economice sau

               (b)restricționează sau impun anumite tipuri de entitate juridică sau de întreprindere comună prin care un investitor al celeilalte părți poate desfășura o activitate economică.

               Articolul SERVIN.2.3: Tratament național

               1.Fiecare parte acordă investitorilor celeilalte părți și întreprinderilor vizate un tratament nu mai puțin favorabil decât cel pe care îl acordă, în situații similare, propriilor investitori și întreprinderilor acestora, în ceea ce privește stabilirea și exploatarea acestora pe teritoriul său.

               2.Tratamentul acordat de o parte în temeiul alineatului (1) înseamnă:

               (a)în ceea ce privește o administrație de nivel regional sau local din Regatul Unit, un tratament nu mai puțin favorabil decât tratamentul cel mai favorabil acordat, în situații similare, de către nivelul respectiv al administrației pentru investitorii Regatului Unit și pentru întreprinderile acestora pe teritoriul său și

               (b)în ceea ce privește o administrație a unui stat membru sau dintr-un stat membru, un tratament nu mai puțin favorabil decât tratamentul cel mai favorabil acordat, în situații similare, de către administrația respectivă pentru investitorii statului membru respectiv și pentru întreprinderile acestora pe teritoriul său.

               Articolul SERVIN.2.4: Clauza națiunii celei mai favorizate

               1.Fiecare parte acordă investitorilor celeilalte părți și întreprinderilor vizate un tratament nu mai puțin favorabil decât cel pe care îl acordă, în situații similare, investitorilor unei țări terțe și întreprinderilor acestora, în ceea ce privește stabilirea pe teritoriul său.

               2.Fiecare parte acordă investitorilor celeilalte părți și întreprinderilor vizate un tratament nu mai puțin favorabil decât cel pe care îl acordă, în situații similare, investitorilor unei țări terțe și întreprinderilor acestora, în ceea ce privește exploatarea pe teritoriul său.

               3.Alineatele (1) și (2) se interpretează ca impunând unei părți să acorde investitorilor celeilalte părți sau întreprinderilor vizate avantajul unui tratament care decurge:

               (a)dintr-un acord internațional pentru evitarea dublei impuneri sau dintr-un alt acord sau aranjament internațional care se referă în întregime sau în principal la fiscalitate sau

               (b)din măsuri care prevăd recunoașterea, inclusiv recunoașterea standardelor sau a criteriilor pentru acordarea de autorizații, licențe sau certificate unei persoane fizice sau unei întreprinderi în vederea desfășurării unei activități economice sau din recunoașterea măsurilor prudențiale menționate la alineatul (3) din anexa privind serviciile financiare la acordul GATS.

               4.Pentru mai multă certitudine, „tratamentul” menționat la alineatele (1) și (2) nu include procedurile de soluționare a litigiilor dintre investitori și stat prevăzute în alte acorduri internaționale.

               5.Pentru mai multă certitudine, existența unor dispoziții de fond în alte acorduri internaționale încheiate de una dintre părți cu o țară terță sau simpla transpunere formală a dispozițiilor respective în dreptul intern, în măsura în care acest lucru este necesar pentru încorporarea acestora în ordinea juridică internă, nu constituie în sine „tratamentul” menționat la alineatele (1) și (2). Măsurile luate de o parte în temeiul dispozițiilor respective pot constitui un astfel de tratament și, prin urmare, pot conduce la o încălcare a prezentului articol.

               Articolul SERVIN.2.5: Membrii echipei de conducere și consiliile de administrație

               Părțile nu impun unei întreprinderi vizate să numească persoane fizice de o anumită cetățenie în calitate de cadre de conducere, directori sau membri ai consiliilor de administrație.

               Articolul SERVIN.2.6: Cerințele de performanță

               1.În legătură cu stabilirea sau exploatarea oricărei întreprinderi pe teritoriul lor, părțile nu impun și nu aplică nicio cerință și nu cer executarea niciunui angajament:

               (a)de a exporta un anumit nivel sau procent de bunuri sau servicii;

               (b)de a atinge un anumit nivel sau procent de conținut intern;

               (c)de a achiziționa, a utiliza sau a acorda o preferință pentru bunurile produse sau serviciile furnizate pe teritoriul lor sau de a achiziționa bunuri sau servicii de la persoane fizice sau juridice sau de la alte entități de pe teritoriul lor;

               (d)de a corela în orice fel volumul sau valoarea importurilor cu volumul sau valoarea exporturilor sau cu valoarea fluxurilor de intrări de valută străină asociate cu întreprinderea respectivă;

               (e)de a restricționa vânzările pe teritoriul lor a bunurilor produse sau a serviciilor furnizate de întreprindere, prin corelarea în orice mod a vânzărilor respective cu volumul sau cu valoarea exporturilor sau a fluxurilor intrărilor de valută străină ale întreprinderii;

               (f)de a transfera unei persoane fizice sau juridice sau oricărei alte entități de pe teritoriul lor o tehnologie, un proces de producție sau alte cunoștințe care constituie obiectul unui drept de proprietate
                  12
               ;

               (g)de a furniza exclusiv de pe teritoriul lor un bun produs sau un serviciu furnizat de întreprindere pe o anumită piață regională sau pe piața mondială;

               (h)de a stabili pe teritoriul lor sediul pentru o anumită regiune a lumii mai vastă decât teritoriul lor sau pentru piața mondială;

               (i)de a angaja un anumit număr sau procent de persoane fizice ale părților respective;

               (j)de a atinge un anumit nivel sau o anumită valoare a cercetării și dezvoltării pe teritoriul lor;

               (k)de a restricționa exportul sau vânzarea în vederea exportului sau

               (l)în ceea ce privește contractele de licență existente în momentul în care este impusă sau aplicată cerința sau este cerută executarea angajamentului ori în ceea ce privește eventualele contracte de licență viitoare încheiate în mod liber între întreprindere și o persoană fizică sau juridică sau orice altă entitate de pe teritoriul lor, dacă cerința este impusă sau aplicată ori dacă executarea angajamentului este cerută într-un mod care interferează direct cu contractul de licență respectiv prin exercitarea autorității guvernamentale extrajudiciare a unei părți, de a adopta:

               (i)
                     o rată sau un cuantum al redevenței sub un anumit nivel sau

               (ii)
                     o anumită durată a unui contract de licență.

               Prezenta literă nu se aplică atunci când contractul de licență se încheie între întreprindere și partea respectivă. În sensul prezentei litere, un „contract de licență” înseamnă orice contract privind acordarea de licențe pentru o tehnologie, un proces de producție sau alte cunoștințe care constituie obiectul unui drept de proprietate.

               2.Părțile nu condiționează primirea sau primirea în continuare a unui avantaj, în legătură cu stabilirea sau exploatarea unei întreprinderi pe teritoriul lor, de respectarea niciuneia dintre următoarele cerințe:

               (a)de a atinge un anumit nivel sau procent de conținut intern;

               (b)de a achiziționa, a utiliza sau a acorda o preferință pentru bunurile produse sau serviciile furnizate pe teritoriul lor sau de a achiziționa bunuri sau servicii de la persoane fizice sau juridice sau de la alte entități de pe teritoriul lor;

               (c)de a corela în orice fel volumul sau valoarea importurilor cu volumul sau valoarea exporturilor sau cu valoarea fluxurilor de intrări de valută străină asociate cu întreprinderea respectivă;

               (d)de a restricționa vânzările pe teritoriul lor a bunurilor produse sau a serviciilor furnizate de întreprinderea respectivă, prin corelarea în orice mod a vânzărilor respective cu volumul sau cu valoarea exporturilor sau a fluxurilor intrărilor de valută străină ale întreprinderii sau

               (e)de a restricționa exportul sau vânzarea în vederea exportului.

               3.Alineatul (2) nu se interpretează ca împiedicând o parte să condiționeze primirea sau primirea în continuare a unui avantaj, în legătură cu stabilirea sau exploatarea unei întreprinderi pe teritoriul său, de respectarea unei cerințe de a amplasa producția, de a furniza un serviciu, de a forma sau de a angaja lucrători, de a construi sau de a extinde anumite instalații sau de a desfășura activități de cercetare și dezvoltare pe teritoriul lor.

               4.Alineatul (1) literele (f) și (l) nu se aplică atunci când:

               (a)cerința este impusă sau aplicată ori angajamentul este executat de către o instanță judecătorească, un tribunal administrativ sau o autoritate de concurență, în temeiul legislației concurenței a unei părți, pentru a împiedica sau a remedia o restricționare sau o denaturare a concurenței sau

               (b)o parte autorizează utilizarea unui drept de proprietate intelectuală în conformitate cu articolul 31 sau 31a din Acordul TRIPS ori adoptă sau menține măsuri care impun divulgarea unor date sau informații proprietare care intră sub incidența articolului 39 alineatul (3) din Acordul TRIPS și sunt conforme cu acesta.

               5.Alineatul (1) literele (a)-(c) și alineatul 2 literele (a) și (b) nu se aplică cerințelor pe care trebuie să le îndeplinească bunurile sau serviciile pentru a putea fi incluse în programe de promovare a exportului și de ajutor extern.

               (6)
                     Pentru mai multă certitudine, prezentul articol nu împiedică executarea de către autoritățile competente ale unei părți a oricărui angajament asumat între alte persoane decât o parte, care nu a fost impus sau solicitat în mod direct sau indirect de partea respectivă.

               (7)
                     Pentru mai multă certitudine, alineatul (2) literele (a) și (b) nu se aplică cerințelor impuse de o parte importatoare cu privire la conținutul pe care trebuie să îl aibă bunurile pentru a beneficia de tarife preferențiale sau de contingente preferențiale.

               (8)
                     Alineatul (1) litera (l) nu se aplică în cazul în care cerința este impusă sau aplicată ori executarea angajamentului este cerută de către o instanță, cu titlu de remunerație echitabilă, în temeiul legislației privind drepturile de autor a părții.

               (9)
                     O parte nu impune și nu aplică nicio măsură incompatibilă cu obligațiile care îi revin în temeiul Acordului privind măsurile investiționale legate de comerț (TRIMs), chiar dacă o astfel de măsură a fost inclusă de partea respectivă în ANEXA SERVIN-1 [Măsuri existente] sau în ANEXA SERVIN-2 [Măsuri ulterioare].

               (10)
                     Pentru mai multă certitudine, prezentul articol nu se interpretează ca impunând unei părți să permită furnizarea transfrontalieră a unui anumit serviciu atunci când partea respectivă adoptă sau menține, în legătură cu furnizarea serviciului în chestiune, restricții sau interdicții care sunt compatibile cu rezervele, condițiile sau calificările specificate cu privire la un sector, un subsector sau o activitate dintre cele enumerate în ANEXA SERVIN-1 [Măsuri existente] sau în ANEXA SERVIN-2 [Măsuri ulterioare].

               (11)
                     O condiție care prevede primirea sau primirea în continuare a unui avantaj menționat la alineatul (2) nu constituie o cerință sau un angajament în sensul alineatului (1).

               Articolul SERVIN.2.7: Măsuri neconforme și excepții

               1.Articolele SERVIN.2.2 [Acces pe piață], SERVIN.2.3 [Tratament național], SERVIN.2.4 [Clauza națiunii celei mai favorizate], SERVIN.2.5 [Membrii echipei de conducere și consiliile de administrație] și SERVIN.2.6 [Cerințe de performanță] nu se aplică în cazul:

               (a)unei măsuri neconforme existente luate de o parte la nivelul:

               (i)
                     pentru Uniune:

               (A)
                     Uniunii, astfel cum se prevede în lista Uniunii din anexa SERVIN.1 [Măsuri existente];

               (B)
                     administrației centrale a unui stat membru, astfel cum se prevede în lista Uniunii din anexa SERVIN.1 [Măsuri existente];

               (C)
                     administrației regionale a unui stat membru, astfel cum se prevede în lista Uniunii din anexa SERVIN.1 [Măsuri existente]; sau

               (D)
                     unei administrații locale diferite de cea menționată la punctul (C) și

               (ii)
                     pentru Regatul Unit:

               (A)
                     administrației centrale, astfel cum se prevede în lista Regatului Unit din anexa SERVIN.1 [Măsuri existente];

               (B)
                     unei [administrației regionale], astfel cum se prevede în lista Regatului Unit din anexa SERVIN.1 [Măsuri existente];

               sau

               (C)
                     unei administrații locale;

               (b)continuării sau reînnoirii imediate a unei măsuri neconforme menționate la litera (a); sau

               (c)unei modificări aduse oricăreia dintre măsurile neconforme menționate la literele (a) și (b) de la prezentul alineat, cu condiția ca aceasta să nu reducă nivelul prezentat de respectiva măsură imediat înainte de modificare în ceea ce privește conformitatea sa cu articolul SERVIN.2.2 [Acces pe piață], articolul SERVIN.2.3 [Tratament național] și articolele SERVIN.2.4 [Clauza națiunii celei mai favorizate], SERVIN.2.5 [Membrii echipei de conducere și consiliile de administrație] și SERVIN.2.6 [Cerințe de performanță].

               2.Articolele SERVIN.2.2 [Acces pe piață], SERVIN.2.3 [Tratament național], SERVIN.2.4 [Clauza națiunii celei mai favorizate], SERVIN.2.5 [Membrii echipei de conducere și consiliile de administrație] și SERVIN.2.6 [Cerințe de performanță] nu se aplică unei măsuri luate de o parte care este compatibilă cu rezervele, condițiile sau calificările specificate cu privire la un sector, un subsector sau o activitate dintre cele enumerate în anexa SERVIN.2 [Măsurile ulterioare].

               3.Articolele SERVIN.2.3 [Tratament național] și SERVIN.2.4 [Clauza națiunii celei mai favorizate] nu se aplică unei măsuri care constituie o excepție sau o derogare de la articolele 3 și 4 din Acordul TRIPS, astfel cum se prevede expres la articolele 3 și 5 din respectivul acord.

               4.Pentru mai multă certitudine, articolele SERVIN.2.3 [Tratament național] și SERVIN.2.4 [Clauza națiunii celei mai favorizate] nu se interpretează ca împiedicând una dintre părți să impună cerințe privind informațiile, inclusiv în scopuri statistice, în legătură cu stabilirea sau cu exploatarea de către investitori ai celeilalte părți sau de întreprinderi vizate, cu condiția ca acest lucru să nu reprezinte o modalitate de eludare a obligațiilor care îi revin părții respective în temeiul articolelor menționate.

               Capitolul 3: Comerțul transfrontalier cu servicii

               Articolul SERVIN.3.1: Domeniu de aplicare

               Prezentul capitol se aplică măsurilor luate de o parte care au efecte asupra comerțului transfrontalier cu servicii desfășurat de furnizorii de servicii ai celeilalte părți.

               Articolul SERVIN.3.2: Accesul pe piață

               O parte nu adoptă și nu menține, la nivelul întregului său teritoriu sau la nivelul unei subdiviziuni teritoriale, măsuri care:

               (a)impun limitări cu privire la:

               (i)
                     numărul de furnizori de servicii care pot furniza un anumit serviciu, sub formă de contingente numerice, monopoluri, furnizori exclusivi de servicii sau sub forma cerinței de efectuare a unui test privind necesitățile economice;

               (ii)
                     valoarea totală a tranzacțiilor cu servicii sau a activelor sub formă de contingente numerice sau sub forma cerinței de efectuare a unui test privind necesitățile economice sau

               (iii)
                     numărul total de operațiuni de servicii sau cantitatea totală de servicii furnizate exprimată în unități numerice determinate sub formă de contingente sau sub forma cerinței de efectuare a unui test privind necesitățile economice
                  13
                sau

               (b)
                     restricționează sau impun anumite tipuri de entitate juridică sau de întreprindere comună prin care un furnizor de servicii poate furniza un serviciu.

               Articolul SERVIN.3.3: Prezență locală

               O parte nu impune unui furnizor de servicii al celeilalte părți să stabilească sau să mențină o întreprindere sau să fie rezident pe teritoriul său ca o condiție pentru furnizarea transfrontalieră a serviciilor.

               Articolul SERVIN.3.4: Tratament național

               1.Fiecare parte acordă serviciilor și furnizorilor de servicii ai celeilalte părți un tratament nu mai puțin favorabil decât cel pe care îl acordă, în situații similare, propriilor servicii și propriilor furnizori de servicii.

               2.O parte poate să îndeplinească cerința de la alineatul (1) acordând serviciilor și furnizorilor de servicii ai celeilalte părți un tratament identic din punct de vedere formal cu cel acordat propriilor servicii și furnizori de servicii sau diferit din punct de vedere formal de tratamentul acordat propriilor servicii și furnizori de servicii.

               3.Se consideră că un tratament identic din punct de vedere formal sau diferit din punct de vedere formal este mai puțin favorabil atunci când modifică condițiile de concurență în favoarea serviciilor sau a furnizorilor de servicii ai părții respective în comparație cu serviciile sau furnizorii de servicii ai celeilalte părți.

               4.Nicio dispoziție a prezentului articol nu se interpretează ca impunând unei părți să compenseze dezavantajele concurențiale inerente care decurg din caracterul străin al serviciilor relevante sau al furnizorilor de servicii relevanți.

               Articolul SERVIN.3.5: Clauza națiunii celei mai favorizate

               1.Fiecare parte acordă serviciilor și furnizorilor de servicii ai celeilalte părți un tratament nu mai puțin favorabil decât cel pe care îl acordă, în situații similare, serviciilor și furnizorilor de servicii dintro țară terță.

               2.Alineatul (1) nu se interpretează ca obligând o parte să acorde serviciilor și furnizorilor de servicii ai celeilalte părți avantajul unui tratament care decurge:

               (a)dintr-un acord internațional pentru evitarea dublei impuneri sau dintr-un alt acord sau aranjament internațional care se referă în întregime sau în principal la fiscalitate sau

               (b)din măsuri care prevăd recunoașterea, inclusiv a standardelor sau a criteriilor pentru acordarea de autorizații, licențe sau certificate unei persoane fizice sau unei întreprinderi în vederea desfășurării unei activități economice sau din măsurile prudențiale menționate la alineatul (3) din anexa privind serviciile financiare la acordul GATS.

               3.Pentru mai multă certitudine, existența unor dispoziții de fond în alte acorduri internaționale încheiate de una dintre părți cu o țară terță sau simpla transpunere formală a dispozițiilor respective în dreptul intern, în măsura în care acest lucru este necesar pentru încorporarea acestora în ordinea juridică internă, nu constituie în sine „tratamentul” menționat la alineatul (1). Măsurile luate de o parte în temeiul dispozițiilor respective pot constitui un astfel de tratament și, prin urmare, pot conduce la o încălcare a prezentului articol.

               Articolul SERVIN.3.6: Măsuri neconforme

               1.Articolele SERVIN.3.2 [Acces pe piață], SERVIN.3.3 [Prezență locală], SERVIN.3.4 [Tratament național] și SERVIN.3.5 [Clauza națiunii celei mai favorizate] nu se aplică în cazul:

               (a)unei măsuri neconforme existente luate de o parte la nivelul:

               (i)
                     pentru Uniune:

               (A)
                     Uniunii, astfel cum se prevede în lista Uniunii din anexa SERVIN-1 [Măsuri existente];

               (B)
                     administrației centrale a unui stat membru, astfel cum se prevede în lista Uniunii din anexa SERVIN-1 [Măsuri existente];

               (C)
                     administrației regionale a unui stat membru, astfel cum se prevede în lista Uniunii din anexa SERVIN-1 [Măsuri existente]; sau

               (D)
                     unei administrații locale diferite de cea menționată la punctul (C) și

               (ii)
                     pentru Regatul Unit:

               (A)
                     administrației centrale, astfel cum se prevede în lista Regatului Unit din anexa SERVIN-1 [Măsuri existente];

               (B)
                     unei administrației regionale, astfel cum se prevede în lista Regatului Unit din anexa SERVIN-1 [Măsuri existente]; sau

               (C)
                     unei administrații locale;

               (b)continuării sau reînnoirii imediate a unei măsuri neconforme menționate la litera (a) sau

               (c)unei modificări aduse oricăreia dintre măsurile neconforme menționate la literele (a) și (b) de la prezentul alineat, în măsura în care aceasta nu reduce nivelul prezentat de respectiva măsură imediat înainte de modificare în ceea ce privește conformitatea sa cu articolele SERVIN.3.2 [Acces pe piață], SERVIN.3.3 [Prezență locală] și SERVIN.3.4 [Tratament național] și SERVIN.3.5 [Clauza națiunii celei mai favorizate].

               2.Articolele SERVIN.3.2 [Acces pe piață], SERVIN.3.3 [Prezență locală] și SERVIN.3.4 [Tratament național] și SERVIN.3.5 [Clauza națiunii celei mai favorizate] nu se aplică măsurilor luate de o parte care sunt compatibile cu rezervele, condițiile sau calificările specificate cu privire la un sector, un subsector sau o activitate dintre cele enumerate în anexa SERVIN-2 [Rezerve în ceea ce privește măsurile viitoare].

               Capitolul 4: Intrarea și șederea temporară a persoanelor fizice în scopuri profesionale

               Articolul SERVIN.4.1: Domeniu de aplicare și definiții

               1.Prezentul capitol se aplică măsurilor luate de o parte care au efecte asupra desfășurării activităților economice prin intrarea și șederea temporară pe teritoriul părții respective a unor persoane fizice ale celeilalte părți, care sunt persoane aflate în vizită de afaceri în vederea stabilirii, furnizori de servicii pe bază de contract, profesioniști independenți, persoane transferate în cadrul aceleiași companii și persoane aflate în vizită de afaceri pe termen scurt.

               2.În măsura în care în prezentul capitol nu sunt asumate angajamente, toate cerințele prevăzute în legislația unei părți cu privire la intrarea și șederea temporară a persoanelor fizice continuă să se aplice, inclusiv actele cu putere de lege și normele administrative privind perioada de ședere.

               3.În pofida dispozițiilor prezentului capitol, toate cerințele prevăzute în legislația unei părți privind munca și măsurile de securitate socială continuă să se aplice, inclusiv actele cu putere de lege și normele administrative privind salariile minime și acordurile salariale colective.

               4.Angajamentele privind intrarea și șederea temporară a persoanelor fizice în scopuri profesionale nu se aplică în cazurile în care intenția sau efectul intrării și al șederii temporare este de a perturba sau de a influența în alt mod rezultatul oricărui litigiu sau al oricărei negocieri în materie de muncă sau de gestionare sau angajarea oricărei persoane fizice care este implicată în acel litigiu.

               5.În sensul prezentului capitol:

               (a)„persoane aflate în vizită de afaceri în scopul stabilirii” înseamnă persoane fizice care lucrează într-o poziție de conducere în cadrul unei persoane juridice a unei părți și care:

               (i)
                     au sarcina de a înființa o întreprindere a persoanei juridice respective pe teritoriul celeilalte părți;

               (ii)
                     nu oferă și nu furnizează servicii și nici nu se implică în altă activitate economică decât cea care este necesară în scopul stabilirii întreprinderii și

               (iii)
                     nu primesc remunerație de la o sursă situată pe teritoriul celeilalte părți;

               (b)„furnizori de servicii pe bază de contract” înseamnă persoane fizice angajate de o persoană juridică a unei părți (în alt mod decât printr-o agenție de servicii de plasare și furnizare de personal) care nu sunt stabilite pe teritoriul celeilalte părți și care au încheiat un contract de bună-credință, al cărui termen nu depășește 12 luni, în vederea furnizării de servicii pentru un consumator final din cealaltă parte, contract care necesită prezența temporară a unor angajați care:

               (i)
                     au oferit același tip de servicii în calitate de angajați ai persoanei juridice timp de cel puțin un an imediat înainte de data la care au solicitat intrarea și șederea temporară;

               (ii)
                     dețin, la data respectivă, o experiență profesională de cel puțin trei ani, dobândită după atingerea vârstei majoratului, în sectorul de activitate care face obiectul contractului, o diplomă universitară sau o calificare care atestă cunoștințe de un nivel echivalent și calificările profesionale prevăzute de lege pentru exercitarea activității respective pe teritoriul celeilalte părți
                  14
                și

               (iii)
                     nu primesc remunerație de la o sursă situată pe teritoriul celeilalte părți;

               (c)„profesioniști independenți” înseamnă persoane fizice implicate în furnizarea unui serviciu și stabilite ca persoane care desfășoară activități independente pe teritoriul unei părți și care:

               (i)
                     nu s-au stabilit pe teritoriul celeilalte părți;

               (ii)
                     au încheiat un contract de bună-credință (în alt mod decât printr-o agenție de servicii de plasare și furnizare de personal), al cărui termen nu depășește 12 luni, în vederea furnizării de servicii pentru un consumator final din cealaltă parte, contract care necesită prezența temporară a acestora și

               (iii)
                     dețin, la data la care solicită intrarea și șederea temporară, o experiență profesională de cel puțin șase ani în activitatea relevantă, o diplomă universitară sau o calificare care atestă cunoștințe de un nivel echivalent și calificările profesionale prevăzute de lege pentru exercitarea activității respective pe teritoriul celeilalte părți
                  15

               (d)„persoane transferate în cadrul aceleiași companii” înseamnă persoane fizice care:

               (i)
                     au fost angajate de o persoană juridică a unei părți sau au deținut calitatea de asociați în aceasta pe o durată, calculată imediat înainte de data transferului în cadrul aceleiași companii, de cel puțin un an în cazul directorilor și al specialiștilor și de cel puțin șase luni în cazul angajaților stagiari;

               (ii)
                     la data cererii au reședința în afara teritoriului celeilalte părți;

               (iii)
                     sunt transferate temporar la o întreprindere a persoanei juridice de pe teritoriul celeilalte părți care face parte din același grup ca și persoana juridică de origine, care poate fi o reprezentanță, o filială, o sucursală sau societatea-mamă a acesteia
                  16
                și

               (iv)
                     aparțin uneia dintre următoarele categorii:

               (A)
                     directori
                  17
               :

               (B)
                     specialiști sau

               (C)
                     angajați stagiari:

               (e)„director” înseamnă o persoană fizică ce lucrează într-o funcție de conducere, care conduce în primul rând gestionarea întreprinderii de pe teritoriul celeilalte părți, beneficiind de supraveghere generală sau de îndrumare în principal din partea consiliului de administrație sau a acționarilor întreprinderii ori a echivalentului acestora, și ale cărei atribuții includ:

               (i)
                     conducerea întreprinderii sau a unui departament sau a unei subdiviziuni a acesteia;

               (ii)
                     supravegherea și controlul activității desfășurate de alți membri ai personalului care exercită funcții de supraveghere, de specialitate sau de management și

               (iii)
                     deținerea autorității de a recomanda angajarea, concedierea sau alte acțiuni în domeniul resurselor umane;

               (f)„specialist” înseamnă o persoană fizică care deține cunoștințe specializate, esențiale pentru domeniile de activitate, tehnicile sau gestionarea întreprinderii, care urmează să fie evaluată nu doar pe baza cunoștințelor specifice întreprinderii, ci și verificându-se dacă persoana respectivă are un nivel înalt de calificare, inclusiv experiență profesională adecvată pentru un anumit tip de muncă sau activitate care necesită cunoștințe tehnice specifice, inclusiv o eventuală apartenență la o profesie acreditată; și

               (g)„angajat stagiar” înseamnă o persoană fizică ce deține o diplomă universitară și care este transferată temporar în scopul dezvoltării carierei sau pentru a beneficia de formare profesională în ceea ce privește tehnicile sau metodele de afaceri și care este plătită pe perioada transferului
                  18
               .

               6.Contractul de servicii menționat la alineatul (5) literele (b) și (c) trebuie să respecte cerințele legislației părții pe teritoriul căreia se execută contractul.

               Articolul SERVIN.4.2: Persoane transferate în cadrul aceleiași companii și persoane aflate în vizită de afaceri în scopul stabilirii

               1.Sub rezerva condițiilor și a calificărilor relevante specificate în ANEXA SERVIN-3 [Persoanele aflate în vizită de afaceri în scopul stabilirii, persoanele transferate în cadrul aceleiași companii și persoanele aflate în vizită de afaceri pe termen scurt]:

               (a)fiecare parte permite:

               (i)
                     intrarea și șederea temporară a persoanelor transferate în cadrul aceleiași companii

               (ii)
                     intrarea și șederea temporară a persoanelor aflate în vizită de afaceri în scopul stabilirii fără cerința deținerii unui permis de muncă și fără alte proceduri de aprobare prealabilă cu intenție similară și

               (iii)
                     angajarea pe teritoriul său a persoanelor transferate în cadrul aceleiași companii ale celeilalte părți;

               (b)o parte nu menține și nu adoptă limitări sub forma contingentelor numerice sau a cerinței de efectuare a unui test privind necesitățile economice cu privire la numărul total de persoane fizice dintr-un anumit sector cărora li se permite intrarea în calitate de persoane aflate în vizită de afaceri în scopul stabilirii sau pe care un investitor al celeilalte părți le poate angaja ca persoane transferate în cadrul aceleiași companii, nici pentru o subdiviziune teritorială, nici pentru întregul său teritoriu și

               (c)fiecare parte acordă persoanelor transferate în cadrul aceleiași companii și persoanelor aflate în vizită de afaceri în scopul stabilirii ale celeilalte părți, pe perioada șederii temporare a acestora pe teritoriul său, un tratament nu mai puțin favorabil decât cel acordat, în situații similare, propriilor persoane fizice.

               2.Durata permisă a șederii este de până la trei ani pentru directori și specialiști, de până la un an pentru angajații stagiari și de până la 90 de zile pe parcursul unei perioade de șase luni pentru persoanele aflate în vizită de afaceri în scopul stabilirii.

               Articolul SERVIN.4.3: Persoane aflate în vizită de afaceri pe termen scurt

               1.Sub rezerva condițiilor și a calificărilor relevante specificate în ANEXA SERVIN-3 [ Persoanele aflate în vizită de afaceri în scopul stabilirii, persoanele transferate în cadrul aceleiași companii și persoanele aflate în vizită de afaceri pe termen scurt], fiecare parte permite intrarea și șederea temporară a persoanelor aflate în vizită de afaceri pe termen scurt ale celeilalte părți în scopul derulării activităților enumerate în ANEXA SERVIN-3 [ Persoanele aflate în vizită de afaceri în scopul stabilirii, persoanele transferate în cadrul aceleiași companii și persoanele aflate în vizită de afaceri pe termen scurt], cu condiția ca:

               (a)persoanele aflate în vizită de afaceri pe termen scurt să nu fie implicate în vânzarea de bunuri proprii sau în furnizarea de servicii către publicul larg;

               (b)persoanele aflate în vizită de afaceri pe termen scurt să nu primească, în nume propriu, o remunerație de pe teritoriul părții în care se află temporar și

               (c)persoanele aflate în vizită de afaceri pe termen scurt să nu fie implicate în furnizarea unui serviciu în cadrul unui contract încheiat între o persoană juridică care nu este stabilită pe teritoriul părții în care se află temporar și un consumator de pe teritoriul respectiv, cu excepția celor prevăzute în ANEXA SERVIN-3 [ Persoanele aflate în vizită de afaceri în scopul stabilirii, persoanele transferate în cadrul aceleiași companii și persoanele aflate în vizită de afaceri pe termen scurt].

               2.În absența unor dispoziții contrare în ANEXA SERVIN-3 [Persoanele aflate în vizită de afaceri în scopul stabilirii, persoanele transferate în cadrul aceleiași companii și persoanele aflate în vizită de afaceri pe termen scurt], o parte permite intrarea persoanelor aflate în vizită de afaceri pe termen scurt fără cerința deținerii unui permis de muncă, fără efectuarea unui test privind necesitățile economice și fără alte proceduri de aprobare prealabilă cu intenție similară.

               3.Dacă persoanele aflate în vizită de afaceri pe termen scurt ale unei părți sunt implicate în furnizarea unui serviciu către un consumator pe teritoriul părții în care se află temporar în conformitate cu ANEXA SERVIN-3 [Persoanele aflate în vizită de afaceri în scopul stabilirii, persoanele transferate în cadrul aceleiași companii și persoanele aflate în vizită de afaceri pe termen scurt], partea respectivă le acordă, în ceea ce privește furnizarea serviciului respectiv, un tratament nu mai puțin favorabil decât cel pe care îl acordă, în situații similare, propriilor furnizori de servicii.

               4.Durata permisă a șederii este de până la 90 de zile pe parcursul unei perioade de șase luni.

               Articolul SERVIN.4.4: Furnizori de servicii pe bază de contract și profesioniști independenți

               1.În sectoarele, subsectoarele și activitățile specificate în ANEXA SERVIN-4 [Furnizori de servicii pe bază de contract și profesioniști independenți] și sub rezerva condițiilor și a calificărilor relevante specificate în aceasta:

               (a)o parte permite intrarea și șederea temporară pe teritoriul său a furnizorilor de servicii pe bază de contract și a profesioniștilor independenți;

               (b)o parte nu adoptă și nu menține limitări cu privire la numărul total de furnizori de servicii pe bază de contract și de profesioniști independenți ai celeilalte părți cărora li se permite intrarea și șederea temporară, sub formă de contingente numerice sau sub forma cerinței de efectuare a unui test privind necesitățile economice și

               (c)fiecare parte acordă furnizorilor de servicii pe bază de contract și profesioniștilor independenți ai celeilalte părți, în ceea ce privește furnizarea serviciilor acestora pe teritoriul său, un tratament nu mai puțin favorabil decât cel pe care îl acordă, în situații similare, propriilor furnizori de servicii.

               2.Accesul acordat în temeiul prezentului articol se referă numai la serviciul care face obiectul contractului și nu poate conferi dreptul de a utiliza gradul profesional al părții pe teritoriul căreia este furnizat serviciul.

               3.Numărul de persoane vizate de contractul de servicii nu poate fi mai mare decât numărul necesar pentru executarea contractului, în conformitate cu legislația părții pe teritoriul căreia este furnizat serviciul.

               4.Durata permisă a șederii este o perioadă cumulată de 12 luni sau durata contractului, oricare dintre aceste perioade este mai scurtă.

               Articolul SERVIN.4.5: Măsuri neconforme

               În limitele în care măsura relevantă are efecte asupra șederii temporare a persoanelor fizice în scopuri profesionale, articolul SERVIN.4.2 [Persoane transferate în cadrul aceleiași companii și persoane aflate în vizită de afaceri în scopul stabilirii] alineatul (1) literele (b) și (c), articolul SERVIN.4.3 [Persoane aflate în vizită de afaceri pe termen scurt] alineatul (3) și articolul SERVIN.4.4 [Furnizori de servicii pe bază de contract și profesioniști independenți] alineatul (1) literele (b) și (c) nu se aplică:

               (a)unei măsuri neconforme existente luate de o parte la nivelul:

               (i)
                     pentru Uniune:

               (A)
                     Uniunii, astfel cum se prevede în lista Uniunii din anexa SERVIN-1 [Măsuri existente];

               (B)
                     administrației centrale a unui stat membru, astfel cum se prevede în lista Uniunii din anexa SERVIN-1 [Măsuri existente];

               (C)
                     administrației regionale a unui stat membru, astfel cum se prevede în lista Uniunii din anexa SERVIN-1 [Măsuri existente]; sau

               (D)
                     unei administrații locale diferite de cea menționată la punctul (C) și

               (ii)
                     pentru Regatul Unit:

               (A)
                     administrației centrale, astfel cum se prevede în lista Regatului Unit din anexa SERVIN-1 [Măsuri existente];

               (B)
                     unei [subdiviziuni regionale], astfel cum se prevede în lista Regatului Unit din anexa SERVIN-1 [Măsuri existente]; sau

               (C)
                     unei administrații locale;

               (b)continuării sau reînnoirii imediate a unei măsuri neconforme menționate la litera (a)

               (c)unei modificări aduse oricăreia dintre măsurile neconforme menționate la literele (a) și (b) de la prezentul articol, cu condiția ca aceasta să nu reducă nivelul prezentat de respectiva măsură, imediat înainte de modificare, în ceea ce privește conformitatea sa cu articolul SERVIN.4.2 [Persoane transferate în cadrul aceleiași companii și persoane aflate în vizită de afaceri în scopul stabilirii] alineatul (1) literele (b) și (c), cu articolul SERVIN.4.3 [Persoane aflate în vizită de afaceri pe termen scurt] alineatul (3) și cu articolul SERVIN.4.4 [Furnizori de servicii pe bază de contract și profesioniști independenți] alineatul (1) literele (b) și (c) sau

               (d)unei măsuri luate de o parte care este compatibilă cu o condiție sau calificare prevăzută în ANEXA SERVIN-2 [Măsuri ulterioare].

               Articolul SERVIN.4.6: Transparență

               1.Fiecare parte pune la dispoziția publicului informații despre măsurile relevante referitoare la intrarea și șederea temporară a persoanelor fizice ale celeilalte părți, menționate la articolul SERVIN.4.1 [Domeniu de aplicare și definiții] alineatul (1).

               2.Informațiile menționate la alineatul (1) includ, în măsura în care este posibil, următoarele informații referitoare la intrarea și șederea temporară a persoanelor fizice:

               (a)categoriile de vize, permise sau orice tip similar de autorizație privind intrarea și șederea temporară;

               (b)documentația necesară și condițiile care trebuie îndeplinite;

               (c)metoda de depunere a cererii și opțiuni pentru locul de depunere a acesteia, precum oficiile consulare sau online;

               (d)taxele și un calendar orientativ pentru procesarea cererilor;

               (e)durata maximă de ședere pentru fiecare tip de autorizație descrisă la litera (a);

               (f)condițiile pentru orice prelungire sau reînnoire posibilă;

               (g)regulile referitoare la însoțitori aflați în întreținere;

               (h)căile de atac sau de reexaminare disponibile și

               (i)legislația cu aplicabilitate generală referitoare la intrarea și șederea temporară a persoanelor fizice în scopuri profesionale.

               3.În ceea ce privește informațiile menționate la alineatele (1) și (2), fiecare parte depune eforturi pentru a informa prompt cealaltă parte cu privire la introducerea oricăror noi cerințe și proceduri sau la modificările cerințelor și procedurilor care au efecte asupra eficacității cererilor de acordare a intrării, a șederii temporare și, atunci când este cazul, a permisiunii de a lucra pe teritoriul părții respective.

               Capitolul 5: Cadrul de reglementare

               Secțiunea 1: Reglementarea internă

               Articolul SERVIN.5.1: Domeniu de aplicare și definiții

               1.Prezenta secțiune se aplică măsurilor adoptate de părți cu privire la cerințele și procedurile în materie de acordare a licențelor, la cerințele și procedurile în materie de calificare, la formalitățile și la standardele tehnice care vizează:

               (a)comerțul transfrontalier cu servicii;

               (b) stabilirea sau funcționarea sau

               (c)furnizarea unui serviciu prin prezența unei persoane fizice a unei părți pe teritoriul celeilalte părți, astfel cum se prevede la articolul SERVIN.4.1 [Domeniu de aplicare și definiții].

               În ceea ce privește măsurile referitoare la standardele tehnice, prezenta secțiune se aplică numai măsurilor care au efecte asupra comerțului cu servicii. În sensul prezentei secțiuni, termenul „standarde tehnice” nu include standardele tehnice de reglementare sau de punere în aplicare pentru serviciile financiare.

               2.Prezenta secțiune nu se aplică cerințelor și procedurilor în materie de acordare a licențelor, cerințelor și procedurilor în materie de calificare, formalităților și standardelor tehnice în temeiul unei măsuri:

               (a)care nu este conformă cu articolul SERVIN.2.2 [Acces pe piață] sau 2.3 [Tratament național] și este menționată la articolul SERVIN.2.7 [Măsuri neconforme și excepții] alineatul (1) literele (a)(c), nu este conformă cu articolul SERVIN.3.2 [Acces pe piață], articolul SERVIN.3.3 [Prezență locală] sau articolul SERVIN.3.4 [Tratament național] și este menționată la articolul SERVIN.3.6 [Măsuri neconforme] alineatul (1) literele (a)-(c) sau nu este conformă cu articolul SERVIN 4.2 [Persoane transferate în cadrul aceleiași companii și persoane aflate în vizită de afaceri în scopul stabilirii] alineatul (1) literele (b) și (c), cu articolul SERVIN 4.3 [Persoane aflate în vizită de afaceri pe termen scurt] alineatul (3) sau cu articolul SERVIN 4.4 [Furnizori de servicii pe bază de contract și profesioniști independenți] alineatul (1) literele (b) și (c) și este menționată la articolul SERVIN 4.5 [Măsuri neconforme] alineatul (1) sau

               (b)care este menționată la articolul SERVIN.2.7 [Măsuri neconforme și excepții] alineatul (2) sau la articolul SERVIN.3.6 [Măsuri neconforme] alineatul (2).

               3.În sensul prezentei secțiuni:

               (a)„autorizație” înseamnă permisiunea de a desfășura oricare dintre activitățile menționate la alineatul (1) literele (a)-(c), permisiune care rezultă în urma unei proceduri pe care o persoană fizică sau juridică trebuie să o respecte pentru a demonstra îndeplinirea cerințelor în materie de acordare a licențelor, a cerințelor în materie de calificare, a standardelor tehnice sau a formalităților în scopul obținerii, menținerii sau reînnoirii permisiunii respective; și

               (b)„autoritate competentă” înseamnă o administrație sau autoritate centrală, regională sau locală ori un organism neguvernamental, în exercitarea competențelor care îi sunt delegate de o administrație sau o autoritate centrală, regională sau locală, care este abilitat(ă) să ia decizii privind autorizarea menționată la litera (a).

               Articolul SERVIN.5.2: Depunerea cererilor

               În măsura în care acest lucru este realizabil, fiecare parte evită să impună unui solicitant să se adreseze mai multor autorități competente pentru fiecare cerere de autorizare. În cazul în care o activitate pentru care se prevede autorizarea este de competența mai multor autorități, pot fi necesare mai multe cereri de autorizare.

               Articolul SERVIN.5.3: Termene pentru depunerea cererilor

               În cazul în care o parte prevede obligația deținerii unei autorizații, aceasta se asigură că, în măsura în care acest lucru este realizabil, autoritățile sale competente permit depunerea unei cereri în orice moment al anului. În cazul în care există un termen specific pentru depunerea cererilor de autorizare, partea se asigură că autoritățile competente acordă o perioadă rezonabilă de timp pentru depunerea cererii.

               Articolul SERVIN.5.4: Cereri în format electronic și acceptarea copiilor

               În cazul în care o parte prevede obligația deținerii unei autorizații, aceasta se asigură că autoritățile sale competente:

               (a)în măsura în care este posibil, prevăd ca cererile să fie completate prin mijloace electronice, inclusiv de pe teritoriul celeilalte părți și

               (b)acceptă copii ale documentelor care sunt autentificate în conformitate cu dreptul intern al părții în cauză, în locul documentelor în original, cu excepția cazului în care autoritățile competente solicită documente în original pentru a proteja integritatea procesului de autorizare.

               Articolul SERVIN.5.5: Prelucrarea cererilor

               1.În cazul în care o parte prevede obligația deținerii unei autorizații, aceasta se asigură că autoritățile sale competente:

               (a)prelucrează cererile pe tot parcursul anului. Atunci când acest lucru nu este posibil, aceste informații ar trebui făcute publice în prealabil, în măsura în care acest lucru este fezabil;

               (b)furnizează un calendar orientativ pentru prelucrarea unei cereri, în măsura în care acest lucru este realizabil. Acest calendar trebuie să fie rezonabil, în măsura în care acest lucru este realizabil;

               (c)la cererea solicitantului, furnizează, fără întârzieri nejustificate, informații referitoare la stadiul cererii;

               (d)în măsura în care acest lucru este realizabil, confirmă, fără întârzieri nejustificate, că o cerere este completă în vederea prelucrării în temeiul actelor cu putere de lege și al normelor administrative interne ale părții în cauză;

               (e)în cazul în care consideră că o cerere este completă în scopul prelucrării în temeiul actelor cu putere de lege și al normelor administrative interne ale părții în cauză
                  19
               , asigură, într-un termen rezonabil după depunerea cererii, că:

               (i)
                     prelucrarea cererii este finalizată; și

               (ii)
                     solicitantul este informat cu privire la decizia referitoare la cerere în scris, în măsura în care acest lucru este posibil
                  20
               ;

               (f)în cazul în care consideră că o cerere este incompletă în scopul prelucrării în temeiul actelor cu putere de lege și al normelor administrative interne ale părții în cauză, atunci, într-un termen rezonabil, în măsura în care acest lucru este realizabil:

               (i)
                     informează solicitantul că cererea este incompletă;

               (ii)
                     la cererea solicitantului, identifică informațiile suplimentare necesare pentru completarea cererii sau oferă în alt mod îndrumări privind motivul pentru care cererea este considerată incompletă; și

               (iii)
                     oferă solicitantului posibilitatea de a furniza informațiile suplimentare care sunt necesare pentru completarea cererii
                  21
               ;

               cu toate acestea, în cazul în care niciuna dintre acțiunile de mai sus nu este realizabilă, iar cererea este respinsă deoarece este incompletă, autoritățile competente se asigură că informează solicitantul într-un termen rezonabil și

               (g)în cazul în care o cerere este respinsă, informează solicitantul, fie din proprie inițiativă, fie la cererea solicitantului, cu privire la motivele pentru care a fost respinsă cererea, cu privire la termenul în care solicitantul poate exercita o cale de atac împotriva deciziei respective și, dacă este cazul, cu privire la procedurile de redepunere a cererii; un solicitant nu este împiedicat să depună o altă cerere pe baza simplului motiv că o cerere anterioară a fost respinsă.

               2.Părțile se asigură că autoritățile lor competente acordă o autorizație de îndată ce se stabilește, pe baza unei examinări corespunzătoare, că solicitantul îndeplinește condițiile necesare pentru obținerea acesteia.

               3.Părțile se asigură că, odată acordată, autorizația intră în vigoare fără întârzieri nejustificate, sub rezerva condițiilor și modalităților aplicabile
                  22
               .

               Articolul SERVIN.5.6: Taxe

               1.Pentru toate activitățile economice, cu excepția serviciilor financiare, fiecare parte se asigură că taxele de autorizare percepute de autoritățile sale competente sunt rezonabile și transparente și nu restricționează în sine furnizarea serviciului relevant sau desfășurarea oricărei alte activități economice. Având în vedere costurile și sarcina administrativă, fiecare parte este încurajată să accepte plata taxelor de autorizare prin mijloace electronice.

               2.În ceea ce privește serviciile financiare, fiecare parte se asigură că autoritățile sale competente furnizează solicitanților, în legătură cu taxele de autorizare pe care le percep, o listă a taxelor sau informații privind modul în care sunt stabilite cuantumurile acestora și nu utilizează taxele ca mijloc de evitare a angajamentelor sau a obligațiilor părții în cauză.

               3.Taxele de autorizare nu includ taxele pentru utilizarea resurselor naturale, plățile pentru licitații, proceduri de ofertare sau alte mijloace nediscriminatorii de atribuire a concesiunilor sau contribuțiile obligatorii la furnizarea serviciului universal.

               Articolul SERVIN.5.7: Evaluarea calificărilor

               În cazul în care o parte impune o examinare pentru evaluarea calificărilor unui solicitant de autorizare, aceasta se asigură că autoritățile sale competente programează respectiva examinare la intervale cu o frecvență rezonabilă și acordă un termen rezonabil pentru a permite solicitanților să depună cererea de susținere a examinării. În măsura în care acest lucru este realizabil, fiecare parte acceptă cereri în format electronic pentru susținerea respectivelor examene și ia în considerare utilizarea mijloacelor electronice în alte aspecte ale procesului de examinare.

               Articolul SERVIN.5.8: Publicare și informații disponibile

               1.În cazul în care o parte prevede obligația deținerii unei autorizații, partea în cauză publică informațiile necesare pentru ca persoanele care desfășoară sau care solicită să desfășoare activitățile menționate la articolul SERVIN.5.1 [Domeniu de aplicare și definiții] alineatul (1) pentru care se prevede autorizarea să respecte cerințele, formalitățile, standardele tehnice și procedurile pentru obținerea, menținerea, modificarea și reînnoirea autorizației respective. Aceste informații includ, în măsura în care există:

               (a)cerințele, procedurile și formalitățile în materie de acordare de licențe și de calificare;

               (b)datele de contact ale autorităților competente relevante;

               (c)taxele de autorizare;

               (d)standardele tehnice aplicabile;

               (e)procedurile de contestare sau de reexaminare a deciziilor referitoare la cereri;

               (f)procedurile de monitorizare sau de asigurare a respectării termenelor și condițiilor licențelor sau calificărilor;

               (g)posibilitățile de implicare a publicului, cum ar fi prin intermediul audierilor sau al observațiilor și

               (h)calendare orientative pentru prelucrarea unei cereri.

               În sensul prezentei secțiuni, „a publica” înseamnă a include într-o publicație oficială, cum ar fi un jurnal oficial sau un site web oficial. Părțile consolidează publicațiile electronice pe un portal online unic sau se asigură în alt mod că autoritățile competente permit accesul cu ușurință la aceste publicații prin mijloace electronice alternative.

               2.Fiecare parte impune autorităților sale competente să răspundă oricărei solicitări de informații sau de asistență, în măsura în care acest lucru este realizabil.

               Articolul SERVIN.5.9: Standarde tehnice

               Fiecare parte își încurajează autoritățile competente ca, atunci când adoptă standarde tehnice, să adopte standarde tehnice elaborate prin proceduri deschise și transparente și încurajează orice organism desemnat pentru a elabora standarde tehnice, inclusiv organizațiile internaționale relevante, să facă acest lucru prin proceduri deschise și transparente.

               Articolul SERVIN.5.10: Condiții de autorizare

               1.Fiecare parte se asigură că măsurile referitoare la autorizare se bazează pe criterii care împiedică autoritățile competente să își exercite puterea de evaluare în mod arbitrar și pot include, printre altele, competența și capacitatea de a furniza un serviciu sau orice altă activitate economică, inclusiv în conformitate cu cerințele de reglementare ale unei părți, cum ar fi cerințele în materie de sănătate și de mediu. Pentru a evita orice îndoială, părțile înțeleg că, atunci când ia decizii, o autoritate competentă poate asigura un echilibru între criterii.

               2.Criteriile menționate la alineatul (1) trebuie să fie:

               (a)clare și lipsite de ambiguități;

               (b)obiective și transparente;

               (c)prestabilite;

               (d)făcute publice în prealabil;

               (e)imparțiale și

               (f)accesibile cu ușurință.

               3.Dacă o parte adoptă sau menține o măsură referitoare la autorizare, aceasta se asigură că:

               (a)autoritatea competentă în cauză prelucrează cererile, adoptă decizii în acest sens și le administrează cu obiectivitate și imparțialitate și într-un mod independent de influența necuvenită a oricărei persoane care desfășoară activitatea economică pentru care se solicită autorizarea și

               (b)procedurile în sine nu împiedică îndeplinirea cerințelor.

               Articolul SERVIN.5.11: Limitarea numărului de licențe

               În cazul în care numărul licențelor disponibile pentru o anumită activitate este limitat din cauza cantității reduse de resurse naturale disponibile sau din cauza capacității tehnice reduse, o parte aplică o procedură de selecție a potențialilor candidați care să ofere garanții depline în ceea ce privește imparțialitatea, obiectivitatea și transparența, inclusiv, în special, comunicarea către public de informații adecvate privind lansarea, desfășurarea și încheierea procedurii. La stabilirea normelor pentru procedura de selecție, o parte poate lua în considerare obiective de politică legitime, inclusiv considerente de sănătate, de siguranță, de protecție a mediului și de conservare a patrimoniului cultural.

               Secțiunea 2: Dispoziții cu aplicare generală

               Articolul SERVIN.5.12: Proceduri de reexaminare a deciziilor administrative

               O parte dispune de instanțe sau proceduri judiciare, arbitrale sau administrative care asigură, la cererea unui investitor sau furnizor de servicii afectat al celeilalte părți, reexaminarea promptă și, în cazuri justificate, luarea unor măsuri corective corespunzătoare pentru deciziile administrative care au efecte asupra stabilirii sau funcționării, a comerțului transfrontalier cu servicii sau a furnizării unui serviciu prin prezența unei persoane fizice a unei părți pe teritoriul celeilalte părți. În sensul prezentei secțiuni, „decizie administrativă” înseamnă o decizie sau o acțiune cu efect juridic care se aplică unei anumite persoane, unui anumit bun sau unui anumit serviciu într-un caz individual și acoperă, de asemenea, neadoptarea unei decizii administrative sau neîntreprinderea unei astfel de acțiuni atunci când acest lucru este impus de legislația uneia dintre părți. În cazul în care aceste proceduri nu sunt independente de autoritatea competentă însărcinată să adopte decizia administrativă în cauză, o parte se asigură că procedurile respective permit o reexaminare obiectivă și imparțială.

               Articolul SERVIN.5.13: Calificări profesionale

               1.Nicio dispoziție a prezentului articol nu împiedică o parte să impună ca persoanele fizice să dețină calificările profesionale necesare specificate pe teritoriul pe care se desfășoară activitatea, pentru sectorul de activitate în cauză
                  23
               .

               2.Organismele sau autoritățile profesionale relevante pentru sectorul de activitate în cauză pe teritoriile lor respective pot elabora și furniza Consiliului de parteneriat recomandări comune privind recunoașterea calificărilor profesionale. Aceste recomandări comune trebuie să fie sprijinite de o evaluare bazată pe date concrete a:

               (a)valorii economice a unui acord preconizat privind recunoașterea calificărilor profesionale și

               (b)a compatibilității regimurilor respective, și anume a măsurii în care cerințele aplicate de fiecare parte pentru autorizare, acordare de licențe, funcționare și certificare sunt compatibile.

               3.La primirea unei recomandări comune, Consiliul de parteneriat analizează coerența acesteia cu prezentul titlu într-un termen rezonabil. În urma acestei analize, Consiliul de parteneriat poate elabora și adopta un acord privind condițiile de recunoaștere a calificărilor profesionale printr-o decizie sub forma unei anexe la prezentul acord, care se consideră parte integrantă a prezentului titlu
                  24
               .

               4.Un acord de tipul celor menționate la alineatul (3) prevede condițiile de recunoaștere a calificărilor profesionale dobândite în Uniune și a calificărilor profesionale obținute în Regatul Unit în legătură cu o activitate care intră sub incidența prezentului titlu și a titlului III [Comerț digital] de la rubrica întâi.

               5.Orientările referitoare la acordurile privind recunoașterea calificărilor profesionale prevăzute în ANEXA SERVIN-6 [Orientări referitoare la acordurile privind recunoașterea calificărilor profesionale] se iau în considerare la elaborarea recomandărilor comune menționate la alineatul (2) de la prezentul articol și de către Consiliul de parteneriat atunci când evaluează oportunitatea adoptării unui astfel de acord, astfel cum se menționează la alineatul (3) de la prezentul articol.

               Secțiunea 3: Serviciile de livrare

               Articolul SERVIN.5.14: Domeniu de aplicare și definiții

               1.Prezenta secțiune se aplică măsurilor luate de o parte care afectează furnizarea de servicii de livrare în plus față de capitolele 1, 2, 3 și 4 din prezentul titlu și față de secțiunile 1 și 2 din prezentul capitol.

               2.În sensul prezentei secțiuni:

               (a)„servicii de livrare” înseamnă servicii poștale, servicii de curierat, servicii de curierat rapid sau servicii de curier rapid internațional, care includ următoarele activități: colectarea, sortarea, transportul și livrarea de trimiteri poștale;

               (b)„servicii de curierat rapid” înseamnă colectarea, sortarea, transportul și livrarea de trimiteri poștale cu o viteză mai mare și cu mai multă fiabilitate și pot include elemente de valoare adăugată, cum ar fi colectarea de la punctul de origine, livrarea personală la destinatar, posibilitatea de urmărire a trimiterilor poștale, posibilitatea schimbării destinației și a destinatarului în timpul tranzitului sau confirmarea de primire;

               (c)„servicii de curier rapid internațional” înseamnă servicii de curierat rapid internațional prin intermediul Cooperativei EMS, care este asociația voluntară a operatorilor poștali desemnați în cadrul Uniunii Poștale Universale (UPU);

               (d)„licență” înseamnă autorizația pe care o autoritate de reglementare a unei părți o poate cere unui furnizor individual pentru ca respectivul furnizor să ofere servicii poștale sau de curierat;

               (e)„trimitere poștală” înseamnă o trimitere cu o greutate de până la 31,5 kg adresată în forma finală în care trebuie să fie transportată de către orice tip de furnizor de servicii de livrare, public sau privat, și poate include trimiteri precum scrisori, colete, ziare sau cataloage;

               (f)„monopol poștal” înseamnă dreptul exclusiv de a furniza servicii de livrare specificate pe teritoriul unei părți sau al unei subdiviziuni a acesteia în temeiul legislației părții respective și

               (g)„serviciu universal” înseamnă furnizarea permanentă a unui serviciu de livrare de calitate specificată, pe întregul teritoriu al unei părți sau al unei subdiviziuni a acesteia, la prețuri accesibile pentru toți utilizatorii.

               Articolul SERVIN.5.15: Serviciu universal

               1.Fiecare parte are dreptul să definească tipul de obligație de serviciu universal pe care dorește să o mențină și să decidă asupra domeniului său de aplicare și a punerii sale în aplicare. Orice obligație de serviciu universal este gestionată într-un mod transparent, nediscriminatoriu și neutru în raport cu toți furnizorii care trebuie să o respecte.

               2.În cazul în care o parte impune ca serviciile de curier rapid internațional la intrare să fie furnizate pe bază de serviciu universal, partea respectivă nu acordă tratament preferențial serviciilor respective în comparație cu alte servicii de curierat rapid internațional.

               Articolul SERVIN.5.16: Finanțarea serviciului universal

               O parte nu prevede taxe sau alte impuneri pentru furnizarea unui serviciu de livrare care nu este un serviciu universal în scopul finanțării furnizării unui serviciu universal. Prezentul articol nu se aplică măsurilor de impozitare sau taxelor administrative general aplicabile.

               Articolul SERVIN.5.17: Prevenirea practicilor care denaturează piața

               Fiecare parte se asigură că furnizorii de servicii de livrare supuși unei obligații de serviciu universal sau monopolurilor poștale nu recurg la practici care denaturează piața, cum ar fi:

               (a)utilizarea veniturilor provenite din furnizarea serviciului care face obiectul unei obligații de serviciu universal sau dintr-un monopol poștal pentru subvenționarea încrucișată a furnizării unui serviciu de curierat rapid sau a oricărui serviciu de livrare care nu face obiectul obligației de serviciu universal sau

               (b)diferențierea nejustificată între consumatori în ceea ce privește tarifele sau alte condiții și modalități pentru furnizarea unui serviciu care face obiectul unui serviciu universal sau al unui monopol poștal.

               Articolul SERVIN.5.18: Licențe

               1.În cazul în care o parte prevede obligația deținerii unei licențe pentru furnizarea serviciilor de livrare, aceasta pune la dispoziția publicului:

               (a)toate cerințele în materie de acordare a licenței și perioada de timp necesară în mod normal pentru luarea unei decizii cu privire la o cerere de licență și

               (b)condițiile și modalitățile licențelor.

               2.Procedurile, obligațiile și cerințele pentru obținerea unei licențe trebuie să fie transparente, nediscriminatorii și bazate pe criterii obiective.

               3.În cazul în care o cerere de licență este respinsă de autoritatea competentă, aceasta îl informează pe solicitant în scris cu privire la motivele respingerii. Fiecare parte stabilește o procedură de exercitare a căilor de atac prin intermediul unui organism independent la care pot recurge solicitanții a căror cerere de licență a fost respinsă. Organismul respectiv poate fi o instanță judecătorească.

               Articolul SERVIN.5.19: Independența organismului de reglementare

               1.Fiecare parte instituie sau menține un organism de reglementare care trebuie să fie distinct din punct de vedere juridic și independent din punct de vedere operațional de orice furnizor de servicii de livrare. În cazul în care o parte deține sau controlează un furnizor de servicii de livrare, aceasta asigură separarea structurală efectivă a funcției de reglementare de activitățile aferente dreptului de proprietate sau controlului.

               2.Organismele de reglementare își îndeplinesc sarcinile în mod transparent și la timp și dispun de resurse financiare și umane adecvate pentru îndeplinirea sarcinilor care le-au fost atribuite. Deciziile acestora sunt imparțiale față de toți participanții de pe piață.

               Secțiunea 4: Serviciile de telecomunicații

               Articolul SERVIN.5.20: Domeniu de aplicare

               Prezenta secțiune se aplică măsurilor luate de o parte care afectează furnizarea de servicii de telecomunicații în plus față de capitolele 1, 2, 3 și 4 din prezentul titlu și față de secțiunile 1 și 2 din prezentul capitol.

               Articolul SERVIN.5.21: Definiții

               În sensul prezentei secțiuni:

               (a)„infrastructură asociată” înseamnă serviciile, infrastructura fizică și alte instalații sau elemente asociate cu o rețea de telecomunicații sau cu un serviciu de telecomunicații care permit sau sprijină furnizarea de servicii prin rețeaua sau serviciul respectiv sau care pot face acest lucru;

               (b)„utilizator final” înseamnă un consumator final sau un abonat al unui serviciu public de telecomunicații, inclusiv un furnizor de servicii altul decât un furnizor de servicii de telecomunicații publice;

               (c)„infrastructură esențială” înseamnă infrastructura unei rețele publice de telecomunicații sau a unui serviciu public de telecomunicații care:

               (i)
                     este furnizată exclusiv sau predominant de un singur furnizor sau de un număr limitat de furnizori și

               (ii)
                     nu poate fi înlocuită din punct de vedere economic sau tehnic pentru furnizarea unui serviciu;

               (d)„interconectare” înseamnă legătura rețelelor publice de telecomunicații utilizate de aceiași furnizori sau de furnizori diferiți de rețele sau servicii de telecomunicații pentru a permite utilizatorilor unui furnizor să comunice cu utilizatorii aceluiași furnizor sau ai unui alt furnizor ori să aibă acces la serviciile oferite de un alt furnizor, indiferent dacă serviciile sunt furnizate de către furnizorii implicați în rețea sau de către orice alt furnizor care are acces la aceasta;

               (e)„serviciu de roaming internațional” înseamnă un serviciu mobil comercial furnizat în temeiul unui acord comercial între furnizorii de servicii publice de telecomunicații care îi permite unui utilizator final să își utilizeze telefonul mobil sau un alt dispozitiv din țara sa de origine pentru servicii de voce, de date sau de mesagerie în afara teritoriului pe care se află rețeaua publică de telecomunicații din țara de origine a utilizatorul final;

               (f)„serviciu de acces la internet” înseamnă un serviciu public de telecomunicații care asigură accesul la internet și, astfel, conectivitatea dintre, teoretic, toate punctele terminale conectate la internet, indiferent de tehnologia de rețea și de echipamentele terminale utilizate;

               (g)„circuit închiriat” înseamnă servicii sau infrastructură de telecomunicații, inclusiv cele de natură virtuală, care rezervă capacitate pentru utilizarea exclusivă de către un utilizator între două sau mai multe puncte desemnate sau pentru punerea lor exclusiv la dispoziția acestuia;

               (h)„furnizor principal” înseamnă un furnizor de rețele de telecomunicații sau de servicii de telecomunicații care are capacitatea de a influența în mod considerabil condițiile de participare, în ceea ce privește prețul și oferta, pe o piață relevantă a rețelelor de telecomunicații sau a serviciilor de telecomunicații, ca urmare a controlului pe care îl deține asupra infrastructurii esențiale sau a utilizării poziției sale pe piața în cauză;

               (i)„element de rețea” înseamnă o infrastructură sau un echipament utilizat pentru furnizarea unui serviciu de telecomunicații, inclusiv caracteristicile, funcțiile și capacitățile oferite prin intermediul infrastructurii sau echipamentului în cauză;

               (j)„portabilitate a numerelor” înseamnă capacitatea tuturor abonaților de a păstra, la cerere, aceleași numere de telefon, în același loc geografic în cazul liniilor fixe, fără a pierde din calitate, fiabilitate sau comoditate în caz de transfer de la un furnizor de servicii publice de telecomunicații la un alt furnizor din aceeași categorie;

               (k)„rețea publică de telecomunicații” înseamnă orice rețea de telecomunicații utilizată în întregime sau în principal pentru furnizarea de servicii publice de telecomunicații care asigură transferul de informații între punctele terminus ale rețelei;

               (l)„serviciu public de telecomunicații” înseamnă orice serviciu de telecomunicații care este oferit publicului larg;

               (m)„abonat” înseamnă orice persoană fizică sau juridică care este parte la un contract încheiat cu un furnizor de servicii publice de telecomunicații pentru furnizarea serviciilor respective;

               (n)„telecomunicații” înseamnă transmisia și recepția de semnale prin mijloace electromagnetice;

               (o)„rețea de telecomunicații” înseamnă sisteme de transmisie și, după caz, echipamente de comutare sau de rutare și alte resurse, inclusiv elemente de rețea inactive, care permit transmisia și recepția semnalelor prin fir, prin radio, prin mijloace optice sau prin alte mijloace electromagnetice;

               (p)„autoritate de reglementare din sectorul telecomunicațiilor” înseamnă organismul sau organismele însărcinate de o parte cu reglementarea rețelelor de telecomunicații și a serviciilor de telecomunicații aflate sub incidența prezentei secțiuni;

               (q)„serviciu de telecomunicații” înseamnă un serviciu care constă în întregime sau în principal în transmisia și recepția de semnale, inclusiv semnale de radiodifuziune, prin rețele de telecomunicații, inclusiv cele utilizate pentru radiodifuziune, însă nu un serviciu care oferă conținut transmis cu ajutorul rețelelor de telecomunicații și al serviciilor de telecomunicații sau care exercită responsabilitate editorială asupra unui astfel de conținut;

               (r)„serviciu universal” înseamnă ansamblul minim de servicii de o anumită calitate care trebuie puse la dispoziția tuturor utilizatorilor sau a unui ansamblu de utilizatori, pe teritoriul unei părți sau al unei subdiviziuni a acesteia, indiferent de situarea lor geografică, la un preț accesibil și

               (s)„utilizator” înseamnă orice persoană fizică sau juridică care utilizează un serviciu public de telecomunicații.

               Articolul SERVIN.5.22: Autoritatea de reglementare din sectorul telecomunicațiilor

               1.Fiecare parte instituie sau menține o autoritate de reglementare în sectorul telecomunicațiilor care:

               (a)este distinctă din punct de vedere juridic și independentă din punct de vedere operațional de orice furnizor de rețele de telecomunicații, de servicii de telecomunicații sau de echipamente de telecomunicații;

               (b)utilizează proceduri și emite decizii care sunt imparțiale față de toți participanții de pe piață;

               (c)acționează independent și nici nu solicită, nici nu acceptă instrucțiuni de la niciun alt organism în legătură cu exercitarea sarcinilor care îi sunt atribuite prin lege pentru a asigura respectarea obligațiilor prevăzute la articolele SERVIN.5.24 [Interconectare], SERVIN.5.25 [Acces și utilizare], SERVIN.5.26 [Soluționarea litigiilor în materie de telecomunicații], SERVIN.5.28 [Interconectare cu furnizorii principali] și SERVIN.5.29 [Acces la infrastructura esențială a furnizorilor principali];

               (d)are competența de reglementare, precum și resursele financiare și umane adecvate pentru îndeplinirea sarcinilor menționate la litera (c);

               (e)are competența de a asigura faptul că furnizorii de rețele de telecomunicații sau de servicii de telecomunicații îi furnizează cu promptitudine, la cerere, toate informațiile
                  25
               , inclusiv informații financiare, care sunt necesare pentru a-i permite să îndeplinească sarcinile menționate la litera (c) și

               (f)își exercită competențele în mod transparent și la timp.

               2.Fiecare parte se asigură că sarcinile atribuite autorității de reglementare din sectorul telecomunicațiilor sunt făcute publice într-o formă ușor accesibilă și clară, în special în cazul în care respectivele sarcini sunt încredințate mai multor organisme.

               3.Partea care păstrează proprietatea sau controlul asupra unor furnizori de rețele de telecomunicații sau de servicii de telecomunicații asigură separarea structurală efectivă a funcției de reglementare de activitățile aferente dreptului de proprietate sau controlului.

               4.Fiecare parte se asigură că un utilizator sau furnizor de rețele de telecomunicații sau de servicii de telecomunicații afectat de o decizie a autorității de reglementare din sectorul telecomunicațiilor are dreptul la o cale de atac în fața unui organism competent pentru soluționarea căilor de atac care este independent de autoritatea de reglementare și de celelalte părți afectate. Până la soluționarea căii de atac, decizia rămâne în vigoare, cu excepția cazului în care sunt acordate măsuri provizorii în conformitate cu legislația părții în cauză.

               Articolul SERVIN.5.23: Autorizația de a furniza rețele sau servicii de telecomunicații

               1.Fiecare parte permite furnizarea de rețele de telecomunicații sau de servicii de telecomunicații fără o autorizație formală prealabilă.

               2.Fiecare parte pune la dispoziția publicului toate criteriile, procedurile aplicabile și condițiile și modalitățile conform cărora furnizorii au permisiunea de a furniza rețele de telecomunicații sau servicii de telecomunicații.

               3.Toate criteriile de autorizare și procedurile aplicabile trebuie să fie cât mai simple posibil, obiective, transparente, nediscriminatorii și proporționale. Toate obligațiile și condițiile impuse pentru autorizare sau aferente acesteia trebuie să fie nediscriminatorii, transparente și proporționale și trebuie să fie legate de serviciile sau rețelele furnizate.

               4.Fiecare parte se asigură că solicitantul unei autorizații primește în scris motivele pentru respingerea sau revocarea unei autorizații sau pentru impunerea unor condiții specifice furnizorului. În aceste cazuri, solicitantul are dreptul la o cale de atac în fața unui organism competent pentru soluționarea căilor de atac.

               5.Taxele administrative impuse furnizorilor trebuie să fie obiective, transparente, nediscriminatorii și proporționale cu costurile administrative generate în mod rezonabil de gestionarea, controlul și asigurarea respectării obligațiilor prevăzute în prezenta secțiune
                  26
               .

               ARTICOLUL SERVIN.5.24: Interconectare

               Fiecare parte se asigură că un furnizor de rețele publice de telecomunicații sau de servicii publice de telecomunicații are dreptul și, la cererea altui furnizor de rețele publice de telecomunicații sau de servicii publice de telecomunicații, obligația de a negocia interconectarea în scopul furnizării de rețele publice de telecomunicații sau de servicii publice de telecomunicații.

               Articolul SERVIN.5.25: Acces și utilizare

               1.Fiecare parte se asigură că oricărei întreprinderi vizate sau oricărui furnizor de servicii al celeilalte părți i se acordă acces la rețelele publice de telecomunicații sau la serviciile publice de telecomunicații și dreptul de utilizare a acestora conform unor condiții și modalități rezonabile și nediscriminatorii
                  27
               . Această obligație se aplică, printre altele, alineatelor (2)-(5).

               2.Fiecare parte se asigură că întreprinderile vizate sau furnizorii de servicii ai celeilalte părți pot să acceseze și să utilizeze orice rețea publică de telecomunicații sau serviciu public de telecomunicații oferit(ă) în interiorul sau în afara granițelor sale, inclusiv circuite închiriate private, și în acest scop se asigură, sub rezerva alineatului (5), că întreprinderilor și furnizorilor respectivi li se permite:

               (a)să achiziționeze sau să închirieze și să racordeze echipamente terminale sau alte echipamente care sunt conectate la rețea și care sunt necesare pentru desfășurarea operațiunilor lor;

               (b)să interconecteze circuitele închiriate sau deținute de către sectorul privat cu rețelele publice de telecomunicații ori cu circuitele închiriate sau deținute de către o altă întreprindere vizată sau un alt furnizor de servicii și

               (c)să utilizeze protocoalele de exploatare alese de ei în operațiunile lor, altele decât cele necesare pentru ca serviciile de telecomunicații să fie disponibile publicului larg.

               3.Fiecare parte se asigură că întreprinderile vizate și furnizorii de servicii ai celeilalte părți pot utiliza rețelele publice de telecomunicații și serviciile publice de telecomunicații pentru transferul informațiilor în interiorul și în afara granițelor sale, inclusiv pentru comunicațiile interne ale acestora și pentru accesul la informațiile cuprinse în baze de date sau stocate sub altă formă care poate fi citită automat pe teritoriul oricărei părți.

               4.În pofida dispozițiilor alineatului (3), o parte poate lua măsurile necesare pentru a asigura securitatea și confidențialitatea comunicațiilor, sub rezerva cerinței ca respectivele măsuri să nu fie aplicate într-o manieră care ar constitui o restricție disimulată asupra comerțului cu servicii sau un mijloc de discriminare arbitrară sau nejustificabilă ori de anulare sau pierdere a beneficiilor care decurg din prezentul titlu.

               5.Fiecare parte se asigură că accesul la rețelele și serviciile publice de telecomunicații și utilizarea acestora nu sunt supuse niciunei alte condiții în afara celor necesare:

               (a)pentru a salvgarda responsabilitățile de serviciu public ale furnizorilor de rețele publice de telecomunicații sau de servicii publice de telecomunicații, în special capacitatea acestora de ași pune serviciile la dispoziția publicului larg sau

               (b)pentru a proteja integritatea tehnică a rețelelor sau a serviciilor publice de telecomunicații.

               Articolul SERVIN.5.26: Soluționarea litigiilor în materie de telecomunicații

               1.Fiecare parte se asigură că, în caz de litigiu între furnizorii de rețele de telecomunicații sau de servicii de telecomunicații în legătură cu drepturile și obligațiile care decurg din prezenta secțiune și la cererea oricăreia dintre părțile la litigiu, autoritatea de reglementare din sectorul telecomunicațiilor emite, într-un termen rezonabil, o decizie cu caracter obligatoriu pentru a soluționa litigiul.

               2.Decizia autorității de reglementare din sectorul telecomunicațiilor se pune la dispoziția publicului, ținând seama totuși de cerințele secretelor comerciale. Părțile în cauză primesc o expunere completă a motivelor pe care se bazează decizia și au dreptul la o cale de atac în conformitate cu articolul SERVIN.5.22 [Autoritatea de reglementare din sectorul telecomunicațiilor] alineatul (4).

               3.Procedura menționată la alineatele (1) și (2) nu împiedică niciuna dintre părțile în cauză să introducă o acțiune în fața unei autorități judiciare.

               Articolul SERVIN.5.27: Garanții concurențiale aplicate furnizorilor principali

               Fiecare parte introduce sau menține măsuri corespunzătoare pentru a nu permite furnizorilor de rețele de telecomunicații sau de servicii de telecomunicații care, separat sau împreună, constituie un furnizor principal să adopte sau să mențină practici anticoncurențiale. Practicile anticoncurențiale respective constau, în special, în:

               (a)practicarea unei subvenționări încrucișate anticoncurențiale;

               (b)utilizarea informațiilor obținute de la concurenți în scopuri anticoncurențiale; și

               (c)nepunerea la timp la dispoziția altor furnizori de servicii a informațiilor tehnice privind infrastructura esențială și a informațiilor relevante din punct de vedere comercial care le sunt necesare acestora pentru furnizarea de servicii.

               Articolul SERVIN.5.28: Interconectare cu furnizorii principali

               1.Fiecare parte se asigură că furnizorii principali de rețele publice de telecomunicații sau de servicii publice de telecomunicații asigură interconectarea în orice punct posibil tehnic din cadrul rețelei. Această interconectare se asigură:

               (a)în baza unor termene și condiții (inclusiv în ceea ce privește tarifele, standardele tehnice, specificațiile, calitatea și întreținerea) nediscriminatorii și la o calitate care să nu fie mai puțin favorabilă decât cea asigurată pentru propriile servicii similare ale unui astfel de furnizor principal sau pentru servicii similare ale filialelor sale ori ale altor întreprinderi afiliate;

               (b)cu promptitudine, potrivit unor termene și condiții (inclusiv în ceea ce privește tarifele, standardele tehnice, specificațiile, calitatea și întreținerea) transparente și rezonabile, care țin seama de fezabilitatea economică și sunt suficient de degrupate pentru ca furnizorul să nu fie nevoit să plătească pentru elemente sau instalații ale rețelei care nu sunt necesare pentru furnizarea serviciului; și

               (c)la cerere, în alte puncte decât punctele terminus ale rețelei oferite majorității utilizatorilor, cu perceperea unor tarife care reflectă costul construirii instalațiilor suplimentare necesare.

               2.Procedurile aplicabile interconectării cu un furnizor principal sunt făcute publice.

               3.Furnizorii principali își fac publice acordurile de interconectare sau ofertele de interconectare de referință, după caz.

               Articolul SERVIN.5.29: Acces la infrastructura esențială a furnizorilor principali

               Fiecare parte se asigură că furnizorii principali de pe teritoriul său își pun infrastructura esențială la dispoziția furnizorilor de rețele de telecomunicații sau de servicii de telecomunicații conform unor condiții și modalități rezonabile, transparente și nediscriminatorii în scopul furnizării de servicii publice de telecomunicații, cu excepția cazului în care acest lucru nu este necesar pentru realizarea unei concurențe efective pe baza faptelor colectate și a evaluării pieței desfășurate de către autoritatea de reglementare din sectorul telecomunicațiilor. Infrastructura esențială a furnizorului principal poate include elemente de rețea, servicii de circuite închiriate și infrastructura asociată.

               Articolul SERVIN.5.30: Resurse limitate

               1.Fiecare parte se asigură că alocarea și acordarea drepturilor de utilizare a resurselor limitate, inclusiv a spectrului de frecvențe radio, a numerelor și a drepturilor de trecere, se efectuează într-un mod deschis, obiectiv, prompt, transparent, nediscriminatoriu și proporțional și ținând seama de obiectivele de interes general. Procedurile, condițiile și obligațiile aferente drepturilor de utilizare se bazează pe criterii obiective, transparente, nediscriminatorii și proporționale.

               2.Informațiile privind utilizarea actuală a benzilor de frecvență alocate se pun la dispoziția publicului, dar nu este obligatoriu să se furnizeze identificarea detaliată a spectrului de frecvențe radio alocat pentru utilizări specifice cu caracter guvernamental.

               3.Pentru a aloca spectrul de frecvențe radio pentru uz comercial, părțile pot utiliza abordări bazate pe piață, cum ar fi procedurile de cereri de oferte.

               4.Părțile înțeleg că măsurile luate de o parte în ceea ce privește alocarea și atribuirea spectrului și gestionarea frecvențelor nu sunt, în sine, incompatibile cu articolele SERVIN.2.2 [Acces pe piață] și SERVIN 3.2 [Acces pe piață]. Fiecare parte își rezervă dreptul de a stabili și a aplica măsuri de gestionare a spectrului și a frecvențelor care pot avea drept efect limitarea numărului de furnizori de servicii de telecomunicații, cu condiția să ia măsurile respective într-un mod compatibil cu prezentul acord. Acest drept include posibilitatea de a aloca benzi de frecvență ținând seama de necesitățile actuale și viitoare și de disponibilitatea spectrului.

               Articolul SERVIN.5.31: Serviciu universal

               1.Fiecare parte are dreptul să definească tipul de obligații de serviciu universal pe care dorește să le mențină și să decidă asupra domeniului lor de aplicare și a punerii lor în aplicare.

               2.Fiecare parte gestionează obligațiile de serviciu universal într-un mod proporțional, transparent, obiectiv și nediscriminatoriu, care este neutru din punctul de vedere al concurenței și care nu creează sarcini mai mari decât este necesar pentru tipul de serviciu universal definit de partea respectivă.

               3.Fiecare parte se asigură că procedurile pentru desemnarea furnizorilor serviciului universal sunt deschise tuturor furnizorilor de rețele publice de telecomunicații sau de servicii publice de telecomunicații. Această desemnare se face printr-un mecanism eficient, transparent și nediscriminatoriu.

               4.În cazul în care o parte decide să compenseze furnizorii serviciului universal, aceasta se asigură că respectiva compensare nu depășește costul net determinat de obligația de serviciu universal.

               Articolul SERVIN.5.32: Portabilitatea numerelor

               Fiecare parte se asigură că furnizorii de servicii publice de telecomunicații asigură portabilitatea numerelor conform unor condiții și modalități rezonabile.

               Articolul SERVIN.5.33: Acces deschis la internet

               1.Fiecare parte se asigură că, în conformitate cu actele sale cu putere de lege și normele sale administrative, furnizorii de servicii de acces la internet permit utilizatorilor serviciilor în cauză:

               (a)să acceseze și să distribuie informații și conținut, să utilizeze și să furnizeze aplicații și servicii alese de ei, sub rezerva unei gestionări nediscriminatorii, rezonabile, transparente și proporționale a rețelei; și

               (b)să utilizeze dispozitive alese de ei, cu condiția ca aceste dispozitive să nu afecteze securitatea altor dispozitive, a rețelei sau a serviciilor furnizate prin intermediul rețelei.

               2.Pentru mai multă certitudine, nicio dispoziție a prezentului articol nu împiedică părțile să adopte măsuri cu scopul de a proteja siguranța publică în ceea ce privește utilizatorii în mediul online.

               Articolul SERVIN.5.34: Confidențialitatea informațiilor

               1.Fiecare parte se asigură că furnizorii care obțin informații de la un alt furnizor în cadrul negocierii de aranjamente în temeiul articolelor SERVIN.5.24 [Interconectare], SERVIN.5.25 [Acces și utilizare], SERVIN.5.28 [Interconectare cu furnizorii principali] și SERVIN.5.29 [Acces la infrastructura esențială a furnizorilor principali] utilizează respectivele informații doar în scopul pentru care acestea au fost oferite și respectă întotdeauna confidențialitatea informațiilor transmise sau păstrate.

               2.Fiecare parte asigură confidențialitatea comunicărilor și a datelor privind traficul aferent transmise în cursul utilizării rețelelor publice de telecomunicații sau a serviciilor publice de telecomunicații, sub rezerva cerinței ca măsurile aplicate în acest scop să nu constituie un mijloc de discriminare arbitrară sau nejustificabilă ori o restricție disimulată asupra comerțului cu servicii.

               Articolul SERVIN.5.35: Participație străină

               În ceea ce privește furnizarea de rețele de telecomunicații sau de servicii de telecomunicații prin stabilire și în pofida articolului SERVIN.2.7 [Măsuri neconforme și excepții], o parte nu impune cerințe privind întreprinderile comune și nu limitează participarea capitalului străin sub forma unei limite procentuale maxime a participației străine sau a valorii totale a investițiilor străine individuale sau cumulate.

               Articolul SERVIN.5.36: Roaming internațional
                  28

               1.Părțile depun eforturi pentru a coopera în vederea promovării unor tarife transparente și rezonabile pentru serviciile de roaming internațional în așa fel încât să poată contribui la promovarea dezvoltării comerțului între părți și la creșterea bunăstării consumatorilor.

               2.Părțile pot alege să ia măsuri în vederea sporirii transparenței și a concurenței în ceea ce privește tarifele de roaming internațional și alternativele tehnologice la serviciile de roaming, precum:

               (a)asigurarea faptului că utilizatorii finali au acces cu ușurință la informațiile privind tarifele cu amănuntul și

               (b)reducerea la minimum a obstacolelor din calea utilizării unor alternative tehnologice la serviciile de roaming, care să le permită utilizatorilor finali, atunci când vizitează teritoriul unei părți venind de pe teritoriile altor părți, să aibă acces la servicii de telecomunicații utilizând orice dispozitiv doresc.

               3.Fiecare parte încurajează furnizorii de servicii publice de telecomunicații de pe teritoriul său să pună la dispoziția publicului informații despre tarifele cu amănuntul aferente serviciilor de roaming internațional pentru apeluri, date și SMS-uri pe care le oferă utilizatorilor finali, atunci când aceștia vizitează teritoriul celeilalte părți.

               4.Nicio dispoziție a prezentului articol nu impune unei părți obligația de a reglementa tarifele sau condițiile aplicabile serviciilor de roaming internațional.

               Secțiunea 5: Servicii financiare

               Articolul SERVIN.5.37: Domeniu de aplicare

               1.Prezenta secțiune se aplică măsurilor luate de o parte care afectează furnizarea de servicii financiare în plus față de capitolele 1, 2, 3 și 4 din prezentul titlu și față de secțiunile 1 și 2 din prezentul capitol.

               2.În sensul prezentei secțiuni, termenul „activități desfășurate în exercitarea autorității guvernamentale” menționat la articolul SERVIN.1.2 [Definiții] litera (f) înseamnă următoarele
                  29
               :

               (a)activități desfășurate de o bancă centrală sau de o autoritate monetară sau de o altă entitate publică în cadrul politicii monetare sau al politicii cursului de schimb;

               (b)activități care se înscriu într-un sistem oficial de securitate socială sau un plan public de pensii și

               (c)alte activități desfășurate de către o entitate publică în contul sau cu garanția sau cu utilizarea resurselor financiare ale unei părți sau ale entităților publice ale acesteia.

               3.În scopul aplicării articolului SERVIN.1.2 [Definiții] litera (f) în cazul prezentei secțiuni, dacă o parte permite ca una dintre activitățile menționate în prezentul articol alineatul (2) litera (b) sau (c) să fie desfășurate de către furnizorii săi de servicii financiare în concurență cu o entitate publică sau un furnizor public de servicii financiare, termenul „activități desfășurate în exercitarea autorității guvernamentale” nu include activitățile respective.

               4.Articolul SERVIN.1.2 [Definiții] litera (a) nu se aplică serviciilor care intră sub incidența prezentei secțiuni.

               Articolul SERVIN.5.38: Definiții

               În sensul prezentului titlu:

               (a)„serviciu financiar” înseamnă orice serviciu cu caracter financiar oferit de un furnizor de servicii financiare al unei părți și include următoarele activități:

               (i)
                     servicii de asigurări și servicii conexe asigurărilor:

               (A)
                     asigurări directe (inclusiv coasigurări):

               (aa)
                     asigurări de viață;

               (bb)
                     asigurări generale;

               (B)
                     reasigurări și retrocesiuni;

               (C)
                     activitățile de intermediere a asigurărilor, precum activități de brokeraj și de agenție și

               (D)
                     serviciile auxiliare asigurărilor, cum ar fi serviciile de consultanță, de actuariat, de evaluare a riscurilor și de soluționare a cererilor de despăgubire;

               (ii)
                     servicii bancare și alte servicii financiare (cu excepția asigurărilor):

               (A)
                     acceptarea depozitelor și a altor fonduri rambursabile de la public;

               (B)
                     acordarea de împrumuturi de orice tip, inclusiv credite de consum, credite ipotecare, factoring și finanțarea tranzacțiilor comerciale;

               (C)
                     leasingul financiar;

               (D)
                     toate serviciile de plăți și transferuri monetare, inclusiv cărți de credit, carduri charge și cărți de debit, cecuri de călătorie și cecuri bancare;

               (E)
                     garanțiile și angajamentele;

               (F)
                     tranzacționarea, în cont propriu sau în contul clienților, pe o piață valutară, o piață extrabursieră sau de alt tip, a următoarelor:

               (aa)instrumente ale pieței monetare (inclusiv cecuri, efecte de comerț, certificate de depozit)

               (bb)valută;

               (cc)instrumente derivate, inclusiv, dar nelimitându-se la futures și opțiuni;

               (dd)instrumente pe rata de schimb și pe rata dobânzii, inclusiv produse cum ar fi swapuri și contracte forward pe rata dobânzii;

               (ee)valori mobiliare; și

               (ff)alte instrumente negociabile și active financiare, inclusiv lingouri;

               (G)
                     participarea la emisiunile de titluri de valoare de orice natură, inclusiv subscriere, plasamentele (private sau publice) în calitate de agent și furnizarea de servicii conexe;

               (H)
                     intermedierea pe piețele interbancare;

               (I)
                     gestionarea activelor, precum gestionarea numerarului sau a portofoliului, toate formele de gestionare a plasamentelor colective, gestionarea fondurilor de pensii, servicii de custodie, de depozitare și fiduciare;

               (J)
                     serviciile de decontare și compensare a activelor financiare, inclusiv a titlurilor de valoare, a instrumentelor derivate și a altor instrumente negociabile;

               (K)
                     furnizarea și transferul de informații financiare, prelucrarea datelor financiare și software-ul aferent și

               (L)
                     serviciile de consultanță, de intermediere și alte servicii financiare auxiliare privind toate activitățile enumerate la literele (A)-(K), inclusiv furnizarea de informații privind creditele și evaluarea dosarelor de credit, cercetări și consultanță privind investițiile și portofoliile de investiții, consultanță privind achizițiile, restructurările și strategiile societăților comerciale;

               (b)„furnizor de servicii financiare” înseamnă orice persoană fizică sau juridică a unei părți care intenționează să furnizeze sau furnizează servicii financiare și nu include o entitate publică;

               (c)„serviciu financiar nou” înseamnă un serviciu de natură financiară, inclusiv orice serviciu referitor la produse existente și noi sau la modul în care este livrat un produs, care nu este furnizat de niciun furnizor de servicii financiare pe teritoriul unei părți, dar care este furnizat pe teritoriul celeilalte părți;

               (d)„entitate publică” înseamnă:

               (i)
                     o autoritate publică, o bancă centrală sau o autoritate monetară a unei părți sau o entitate deținută ori controlată de către o parte, care este însărcinată în principal cu exercitarea unor funcții publice sau a unor activități desfășurate în scopuri publice, cu excepția unei entități însărcinate în principal cu furnizarea unor servicii financiare în condiții comerciale sau

               (ii)
                     o entitate privată care îndeplinește funcții ce îi revin în mod normal unei bănci centrale sau unei autorități monetare, atunci când exercită respectivele funcții;

               (e)„organism de autoreglementare” înseamnă un organism neguvernamental, inclusiv o bursă sau o piață de valori mobiliare sau futures, o agenție de compensare sau o altă organizație sau asociație care exercită autoritatea de reglementare sau de supraveghere asupra furnizorilor de servicii financiare prin lege sau prin delegare din partea unor administrații sau autorități centrale, regionale sau locale, după caz.

               Articolul SERVIN.5.39: Excepție prudențială

               1.Nicio dispoziție a prezentului acord nu împiedică o parte să adopte sau să mențină măsuri din motive prudențiale
                  30
                precum:

               (a)protecția investitorilor, a deponenților, a deținătorilor de polițe sau a persoanelor față de care furnizorii de servicii financiare au obligații fiduciare sau

               (b)asigurarea integrității și a stabilității sistemului financiar al unei părți.

               2.În cazul în care astfel de măsuri nu sunt compatibile cu dispozițiile prezentului acord, acestea nu pot fi utilizate de o parte ca mijloc de a se sustrage de la angajamentele sau obligațiile sale care decurg din prezentul acord.

               Articolul SERVIN.5.40: Informații confidențiale

               Fără a aduce atingere părții a treia [Cooperarea autorităților de aplicare a legii și cooperarea judiciară în materie penală], nicio dispoziție a prezentului acord nu se interpretează ca impunând uneia dintre părți obligația de a divulga informații referitoare la afacerile și la conturile unor consumatori individuali sau vreo informație confidențială sau proprietară deținută de entități publice.

               Articolul SERVIN.5.41: Standarde internaționale

               Părțile depun toate eforturile pentru a asigura introducerea și aplicarea pe teritoriul lor a standardelor convenite la nivel internațional în sectorul serviciilor financiare privind reglementarea și supravegherea, combaterea spălării banilor și a finanțării terorismului și combaterea evaziunii fiscale și a evitării obligațiilor fiscale. Aceste standarde convenite la nivel internațional sunt, printre altele, standardele adoptate: de G20, de Consiliul pentru Stabilitate Financiară, de Comitetul de la Basel pentru supraveghere bancară, în special „Principiile de bază Basel pentru supravegherea eficientă a sectorului bancar”, de Asociația internațională a organismelor de supraveghere a asigurărilor, în special „Principiile de bază în asigurări”, de Organizația Internațională a Comisiilor de Valori Mobiliare, în special „Obiectivele și principiile de reglementare a valorilor mobiliare”, de Grupul de Acțiune Financiară Internațională și de Forumul mondial privind transparența și schimburile de informații în scopuri fiscale al Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică.

               Articolul SERVIN.5.42: Servicii financiare noi pentru teritoriul unei părți

               1.Fiecare parte autorizează un furnizor de servicii financiare din cealaltă parte, stabilit pe teritoriul său, să furnizeze orice serviciu financiar nou pe care partea respectivă l-ar autoriza în cazul furnizorilor săi proprii de servicii financiare în conformitate cu legislația sa în situații similare, cu condiția ca introducerea serviciilor financiare noi să nu necesite adoptarea unui nou act legislativ sau modificarea unui act legislativ existent. Acest lucru nu se aplică sucursalelor celeilalte părți înființate pe teritoriul unei părți.

               2.O parte poate stabili forma instituțională și juridică prin care serviciul poate fi furnizat și poate să prevadă obligația deținerii unei autorizații pentru furnizarea serviciului în cauză. În cazul în care este necesară o astfel de autorizație, se adoptă o decizie într-un termen rezonabil, iar autorizația respectivă poate fi refuzată doar din motive prudențiale.

               Articolul SERVIN.5.43: Organisme de autoreglementare

               În cazul în care o parte impune apartenența, participarea sau accesul la orice organism de autoreglementare pentru ca furnizorii de servicii financiare ai celeilalte părți să furnizeze servicii financiare pe teritoriul său, partea asigură respectarea de către organismul de autoreglementare în cauză a obligațiilor prevăzute la articolele SERVIN.2.3 [Tratament național], SERVIN.2.4 [Clauza națiunii celei mai favorizate], SERVIN.3.4 [Tratament național] și SERVIN.3.5[Clauza națiunii celei mai favorizate].

               Articolul SERVIN.5.44: Sisteme de compensare și de plăți

               În temeiul unor condiții și modalități care acordă tratament național, fiecare parte acordă furnizorilor de servicii financiare din cealaltă parte stabiliți pe teritoriul său acces la sistemele de plăți și de compensare operate de entități publice, precum și la facilitățile oficiale de finanțare și refinanțare disponibile în cursul activităților comerciale obișnuite. Prezentul articol nu acordă acces la facilitățile de creditor de ultimă instanță ale părții.

               Secțiunea 6: Servicii în domeniul transportului maritim internațional

               Articolul SERVIN.5.45: Domeniu de aplicare și definiții

               1.Prezenta secțiune se aplică măsurilor luate de o parte care afectează furnizarea de servicii în domeniul transportului maritim internațional în plus față de capitolele 1, 2, 3 și 4 și față de secțiunea 1 din prezentul capitol.

               2.În sensul prezentei secțiuni și al capitolelor 1, 2, 3 și 4 din prezentul titlu:

               (a)„servicii de transport maritim internațional” înseamnă transportul de pasageri sau de mărfuri cu nave maritime între un port al unei părți și un port al celeilalte părți sau al unei țări terțe ori între porturi ale diferitelor state membre, inclusiv încheierea de contracte directe cu furnizorii altor servicii de transport, astfel încât operațiunile de transport de la ușă la ușă sau multimodal să fie cuprinse în cadrul unui document de transport unic, dar nu includ dreptul de a furniza astfel de alte servicii de transport;

               (b)„operațiuni de transport de la ușă la ușă sau multimodal” înseamnă transportul de mărfuri internaționale prin intermediul mai multor moduri de transport, care include un parcurs maritim internațional, pe baza unui document de transport unic;

               (c)„mărfuri internaționale” înseamnă mărfurile transportate între un port al unei părți și un port al celeilalte părți sau al unei țări terțe sau între porturi ale diferitelor state membre;

               (d)„servicii auxiliare maritime” înseamnă servicii de manipulare a încărcăturilor maritime, servicii de vămuire, servicii de staționare și depozitare a containerelor, servicii de agenții maritime, servicii maritime de expediere de mărfuri și servicii de depozitare și de antrepozitare;

               (e)„servicii de manipulare a încărcăturilor maritime” înseamnă activități desfășurate de operatori portuari, inclusiv operatorii de terminale, cu excepția activităților directe ale docherilor, în cazul în care această forță de muncă este organizată independent de operatorii portuari sau de operatorii de terminale; activitățile vizate includ organizarea și supravegherea următoarelor operațiuni:

               (i)
                     încărcarea sau descărcarea mărfurilor pe sau de pe o navă;

               (ii)
                     amararea sau dezamararea mărfurilor; și

               (iii)
                     recepționarea sau livrarea și depozitarea în siguranță a mărfurilor înainte de expediere sau după descărcare;

               (f)„servicii de vămuire” înseamnă activități care constau în îndeplinirea, în numele unei alte părți, a formalităților vamale privind importul, exportul sau transportul direct al mărfurilor, indiferent dacă aceste servicii reprezintă principala activitate a furnizorului de servicii sau o completare obișnuită a activității sale principale;

               (g)„servicii de staționare și depozitare a containerelor” înseamnă activități care constau în depozitarea, umplerea, golirea sau repararea containerelor și punerea acestora la dispoziție pentru transport, fie în porturi, fie în interiorul țării;

               (h)„servicii de agenții maritime” înseamnă activități care constau în reprezentarea, într-o zonă geografică dată, în calitate de agent, a intereselor comerciale ale uneia sau mai multor companii maritime de linie sau companii de transport maritim, în următoarele scopuri:

               (i)
                     comercializarea și vânzarea serviciilor de transport maritim și a serviciilor conexe, de la ofertare până la facturare, precum și emisiunea de conosamente în numele companiilor, achiziționarea și revânzarea serviciilor conexe necesare, întocmirea documentelor și furnizarea de informații comerciale și

               (ii)
                     reprezentarea companiilor, organizarea escalei navei sau preluarea controlului asupra mărfurilor, atunci când este necesar;

               (i)„servicii de legătură” înseamnă, fără a aduce atingere sferei activităților care ar putea fi considerate activități de cabotaj în conformitate cu legislația națională relevantă, transportul prealabil și continuarea transportului pe mare al mărfurilor internaționale, inclusiv al mărfurilor containerizate, al mărfurilor generale sau al mărfurilor uscate sau lichide în vrac, între porturile situate pe teritoriul unei părți, cu condiția ca respectivele mărfuri internaționale să fie „în tranzit”, și anume să se îndrepte către o destinație sau să vină dintr-un port de încărcare din afara teritoriului părții în cauză;

               (j)„servicii maritime de expediere de mărfuri” înseamnă activitatea care constă în organizarea și monitorizarea operațiunilor de transport în numele expeditorilor, prin organizarea serviciilor de transport și a serviciilor conexe, întocmirea documentelor și furnizarea de informații comerciale;

               (k)„servicii portuare” înseamnă servicii furnizate în interiorul unei zone portuare maritime sau pe căile navigabile de acces la o astfel de zonă de către organismul de administrare a portului, subcontractanții acestuia sau alți furnizori de servicii pentru sprijinirea transportului de mărfuri sau de pasageri și

               (l)„servicii de depozitare și de antrepozitare” înseamnă servicii de depozitare a produselor congelate sau refrigerate, servicii de depozitare în vrac a lichidelor sau a gazelor și alte servicii de depozitare sau de antrepozitare.

               Articolul SERVIN.5.46: Obligații

               1.Fără a aduce atingere măsurilor neconforme sau altor măsuri menționate la articolele SERVIN.2.7 [Măsuri neconforme și excepții] și SERVIN.3.6 [Măsuri neconforme], fiecare parte pune în aplicare principiul accesului nerestricționat la piețele și schimburile comerciale maritime internaționale pe bază comercială și în mod nediscriminatoriu prin:

               (a)acordarea către navele care arborează pavilionul celeilalte părți sau care sunt operate de furnizori de servicii ai celeilalte părți a unui tratament nu mai puțin favorabil decât cel acordat propriilor nave în ceea ce privește, între altele:

               (i)
                     accesul la porturi;

               (ii)
                     utilizarea infrastructurii portuare;

               (iii)
                     utilizarea serviciilor maritime auxiliare și

               (iv)
                     instalațiile vamale și alocarea danelor și a instalațiilor de încărcare și descărcare; incluzând taxele și impunerile aferente;

               (b)punerea la dispoziția furnizorilor de servicii de transport maritim internațional ai celeilalte părți, conform unor condiții și modalități rezonabile și nu mai puțin favorabile decât cele aplicabile propriilor furnizori sau nave ori navelor sau furnizorilor unei țări terțe (inclusiv taxele și impunerile, specificațiile și calitatea serviciilor care urmează să fie furnizate), a următoarelor servicii portuare: pilotaj, asistență la remorcare și tracțiune, aprovizionare, alimentare cu combustibil și cu apă, colectarea gunoiului și eliminarea apei de balast, servicii de căpitănie, asistență la navigație, instalații pentru reparații de urgență, servicii de ancorare, dane, servicii de acostare și de plecare, precum și servicii operaționale la țărm esențiale pentru operarea navelor, inclusiv comunicații și aprovizionare cu apă și energie electrică;

               (c)acordarea către furnizorii de servicii de transport maritim internațional ai celeilalte părți a permisiunii de reamplasa, sub rezerva autorizării de către autoritatea competentă, dacă este cazul, containerele goale proprii sau închiriate, care nu sunt transportate ca marfă contra cost, între porturile Regatului Unit sau între porturile unui stat membru și

               (d)acordarea către furnizorii de servicii de transport maritim internațional ai celeilalte părți a permisiunii de furniza servicii de legătură între porturi din Regatul Unit sau între porturi dintrun stat membru, sub rezerva autorizării de către autoritatea competentă, dacă este cazul.

               2.La aplicarea principiului menționat la alineatul (1), o parte:

               (a)nu introduce, în viitoarele acorduri cu țări terțe privind serviciile de transport maritim internațional, clauze de partajare a încărcăturilor, inclusiv în ceea ce privește mărfurile uscate și lichide în vrac și traficul de linie, și reziliază, într-un interval rezonabil de timp, astfel de clauze de partajare a încărcăturilor, în cazul în care acestea există în acorduri precedente;

               (b)nu adoptă și nu menține nicio măsură care prevede ca o încărcătură internațională să fie transportată, integral sau parțial, exclusiv de nave înregistrate pe teritoriul părții sau deținute ori controlate de persoane fizice ale părții în cauză;

               (c)abrogă toate măsurile unilaterale și toate obstacolele administrative, tehnice și de alt tip care ar putea constitui o restricție disimulată sau ar putea avea efecte discriminatorii asupra libertății de a furniza servicii de transport maritim internațional și se abțin să introducă astfel de măsuri și obstacole și

               (d)nu împiedică furnizorii de servicii de transport maritim internațional ai celeilalte părți să încheie contracte direct cu alți furnizori de servicii de transport pentru operațiuni de transport de la ușă la ușă sau multimodal.

               Secțiunea 7: Servicii juridice

               Articolul SERVIN.5.47: Domeniu de aplicare

               1.Prezenta secțiune se aplică măsurilor luate de o parte care afectează furnizarea de servicii juridice desemnate în plus față de capitolele 1, 2, 3 și 4 din prezentul titlu și față de secțiunile 1 și 2 din prezentul capitol.

               2.Nicio dispoziție a prezentei secțiuni nu aduce atingere dreptului unei părți de a reglementa și de a supraveghea furnizarea de servicii juridice desemnate pe teritoriul său în mod nediscriminatoriu.

               Articolul SERVIN.5.48: Definiții

               În sensul prezentei secțiuni:

               (a)„servicii juridice desemnate” înseamnă servicii juridice legate de dreptul jurisdicției de origine și de dreptul internațional public, cu excepția dreptului Uniunii

               (b)„jurisdicție de origine” înseamnă jurisdicția (sau o parte a jurisdicției) statului membru sau a Regatului Unit în care un jurist și-a dobândit gradul profesional din jurisdicția de origine sau, în cazul unui jurist care a dobândit un grad profesional din jurisdicția de origine în mai multe jurisdicții, oricare dintre aceste jurisdicții;

               (c)„dreptul jurisdicției de origine” înseamnă dreptul din jurisdicția de origine a juristului
                  31
               ;

               (d)„grad profesional din jurisdicția de origine” înseamnă:

               (i)pentru un jurist din Uniune, un grad profesional dobândit într-un stat membru care autorizează furnizarea de servicii juridice în statul membru respectiv sau

               (ii)pentru un jurist din Regatul Unit, gradul de advocate, barrister sau solicitor, care autorizează furnizarea de servicii juridice în orice parte a jurisdicției Regatului Unit;

               (e)„jurist” înseamnă:

               (i)o persoană fizică din Uniune care este autorizată într-un stat membru să furnizeze servicii juridice în temeiul unui grad profesional din jurisdicția de origine sau

               (ii)o persoană fizică din Regatul Unit care este autorizată în orice parte a jurisdicției Regatului Unit să furnizeze servicii juridice în temeiul unui grad profesional din jurisdicția de origine;

               (f)
                     „jurist al celeilalte părți” înseamnă:

               (i)atunci când „cealaltă parte” este Uniunea, un jurist menționat la litera (e) punctul (i) sau

               (ii)atunci când „cealaltă parte” este Regatul Unit, un jurist menționat la litera (e) punctul (ii) și

               (g)„servicii juridice” înseamnă următoarele servicii:

               (i) servicii de consultanță juridică și

               (ii) servicii de arbitraj, de conciliere și de mediere juridică (dar excluzând astfel de servicii atunci când sunt furnizate de persoane fizice, astfel cum se prevede la articolul SERVIN.4.1 [Domeniu de aplicare și definiții]
                  32
               .

               „Serviciile juridice” nu includ reprezentarea juridică în fața agențiilor administrative, a instanțelor judecătorești și a altor instanțe oficiale ale unei părți, serviciile de consultanță juridică și de autorizare, de documentare și de certificare juridică furnizate de practicieni în domeniul dreptului cărora le-au fost încredințate funcții publice în administrarea justiției, cum ar fi notarii, huissiers de justice sau alți officiers publics et ministériels, și nici serviciile furnizate de executorii judecătorești numiți de autoritățile publice.

               Articolul SERVIN.5.49: Obligații

               (1) O parte îi permite unui jurist al celeilalte părți să furnizeze pe teritoriul său servicii juridice desemnate în temeiul gradului profesional din jurisdicția de origine a juristului respectiv, în conformitate cu articolele SERVIN.2.2 [Acces pe piață], SERVIN.2.3. [Tratament național], SERVIN.3.2 [Acces pe piață], SERVIN.3.4. [Tratament național] și SERVIN 4.4. [Furnizori de servicii pe bază de contract și profesioniști independenți]

               (2)
                     Atunci când o parte (jurisdicția-gazdă) condiționează furnizarea, de către un jurist al celeilalte părți, de servicii juridice desemnate în temeiul alineatului (1) de înregistrarea pe teritoriul său, cerințele și procesul de înregistrare:

               (a)nu pot fi mai puțin favorabile decât cele care se aplică unei persoane fizice dintr-o țară terță care furnizează servicii juridice în legătură cu dreptul țării terțe sau cu dreptul internațional public în temeiul gradului profesional din țara terță al persoanei respective pe teritoriul jurisdicției-gazdă și

               (b)nu pot reprezenta sau fi echivalente cu vreo cerință de recalificare sau de admitere în profesia juridică a jurisdicției-gazdă.

               (3)
                     Alineatul (4) se aplică furnizării de servicii juridice desemnate în temeiul alineatului (1) prin stabilire.

               (4)
                     O parte permite unei persoane juridice a celeilalte părți să înființeze o sucursală pe teritoriul său prin care sunt furnizate servicii juridice desemnate
                  33
                în temeiul alineatului (1), în conformitate cu condițiile prevăzute în capitolul 2 [Liberalizarea investițiilor] din prezentul titlu și sub rezerva acestor condiții. Această dispoziție nu aduce atingere cerințelor ca un anumit procent din acționarii, proprietarii, asociații sau directorii unei persoane juridice să îndeplinească condițiile pentru a practica sau să practice o anumită profesie, cum ar fi cea de jurist sau de contabil.

               Articolul SERVIN.5.50: Măsuri neconforme

               (1)Articolul 5.49 [Obligații] nu se aplică:

               (a)unei măsuri neconforme existente luate de o parte la nivelul:

               (i)pentru Uniune:

               (A) Uniunii, astfel cum se prevede în lista Uniunii din anexa SERVIN-1 [Măsuri existente];

               (B) administrației centrale a unui stat membru, astfel cum se prevede în lista Uniunii din anexa SERVIN-1 [Măsuri existente];

               (C) administrației regionale a unui stat membru, astfel cum se prevede în lista Uniunii din anexa SERVIN-1 [Măsuri existente] sau

               (D) unei administrații locale diferite de cea menționată la punctul (C) și

               (ii)pentru Regatul Unit:

               (A) administrației centrale, astfel cum se prevede în lista Regatului Unit din anexa SERVIN-1 [Măsuri existente];

               (B)unei administrației regionale, astfel cum se prevede în lista Regatului Unit din anexa SERVIN-1 [Măsuri existente] sau

               (C)unei administrații locale;

               (b)continuării sau reînnoirii imediate a unei măsuri neconforme prevăzute la litera (a) sau

               (c)unei modificări aduse oricăreia dintre măsurile neconforme menționate la literele (a) și (b), cu condiția ca aceasta să nu reducă nivelul prezentat de respectiva măsură, imediat înainte de modificare, în ceea ce privește conformitatea sa cu articolul SERVIN 5.49 [Obligații].

               (2) Articolul SERVIN 5.49 [Obligații] nu se aplică măsurilor luate de o parte care sunt compatibile cu rezervele, condițiile sau calificările specificate cu privire la un sector, un subsector sau o activitate dintre cele enumerate în anexa SERVIN-2 [Măsuri ulterioare].

               (3)
                     Prezenta secțiune se aplică fără a aduce atingere anexei SERVIN-4 [Furnizori de servicii pe bază de contract și profesioniști independenți].

               Titlul III: Comerțul digital

               Capitolul 1: Dispoziții generale

               Articolul DIGIT.1: Obiectiv

               Obiectivul prezentului titlu este de a facilita comerțul digital, de a înlătura barierele nejustificate din calea comerțului efectuat prin mijloace electronice și de a asigura un mediu online deschis, securizat și de încredere pentru întreprinderi și consumatori.

               Articolul DIGIT.2: Domeniu de aplicare

               (1)
                     Prezentul titlu se aplică măsurilor luate de o parte care influențează comerțul efectuat prin mijloace electronice.

               (2)
                     Prezentul titlu nu se aplică serviciilor audiovizuale.

               Articolul DIGIT.3 Dreptul de reglementare

               Părțile își reafirmă dreptul de reglementare pe teritoriile lor, în vederea atingerii unor obiective politice legitime, cum ar fi protecția sănătății publice, serviciile sociale, educația publică, siguranța, mediul, inclusiv, schimbările climatice, moralitatea publică, protecția socială sau a consumatorilor, protecția vieții private și a datelor sau promovarea și protejarea diversității culturale.

               Articolul DIGIT.4: Excepții

               Pentru mai multă certitudine, nicio dispoziție a prezentului titlu nu împiedică părțile să adopte sau să mențină măsuri în conformitate cu articolul EXC.1 [Excepții generale], articolul EXC.4 [Excepții privind securitatea] și articolul SERVIN.5.39 [Excepție prudențială] pentru motivele de interes public prevăzute la articolele respective.

               Articolul DIGIT.5: Definiții

               1.În cadrul prezentului titlu se aplică definițiile prevăzute la articolul SERVIN.1.2 [Definiții] din titlul II [Servicii și investiții] din prezenta rubrică.

               2.În sensul prezentului titlu:

               (a)„consumator” înseamnă orice persoană fizică care utilizează un serviciu public de telecomunicații în scopuri diferite de scopurile profesionale;

               (b)„comunicare de marketing direct” înseamnă orice formă de publicitate comercială prin care o persoană fizică sau juridică comunică mesaje de marketing în mod direct unui utilizator prin intermediul unui serviciu public de telecomunicații și cuprinde cel puțin mesajele transmise prin poștă electronică și mesajele text și multimedia (SMS și MMS);

               (c)„autentificare electronică” înseamnă un proces electronic care permite confirmarea:

               (I)identificării electronice a unei persoane fizice sau juridice sau

               (II)a originii și integrității unor date în format electronic;

               (d)„serviciu de distribuție electronică înregistrată” înseamnă un serviciu care permite transmiterea de date între părți terțe prin mijloace electronice și furnizează dovezi referitoare la manipularea datelor transmise, inclusiv dovezi privind trimiterea și primirea datelor și care protejează datele transmise împotriva riscului de pierdere, furt, deteriorare sau orice modificare neautorizată;

               (e)„sigiliu electronic” înseamnă date în format electronic utilizate de o persoană juridică, care sunt atașate la alte date în format electronic sau asociate logic cu acestea pentru asigurarea originii și integrității acestora din urmă;

               (f)„semnătură electronică” înseamnă date în format electronic, atașate la alte date în format electronic sau asociate logic cu acestea, care:

               (I)sunt utilizate de o persoană fizică în scopul de a accepta datele în format electronic la care se raportează; și

               (II)sunt legate de datele în format electronic la care se raportează, astfel încât orice modificare ulterioară a datelor poate fi detectată;

               (g)„marcă temporală electronică” înseamnă date în format electronic care leagă alte date în format electronic de un anumit moment, stabilind dovezi că acestea din urmă au existat la acel moment;

               (h)„serviciu electronic de încredere” înseamnă un serviciu electronic care constă în:

               (I)crearea, verificarea și validarea semnăturilor electronice, a sigiliilor electronice, a mărcilor temporale electronice, a serviciilor de distribuție electronică înregistrată și a certificatelor aferente serviciilor respective;

               (II)crearea, verificarea și validarea certificatelor pentru autentificarea unui site internet; sau

               (III)păstrarea semnăturilor electronice, a sigiliilor sau a certificatelor aferente serviciilor respective;

               (i)„date publice” înseamnă date aflate în proprietatea sau posesia oricărui nivel de guvernare și al organismelor neguvernamentale în exercitarea competențelor care le sunt conferite de orice nivel de guvernare;

               (j)„serviciu public de telecomunicații” înseamnă orice serviciu de telecomunicații care este oferit publicului larg;

               (k)„utilizator” înseamnă orice persoană fizică sau juridică care utilizează un serviciu public de telecomunicații.

               Capitolul 2: Fluxuri de date și protecția datelor cu caracter personal

               Articolul DIGIT.6: Fluxurile transfrontaliere de date

               1.Părțile se angajează să asigure fluxurile transfrontaliere de date pentru a facilita comerțul în cadrul economiei digitale. În acest scop, fluxurile transfrontaliere de date între părți nu sunt restricționate de către una dintre părți:

               (a)prin solicitarea de a utiliza instalații informatice sau elemente de rețea de pe teritoriul părții pentru prelucrare, inclusiv prin impunerea utilizării unor instalații informatice sau elemente de rețea care sunt certificate sau aprobate pe teritoriul unei părți;

               (b)prin solicitarea de a localiza datele pe teritoriul părții pentru stocare sau prelucrare;

               (c)prin interzicerea stocării sau a prelucrării pe teritoriul celeilalte părți sau

               (d)prin condiționarea transferului transfrontalier de date de utilizarea unor instalații informatice sau elemente de rețea de pe teritoriul părților sau de cerințe de localizare pe teritoriul părților.

               2.Părțile reexaminează punerea în aplicare a prezentei dispoziții și evaluează funcționarea acesteia în termen de trei ani de la data intrării în vigoare a prezentului acord. O parte îi poate propune în orice moment celeilalte părți să revizuiască lista restricțiilor enumerate la alineatul (1). O astfel de cerere trebuie să fie examinată cu înțelegere.

               Articolul DIGIT.7: Protecția datelor cu caracter personal și a vieții private

               1.Fiecare parte recunoaște că persoanele au dreptul la protecția datelor cu caracter personal și a vieții private și că standardele înalte în acest sens contribuie la încrederea în economia digitală și la dezvoltarea comerțului.

               2.Nicio dispoziție a prezentului acord nu împiedică o parte să adopte sau să mențină măsuri privind protecția datelor cu caracter personal și a vieții private, inclusiv în ceea ce privește transferurile transfrontaliere de date, cu condiția ca dreptul părții să prevadă instrumente care să permită transferurile în condiții cu aplicare generală
                  34
                pentru protecția datelor transferate.

               3.Fiecare parte informează cealaltă parte cu privire la orice măsură menționată la alineatul (2) pe care o adoptă sau o menține.

               Capitolul 3: Dispoziții specifice

               Articolul DIGIT.8: Taxe vamale asupra transmisiilor electronice

               1.Transmisiile electronice sunt considerate o furnizare a unui serviciu în înțelesul titlului II [Servicii și investiții] din prezenta rubrică.

               2.Părțile nu instituie taxe vamale asupra transmisiilor electronice.

               Articolul DIGIT.9: Excluderea autorizării prealabile

               1.O parte nu impune autorizarea prealabilă a furnizării unui serviciu prin mijloace electronice pentru simplul motiv că serviciul este furnizat online și nici nu adoptă sau menține orice altă cerință cu efect echivalent.

               Un serviciu este furnizat online atunci când este furnizat prin mijloace electronice și nu presupune prezența simultană a părților.

               2.Alineatul (1) nu se aplică serviciilor de telecomunicații, serviciilor de radiodifuziune, serviciilor de jocuri de noroc, serviciilor de reprezentare juridică sau serviciilor furnizate de notari sau de profesii echivalente în măsura în care acestea presupun o participare directă și specifică exercitării autorității publice.

               Articolul DIGIT.10: Încheierea de contracte prin mijloace electronice

               1.Fiecare parte se asigură că se pot încheia contracte prin mijloace electronice și că sistemul său juridic nu creează obstacole în calea utilizării contractelor electronice și nu conduce la lipsirea de efect și de validitate juridice pentru simplul motiv al încheierii contractelor prin mijloace electronice.

               2.Alineatul (1) nu se aplică în cazul:

               (a)serviciilor de radiodifuziune;

               (b)serviciilor de jocuri de noroc;

               (c)serviciilor de reprezentare juridică;

               (d)serviciilor furnizate de notari sau de profesii echivalente în măsura în care acestea presupun o participare directă și specifică exercitării autorității publice;

               (e)contractelor care necesită prezența în persoană;

               (f)contractelor care creează sau transferă drepturi asupra unor bunuri imobile;

               (g)contractelor pentru care legea impune intervenția instanțelor judecătorești, a autorităților publice sau a profesiilor care implică exercițiul autorității publice;

               (h)contractelor de angajament privind garanțiile și contractelor asupra unor garanții colaterale oferite de persoane care acționează în scopuri care nu intră în cadrul activității lor comerciale sau profesionale; sau

               (i)contractelor aflate sub incidența dreptului familiei sau a dreptului de succesiune.

               Articolul DIGIT.11: Autentificare electronică și servicii electronice de încredere

               1.O parte nu refuză efectul juridic și posibilitatea de acceptare ca probă în procedurile judiciare pentru un document electronic, o semnătură electronică, un sigiliu electronic, o marcă temporală electronică sau date transmise și primite prin utilizarea unui serviciu de distribuție electronică înregistrată pentru simplul motiv că acestea sunt în format electronic.

               2.O parte nu adoptă și nu menține măsuri:

               (a)care ar interzice părților la o tranzacție electronică să determine reciproc metodele corespunzătoare de autentificare electronică pentru tranzacția lor sau

               (b)care ar împiedica părțile la o tranzacție electronică să dovedească autorităților judiciare și administrative că utilizarea autentificării electronice sau a unui serviciu electronic de încredere pentru derularea tranzacției respective este conformă cu cerințele legale aplicabile.

               3.În pofida alineatului (2), o parte poate prevedea ca, pentru o anumită categorie de tranzacții, metoda de autentificare electronică sau serviciul de încredere să facă obiectul unei certificări de către o autoritate acreditată în conformitate cu legislația sa sau să îndeplinească anumite standarde de performanță, care să fie obiective, transparente și nediscriminatorii și să vizeze exclusiv caracteristicile specifice ale categoriei de tranzacții în cauză.

               Articolul DIGIT.12: Transferul codului sursă sau accesul la acesta

               1.O parte nu prevede transferul codului sursă al software-ului deținut de o persoană fizică sau juridică a celeilalte părți și nici accesul la acesta.

               2.Pentru mai multă certitudine:

               (a)excepțiile generale, excepțiile privind securitatea și excepția prudențială menționate la articolul DIGIT.4 [Excepții] se aplică măsurilor pe care o parte le-a adoptat sau le-a menținut în contextul unei proceduri de certificare și

               (b)alineatul (1) de la prezentul articol nu se aplică transferului voluntar al codului sursă sau acordării voluntare a accesului la acesta pe bază comercială de către o persoană fizică sau juridică a celeilalte părți, de exemplu în contextul unei tranzacții de achiziție publică sau al unui contract liber negociat.

               3.Nicio dispoziție a prezentului articol nu aduce atingere:

               (a)unei cerințe impuse de către o instanță judecătorească, un tribunal administrativ sau o autoritate de concurență, în temeiul legislației concurenței a unei părți, pentru a împiedica sau a remedia o restricționare sau o denaturare a concurenței;

               (b)unei cerințe impuse de către un organism de reglementare în temeiul actelor cu putere de lege sau al normelor administrative ale unei părți referitoare la protecția siguranței publice în ceea ce privește utilizatorii în mediul online, sub rezerva unor garanții împotriva divulgării neautorizate;

               (c)protecției și asigurării respectării drepturilor de proprietate intelectuală și

               (d)dreptului unei părți de a lua măsuri în conformitate cu articolul III din AAP, astfel cum a fost încorporat prin articolul PPROC.2 [Încorporarea anumitor dispoziții din AAP și achiziții publice reglementate] din titlul VI [Achizițiile publice] din prezenta rubrică.

               Articolul DIGIT.13: Încrederea consumatorilor în mediul online

               1.Recunoscând importanța sporirii încrederii consumatorilor în comerțul digital, fiecare parte adoptă sau menține măsuri pentru a asigura protecția eficace a consumatorilor care efectuează tranzacții de comerț electronic, inclusiv, dar fără a se limita la acestea, măsuri care:

               (a)interzic practicile comerciale frauduloase și înșelătoare;

               (b)impun furnizorilor de bunuri și servicii să acționeze cu bună-credință și să respecte practicile comerciale loiale, inclusiv prin interzicerea obligării consumatorilor la plata bunurilor și serviciilor nesolicitate;

               (c)impun furnizorilor de bunuri sau servicii să ofere consumatorilor informații clare și cuprinzătoare, inclusiv atunci când acționează prin furnizori intermediari de servicii, cu privire la identitatea și datele lor de contact, tranzacția în cauză, inclusiv principalele caracteristici ale bunurilor sau serviciilor și prețul întreg cuprinzând toate taxele aplicabile, precum și la drepturile aplicabile ale consumatorilor (în cazul furnizorilor intermediari de servicii, este inclusă aici și crearea posibilității ca aceste informații să fie oferite de către furnizorul de bunuri sau servicii) și

               (d)le oferă consumatorilor acces la acțiuni reparatorii pentru încălcarea drepturilor lor, inclusiv dreptul la măsuri de reparare în cazul în care bunurile sau serviciile, deși achitate, nu sunt livrate sau furnizate în maniera convenită.

               2.Părțile recunosc că este important ca agențiilor lor de protecție a consumatorilor sau altor organisme relevante să le fie încredințate competențe adecvate de aplicare a legii și ca aceste agenții să coopereze pentru a proteja consumatorii și a spori încrederea consumatorilor online.

               Articolul DIGIT.14: Comunicări de marketing direct nesolicitate

               (1)
                     Fiecare parte se asigură că utilizatorii sunt protejați în mod eficace împotriva comunicărilor de marketing direct nesolicitate.

               (2)
                     Fiecare parte se asigură ca nu se trimit comunicări de marketing direct utilizatorilor care sunt persoane fizice, cu excepția cazului în care aceștia și-au dat consimțământul, în conformitate cu legislația fiecărei părți, de a primi astfel de comunicări.

               (3)
                     În pofida alineatului (2), fiecare parte permite persoanelor fizice sau juridice care au obținut, conform condițiilor prevăzute în legislația fiecărei părți, datele de contact ale unui utilizator în contextul furnizării de bunuri sau servicii să îi transmită utilizatorului respectiv comunicări de marketing direct pentru propriile bunuri sau servicii similare.

               (4)
                     În ceea ce privește comunicările de marketing direct, fiecare parte se asigură că acestea sunt clar identificabile ca atare, prezintă în mod clar persoana în numele căreia au fost trimise și conțin toate informațiile necesare pentru a permite utilizatorilor să solicite încetarea primirii lor, în mod gratuit și în orice moment.

               (5)
                     Fiecare parte asigură utilizatorilor accesul la măsuri de reparare împotriva expeditorilor de comunicări de marketing direct care nu respectă măsurile adoptate sau menținute în temeiul alineatelor (1)-(4).

               Articolul DIGIT.15 Date publice deschise

               1.Părțile recunosc că facilitarea accesului public la datele publice și a utilizării acestora contribuie la stimularea dezvoltării economice și sociale, a competitivității, a productivității și a inovării.

               2.În măsura în care o parte alege să pună datele publice la dispoziția publicului, aceasta depune eforturi pentru a se asigura, în măsura în care este realizabil, că datele:

               (a)sunt într-un format care permite căutarea, recuperarea, utilizarea, reutilizarea și redistribuirea lor cu ușurință;

               (b)sunt într-un format care poate fi citit automat și care are o componentă spațială;

               (c)conțin metadate descriptive, care sunt cât mai standardizate posibil;

               (d)sunt pus la dispoziție prin intermediul unor interfețe de programare a aplicațiilor fiabile, ușor de utilizat și disponibile gratuit;

               (e)sunt actualizate cu regularitate;

               (f)nu sunt supuse unor condiții de utilizare care sunt discriminatorii sau care restricționează în mod inutil reutilizarea și

               (g)sunt puse la dispoziție pentru reutilizare în deplină conformitate cu normele fiecărei părți în materie de protecție a datelor cu caracter personal.

               3.Părțile depun eforturi pentru a coopera în vederea identificării modalităților prin care fiecare parte poate extinde accesul la datele publice pe care partea le-a făcut publice și utilizarea acestor date, cu scopul de a consolida oportunitățile de afaceri și de a genera noi astfel de oportunități, dincolo de utilizarea datelor respective de către sectorul public.

               Articolul DIGIT.16: Cooperarea în materie de reglementare în ceea ce privește comerțul digital

               1.Părțile fac schimb de informații privind chestiunile de reglementare în contextul comerțului digital, care abordează următoarele aspecte:

               (a)recunoașterea și facilitarea serviciilor electronice de încredere și autentificare interoperabile;

               (b)tratamentul comunicărilor de marketing direct;

               (c)protecția consumatorilor și

               (d)orice altă chestiune relevantă pentru dezvoltarea comerțului digital, tehnologiile emergente.

               2.Alineatul (1) nu se aplică normelor și garanțiilor unei părți pentru protecția datelor cu caracter personal și a vieții private, inclusiv în ceea ce privește transferurile transfrontaliere de date cu caracter personal.

               Articolul DIGIT.17: Înțelegere privind serviciile informatice

               1.Părțile convin că, în scopul liberalizării comerțului cu servicii și a investițiilor în conformitate cu titlul II [Servicii și investiții] din prezenta rubrică, următoarele servicii sunt considerate servicii informatice și servicii conexe, indiferent dacă sunt sau nu furnizate prin intermediul unei rețele, inclusiv prin internet:

               (a)consultare, adaptare, strategie, analiză, planificare, specificare, proiectare, dezvoltare, instalare, implementare, integrare, testare, corectarea erorilor, actualizare, suport tehnic, asistență tehnică sau administrare a computerelor sau a sistemelor informatice ori administrare destinată acestora;

               (b)programe informatice, definite ca fiind ansambluri de instrucțiuni necesare pentru a permite computerelor să funcționeze și să comunice (între ele și cu exteriorul), precum și consultare, strategie, analiză, planificare, specificare, proiectare, realizare, instalare, implementare, integrare, testare, corectarea erorilor, actualizare, adaptare, întreținere, suport tehnic, asistență tehnică, administrare sau utilizare a programelor informatice ori destinate acestora;

               (c)prelucrarea datelor, stocarea datelor, găzduirea datelor sau servicii de gestionare a bazelor de date;

               (d)servicii de întreținere și reparații pentru mașini și echipamente de birou, inclusiv computere și

               (e)servicii de formare destinate personalului clienților, legate de programe informatice, computere sau sisteme informatice și neclasificate în altă parte.

               Pentru mai multă certitudine, serviciile facilitate prin servicii informatice și servicii conexe, altele decât cele enumerate la alineatul (1), nu sunt considerate a fi servicii informatice și servicii conexe în sine.

               Titlul IV: Circulația capitalurilor, plățile, transferurile și măsurile de salvgardare temporare

               Articolul CAP.1: Obiective

               Obiectivul prezentului titlu este de a permite libera circulație a capitalurilor și efectuarea plăților aferente tranzacțiilor liberalizate în temeiul prezentului acord.

               Articolul CAP.2: Cont curent

               Fiecare parte autorizează, într-o monedă liber convertibilă și în conformitate cu Statutul Fondului Monetar Internațional, toate plățile și transferurile în ceea ce privește tranzacțiile aferente contului curent al balanței de plăți care intră în domeniul de aplicare al prezentului acord.

               Articolul CAP.3: Circulația capitalurilor

               (1)
                     Fiecare parte autorizează, în ceea ce privește tranzacțiile aferente contului de capital și contului financiar al balanței de plăți, libera circulație a capitalurilor în scopul liberalizării investițiilor și al altor tranzacții, astfel cum se prevede în titlul II [Servicii și investiții] din prezenta rubrică.

               (2)
                     Părțile se consultă în cadrul Comitetului specializat în comerț privind serviciile, investițiile și comerțul digital în vederea facilitării circulației capitalurilor între ele pentru a promova comerțul și investițiile.

               Articolul CAP.4: Măsuri care afectează circulația capitalurilor, plățile sau transferurile

               1.Articolele CAP.2 [Cont curent] și CAP.3 [Circulația capitalurilor] nu se interpretează ca împiedicând o parte să aplice propriile acte cu putere de lege și norme administrative referitoare la:

               (a)faliment, insolvență sau protejarea drepturilor creditorilor;

               (b)emiterea, comercializarea sau tranzacționarea de titluri de valoare, futures, opțiuni sau alte instrumente financiare;

               (c)raportarea financiară sau înregistrarea contabilă a circulației capitalurilor, a plăților sau a transferurilor atunci când acest lucru este necesar pentru a veni în sprijinul autorităților de aplicare a legii sau al autorităților de reglementare financiară;

               (d)infracțiuni sau delicte ori practici înșelătoare sau frauduloase;

               (e)asigurarea respectării ordinelor sau a hotărârilor pronunțate în cadrul procedurilor judiciare sau administrative sau

               (f)sistemele de securitate socială, sistemele publice de pensii sau sistemele de economisire obligatorie.

               2.Actele cu putere de lege și normele administrative menționate la alineatul (1) nu se aplică în mod arbitrar sau discriminatoriu și nu constituie în alt mod o restricție disimulată asupra circulației capitalurilor, a plăților sau a transferurilor.

               Articolul CAP.5: Măsuri de salvgardare temporare

               1.În circumstanțe excepționale în care există sau riscă să apară dificultăți majore pentru funcționarea uniunii economice și monetare a Uniunii, Uniunea poate adopta sau menține măsuri de salvgardare cu privire la circulația capitalurilor, la plăți și la transferuri pentru o perioadă care nu depășește șase luni.

               2.Măsurile menționate la alineatul (1) se limitează la ceea ce este strict necesar.

               Articolul CAP.6: Restricții în caz de dificultăți în ceea ce privește balanța de plăți și finanțarea externă

               1.În cazul în care o parte se confruntă sau riscă să se confrunte cu dificultăți majore în ceea ce privește balanța de plăți sau finanțarea externă, partea respectivă poate adopta sau menține măsuri restrictive în ceea ce privește circulația capitalurilor, plățile sau transferurile
                  35
               .

               2.Măsurile menționate la alineatul (1):

               (a)trebuie să fie compatibile cu Statutul Fondului Monetar Internațional;

               (b)nu depășesc ceea ce este necesar pentru a face față situațiilor descrise la alineatul (1);

               (c)trebuie să fie temporare și să fie eliminate progresiv pe măsură ce situația specificată la alineatul (1) se ameliorează;

               (d)evită afectarea inutilă a intereselor comerciale, economice și financiare ale celeilalte părți și

               (e)trebuie să fie nediscriminatorii față de țările terțe în situații similare.

               3.În cazul comerțului cu mărfuri, o parte poate adopta sau menține măsuri restrictive pentru ași proteja poziția financiară externă sau balanța de plăți. Respectivele măsuri trebuie să fie conforme cu GATT 1994 și cu Înțelegerea privind dispozițiile referitoare la balanța de plăți din Acordul general pentru tarife și comerț din 1994.

               4.În cazul comerțului cu servicii, fiecare parte poate adopta sau menține măsuri restrictive pentru a-și proteja poziția financiară externă sau balanța de plăți. Respectivele măsuri trebuie să fie conforme cu articolul XII din acordul GATS.

               5.O parte care menține sau care a adoptat măsuri menționate la alineatele (1) și (2) i le notifică celeilalte părți cu promptitudine.

               6.În cazul în care o parte adoptă sau menține restricții în temeiul prezentului articol, părțile se consultă în cel mai scurt timp în cadrul Comitetului specializat în comerț privind serviciile, investițiile și comerțul digital, cu excepția cazului în care au loc consultări în alte foruri. Comitetul menționat evaluează dificultatea în ceea ce privește balanța de plăți sau situația financiară externă care a condus la măsurile respective, luând în considerare, printre altele, factori precum:

               (a)natura și amploarea dificultăților;

               (b)mediul economic și comercial extern și

               (c)măsurile corective alternative care pot fi disponibile.

               7.În cadrul consultărilor menționate la alineatul (6) se examinează conformitatea măsurilor restrictive cu dispozițiile alineatelor (1) și (2). Sunt acceptate toate constatările relevante de natură statistică sau factuală prezentate de Fondul Monetar Internațional în cazul în care sunt disponibile, iar concluziile iau în considerare evaluarea de către Fondul Monetar Internațional a balanței de plăți și a situației financiare externe a părții în cauză.

               Titlul V: Proprietatea intelectuală

               Capitolul 1: Dispoziții generale

               Articolul IP.1: Obiective

               Obiectivele prezentului titlu sunt:

               (a)
                     facilitarea producției, a furnizării și a comercializării de produse și servicii inovatoare și creative între părți prin reducerea denaturărilor comerțului cu astfel de produse și servicii și a obstacolelor din calea acestui comerț, contribuind astfel la o economie mai durabilă și favorabilă incluziunii și

               (b)
                     atingerea unui nivel adecvat și eficace de protecție și de asigurare a respectării drepturilor de proprietate intelectuală.

               Articolul IP.2: Domeniu de aplicare

               (1)
                     Prezentul titlu completează și precizează drepturile și obligațiile pe care le au părțile în temeiul Acordului TRIPS și al altor tratate internaționale în domeniul proprietății intelectuale la care sunt părți.

               (2)
                     Prezentul titlu nu împiedică niciuna dintre părți să introducă un nivel de protecție și de asigurare a respectării drepturilor de proprietate intelectuală mai extins decât cel prevăzut la prezentul titlu, cu condiția ca un astfel de nivel de protecție și de asigurare a respectării să nu încalce dispozițiile prezentului titlu.

               Articolul IP.3: Definiții

               În sensul prezentului titlu, se aplică următoarele definiții:

               (a)
                     „Convenția de la Paris” înseamnă Convenția de la Paris pentru protecția proprietății industriale din 20 martie 1883, astfel cum a fost revizuită ultima oară la Stockholm la 14 iulie 1967;

               (b)
                     „Convenția de la Berna” înseamnă Convenția de la Berna pentru protecția operelor literare și artistice din 9 septembrie 1886, astfel cum a fost revizuită la Paris la 24 iulie 1971 și modificată la 28 septembrie 1979;

               (c)
                     „Convenția de la Roma” înseamnă Convenția internațională pentru protecția artiștilor interpreți sau executanți, a producătorilor de fonograme și a organismelor de radiodifuziune, încheiată la Roma la 26 octombrie 1961;

               (d)
                     „OMPI” înseamnă Organizația Mondială a Proprietății Intelectuale;

               (e)
                     „drepturi de proprietate intelectuală” înseamnă toate categoriile de proprietate intelectuală care intră sub incidența articolelor IP.7 [Autori]-IP.37 [Protecția drepturilor de proprietate asupra soiurilor de plante] din prezentul titlu sau al părții a II-a secțiunile 1-7 din Acordul TRIPS. Protecția proprietății intelectuale include protecția împotriva concurenței neloiale, astfel cum se menționează la articolul 10a din Convenția de la Paris;

               (f)
                     „resortisant” înseamnă, în privința dreptului de proprietate intelectuală relevant, o persoană a unei părți care ar îndeplini criteriile de eligibilitate pentru protecție prevăzute în Acordul TRIPS și în acordurile multilaterale încheiate și gestionate sub auspiciile OMPI, la care partea este parte contractantă.

               Articolul IP.4: Acorduri internaționale

               1.Părțile își afirmă angajamentul de a respecta acordurile internaționale la care sunt parte:

               (a)
                     Acordul TRIPS;

               (b)
                     Convenția de la Roma;

               (c)
                     Convenția de la Berna;

               (d)
                     Tratatul OMPI privind dreptul de autor, adoptat la Geneva la 20 decembrie 1996;

               (e)
                     Tratatul OMPI privind interpretările și execuțiile și fonogramele, adoptat la Geneva la 20 decembrie 1996;

               (f)
                     Protocolul referitor la Aranjamentul de la Madrid privind înregistrarea internațională a mărcilor, adoptat la Madrid la 27 iunie 1989, astfel cum a fost modificat ultima dată la 12 noiembrie 2007;

               (g)
                     Tratatul privind dreptul mărcilor, adoptat la Geneva la 27 octombrie 1994;

               (h)
                     Tratatul de la Marrakesh pentru facilitarea accesului la operele publicate al persoanelor nevăzătoare, cu deficiențe de vedere sau cu dificultăți de citire a materialelor imprimate, adoptat la Marrakesh la 27 iunie 2013;

               (i)
                     Actul de la Geneva al Aranjamentului de la Haga privind înregistrarea internațională a desenelor și modelelor industriale, adoptat la Geneva la 2 iulie 1999.

               2.Fiecare parte depune toate eforturile rezonabile pentru ratificarea următoarelor acorduri internaționale sau pentru aderarea la acestea:

               (a)
                     Tratatul de la Beijing privind interpretările și execuțiile audiovizuale, adoptat la Beijing la 24 iunie 2012;

               (b)
                     Tratatul de la Singapore privind dreptul mărcilor, adoptat la Singapore la 27 martie 2006.

               Articolul IP.5: Epuizare

               Prezentul capitol nu afectează libertatea părților de a determina dacă și în ce condiții se aplică epuizarea drepturilor de proprietate intelectuală.

               Articolul IP.6: Tratament național

               1.Pentru toate categoriile de proprietate intelectuală reglementate de prezentul titlu, fiecare parte acordă resortisanților celeilalte părți un tratament nu mai puțin favorabil decât tratamentul pe care îl acordă propriilor resortisanți în ceea ce privește protecția proprietății intelectuale, sub rezerva, atunci când este cazul, a excepțiilor care sunt deja prevăzute în Convenția de la Paris, în Convenția de la Berna, în Convenția de la Roma și, respectiv, în Tratatul asupra proprietății intelectuale în materie de circuite integrate, adoptat la Washington la 26 mai 1989. În privința artiștilor interpreți sau executanți, a producătorilor de fonograme și a organismelor de radiodifuziune, această obligație se aplică numai pentru drepturile prevăzute în prezentul acord.

               2.În sensul alineatului (1) de la prezentul articol, „protecție” include aspecte care au efecte asupra existenței, a dobândirii, a domeniului de aplicare, a păstrării și a asigurării respectării drepturilor de proprietate intelectuală, precum și aspecte care au efecte asupra utilizării drepturilor de proprietate intelectuală abordate în mod specific în prezentul titlu, inclusiv măsuri de prevenire a eludării măsurilor tehnice eficace menționate la articolul IP.16 [Protecția măsurilor tehnice] și măsuri privind informațiile referitoare la gestionarea drepturilor, menționate la articolul IP.17 [Obligații privind informațiile referitoare la gestionarea drepturilor].

               3.O parte poate să se prevaleze de excepțiile permise în temeiul alineatului (1) în legătură cu procedurile sale judiciare și administrative, inclusiv să solicite unui resortisant al celeilalte părți să desemneze un domiciliu ales pe teritoriul său ori să numească un reprezentant pe teritoriul său, atunci când excepțiile invocate:

               (a)
                     sunt necesare pentru asigurarea respectării actelor cu putere de lege și a normelor administrative ale părții care nu sunt incompatibile cu dispozițiilor prezentului titlu sau

               (b)
                     nu sunt aplicate într-un mod care să constituie o restricție disimulată asupra comerțului.

               4.Alineatul (1) nu se aplică procedurilor prevăzute în acordurile multilaterale încheiate sub auspiciile OMPI referitoare la dobândirea sau păstrarea drepturilor de proprietate intelectuală.

               Capitolul 2: Standardele privind drepturile de proprietate intelectuală

               Secțiunea 1: Drepturile de autor și drepturile conexe

               Articolul IP.7: Autori

               Fiecare parte prevede dreptul exclusiv al autorilor de a autoriza sau de a interzice:

               (a)
                     reproducerea directă sau indirectă, temporară sau permanentă, totală sau parțială, prin orice mijloc și sub orice formă a operelor lor;

               (b)
                     orice formă de distribuire către public, prin vânzarea originalului sau a copiilor operelor lor ori prin alte mijloace;

               (c)
                     orice comunicare publică a operelor lor, prin mijloace cu fir sau fără fir, inclusiv punerea la dispoziția publicului a operelor lor, astfel încât oricine să poată avea acces la acestea din orice loc și în orice moment ales în mod individual;

               (d)
                     închirierea comercială către public a originalului sau a copiilor operelor lor; fiecare parte poate prevedea ca prezentul punct să nu se aplice clădirilor sau operelor de artă aplicată.

               Articolul IP.8: Artiști interpreți sau executanți

               Fiecare parte prevede dreptul exclusiv al artiștilor interpreți sau executanți de a autoriza sau de a interzice:

               (a)
                     fixarea interpretărilor sau a execuțiilor lor;

               (b)
                     reproducerea directă sau indirectă, temporară sau permanentă, totală sau parțială, prin orice mijloc și sub orice formă, a fixărilor interpretărilor sau execuțiilor lor;

               (c)
                     distribuirea către public, prin vânzare sau prin alte mijloace, a fixărilor interpretărilor sau execuțiilor lor;

               (d)
                     punerea la dispoziția publicului a fixărilor interpretărilor sau execuțiilor lor, prin mijloace cu fir sau fără fir, astfel încât oricine să poată avea acces la acestea din orice loc și în orice moment ales în mod individual;

               (e)
                     radiodifuzarea fără fir și comunicarea publică a interpretărilor sau execuțiilor lor, cu excepția cazului în care interpretarea sau execuția este ea însăși deja o execuție sau interpretare radiodifuzată sau efectuată pornind de la o fixare;

               (f)
                     închirierea comercială către public a fixării interpretărilor sau execuțiilor lor.

               Articolul IP.9: Producători de fonograme

               Fiecare parte prevede dreptul exclusiv al producătorilor de fonograme de a autoriza sau de a interzice:

               (a)
                     reproducerea directă sau indirectă, temporară sau permanentă, totală sau parțială, prin orice mijloc și sub orice formă a fonogramelor lor;

               (b)
                     distribuirea către public, prin vânzare sau prin alte mijloace, a fonogramelor lor, inclusiv a copiilor acestora;

               (c)
                     punerea la dispoziția publicului a fonogramelor lor, prin mijloace cu fir sau fără fir, astfel încât oricine să poată avea acces la acestea din orice loc și în orice moment ales în mod individual;

               (d)
                     închirierea comercială către public a fonogramelor lor.

               Articolul IP.10: Organisme de radiodifuziune și televiziune

               Fiecare parte asigură dreptul exclusiv al organismelor de radiodifuziune și televiziune de a autoriza sau de a interzice:

               (a)
                     fixarea emisiunilor lor, indiferent dacă aceste emisiuni se transmit prin mijloace cu fir sau fără fir, inclusiv prin cablu sau satelit;

               (b)
                     reproducerea directă sau indirectă, temporară sau permanentă, prin orice mijloc și sub orice formă, totală sau parțială, a fixărilor emisiunilor lor, indiferent dacă aceste emisiuni se transmit prin mijloace cu fir sau fără fir, inclusiv prin cablu sau satelit;

               (c)
                     punerea la dispoziția publicului, prin mijloace cu fir sau fără fir, a fixărilor emisiunilor lor, indiferent dacă aceste emisiuni se transmit prin mijloace cu fir sau fără fir, inclusiv prin cablu sau prin satelit, astfel încât oricine să poată avea acces la acestea din orice loc și în orice moment ales în mod individual;

               (d)
                     distribuirea către public, prin vânzare sau în alt mod, a fixărilor emisiunilor lor, inclusiv a copiilor acestora, indiferent dacă emisiunile se transmit prin mijloace cu fir sau fără fir, inclusiv prin cablu sau satelit;

               (e)
                     redifuzarea prin mijloace fără fir a emisiunilor lor, precum și comunicarea publică a emisiunilor lor, dacă respectiva comunicare este făcută în locuri accesibile publicului prin plata unei taxe de intrare.

               Articolul IP.11: Radiodifuzarea și comunicarea publică a fonogramelor publicate în scopuri comerciale

               1.Fiecare parte prevede un drept pentru a se asigura că utilizatorul plătește o remunerație echitabilă unică artiștilor interpreți sau executanți și producătorilor de fonograme atunci când o fonogramă publicată în scopuri comerciale sau o reproducere a unei astfel de fonograme este utilizată pentru radiodifuzare sau pentru orice comunicare publică.

               2.Fiecare parte se asigură că remunerația echitabilă unică este repartizată între artiștii interpreți sau executanți și producătorii de fonograme în cauză. În absența unui acord între artiștii interpreți sau executanți și producătorii de fonograme, fiecare parte poate adopta dispoziții legislative prin care să stabilească modalitățile de repartizare a remunerației echitabile unice între artiștii interpreți sau executanți și producătorii de fonograme.

               3.Fiecare parte poate acorda artiștilor interpreți sau executanți și producătorilor de fonograme drepturi mai extinse în ceea ce privește radiodifuzarea și comunicarea publică a fonogramelor publicate în scopuri comerciale.

               Articolul IP.12: Durata protecției

               1.Drepturile unui autor asupra unei opere se aplică pe întreaga durată de viață a autorului și timp de 70 de ani după decesul autorului, indiferent de data la care opera a fost pusă în mod legal la dispoziția publicului.

               2.În scopul punerii în aplicare a alineatului (1), fiecare parte poate să prevadă norme specifice privind calcularea duratei protecției compozițiilor muzicale cu text, a operelor comune, precum și a operelor cinematografice sau audiovizuale. Fiecare parte poate să prevadă norme specifice privind calcularea duratei protecției operelor anonime sau publicate sub pseudonim.

               3.Drepturile organismelor de radiodifuziune și televiziune expiră după 50 de ani de la prima difuzare a unei emisiuni, indiferent dacă această emisiune a fost difuzată prin mijloace cu fir sau fără fir, inclusiv prin cablu sau prin satelit.

               4.Drepturile artiștilor interpreți sau executanți asupra interpretărilor sau execuțiilor lor fixate altfel decât pe o fonogramă expiră după 50 de ani de la data fixării interpretării sau execuției sau, în cazul în care fixarea a făcut obiectul unei publicări legale sau al unei comunicări publice legale în decursul acestui termen, după 50 de ani de la prima astfel de publicare sau comunicare publică, oricare dintre acestea survine mai întâi.

               5.Drepturile artiștilor interpreți sau executanți asupra interpretărilor sau execuțiilor lor fixate în fonograme expiră după 50 de ani de la data fixării interpretării sau execuției sau, în cazul în care fixarea a făcut obiectul unei publicări legale sau al unei comunicări publice legale în decursul acestui termen, după 70 de ani de la acest act, oricare dintre acestea survine mai întâi.

               6.Drepturile producătorilor de fonograme expiră după 50 ani de la data fixării sau, în cazul în care fixarea se publică în mod legal în această perioadă, după 70 ani de la publicare. În absența unei publicări legale, dacă fonograma a fost comunicată public în mod legal în decursul acestui termen, durata protecției este de 70 ani de la acest act de comunicare. Fiecare parte poate prevedea măsuri eficace pentru a se asigura că profitul generat în cursul celor 20 de ani de protecție ulteriori perioadei de 50 de ani este repartizat în mod echitabil între artiștii interpreți sau executanți și producătorii de fonograme.

               7.Duratele prevăzute la prezentul articol se calculează începând cu data de 1 ianuarie a anului următor celui în care a avut loc faptul generator.

               8.Fiecare parte poate stabili durate de protecție mai îndelungate decât cele prevăzute în prezentul articol.

               Articolul IP.13: Drept de suită

               1.Fiecare parte prevede, în beneficiul autorului unei opere originale de artă grafică sau plastică, un drept de suită, definit ca un drept inalienabil la care nu se poate renunța, nici chiar anticipat, de a încasa o redevență pe baza prețului de vânzare obținut la orice revânzare a operei, ulterioară primei înstrăinări a operei de către autor.

               2.Dreptul menționat la alineatul (1) se aplică tuturor actelor de revânzare care implică, în calitate de vânzători, cumpărători sau intermediari, profesioniști ai pieței obiectelor de artă, cum ar fi saloane, galerii de artă și, în general, orice comerciant de opere de artă.

               3.Fiecare parte poate prevedea că dreptul menționat la alineatul (1) nu se aplică actelor de revânzare atunci când vânzătorul a achiziționat opera direct de la autorul acesteia cu mai puțin de trei ani înainte de data revânzării în cauză și atunci când prețul de revânzare nu depășește o anumită sumă minimă.

               4.Procedura de colectare a redevențelor și de stabilire a cuantumului acestora se stabilește în conformitate cu legislația fiecărei părți.

               Articolul IP.14: Gestiunea colectivă a drepturilor

               1.Părțile promovează cooperarea între societățile lor de gestiune colectivă, pentru a stimula disponibilitatea operelor și a altor obiecte protejate pe teritoriile lor și transferul veniturilor provenite din drepturi între societățile lor de gestiune colectivă pentru utilizarea operelor sau a altor obiecte protejate de acest fel.

               2.Părțile promovează transparența societăților de gestiune colectivă, în special cu privire la veniturile provenite din drepturi pe care le colectează, deducerile pe care le aplică asupra veniturilor provenite din drepturi pe care le colectează, utilizarea veniturilor provenite din drepturi pe care le colectează, politica de repartizare și repertoriul lor.

               3.Părțile depun eforturi pentru a facilita acordurile între societățile lor de gestiune colectivă privind tratamentul nediscriminatoriu al titularilor de drepturi ale căror drepturi sunt gestionate de aceste societăți în temeiul unor acorduri de reprezentare.

               4.Părțile cooperează pentru a sprijini societățile de gestiune colectivă care sunt stabilite pe teritoriul lor și reprezintă o altă societate de gestiune colectivă stabilită pe teritoriul celeilalte părți prin intermediul unui acord de reprezentare, cu scopul de a se asigura că acestea achită cu exactitate, cu regularitate și cu diligență sumele datorate organizațiilor de gestiune colectivă reprezentate și furnizează organizației de gestiune colectivă pe care o reprezintă informații privind cuantumul veniturilor provenite din drepturi pe care le colectează în numele acesteia și deducerile aplicate asupra acestor venituri provenite din drepturi.

               Articolul IP.15: Excepții și limitări

               Fiecare parte restrânge limitările sau excepțiile privind drepturile stabilite la articolele IP.7 [Autori]-IP.11 [Radiodifuzarea și comunicarea publică a fonogramelor publicate în scopuri comerciale] la anumite cazuri speciale care nu aduc atingere exploatării normale a operei sau a altui obiect protejat și nici nu cauzează un prejudiciu nejustificat intereselor legitime ale titularului drepturilor.

               Articolul IP.16: Protecția măsurilor tehnologice

               1.Fiecare parte prevede o protecție juridică adecvată împotriva eludării oricăror măsuri tehnologice eficace, pe care persoana respectivă o efectuează cu bună-știință sau având motive întemeiate să știe că urmărește acest obiectiv. Fiecare parte poate prevedea un regim specific de protecție juridică a măsurilor tehnologice utilizate pentru protecția programelor pentru calculator.

               2.Fiecare parte prevede o protecție juridică adecvată împotriva fabricării, importului, distribuirii, vânzării, închirierii, publicității în scopul vânzării sau închirierii ori posesiunii în scopuri comerciale a dispozitivelor, produselor sau componentelor ori împotriva furnizării de servicii care:

               (a)
                     fac obiectul unei promovări, publicități sau vânzări în scopul eludării

               (b)
                     au doar un scop sau o utilizare semnificativ(ă) din punct de vedere comercial limitat(ă), în afară de eludarea sau

               (c)
                     sunt proiectate, produse, adaptate sau realizate în principal în scopul de a permite și a facilita eludarea oricăror măsuri tehnologice eficace.

               3.În sensul prezentei secțiuni, sintagma „măsuri tehnologice” înseamnă orice tehnologie, dispozitiv sau componentă care, în cadrul funcționării sale normale, este proiectată pentru a preveni sau a limita, în ceea ce privește operele sau alte obiecte protejate, acte care nu sunt autorizate de titularul dreptului de autor sau al unui drept conex care intră sub incidența prezentei secțiuni. Măsurile tehnologice sunt considerate „eficace” dacă utilizarea unei opere protejate sau a unui alt obiect protejat este controlată de către titularii de drepturi prin aplicarea unui cod de acces sau a unui procedeu de protecție, cum ar fi criptarea, bruierea sau alte transformări ale operei ori ale altui obiect protejat, sau a unui mecanism de control al copierii, care îndeplinește obiectivul de protecție.

               4.În pofida protecției juridice prevăzute la alineatul (1) de la prezentul articol, fiecare parte poate lua măsuri corespunzătoare, dacă este necesar, pentru a se asigura că protecția juridică adecvată împotriva eludării măsurilor tehnologice eficace prevăzută în conformitate cu prezentul articol nu îi împiedică pe beneficiarii excepțiilor și limitărilor stabilite în conformitate cu articolul IP.15 [Excepții și limitări] să se bucure de respectivele excepții sau limitări.

               Articolul IP.17: Obligații privind informațiile referitoare la gestionarea drepturilor

               1.Fiecare parte prevede o protecție juridică adecvată împotriva oricărei persoane care, în cunoștință de cauză, desfășoară fără autorizație oricare dintre următoarele acte:

               (a)
                     eliminarea sau modificarea oricăror informații referitoare la gestionarea drepturilor în format electronic;

               (b)
                     distribuirea, importul în vederea distribuirii, radiodifuzarea, comunicarea publică sau punerea la dispoziția publicului a unor opere sau altor obiecte protejate în temeiul prezentei secțiuni, din care au fost eliminate sau modificate fără autorizație informații referitoare la gestionarea drepturilor în format electronic;

               dacă persoana respectivă știe sau are motive întemeiate să știe că, făcând acest lucru, provoacă, permite, facilitează sau ascunde încălcarea unui drept de autor sau a oricăror drepturi conexe prevăzute în legislația unei părți.

               2.În sensul prezentului articol, sintagma „informații referitoare la gestionarea drepturilor” înseamnă orice informație furnizată de titularii drepturilor care identifică opera sau alt obiect protejat menționat în prezentul articol, autorul sau orice alt titular al drepturilor și informații despre condițiile și modalitățile de utilizare a operei sau a altui obiect protejat, precum și orice număr sau cod care reprezintă astfel de informații.

               3.Alineatul (2) se aplică atunci când oricare dintre aceste informații este asociată unei copii a unei opere sau a altui obiect protejat menționat în prezentul articol ori apare în legătură cu o comunicare publică a operei sau a obiectului protejat respectiv.

               Secțiunea 2: Mărci

               Articolul IP.18: Clasificarea mărcilor

               Fiecare parte menține un sistem de clasificare a mărcilor compatibil cu Aranjamentul de la Nisa privind clasificarea internațională a produselor și serviciilor în vederea înregistrării mărcilor din 15 iunie 1957, astfel cum a fost modificat și revizuit.

               Articolul IP.19: Semne care pot constitui o marcă

               Pot constitui mărci toate semnele, în special cuvintele, inclusiv numele de persoane, sau desenele și modelele, literele, numerele, culorile, forma produsului sau a ambalajului produsului sau sunetele, cu condiția ca astfel de semne:

               (a)
                     să permită distingerea produselor sau serviciilor unei întreprinderi de cele ale altor întreprinderi și

               (b)
                     să poată fi reprezentate, în registrul mărcilor ținut de fiecare parte, într-un mod care să permită autorităților competente și publicului să stabilească cu claritate și precizie obiectul protecției conferite titularului respectivei mărci.

               Articolul IP.20: Drepturi conferite de o marcă

               1.Fiecare parte prevede că înregistrarea unei mărci îi conferă titularului drepturi exclusive asupra acesteia. Titularul are dreptul să împiedice orice terț să utilizeze, fără acordul său, în cadrul operațiunilor comerciale:

               (a)
                     orice semn identic cu marca înregistrată pentru bunuri sau servicii identice cu cele pentru care este înregistrată marca;

               (b)
                     orice semn în cazul căruia, din cauza identității sau a similitudinii sale cu marca înregistrată și din cauza identității sau a similitudinii produselor ori serviciilor aflate sub incidența mărcii respective și a semnului, există, din partea publicului, un risc de confuzie, inclusiv riscul de asociere între semn și marca înregistrată.

               2.Titularul unei mărci înregistrate are dreptul să interzică oricărui terț, să introducă produse, în contextul operațiunilor comerciale, pe teritoriul părții în care este înregistrată marca fără ca acestea să fie puse în liberă circulație pe teritoriul părții respective, atunci când produsele respective, inclusiv ambalajele, provin din alte țări terțe sau din cealaltă parte și poartă, fără a fi autorizate, o marcă care este identică cu marca înregistrată pentru produsele respective sau care nu poate fi diferențiată, în aspectele sale esențiale, de acea marcă.

               3.Dreptul titularului mărcii, prevăzut la alineatul (2), se stinge dacă, în cursul procedurilor de constatare a contrafacerii mărcii înregistrate, declarantul sau deținătorul produselor prezintă dovezi potrivit cărora titularul mărcii înregistrate nu este îndreptățit să interzică introducerea produselor pe piață în țara de destinație finală.

               Articolul IP.21: Procedura de înregistrare

               1.Fiecare parte prevede un sistem pentru înregistrarea mărcilor, în care fiecare decizie negativă finală adoptată de autoritatea competentă în materie de mărci, inclusiv deciziile de refuz parțial al înregistrării, se motivează în mod corespunzător și se comunică în scris părții relevante, care are posibilitatea de a o contesta.

               2.Fiecare parte oferă terților posibilitatea de a se opune cererilor de înregistrare a mărcilor sau, după caz, înregistrărilor de mărci. Aceste proceduri de opoziție sunt contradictorii.

               3.Fiecare parte prevede o bază de date electronică publică cu cererile de înregistrare a mărcilor și cu înregistrările mărcilor.

               4.Fiecare parte depune toate eforturile pentru a pune la dispoziție un sistem electronic pentru depunerea și prelucrarea cererilor de înregistrare a mărcilor, precum și pentru înregistrarea și întreținerea mărcilor.

               Articolul IP.22: Mărci notorii

               Pentru a pune în aplicare protecția mărcilor notorii, astfel cum este menționată la articolul 6a din Convenția de la Paris și la articolul 16 alineatele (2) și (3) din Acordul TRIPS, fiecare parte aplică Recomandarea comună referitoare la dispozițiile privind protecția mărcilor notorii, adoptată de Adunarea Uniunii de la Paris pentru Protecția Proprietății Industriale și de Adunarea generală a OMPI în cadrul celei de a treizeci și patra serii de sesiuni ale adunărilor statelor membre ale OMPI, care a avut loc în perioada 20-29 septembrie 1999.

               Articolul IP.23: Excepții de la drepturile conferite de o marcă

               1.Fiecare parte prevede excepții limitate de la drepturile conferite de o marcă, cum ar fi utilizarea echitabilă a termenilor descriptivi, inclusiv a indicațiilor geografice, și poate să prevadă alte excepții limitate, cu condiția ca acestea să țină seama de interesele legitime ale titularului mărcii și ale terților.

               2.Dreptul conferit de marcă nu permite titularului său să interzică unui terț utilizarea, în cadrul operațiunilor comerciale:

               (a)
                     a numelui sau a adresei terțului, în cazul în care respectivul terț este o persoană fizică;

               (b)
                     a semnelor sau indicațiilor privind felul, calitatea, cantitatea, destinația, valoarea, proveniența geografică sau data fabricației produsului ori a furnizării serviciului sau a altor caracteristici ale produsului ori serviciului sau

               (c)
                     a mărcii, dacă acest lucru este necesar pentru a identifica sau a face o trimitere la produse sau servicii ca fiind ale titularului respectivei mărci, mai ales atunci când utilizarea mărcii în cauză se impune pentru indicarea destinației unui produs sau a unui serviciu, în special când este vorba despre accesorii sau piese de schimb,

               atât timp cât terțul le folosește conform practicilor loiale din domeniul industrial sau comercial.

               3.Dreptul conferit de marcă nu permite titularului său să interzică unui terț utilizarea, în cadrul operațiunilor comerciale, a unui drept anterior cu aplicabilitate locală dacă acest drept este recunoscut prin legislația părții în cauză și este utilizat în limita teritoriului pe care este recunoscut.

               Articolul IP.24: Cauze de decădere

               1.Fiecare parte prevede că titularul unei mărci poate fi decăzut din drepturile sale dacă, în decursul unei perioade neîntrerupte de cinci ani, marca respectivă nu a făcut obiectul unei utilizări efective pe teritoriul relevant al unei părți de către proprietar sau cu consimțământul proprietarului în legătură cu produsele sau serviciile pentru care este înregistrată și dacă nu există motive întemeiate pentru neutilizare.

               2.De asemenea, fiecare parte prevede că titularul unei mărci poate fi decăzut din drepturile sale dacă, în decursul unei perioade de cinci ani de la data finalizării procedurii de înregistrare, marca respectivă nu a făcut obiectul unei utilizări efective pe teritoriul relevant de către proprietar sau cu consimțământul proprietarului în legătură cu produsele sau serviciile pentru care este înregistrată și dacă nu există motive întemeiate pentru neutilizare.

               3.Cu toate acestea, nicio persoană nu poate reclama decăderea din drepturi a titularului unei mărci dacă, între expirarea acestei perioade de cinci ani și prezentarea cererii de decădere, marca a început sau a reînceput să fie utilizată efectiv. Cu toate acestea, începerea sau reluarea utilizării făcută într-un interval de trei luni înainte de prezentarea cererii de revocare, termen începând să curgă cel mai devreme la expirarea perioadei neîntrerupte de cinci ani de neutilizare, nu este luată în considerare atunci când pregătirile pentru începerea sau reluarea utilizării intervin doar după ce titularul a luat la cunoștință de eventuala depunere a cererii de revocare.

               4.Titularul unei mărci poate fi decăzut din drepturile sale, de asemenea, atunci când, după data înregistrării sale:

               (a)
                     în urma activității sau inactivității titularului său, marca a devenit denumirea comercială obișnuită a unui produs sau serviciu pentru care este înregistrată;

               (b)
                     în urma utilizării mărcii de către titularul acesteia sau cu consimțământul titularului pentru produsele sau serviciile pentru care este înregistrată, marca poate induce în eroare publicul, în special în ceea ce privește natura, calitatea sau proveniența geografică a acestor produse sau servicii.

               Articolul IP.25: Dreptul de a interzice acțiunile pregătitoare în legătură cu utilizarea ambalajelor sau a altor suporturi

               În cazul în care există riscul ca ambalajul, etichetele, elementele sau dispozitivele de securitate sau de autenticitate sau orice alte suporturi pe care se aplică marca să poată fi utilizate pentru produse sau servicii, iar utilizarea respectivă ar constitui o încălcare a drepturilor titularului mărcii, titularul mărcii respective are dreptul de a interzice, atunci când acestea sunt efectuate în cursul schimbului comercial, următoarele acțiuni:

               (a)
                     aplicarea unui semn identic sau similar cu marca pe ambalaje, etichete, elemente sau dispozitive de securitate sau de autenticitate sau pe orice alte suporturi pe care se poate aplica marca sau

               (b)
                     oferirea, introducerea pe piață sau deținerea în aceste scopuri, precum și importul sau exportul ambalajelor, etichetelor, elementelor sau dispozitivelor de securitate sau de autenticitate sau a oricăror alte suporturi pe care se aplică marca.

               Articolul IP.26: Cereri formulate cu rea-credință

               O marcă poate fi declarată nulă în cazul în care cererea de înregistrare a mărcii a fost făcută cu reacredință de către solicitant. Fiecare parte poate să prevadă că o astfel de marcă nu se înregistrează.

               Secțiunea 3: Desenele și modelele

               Articolul IP.27: Protecția desenelor sau modelelor înregistrate

               1.Fiecare parte prevede protecția desenelor sau modelelor create în mod independent, care sunt noi și originale. Această protecție se obține prin înregistrare și conferă titularilor acestora drepturi exclusive în conformitate cu prezenta secțiune.

               În sensul prezentului articol, o parte poate considera că un desen sau model care are un caracter individual este original.

               2.Titularul unui desen sau model industrial înregistrat are dreptul să împiedice terții care nu au consimțământul său cel puțin să fabrice, să ofere spre vânzare, să vândă, să importe, să exporte, să dețină produse care conțin sau sunt însoțite de desenul sau modelul protejat ori să utilizeze articole care poartă sau încorporează desenul sau modelul protejat, atunci când aceste acțiuni sunt întreprinse în scopuri comerciale.

               3.Un desen sau un model aplicat unui produs sau încorporat într-un produs care constituie o parte componentă a unui produs complex este considerat ca fiind nou și original:

               (a)
                     numai dacă, după încorporarea în produsul complex, partea componentă rămâne vizibilă în timpul unei utilizări normale a produsului și

               (b)
                     numai în măsura în care caracteristicile vizibile ale părții componente îndeplinesc, în sine, cerințele în materie de noutate și de originalitate.

               4.În sensul alineatului (3) litera (a), sintagma „utilizare normală” înseamnă utilizarea de către utilizatorul final, excluzând lucrările de întreținere, de service sau de reparații.

               Articolul IP.28: Durata protecției

               Durata protecției pentru desenele și modelele înregistrate, incluzând reînnoirile desenelor și modelelor înregistrate, este de maximum 25 de ani de la data depunerii cererii
                  36
               .

               Articolul IP.29: Protecția desenelor și modelelor neînregistrate

               1.Fiecare parte conferă titularilor unui desen sau model neînregistrat dreptul de a împiedica utilizarea acestuia de către orice terț care nu a obținut consimțământul titularului numai atunci când utilizarea contestată rezultă din copierea desenului sau a modelului neînregistrat pe teritoriul său
                  37
               . Această utilizare include cel puțin oferirea spre vânzare, introducerea pe piață, importul sau exportul produsului.

               2.Durata protecției prevăzută pentru desenele și modelele neînregistrate este de cel puțin trei ani de la data la care desenul sau modelul respectiv a fost făcut public pe teritoriul părții respective.

               Articolul IP.30: Excepții și excluderi

               1.Fiecare parte poate institui excepții limitate de la protecția desenelor sau modelelor, inclusiv a celor neînregistrate, cu condiția ca aceste excepții să nu intre în conflict în mod nerezonabil cu exploatarea normală a desenelor sau modelelor și să nu aducă prejudicii nerezonabile intereselor legitime ale titularului desenului sau modelului, ținând seama de interesele legitime ale terților.

               2.Protecția nu se extinde asupra desenelor și modelelor impuse în mod exclusiv de considerente tehnice sau funcționale. Un desen sau un model nu conferă drepturi asupra caracteristicilor aspectului unui produs care trebuie să fie reproduse obligatoriu în forma și dimensiunile lor exacte pentru ca produsul în care este încorporat sau căruia i se aplică desenul sau modelul să poată fi racordat mecanic la un alt produs, să poată fi plasat în interiorul sau în jurul unui alt produs sau pus în contact cu un alt produs, astfel încât fiecare dintre produse să își îndeplinească funcția proprie.

               3.Prin derogare de la alineatul (2), în conformitate cu condițiile stabilite la articolul IP.27 [Protecția desenelor și modelelor înregistrate] alineatul (1), un desen sau un model conferă drepturi asupra unui desen sau model care are drept obiectiv să permită asamblarea sau conectarea multiplă a unor produse interschimbabile în interiorul unui sistem modular.

               Articolul IP.31: Relația cu drepturile de autor

               Fiecare parte se asigură că desenele și modelele, inclusiv desenele și modelele neînregistrate, sunt eligibile, de asemenea, pentru a beneficia de protecția acordată în temeiul legislației privind drepturile de autor ale părții respective începând cu data la care desenul sau modelul a fost creat sau fixat sub orice formă. Fiecare parte stabilește măsura și condițiile în care se conferă o astfel de protecție, inclusiv gradul de originalitate necesar.

               Secțiunea 4: Brevete

               Articolul IP.32: Brevete și sănătate publică

               1.Părțile recunosc importanța Declarației privind Acordul TRIPS și sănătatea publică, adoptată la Doha la data de 14 noiembrie 2001 de Conferința ministerială a OMC („Declarația de la Doha”). În interpretarea și punerea în aplicare a drepturilor și obligațiilor care decurg din prezenta secțiune, fiecare parte asigură coerența cu Declarația de la Doha.

               2.Fiecare parte pune în aplicare articolul 31a din Acordul TRIPS, precum și anexa la Acordul TRIPS și apendicele la anexa la Acordul TRIPS.

               Articolul IP.33: Prelungirea perioadei de protecție conferite de un brevet medicamentelor și produselor de protecție a plantelor

               1.Părțile recunosc că medicamentele și produsele de protecție a plantelor
                  38
                protejate de un brevet pe teritoriile lor respective pot să facă obiectul unei proceduri de autorizare administrativă înainte de introducerea pe piețele lor respective. Părțile recunosc că perioada cuprinsă între depunerea cererii de brevet și prima autorizare de introducere a produsului pe piață, astfel cum este definită în acest scop în legislația relevantă, poate să reducă perioada protecției efective conferite de brevet.

               2.Fiecare parte asigură protecție suplimentară, în conformitate cu actele sale cu putere de lege și normele sale administrative, pentru un produs care este protejat de un brevet și care a făcut obiectul procedurii de autorizare administrativă menționate la alineatul (1), pentru a compensa titularul unui brevet pentru reducerea protecției efective conferite de brevet. Condițiile și modalitățile de asigurare a unei astfel de protecții suplimentare, inclusiv durata acesteia, se stabilesc în conformitate cu actele cu putere de lege și normele administrative ale părților.

               3.În sensul prezentului titlu, medicament înseamnă:

               (a)
                     orice substanță sau combinație de substanțe prezentată ca având proprietăți de tratare sau de prevenire a bolilor la oameni sau la animale sau

               (b)
                     orice substanță sau combinație de substanțe care poate fi folosită sau administrată oamenilor sau animalelor fie pentru restabilirea, corectarea sau modificarea funcțiilor fiziologice prin exercitarea unei acțiuni farmacologice, imunologice sau metabolice, fie pentru stabilirea unui diagnostic medical.

               Secțiunea 5: Protecția informațiilor nedivulgate

               Articolul IP.34: Protecția secretelor comerciale

               1.Fiecare parte prevede proceduri judiciare civile și măsuri reparatorii adecvate pentru orice deținător de secrete comerciale, cu scopul de a preveni dobândirea, utilizarea sau divulgarea unui secret comercial și de a obține reparații pentru o astfel de acțiune ori de câte ori este efectuată într-un mod care contravine practicilor comerciale loiale.

               2.În sensul prezentei secțiuni:

               (a)
                     „secret comercial” înseamnă informațiile care îndeplinesc toate cerințele următoare:

               (i)
                     sunt secrete în sensul că nu sunt, ca întreg sau astfel cum se prezintă sau se articulează elementele acestora, cunoscute la nivel general sau ușor accesibile persoanelor din cercurile care se ocupă, în mod normal, de tipul de informații în cauză;

               (ii)
                     au valoare comercială prin faptul că sunt secrete și

               (iii)
                     au făcut obiectul unor măsuri rezonabile, în circumstanțele date, luate de către persoana care deține în mod legal controlul asupra informațiilor respective, pentru a fi păstrate secrete;

               (b)
                     „deținătorul secretului comercial” înseamnă orice persoană fizică sau juridică ce deține controlul legal asupra unui secret comercial.

               3.În sensul prezentei secțiuni, cel puțin următoarele forme de comportament sunt considerate contrare practicilor comerciale loiale:

               (a)
                     dobândirea unui secret comercial fără acordul deținătorului secretului comercial, ori de câte ori acesta este obținut prin accesul neautorizat, însușirea sau copierea oricăror documente, obiecte, materiale, substanțe sau fișiere electronice care se află în mod legal sub controlul deținătorului secretului comercial și care conțin secretul comercial sau din care poate fi dedus secretul comercial;

               (b)
                     utilizarea sau divulgarea unui secret comercial ori de câte ori este săvârșită, fără consimțământul deținătorului secretului comercial, de o persoană despre care se constată că îndeplinește oricare dintre următoarele condiții:

               (i)
                     a dobândit secretul comercial într-un mod menționat la litera (a);

               (ii)
                     încalcă un acord de confidențialitate sau orice altă obligație de a nu divulga secretul comercial sau

               (iii)
                     încalcă o obligație contractuală sau de altă natură care limitează utilizarea secretului comercial;

               (c)
                     dobândirea, utilizarea sau divulgarea unui secret comercial, ori de câte ori este săvârșită de o persoană care, în momentul dobândirii, utilizării sau divulgării, avea cunoștință sau ar fi trebuit să aibă cunoștință, în circumstanțele date, de faptul că secretul comercial a fost obținut, direct sau indirect, de la o altă persoană care a utilizat sau a divulgat secretul comercial în mod ilegal în înțelesul literei (b).

               4.Nicio dispoziție a prezentei secțiuni nu se interpretează ca impunând vreuneia dintre părți să considere oricare dintre următoarele comportamente contrare practicilor comerciale loiale:

               (a)
                     descoperirea sau crearea independentă;

               (b)
                     aplicarea operațiunilor de inginerie inversă asupra unui produs care a fost făcut public sau care se află în mod legal în posesia persoanei care a dobândit informațiile, atunci când persoanei care a dobândit informațiile nu i se aplică nicio obligație valabilă din punct de vedere legal de a limita dobândirea secretului comercial;

               (c)
                     dobândirea, utilizarea sau divulgarea unui secret comercial prevăzută sau permisă de legislația fiecărei părți;

               (d)
                     exercitarea dreptului lucrătorilor sau al reprezentanților lucrătorilor la informare și la consultare în conformitate cu actele cu putere de lege și normele administrative ale părții respective.

               5.Nicio dispoziție a prezentei secțiuni nu se interpretează ca afectând exercitarea dreptului la libertatea de exprimare și de informare, inclusiv libertatea și pluralismul mijloacelor de informare în masă, astfel cum sunt protejate în fiecare parte, ca restricționând mobilitatea angajaților sau ca aducând atingere autonomiei partenerilor sociali și dreptului acestora de a încheia contracte colective de muncă, în conformitate cu actele cu putere de lege și normele administrative ale părților.

               Articolul IP.35: Protecția datelor prezentate pentru obținerea unei autorizații de introducere pe piață a unui medicament

               1.Fiecare parte protejează informațiile comerciale confidențiale prezentate în scopul obținerii unei autorizații de introducere a medicamentelor pe piață (denumită în continuare „autorizația de introducere pe piață”) împotriva divulgării către terți, cu excepția cazului în care se iau măsuri pentru a se asigura că datele sunt protejate împotriva exploatării neloiale în comerț sau cu excepția cazului în care divulgarea este necesară în scopul unui interes public superior.

               2.Fiecare parte se asigură că, pentru o perioadă limitată care urmează să fie stabilită de legislația sa internă și în conformitate cu orice condiții prevăzute în legislația sa internă, autoritatea responsabilă cu acordarea unei autorizații de introducere pe piață nu acceptă nicio cerere ulterioară de autorizație de introducere pe piață care se bazează pe rezultatele testelor preclinice sau ale studiilor clinice intervenționale prezentate în cererea depusă la autoritatea respectivă privind prima autorizație de introducere pe piață, fără consimțământul explicit al titularului primei autorizații de introducere pe piață, cu excepția cazului în care acordurile internaționale la care ambele părți sunt parte cuprind dispoziții contrare.

               3.De asemenea, fiecare parte se asigură că, pentru o perioadă limitată care urmează să fie stabilită de legislația sa internă și în conformitate cu orice condiții prevăzute în legislația sa internă, un medicament autorizat ulterior de autoritatea respectivă pe baza rezultatelor testelor preclinice și ale studiilor clinice intervenționale menționate la alineatul (2) nu se introduce pe piață în absența consimțământului explicit al titularului primei autorizații de introducere pe piață, cu excepția cazului în care acordurile internaționale la care ambele părțile sunt parte cuprind dispoziții contrare.

               4.Prezentul articol nu aduce atingere perioadelor suplimentare de protecție pe care fiecare parte le poate prevedea în dreptul său intern.

               Articolul IP.36: Protecția datelor prezentate pentru obținerea autorizației de introducere pe piață a produselor de protecție a plantelor sau a produselor biocide

               1.Fiecare parte recunoaște dreptul temporar al proprietarului unui raport de testare sau de studiu, prezentat pentru prima dată în vederea obținerii unei autorizații de introducere pe piață, referitor la siguranța și eficacitatea unei substanțe active, a unui produs de protecție a plantelor sau a unui produs biocid. Pe parcursul acestei perioade, raportul de testare sau de studiu nu se utilizează în beneficiul niciunei alte persoane care urmărește să obțină o autorizație de introducere pe piață a unei substanțe active, a unui produs de protecție a plantelor sau a unui produs biocid, cu excepția cazului în care s-a dovedit existența consimțământului explicit al primului proprietar. În sensul prezentului articol, dreptul respectiv este denumit protecția datelor.

               2.Raportul de testare sau de studiu prezentat în scopul obținerii autorizației de introducere pe piață a unei substanțe active sau a unui produs de protecție a plantelor ar trebui să îndeplinească următoarele condiții:

               (a)
                     să fie necesar pentru autorizare sau pentru modificarea unei autorizații pentru a permite utilizarea pe alte culturi și

               (b)
                     să fie recunoscut drept conform cu principiile de bună practică de laborator sau de bună practică experimentală.

               3.Perioada de protecție a datelor este de cel puțin 10 ani de la acordarea primei autorizații de către o autoritate relevantă situată pe teritoriul părții.

               4.Fiecare parte se asigură că organismele publice responsabile pentru acordarea autorizației de introducere pe piață nu utilizează informațiile menționate la alineatele (1) și (2) în beneficiul unui solicitant ulterior al unei autorizații ulterioare de introducere pe piață, indiferent dacă aceste informații au fost sau nu făcute publice.

               5.Fiecare parte stabilește norme pentru a se evita repetarea testelor pe animale vertebrate.

               Secțiunea 6: Soiurile de plante

               Articolul IP.37: Protecția drepturilor de proprietate asupra soiurilor de plante

               Fiecare parte protejează drepturile asupra soiurilor de plante în conformitate cu dispozițiile Convenției internaționale pentru protecția noilor soiuri de plante (UPOV), astfel cum a fost revizuită ultima oară la Geneva la 19 martie 1991. Părțile cooperează pentru promovarea și asigurarea respectării acestor drepturi.

               Capitolul 3: Asigurarea respectării drepturilor de proprietate intelectuală

               Secțiunea 1: Dispoziții generale

               Articolul IP.38: Obligații generale

               1.Fiecare parte prevede, în cadrul propriei legislații, măsurile, procedurile și mijloacele de reparație necesare pentru a asigura respectarea drepturilor de proprietate intelectuală.

               În sensul prezentului capitol secțiunile 1, 2 și 4, termenul „drepturi de proprietate intelectuală” nu include drepturile care intră sub incidența capitolului 2 secțiunea 5 [Protecția informațiilor nedivulgate].

               2.Măsurile, procedurile și mijloacele de reparație menționate la alineatul (1):

               (a)
                     trebuie să fie corecte și echitabile;

               (b)
                     nu presupun o complexitate sau costuri inutile, termene nerezonabile sau întârzieri nejustificate;

               (c)
                     trebuie să fie eficace, proporționale și disuasive;

               (d)
                     sunt aplicate într-un mod care să evite crearea de obstacole în calea comerțului legitim și să ofere protecție împotriva folosirii lor abuzive.

               Articolul IP.39: Persoane îndreptățite să solicite aplicarea măsurilor, a procedurilor și a mijloacelor de reparație

               Fiecare parte recunoaște următoarele persoane ca fiind îndreptățite să solicite aplicarea măsurilor, a procedurilor și a mijloacelor de reparație menționate în prezentul capitol secțiunile 2 și 4:

               (a)
                     titularii de drepturi de proprietate intelectuală în conformitate cu legislația unei părți;

               (b)
                     toate celelalte persoane autorizate să utilizeze drepturile respective, în special deținătorii de licențe, în măsura în care acest lucru este permis de legislația unei părți și în conformitate cu aceasta și

               (c)
                     federațiile și asociațiile
                  39
               , în măsura în care acest lucru este permis de legislația unei părți și în conformitate cu aceasta.

               Secțiunea 2: Asigurarea respectării normelor civile și administrative

               Articolul IP.40: Măsuri pentru conservarea dovezilor

               1.Fiecare parte se asigură că, încă înainte de începutul procedurilor de examinare pe fond a cauzei, la cererea unei părți care a prezentat elemente de probă accesibile în mod rezonabil în sprijinul afirmației sale conform căreia dreptul său de proprietate intelectuală a fost încălcat sau este pe cale de a fi încălcat, autoritățile judiciare competente pot dispune adoptarea de măsuri provizorii prompte și eficace pentru a conserva elementele de probă relevante în ceea ce privește presupusa încălcare, sub rezerva unor garanții adecvate și a protejării informațiilor confidențiale.

               2.Astfel de măsuri pot să includă descrierea detaliată, cu sau fără prelevare de eșantioane, sau sechestrul fizic al mărfurilor care fac obiectul presupusei încălcări a drepturilor de proprietate intelectuală și, în cazurile corespunzătoare, a materialelor și a echipamentelor utilizate pentru a produce și/sau a distribui aceste mărfuri, precum și documentele care se referă la ele.

               Articolul IP.41: Dovezi

               1.Fiecare parte ia măsurile necesare pentru a permite autorităților judiciare competente ca, la cererea unei părți care a prezentat dovezi accesibile în mod rezonabil și suficiente în sprijinul pretențiilor sale și a precizat că pretențiile respective se întemeiază pe dovezi care se află sub controlul părții adverse, să dispună ca dovezile respective să fie prezentate de partea adversă, sub rezerva asigurării protecției informațiilor confidențiale.

               2.De asemenea, fiecare parte ia măsurile necesare pentru a permite autorităților judiciare competente să dispună, în cazurile în care un drept de proprietate intelectuală este încălcat la scară comercială, după caz, în aceleași condiții menționate la alineatul (1), comunicarea documentelor bancare, financiare sau comerciale aflate sub controlul părții adverse, sub rezerva asigurării protecției informațiilor confidențiale.

               Articolul IP.42: Dreptul la informare

               1.Fiecare parte se asigură că, în contextul unei acțiuni civile referitoare la încălcarea unui drept de proprietate intelectuală și ca răspuns la o cerere justificată și proporțională a reclamantului, autoritățile judiciare competente pot dispune ca autorul încălcării sau orice altă persoană să furnizeze informațiile privind originea și rețelele de distribuție ale mărfurilor sau serviciilor care încalcă un drept de proprietate intelectuală.

               2.În sensul alineatului (1), „orice altă persoană” înseamnă o persoană despre care:

               (a)
                     s-a constatat că deține la scară comercială mărfuri care încalcă drepturi de proprietate intelectuală;

               (b)
                     s-a constatat că folosește la scară comercială servicii care încalcă drepturi de proprietate intelectuală;

               (c)
                     s-a constatat că furnizează la scară comercială servicii utilizate în activități care încalcă drepturi de proprietate intelectuală sau

               (d)
                     persoana prevăzută la litera (a), (b) sau (c) a semnalat că este implicată în producerea, fabricarea sau distribuirea mărfurilor sau în furnizarea serviciilor.

               3.Informațiile menționate la alineatul (1) cuprind, după caz:

               (a)
                     numele și adresele producătorilor, ale fabricanților, ale distribuitorilor, ale furnizorilor și ale altor deținători anteriori ai mărfurilor sau ai serviciilor, precum și ale angrosiștilor și ale vânzătorilor cu amănuntul destinatari;

               (b)
                     informații privind cantitățile produse, fabricate, livrate, primite sau comandate, precum și prețul obținut pentru mărfurile sau serviciile respective.

               4.Alineatele (1) și (2) se aplică fără a aduce atingere altor acte legislative ale unei părți care:

               (a)
                     acordă titularului dreptul de a primi informații mai cuprinzătoare;

               (b)
                     reglementează utilizarea în acțiunile civile a informațiilor comunicate în temeiul prezentului articol;

               (c)
                     reglementează răspunderea pentru utilizarea abuzivă a dreptului la informare;

               (d)
                     dau posibilitatea de a refuza furnizarea de informații care ar constrânge persoana menționată la alineatul (1) să recunoască propria participare sau participarea rudelor apropiate la o încălcare a unui drept de proprietate intelectuală;

               (e)
                     reglementează protecția confidențialității surselor de informații sau prelucrarea datelor cu caracter personal.

               Articolul IP.43: Măsuri provizorii și asigurătorii

               1.Fiecare parte se asigură că autoritățile sale judiciare pot, la cererea reclamantului, să emită împotriva presupusului autor al încălcării o ordonanță președințială menită să prevină orice încălcare iminentă a unui drept de proprietate intelectuală sau să interzică, cu titlu provizoriu și, dacă este cazul, sub rezerva plății unei daune cominatorii, atunci când legislația părții respective prevede acest lucru, continuarea presupuselor încălcări ale dreptului în cauză sau să subordoneze continuarea respectivă constituirii unor garanții destinate să asigure despăgubirea titularului dreptului. De asemenea, se poate emite o ordonanță președințială, în aceleași condiții, și împotriva unui intermediar ale cărui servicii sunt utilizate de către un terț pentru a încălca un drept de proprietate intelectuală.

               2.Fiecare parte se asigură că autoritățile sale judiciare pot dispune, la cererea reclamantului, sechestrarea sau predarea mărfurilor despre care se crede că ar aduce atingere unui drept de proprietate intelectuală, pentru a împiedica introducerea sau circulația lor în circuitele comerciale.

               3.În cazul unei presupuse încălcări săvârșite la scară comercială, fiecare parte se asigură că, dacă reclamantul dovedește că există circumstanțe care ar pune în pericol recuperarea prejudiciului, autoritățile judiciare pot dispune sechestrul asigurător asupra bunurilor mobile și imobile ale presupusului autor al încălcării, inclusiv blocarea conturilor sale bancare și a altor active. În acest scop, autoritățile competente pot dispune comunicarea unor documente bancare, financiare sau comerciale ori accesul corespunzător la informațiile relevante.

               4.Fiecare parte se asigură că autoritățile sale judiciare au competența, cu privire la măsurile menționate la alineatele (1), (2) și (3), de a impune reclamantului să prezinte orice dovadă accesibilă în mod rezonabil, pentru a se convinge cu suficientă certitudine că acesta este titularul dreptului și că dreptul i-a fost încălcat sau că încălcarea respectivă este iminentă.

               Articolul IP.44: Măsuri corective

               1.Fiecare parte se asigură că autoritățile sale judiciare pot dispune, la cererea solicitantului, fără a aduce atingere daunelor-interese datorate titularului dreptului ca urmare a încălcării săvârșite și fără despăgubiri de vreun fel, distrugerea mărfurilor despre care s-a constatat că încalcă un drept de proprietate intelectuală sau cel puțin scoatere definitivă a mărfurilor respective din circuitele comerciale. Dacă este cazul, autoritățile judiciare pot, în aceleași condiții, să dispună și distrugerea materialelor și a echipamentelor utilizate cu preponderență pentru crearea sau fabricarea mărfurilor respective.

               2.Autoritățile judiciare ale fiecărei părți sunt abilitate să dispună ca măsurile respective să fie puse în aplicare pe cheltuiala autorului încălcării, cu excepția cazului în care se invocă motive speciale care să împiedice acest lucru.

               Articolul IP.45: Ordonanțe președințiale

               Fiecare parte se asigură că, atunci când s-a constatat printr-o hotărâre judecătorească o încălcare a unui drept de proprietate intelectuală, autoritățile judiciare pot pronunța împotriva autorului încălcării o ordonanță președințială prin care interzic continuarea încălcării. Fiecare parte se asigură, de asemenea, că autoritățile judiciare pot pronunța o ordonanță președințială împotriva intermediarilor ale căror servicii sunt folosite de către terți pentru a încălca un drept de proprietate intelectuală.

               Articolul IP.46: Măsuri alternative

               Fiecare parte poate să prevadă că, în cazurile în care este necesar și la cererea persoanei susceptibile să facă subiectul măsurilor prevăzute la articolul IP.44 [Măsuri corective] sau la articolul IP.45 [Ordonanțe președințiale], autoritățile judiciare pot dispune plata unei despăgubiri bănești în favoarea părții vătămate în locul aplicării măsurilor prevăzute la cele două articole menționate, dacă persoana respectivă a acționat fără intenție și fără neglijență, dacă aplicarea măsurilor în chestiune ar cauza persoanei respective un prejudiciu disproporționat și dacă despăgubirile bănești acordate părții vătămate par a fi, în mod rezonabil, satisfăcătoare.

               Articolul IP.47: Daune-interese

               1.Fiecare parte se asigură că, la cererea părții vătămate, autoritățile sale judiciare dispun ca autorul încălcării care s-a angajat în cunoștință de cauză într-o activitate de încălcare sau care avea motive întemeiate pentru a fi în cunoștință de cauză să îi plătească titularului dreptului daune-interese corespunzătoare prejudiciului real suferit de titularul dreptului ca urmare a încălcării.

               2.Fiecare parte se asigură că, la stabilirea daunelor-interese, autoritățile judiciare:

               (a)
                     iau în considerare toate aspectele corespunzătoare, cum ar fi consecințele economice negative, inclusiv pierderea câștigurilor, suferite de partea vătămată, beneficiile realizate în mod necuvenit de către autorul încălcării și, după caz, și alte elemente decât factorii economici, cum ar fi prejudiciul moral cauzat titularului dreptului prin încălcarea respectivă sau

               (b)
                     ca alternativă la litera (a), pot, atunci când este cazul, să stabilească o sumă forfetară pentru daune-interese, pe baza unor elemente cum ar fi cel puțin valoarea redevențelor sau a drepturilor care ar fi fost datorate dacă autorul încălcării ar fi cerut autorizația de a utiliza dreptul de proprietate intelectuală în cauză.

               3.În cazul în care autorul încălcării nu s-a angajat în activitatea de încălcare cu bună știință sau având motive întemeiate pentru a fi în cunoștință de cauză, fiecare parte poate prevedea ca autoritățile judiciare să poată dispune recuperarea beneficiilor sau plata unor daune-interese care pot fi prestabilite.

               Articolul IP.48: Cheltuieli de judecată

               Fiecare parte se asigură că, în general, partea care cade în pretenții suportă cheltuieli de judecată rezonabile și proporționale, precum și alte cheltuieli efectuate de partea care a avut câștig de cauză, cu excepția situației în care principiile de echitate nu permit acest lucru.

               Articolul IP.49: Publicarea hotărârilor judecătorești

               Fiecare parte se asigură că, în cadrul acțiunilor în justiție introduse ca urmare a încălcării unui drept de proprietate intelectuală, autoritățile judiciare pot dispune, la cererea reclamantului și pe cheltuiala autorului încălcării, măsuri corespunzătoare pentru difuzarea informațiilor cu privire la hotărâre, inclusiv afișarea hotărârii, precum și publicarea sa integrală sau parțială.

               Articolul IP.50: Prezumția calității de autor sau de titular al dreptului

               În scopul aplicării măsurilor, a procedurilor și a mijloacelor de reparație prevăzute în capitolul 3 [Asigurarea respectării drepturilor de proprietate intelectuală]:

               (a)
                     pentru ca autorul unei opere literare sau artistice să fie, până la proba contrară, considerat ca atare și îndreptățit, prin urmare, să introducă o acțiune în constatarea încălcării drepturilor, este suficient ca numele autorului să fie menționat pe operă în modul obișnuit și

               (b)
                     litera (a) se aplică mutatis mutandis titularilor de drepturi conexe dreptului de autor în ceea ce privește obiectul protejat de acestea.

               Articolul IP.51: Proceduri administrative

               În măsura în care, ca urmare a unor proceduri administrative, poate fi dispusă orice acțiune reparatorie civilă pe fondul cauzei, aceste proceduri respectă principii echivalente, în esență, cu cele enunțate în prezenta secțiune.

               Secțiunea 3: Procedurile judiciare civile și măsurile reparatorii în materie de secrete comerciale

               Articolul IP.52: Procedurile judiciare civile și măsurile reparatorii în materie de secrete comerciale

               1.Fiecare parte se asigură că orice persoană care participă la procedurile judiciare în materie civilă menționate la articolul IP.34 [Domeniul de aplicare al protecției secretelor comerciale] alineatul (1) sau care are acces la documente care fac parte din aceste proceduri nu are voie să folosească sau să divulge secrete comerciale sau presupuse secrete comerciale pe care autoritățile judiciare competente, ca răspuns la o cerere motivată corespunzător a unei părți interesate, le-au calificat drept confidențiale și de care au luat cunoștință în urma acestei participări sau a acestui acces.

               2.Fiecare parte se asigură că obligația menționată la alineatul (1) rămâne în vigoare atât timp cât este necesar după încheierea procedurilor judiciare în materie civilă.

               3.În cadrul procedurilor judiciare în materie civilă menționate la articolul IP.34 [Domeniul de aplicare al protecției secretelor comerciale] alineatul (1), fiecare parte se asigură că autoritățile sale judiciare sunt abilitate cel puțin:

               (a)
                     să dispună măsuri provizorii, în conformitate cu actele lor cu putere de lege și normele lor administrative, pentru încetarea și interzicerea utilizării sau divulgării secretului comercial întrun mod care contravine practicilor comerciale loiale;

               (b)
                     să dispună măsuri, în conformitate cu actele lor cu putere de lege și normele lor administrative, pentru încetarea sau, după caz, interzicerea utilizării sau divulgării secretului comercial într-un mod care contravine practicilor comerciale loiale;

               (c)
                     să dispună, în conformitate cu actele lor cu putere de lege și normele lor administrative, ca orice persoană care a dobândit, a utilizat sau a divulgat un secret comercial într-un mod care contravine practicilor comerciale loiale și care știa sau ar fi trebuit să știe că se implică în dobândirea, utilizarea sau dezvăluirea unui secret comercial într-un mod care contravine practicilor comerciale loiale, să plătească deținătorul secretului comercial daune-interese proporționale cu prejudiciul real suferit ca urmare a dobândirii, utilizării sau divulgării secretului comercial;

               (d)
                     să dispună măsurile specifice necesare pentru păstrarea confidențialității oricăror secrete comerciale sau presupuse secrete comerciale utilizate sau menționate în cursul procedurilor menționate la articolul IP.34 [Domeniul de aplicare al protecției secretelor comerciale] alineatul (1). Astfel de măsuri specifice pot include, în conformitate cu actele cu putere de lege și normele administrative ale fiecărei părți, inclusiv cu privire la drepturile la apărare, posibilitatea de a restricționa, integral sau parțial, accesul la anumite documente, de a restricționa accesul la audieri și la înregistrările sau transcrierile aferente acestora și de a pune la dispoziție versiuni neconfidențiale ale unor hotărâri judecătorești, din care au fost eliminate sau ocultate pasajele care conțin secrete comerciale;

               (e)
                     să impună sancțiuni oricărei persoane care participă la procedurile judiciare și care nu respectă sau refuză să respecte hotărârile judecătorești privind protecția secretului comercial sau a presupusului secret comercial.

               4.Fiecare parte se asigură că solicitarea de aplicare a măsurilor, a procedurilor și a măsurilor reparatorii prevăzute în prezentul articol este respinsă în cazul în care presupusa dobândire, utilizare sau divulgare a secretului comercial contrară practicilor comerciale loiale a avut loc, în conformitate cu actele sale cu putere de lege și normele sale administrative:

               (a)
                     pentru dezvăluirea unei abateri, a unei fapte ilicite sau a unei activități ilegale, în scopul protejării interesului public general;

               (b)
                     în cursul divulgării de către angajați către reprezentanții acestora ca parte a exercitării legitime de către reprezentanții respectivi a funcțiilor lor, cu condiția ca divulgarea să fi fost necesară pentru această exercitare legitimă;

               (c)
                     în scopul protejării unui interes legitim recunoscut în actele cu putere de lege și normele administrative ale părții respective.

               Secțiunea 4: Asigurarea respectării legislației la frontiere

               Articolul IP.53: Măsuri la frontieră

               1.În ceea ce privește mărfurile supuse controlului vamal, fiecare parte adoptă sau menține proceduri prin care un titular de drepturi poate cere unei autorități competente
                  40
                să suspende eliberarea mărfurilor suspectate sau să rețină mărfurile suspectate. În sensul prezentei secțiuni, „mărfuri suspectate” înseamnă mărfuri suspectate de încălcarea unor mărci, drepturi de autor sau drepturi conexe, indicații geografice, brevete, modelele de utilitate, desene sau modele industriale, topografii de circuite integrate și drepturi de proprietate asupra soiurilor de plante.

               2.Fiecare parte dispune de sisteme electronice pentru gestionarea de către autoritatea vamală a cererilor aprobate sau înregistrate.

               3.Fiecare parte se asigură că autoritățile sale competente nu percep taxe pentru a-și acoperi cheltuielile administrative ocazionate de prelucrarea unei cereri sau a unei înregistrări.

               4.Fiecare parte se asigură că autoritățile sale competente decid cu privire la aprobarea sau înregistrarea cererilor într-un interval de timp rezonabil.

               5.Fiecare parte prevede că cererile menționate la alineatul (1) se aplică transporturilor multiple.

               6.În ceea ce privește mărfurile supuse controlului vamal, fiecare parte se asigură că autoritățile sale vamale pot acționa din proprie inițiativă pentru a suspenda eliberarea mărfurilor suspectate sau pentru a reține mărfurile suspectate.

               7.Fiecare parte se asigură că autoritățile sale vamale utilizează analiza riscurilor pentru a identifica mărfurile suspectate.

               8.Fiecare parte poate autoriza autoritatea sa vamală să furnizeze titularului dreptului, la cerere, informații cu privire la mărfuri, inclusiv o descriere și cantitățile reale sau estimate ale acestora și, dacă se cunosc, numele și adresa expeditorului, ale importatorului, ale exportatorului sau ale destinatarului, precum și țara de origine sau de proveniență a mărfurilor pentru care s-a suspendat acordarea liberului de vamă sau care au fost reținute.

               9.Fiecare parte trebuie să dispună de proceduri care permit distrugerea mărfurilor suspectate, fără a fi necesare proceduri administrative sau judiciare prealabile pentru stabilirea formală a încălcărilor, în cazul în care persoanele vizate sunt de acord cu distrugerea sau nu se opun acesteia. În cazul în care mărfurile suspectate nu sunt distruse, fiecare parte se asigură că, în afara circumstanțelor excepționale, mărfurile de acest fel sunt eliminate din circuitul comercial într-un mod prin care să se evite prejudicierea titularului de drepturi.

               10.Fiecare parte dispune de proceduri care permit distrugerea rapidă a mărcilor contrafăcute și a mărfurilor piratate transmise prin mesageria poștală sau prin serviciile de curierat.

               11.Fiecare parte prevede că, la cererea autorităților vamale, titularul cererii aprobate sau înregistrate este obligat să ramburseze costurile suportate de autoritățile vamale sau de alte părți care acționează în numele autorităților vamale, din momentul reținerii sau suspendării acordării liberului de vamă pentru mărfuri, inclusiv costurile aferente depozitării și manipulării, precum și orice costuri legate de distrugerea sau eliminarea mărfurilor.

               12.Fiecare parte poate decide să nu aplice prezentul articol în cazul importului de mărfuri introduse pe piață într-o altă țară de către titularul de drepturi sau cu consimțământul acestuia. Părțile pot exclude de la aplicarea prezentului articol mărfurile cu caracter necomercial aflate în bagajele personale ale călătorilor.

               13.Fiecare parte permite autorităților sale vamale să întrețină un dialog periodic și să promoveze cooperarea cu părțile interesate relevante și cu alte autorități cu atribuții în asigurarea aplicării legislației în domeniul drepturilor de proprietate intelectuală.

               14.Părțile cooperează în ceea ce privește comerțul internațional cu mărfuri suspectate. În special, în măsura în care este posibil, părțile fac schimb de informații relevante, cu privire la comerțul cu mărfuri suspectate care afectează una dintre părți.

               15.Fără a aduce atingere altor forme de cooperare, în legătură cu încălcările legislației în materie de drepturi de proprietate intelectuală a cărei asigurare a respectării intră în competența autorităților vamale ale părților în conformitate cu prezentul articol se aplică Protocolul privind asistența administrativă reciprocă în domeniul vamal.

               Articolul IP.54: Coerența cu GATT 1994 și cu Acordul TRIPS

               În vederea punerii în aplicare a măsurilor la frontieră pentru asigurarea respectării drepturilor de proprietate intelectuală de către autoritățile vamale, indiferent dacă acestea intră sau nu sub incidența prezentei secțiuni, părțile asigură coerența cu obligațiile care le revin în temeiul GATT 1994 și al Acordului TRIPS și, în special, cu articolul V din GATT 1994 și cu articolul 41 și secțiunea 4 din partea a III-a a Acordului TRIPS.

               Capitolul 4: Alte dispoziții

               Articolul IP.55: Cooperare

               1.Părțile cooperează în vederea sprijinirii punerii în aplicare a angajamentelor și obligațiilor asumate în temeiul prezentului titlu.

               2.Domeniile de cooperare includ următoarele activități, fără a se limita la acestea:

               (a)
                     schimbul de informații privind cadrul juridic referitor la drepturile de proprietate intelectuală și normele relevante în materie de protecție și de asigurare a respectării acestora;

               (b)
                     schimbul de experiență cu privire la evoluțiile legislative, la asigurarea respectării drepturilor de proprietate intelectuală și la aplicarea legii la nivel central și subcentral de către autoritățile vamale, polițienești, administrative și judiciare;

               (c)
                     coordonarea pentru prevenirea exporturilor de mărfuri contrafăcute, inclusiv coordonarea cu alte țări;

               (d)
                     asistență tehnică, consolidarea capacităților, schimburile de personal și formarea personalului;

               (e)
                     protejarea și apărarea drepturilor de proprietate intelectuală și difuzarea de informații în această privință, printre altele către mediul de afaceri și societatea civilă;

               (f)
                     sensibilizarea consumatorilor și a titularilor de drepturi;

               (g)
                     îmbunătățirea cooperării instituționale, în special între oficiile pentru proprietate intelectuală ale părților;

               (h)
                     educarea și sensibilizarea publicului larg în ceea ce privește politicile referitoare la protecția și asigurarea respectării drepturilor de proprietate intelectuală;

               (i)
                     promovarea protecției și a asigurării respectării drepturilor de proprietate intelectuală prin intermediul colaborării dintre sectorul public și cel privat, cu implicarea întreprinderilor mici și mijlocii;

               (j)
                     elaborarea unor strategii eficace de identificare a categoriilor de public și a programelor de comunicare pentru a sensibiliza într-o mai mare măsură consumatorii și mijloacele de informare în masă cu privire la impactul încălcării drepturilor de proprietate intelectuală, inclusiv riscul pentru sănătate și siguranță și legătura cu criminalitatea organizată.

               3.Părțile păstrează un contact permanent, fie în mod direct, fie prin intermediul Comitetului specializat în comerț privind proprietatea intelectuală, cu privire la toate aspectele legate de punerea în aplicare și funcționarea prezentului titlu.

               Articolul IP.56: Inițiative voluntare ale părților interesate

               Fiecare parte depune eforturi pentru a facilita inițiative voluntare ale părților interesate de reducere a încălcărilor drepturilor de proprietate intelectuală, inclusiv în mediul online și pe alte piețe, care să se axeze pe probleme concrete și să caute soluții practice realiste, echilibrate, proporționale și echitabile pentru toate părțile implicate, de exemplu în următoarele moduri:

               (a)
                     fiecare parte depune eforturi pentru reunirea consensuală a părților interesate pe teritoriul său, cu scopul de a facilita inițiativele voluntare pentru găsirea de soluții și eliminarea diferențelor în ceea ce privește protecția și asigurarea respectării drepturilor de proprietate intelectuală și reducerea încălcărilor;

               (b)
                     părțile se străduiesc să facă schimb de informații cu privire la eforturile de facilitare a inițiativelor voluntare ale părților interesate pe teritoriile lor și

               (c)
                     părțile depun eforturi pentru a promova dialogul deschis și cooperarea între părțile interesate ale fiecăreia dintre ele și pentru a încuraja părțile interesate să caute soluții comune și să elimine împreună diferențele în ceea ce privește protecția și asigurarea respectării drepturilor de proprietate intelectuală și reducerea încălcărilor.

               Articolul IP.57: Revizuirea legată de indicațiile geografice

               Luând act de dispozițiile relevante ale oricărui acord bilateral anterior dintre Regatul Unit, pe de o parte, și Uniunea Europeană și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, pe de altă parte, părțile pot depune în comun eforturi rezonabile pentru a conveni asupra unor norme pentru protecția și asigurarea aplicării efective la nivel intern a indicațiilor lor geografice.

               Titlul VI: Achiziții publice

               Capitolul 1: Domeniu de aplicare

               Articolul PPROC.1: Obiectiv

               Obiectivul prezentului titlu este de a garanta accesul furnizorilor fiecărei părți la oportunități sporite de participare la proceduri de achiziții publice și de a consolida transparența procedurilor de achiziții publice.

               Articolul PPROC.2: Încorporarea anumitor dispoziții din AAP și achiziții publice reglementate

               (1)
                     Dispozițiile din AAP care sunt menționate în secțiunea A din anexa PPROC-1, inclusiv anexele fiecărei părți la apendicele I la AAP, se încorporează în prezentul titlu.

               (2)
                     În sensul prezentului titlu, „achiziții publice reglementate” înseamnă achizițiile publice cărora li se aplică dispozițiile articolului II din AAP și, în plus, achizițiile publice enumerate în anexa PPROC-1 secțiunea B.

               (3)
                     În ceea ce privește achizițiile publice reglementate, fiecare parte aplică, mutatis mutandis, dispozițiile din AAP menționate în anexa PPROC-1 secțiunea A față de furnizorii, bunurile sau serviciile celeilalte părți.

               Capitolul 2: Norme suplimentare pentru achizițiile publice reglementate

               Articolul PPROC.3: Utilizarea de mijloace electronice în procedurile de achiziții publice

               (1)
                     Fiecare parte se asigură că entitățile sale contractante efectuează procedurile de achiziții publice reglementate prin mijloace electronice, în cea mai mare măsură posibilă.

               (2)
                     Se consideră că o entitate contractantă efectuează achiziții publice reglementate prin mijloace electronice atunci când entitatea folosește mijloace electronice de informare și comunicare pentru:

               (a)
                     publicarea anunțurilor și a documentației de licitație în cadrul procedurilor de achiziții publice și

               (b)
                     depunerea cererilor de participare și a ofertelor.

               (3)
                     Cu excepția anumitor situații specifice, mijloacele electronice de informare și comunicare folosite trebuie să fie nediscriminatorii, general disponibile și interoperabile cu produsele tehnologiei informației și comunicațiilor de uz general și să nu limiteze accesul la procedura de achiziție publică.

               (4)
                     Fiecare parte se asigură că entitățile sale contractante primesc și procesează facturi electronice în conformitate cu legislația sa.

               Articolul PPROC.4: Publicare electronică

               În ceea ce privește achizițiile publice reglementate, toate anunțurile de achiziții publice, inclusiv anunțurile de intenție referitoare la contractele de achiziție publică, anunțurile succinte și anunțurile de atribuire a contractelor, trebuie să fie accesibile direct prin mijloace electronice, în mod gratuit, prin intermediul unui punct unic de acces pe internet.

               Articolul PPROC.5: Documente justificative

               Fiecare parte se asigură că, la momentul depunerii cererilor de participare sau la momentul depunerii ofertelor, entitățile contractante nu solicită furnizorilor să prezinte, integral sau parțial, documentele justificative care atestă că nu se află într-una dintre situațiile în care un furnizor poate fi exclus și că îndeplinesc condițiile de participare, cu excepția cazului în care acest lucru este necesar pentru a asigura buna desfășurare a procedurii de achiziții publice.

               Articolul PPROC.6: Condiții de participare

               Fiecare parte se asigură că, atunci când entitățile sale contractante impun unui furnizor condiția de a demonstra experiența anterioară pentru a putea participa la o achiziție publică reglementată, furnizorului nu i se impune ca respectiva experiență să fi fost dobândită pe teritoriul părții respective.

               Articolul PPROC.7: Sisteme de înregistrare și proceduri de calificare

               O parte care menține un sistem de înregistrare a furnizorilor se asigură că furnizorii interesați pot solicita înregistrarea în orice moment. Orice furnizor interesat care a făcut o cerere este informat într-un termen rezonabil cu privire la decizia de acceptare sau de respingere a cererii respective.

               Articolul PPROC.8: Licitație restrânsă

               Fiecare parte se asigură că, atunci când o entitate contractantă utilizează o procedură de licitație restrânsă, entitatea contractantă transmite invitații de participare la licitație unui număr de furnizori suficient pentru a asigura o concurență reală, fără a afecta eficiența operațională a sistemului de achiziții publice.

               Articolul PPROC.9: Prețuri neobișnuit de scăzute

               În conformitate cu articolul XV alineatul (6) din AAP, atunci când primește o ofertă care prevede un preț neobișnuit de scăzut față de prețurile prevăzute în celelalte oferte depuse, entitatea contractantă poate verifica cu furnizorul și dacă prețul ia în considerare acordarea de subvenții.

               Articolul PPROC.10: Considerente de mediu, de ordin social și de muncă

               Fiecare parte se asigură că entitățile sale contractante pot ține cont de considerente de mediu, de muncă și de ordin social pe toată durata procedurii de achiziții publice, cu condiția ca respectivele considerente să fie compatibile cu normele stabilite în capitolele 1 și 2 și să fie indicate în anunțul de intenție referitor la contractul de achiziție publică sau în alt anunț utilizat ca anunț de intenție referitor la contractul de achiziție publică sau în documentația de licitație.

               Articolul PPROC.11: Procedurile de control interne

               (1)
                     În cazul în care o autoritate administrativă imparțială este desemnată de către una dintre părți în temeiul articolului XVIII alineatul (4) din AAP, partea respectivă se asigură că:

               (a)membrii autorității desemnate sunt independenți, imparțiali și liberi de influențe externe pe durata mandatului;

               (b)membrii autorității desemnate nu sunt revocați împotriva voinței lor pe durata mandatului, cu excepția cazului în care revocarea lor este impusă de dispozițiile care reglementează autoritatea desemnată și

               (c)președintele sau cel puțin un alt membru al autorității desemnate deține calificări juridice și profesionale echivalente cu cele necesare pentru judecători, juriști sau alți practicieni în domeniul dreptului calificați în conformitate cu actele cu putere de lege și normele administrative ale părții.

               (2)
                     Fiecare parte adoptă sau menține proceduri care prevăd măsuri provizorii prompte menite să îi permită furnizorului să participe în continuare la procedura de achiziții publice. Aceste măsuri provizorii, prevăzute la articolul XVIII alineatul (7) litera (a) din AAP, pot duce la suspendarea procesului de achiziție sau, în cazul în care a fost încheiat un contract de către entitatea contractantă și o parte a prevăzut astfel, la suspendarea executării contractului. Procedurile pot prevedea că se poate ține cont de consecințele negative majore asupra intereselor vizate, inclusiv asupra interesului public, atunci când se decide dacă ar trebui aplicate astfel de măsuri. Decizia de a nu acționa se motivează în scris.

               (3)
                     În cazul în care un furnizor interesat sau participant a depus o contestație la autoritatea desemnată menționată la alineatul (1), fiecare parte trebuie, în principiu, să asigure faptul că o entitate contractantă nu încheie contractul până când autoritatea în cauză nu ia o decizie sau formulează o recomandare cu privire la contestație referitoare la măsuri interimare, la acțiuni corective sau la o compensare pentru pierderea sau prejudiciile suferite, astfel cum se menționează la alineatele (2), (5) și (6), în conformitate cu normele, reglementările și procedurile sale. Fiecare parte poate să prevadă că, în circumstanțe justificate în mod corespunzător și inevitabile, contractul poate fi totuși încheiat.

               (4)
                     Fiecare parte poate să prevadă:

               (a)o perioadă de așteptare între decizia de atribuire a contractului și încheierea contractului pentru a acorda suficient timp furnizorilor respinși să evalueze dacă este oportun să inițieze o procedură de control sau

               (b)o perioadă suficientă pentru ca un furnizor interesat să depună o contestație, ceea ce ar putea constitui un motiv de suspendare a executării unui contract.

               (5)
                     Acțiunile corective prevăzute la articolul XVIII alineatul (7) litera (b) din AAP pot include una sau mai multe dintre următoarele:

               (a)eliminarea specificațiilor tehnice, economice sau financiare discriminatorii din invitația de participare la licitație, din documentele contractului sau din orice alte document legat de procedura de licitație și desfășurarea unor noi proceduri de achiziții;

               (b)repetarea procedurii de achiziții fără modificarea condițiilor;

               (c)anularea deciziei de atribuire a contractului și adoptarea unei noi decizii de atribuire a contractului;

               (d)rezilierea unui contract sau declararea acestuia ca fiind lipsit de efecte sau

               (e)adoptarea altor măsuri cu scopul de a remedia o încălcare a capitolelor 1 și 2, de exemplu impunerea plății unei anumite sume până la remedierea efectivă a încălcării.

               (6)
                     În conformitate cu articolul XVIII alineatul (7) litera (b) din AAP, fiecare parte poate să prevadă acordarea de compensații pentru pierderile sau prejudiciile suferite. În această privință, în cazul în care organismul de soluționare a căilor de atac al părții nu este o instanță judecătorească și un furnizor consideră că a existat o încălcare a actelor cu putere de lege și a normelor administrative interne de punere în aplicare a obligațiilor prevăzute în capitolele 1 și 2, furnizorul poate sesiza o instanță judecătorească, inclusiv în vederea obținerii unei compensații, în conformitate cu procedurile judiciare ale părții în cauză.

               (7)
                     Fiecare parte adoptă sau menține procedurile necesare prin care deciziile sau recomandările făcute de organismele de soluționare a căilor de atac să fie puse efectiv în aplicare sau deciziile organismelor de control jurisdicțional să fie executate efectiv.

               Capitolul 3: Tratamentul național care depășește cadrul achizițiilor publice reglementate

               Articolul PPROC.12: Definiții

               (1)
                     În sensul prezentului capitol, tratamentul acordat de o parte în temeiul prezentului capitol înseamnă:

               (a)
                     cu privire la Regatul Unit, un tratament nu mai puțin favorabil decât cel mai favorabil tratament acordat, în situații similare, furnizorilor din Regatul Unit și

               (b)
                     cu privire la un stat membru, un tratament nu mai puțin favorabil decât cel mai favorabil tratament acordat, în situații similare, pe teritoriul statului membru respectiv, furnizorilor din respectivul stat membru.

               (2)
                     În sensul prezentului capitol, furnizor al unei părți, care este persoană juridică, înseamnă:

               (a)
                     pentru Uniune, o persoană juridică constituită sau organizată în conformitate cu legislația Uniunii sau cel puțin a unui stat membru și implicată în activități comerciale substanțiale, înțelese de Uniune, în conformitate cu notificarea Tratatului de instituire a Comunității Europene către OMC (WT/REG39/1), ca fiind echivalente cu conceptul de „legătură efectivă și continuă” cu economia unui stat membru, consacrat la articolul 54 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, pe teritoriul Uniunii și

               (b)
                     pentru Regatul Unit, o persoană juridică constituită sau organizată în conformitate cu legislația Regatului Unit și implicată în activități comerciale substanțiale pe teritoriul Regatului Unit.

               Articolul PPROC.13: Tratamentul național aplicat furnizorilor stabiliți pe plan local

               (1)
                     În ceea ce privește achizițiile publice, o măsură luată de o parte nu poate avea drept rezultat pentru furnizorii celeilalte părți stabiliți pe teritoriul său prin constituirea, achiziționarea sau menținerea unei persoane juridice un tratament mai puțin favorabil decât cel pe care partea respectivă îl acordă propriilor furnizori similari
                  41
               .

               (2)
                     Aplicarea obligației de tratament național prevăzută la prezentul articol continuă să se supună excepțiilor de securitate și de ordin general, astfel cum sunt definite la articolul III din AAP, chiar dacă achiziția publică nu face parte din categoria achizițiilor publice reglementate în conformitate cu prezentul titlu.

               Capitolul 4: Alte dispoziții

               Articolul PPROC.14: Modificări și rectificări aduse angajamentelor privind accesul pe piață

               Fiecare parte își poate modifica sau rectifica angajamentele privind accesul pe piață, menționate în subsecțiunea care îi corespunde din secțiunea B a anexei PPROC-.1, în conformitate cu procedurile prevăzute la articolele PPROC.15 [Modificări]-PPROC.18 [Modificarea secțiunii ANEXA.PROC-1].

               Articolul PPROC.15: Modificări

               (1)
                     Partea care intenționează să modifice o subsecțiune a secțiunii B din anexa PPROC-1:

               (a)notifică acest lucru în scris celeilalte părți și

               (b)include în notificare o propunere de ajustări compensatorii adecvate pentru cealaltă parte, în vederea menținerii unui nivel al angajamentelor privind accesul pe piață comparabil cu cel existent anterior modificării.

               (2)
                     În pofida alineatului (1) litera (b), o parte nu este obligată să asigure ajustări compensatorii celeilalte părți dacă modificarea propusă vizează o entitate contractantă asupra căreia partea a renunțat efectiv să exercite control sau influență în ceea ce privește achizițiile publice reglementate.

               Se prezumă că o parte a renunțat efectiv să exercite control sau influență asupra achizițiilor publice reglementate ale entităților contractante dacă entitatea contractantă este expusă concurenței pe piețe pe care accesul nu este restricționat.

               (3) Cealaltă parte se poate opune modificării menționate la alineatul (1) litera (a) în cazul în care contestă faptul că:

               (a)ajustarea compensatorie propusă în conformitate cu alineatul (1) litera (b) este adecvată pentru menținerea unui nivel comparabil al angajamentelor privind accesul pe piață stabilite de comun acord sau

               (b)modificarea vizează o entitate contractantă asupra căreia partea a renunțat efectiv să exercite control sau influență, astfel cum se prevede la alineatul (2).

               Cealaltă parte trebuie să obiecteze în scris în termen de 45 de zile de la primirea notificării menționate la alineatul (1) litera (a), în caz contrar considerându-se că a acceptat ajustarea compensatorie sau modificarea, inclusiv în sensul părții a șasea [Soluționarea litigiilor și dispoziții orizontale] titlul I [Soluționarea litigiilor] din prezentul acord.

               Articolul PPROC.16: Rectificări

               (1)
                     Partea care intenționează să rectifice o subsecțiune a secțiunii B din anexa PPROC-1 notifică acest lucru în scris celeilalte părți.

               Următoarele modificări la o subsecțiune a secțiunii B din anexa PPROC-1 sunt considerate rectificări, cu condiția să nu afecteze angajamentele privind accesul pe piață stabilite de comun acord, astfel cum sunt prevăzute în prezentul titlu:

               (a)o modificare a denumirii unei entități contractante;

               (b)o fuziune a două sau mai multe entități contractante enumerate în respectiva subsecțiune și

               (c)divizarea unei entități contractante enumerate în respectiva subsecțiune în două sau mai multe entități contractante care sunt adăugate la entitățile contractante enumerate în aceeași subsecțiune.

               (2)
                     O parte poate notifica celeilalte părți o obiecție la o rectificare propusă în termen de 45 de zile de la data la care a primit notificarea. Partea care transmite o obiecție își prezintă motivele pentru care consideră că rectificarea propusă nu este o modificare prevăzută la alineatul (1) și descrie efectul rectificării propuse asupra angajamentelor privind accesul pe piață stabilite de comun acord, astfel cum sunt prevăzute în prezentul titlu. În cazul în care, în termen de 45 de zile de la primirea notificării, nu este depusă în scris nicio astfel de obiecție, se consideră că partea a fost de acord cu rectificarea propusă.

               Articolul PPROC.17: Consultări și soluționarea litigiilor

               Dacă o parte formulează obiecții la modificarea propusă sau la ajustările compensatorii propuse, astfel cum sunt menționate la articolul PPROC.15 [Modificări], ori la rectificarea propusă, astfel cum este menționată la articolul PPROC.16 [Rectificări], părțile încearcă să soluționeze chestiunea prin consultări. Dacă nu se ajunge la niciun acord în termen de 60 de zile de la primirea obiecției, partea care dorește să modifice sau să rectifice subsecțiunea care îi corespunde din secțiunea B din anexa PPROC-1 poate deferi chestiunea spre lămurire prin procedura de soluționare a litigiilor, în conformitate cu partea a șasea [Soluționarea litigiilor și dispoziții orizontale] titlul I [Soluționarea litigiilor], pentru a se stabili dacă obiecția este justificată.

               Articolul PPROC.18: Modificarea secțiunii B din anexa PPROC-1

               Dacă o parte nu formulează obiecții la o modificare, în temeiul articolului PPROC.15 [Modificări] alineatul (3), sau la o rectificare, în temeiul articolului PPROC.16 [Rectificări] alineatul (2), dacă modificările sau rectificările sunt convenite de părți prin intermediul consultărilor menționate la articolul PPROC.17 [Consultări și soluționarea litigiilor] sau dacă respectiva chestiune este soluționată definitiv în temeiul părții a șasea [Soluționarea litigiilor și dispoziții orizontale] titlul I [Soluționarea litigiilor] din prezentul acord, Consiliul de parteneriat modifică subsecțiunea relevantă din secțiunea B a anexei PPROC-1 pentru a reflecta modificările sau rectificările corespunzătoare sau ajustările compensatorii.

               Articolul PPROC.19: Cooperare

               (1)
                     Părțile recunosc avantajele care pot rezulta din cooperarea pentru promovarea internațională a liberalizării reciproce a piețelor de achiziții publice.

               (2)
                     Sub rezerva disponibilității tehnice, părțile își pun reciproc la dispoziție date statistice anuale cu privire la achizițiile publice reglementate.

               Titlul VII: Întreprinderile mici și mijlocii (IMM)

               Articolul SME.1: Obiectiv

               Obiectivul prezentului titlu este de a consolida capacitatea întreprinderilor mici și mijlocii de a beneficia de rubrica întâi [Comerț].

               Articolul SME.2: Schimb de informații

               (1)
                     Fiecare parte creează sau menține un site web accesibil publicului, dedicat întreprinderilor mici și mijlocii, care cuprinde informații cu privire la rubrica întâi [Comerț], inclusiv:

               (a)
                     un rezumat al rubricii întâi [Comerț];

               (b)
                     o descriere a dispozițiilor cuprinse în rubrica întâi [Comerț], pe care fiecare parte le consideră relevante pentru întreprinderile mici și mijlocii ale ambelor părți și

               (c)
                     orice informații suplimentare pe care fiecare parte le consideră potențial utile pentru întreprinderile mici și mijlocii interesate să beneficieze de rubrica întâi [Comerț].

               (2)
                     Fiecare parte include pe site-ul web prevăzut la alineatul (1) un link de internet către:

               (a)
                     textul rubricii întâi [Comerț];

               (b)
                     site-ul web echivalent al celeilalte părți și

               (c)
                     site-urile web ale autorităților proprii despre care partea consideră că ar furniza informații utile persoanelor interesate să desfășoare activități comerciale și economice pe teritoriul său.

               (3)
                     Fiecare parte include pe site-ul web prevăzut la alineatul (1) un link de internet către site-urile web ale propriilor autorități care conțin informații cu privire la aspectele următoare:

               (a)
                     acte cu putere de lege și norme administrative în domeniul vamal, proceduri de import, export și tranzit, precum și formulare, documente și alte informații relevante necesare;

               (b)
                     acte cu putere de lege, norme administrative și proceduri privind drepturile de proprietate intelectuală, inclusiv indicațiile geografice;

               (c)
                     acte cu putere de lege și norme administrative de ordin tehnic, inclusiv, atunci când este necesar, proceduri obligatorii de evaluare a conformității și linkuri către liste de organisme de evaluare a conformității, în cazurile în care evaluarea conformității de către o terță parte este obligatorie, astfel cum se prevede în prezenta rubrică titlul I [Comerțul cu mărfuri] capitolul 4 [Barierele tehnice în calea comerțului];

               (d)
                     acte cu putere de lege și norme administrative privind măsurile sanitare și fitosanitare care vizează operațiunile de import și export, astfel cum se prevede în prezenta rubrică titlul I [Comerțul cu mărfuri] capitolul 3 [Aspecte sanitare și fitosanitare];

               (e)
                     acte cu putere de lege și norme administrative privind achizițiile publice, punctul unic de acces pe internet la anunțurile de achiziții publice, astfel cum se prevede în prezenta rubrică titlul VI [Achiziții publice] și în alte dispoziții relevante cuprinse în titlul menționat;

               (f)
                     proceduri de înregistrare a societăților și

               (g)
                     alte informații despre care partea consideră că ar putea fi de ajutor întreprinderilor mici și mijlocii.

               (4)
                     Fiecare parte include pe site-ul web menționat la alineatul (1) un link de internet către o bază de date care este accesibilă pentru căutare electronică prin codul din nomenclatura tarifară și care include următoarele informații privind accesul la piața sa:

               (a)
                     în ceea ce privește măsurile tarifare și informațiile legate de tarife:

               (i)
                     nivelurile taxelor vamale și ale contingentelor, inclusiv nivelul taxelor vamale aplicabile națiunii celei mai favorizate, nivelurile taxelor vamale aplicabile țărilor care nu sunt incluse în regimul clauzei națiunii celei mai favorizate, nivelurile tarifare preferențiale și contingentele tarifare preferențiale;

               (ii)
                     accizele;

               (iii)
                     taxele (taxa pe valoarea adăugată/impozitul pe cifra de afaceri);

               (iv)
                     taxele vamale sau de altă natură, inclusiv alte taxe specifice produselor;

               (v)
                     regulile de origine, astfel cum se prevede în prezenta rubrică titlul I [Comerțul cu mărfuri] capitolul 2 [Reguli de origine];

               (vi)
                     rambursarea sau amânarea taxelor vamale sau alte tipuri de exonerare care permit reducerea sau rambursarea taxelor vamale ori scutirea de acestea;

               (vii)
                     criteriile utilizate pentru determinarea valorii în vamă a mărfurilor și

               (viii)
                     alte măsuri tarifare;

               (b)
                     în ceea ce privește măsurile netarifare referitoare la nomenclatura tarifară vamală:

               (i)
                     informațiile necesare pentru procedurile de import și

               (ii)
                     informațiile referitoare la măsurile netarifare.

               (5)
                     Fiecare parte actualizează, cu regularitate sau la solicitarea celeilalte părți, informațiile și linkurile menționate la alineatele (1)-(4) pe care le menține pe propriul site web, pentru a se asigura că respectivele informații și linkuri sunt actualizate și exacte.

               (6)
                     Fiecare parte se asigură că informațiile și linkurile menționate la alineatele (1)-(4) sunt prezentate în mod adecvat pentru a putea fi utilizate de întreprinderile mici și mijlocii. Fiecare parte depune eforturi pentru a pune informațiile la dispoziție în limba engleză.

               (7)
                     Pentru accesarea informațiilor furnizate în temeiul alineatelor (1)-(4) nu se percepe nicio taxă de la nicio persoană a vreuneia dintre părți.

               Articolul SME.3: Puncte de contact pentru întreprinderile mici și mijlocii

               (1)
                     La intrarea în vigoare a prezentului acord, fiecare parte desemnează un punct de contact pentru îndeplinirea funcțiilor enumerate la prezentul articol și notifică celeilalte părți datele de contact ale acestuia. Părțile își notifică reciproc, cu promptitudine, orice modificare a respectivelor date de contact.

               (2)
                     Punctele de contact pentru întreprinderile mici și mijlocii ale părților:

               (a)
                     urmăresc să asigure că nevoile întreprinderilor mici și mijlocii sunt luate în considerare la punerea în aplicare a rubricii întâi [Comerț] și că întreprinderile mici și mijlocii ale ambelor părți pot beneficia de rubrica întâi [Comerț];

               (b)
                     examinează modalități de consolidare a cooperării dintre părți în legătură cu chestiuni relevante pentru întreprinderile mici și mijlocii, în vederea sporirii oportunităților comerciale și de investiții pentru întreprinderile mici și mijlocii;

               (c)
                     se asigură să informațiile menționate la articolul SME.2 [Schimb de informații] sunt actualizate, exacte și relevante pentru întreprinderile mici și mijlocii. Prin intermediul punctului de contact pentru întreprinderile mici și mijlocii, oricare dintre părți poate propune informații suplimentare pe care cealaltă parte le poate include pe site-urile sale web care trebuie să fie menținute în conformitate cu dispozițiile articolului SME.2 [Schimb de informații];

               (d)
                     examinează orice chestiune care prezintă relevanță pentru întreprinderile mici și mijlocii în legătură cu punerea în aplicare a rubricii întâi [Comerț], inclusiv:

               (i)
                     schimbul de informații cu scopul de a sprijini Consiliul de parteneriat în sarcina sa de monitorizare și punere în aplicare a aspectelor referitoare la întreprinderile mici și mijlocii, prevăzute în rubrica întâi [Comerț];

               (ii)
                     sprijinirea comitetelor specializate, a grupurilor lucru comune și a punctelor de contact instituite în temeiul prezentului acord cu privire la analizarea chestiunilor care prezintă relevanță pentru întreprinderile mici și mijlocii;

               (e)
                      elaborarea, în comun sau separat, a unor rapoarte periodice privind activitățile realizate, care să fie prezentate spre examinare Consiliului de parteneriat și

               (f)
                     examinarea oricărei alte chestiuni care decurge din prezentul acord și care se referă la întreprinderile mici și mijlocii, în funcție de ceea ce convin părțile.

               (3)
                     Punctele de contact pentru întreprinderile mici și mijlocii ale părților își derulează activitatea prin intermediul canalelor de comunicare stabilite de părți, care pot include poșta electronică, videoconferințele sau alte mijloace. Acestea se pot și întâlni, când este necesar.

               (4)
                     Pentru derularea activităților proprii, punctele de contact pentru întreprinderile mici și mijlocii pot solicita cooperarea cu experți și organizații externe, după cum este necesar.

               Articolul SME.4: Raportul cu partea a șasea

               Partea a șasea [Soluționarea litigiilor și dispoziții orizontale] titlul I [Soluționarea litigiilor] nu se aplică prezentului titlu.

               Titlul VIII: Energie

               Capitolul 1: Dispoziții generale

               Articolul ENER.1: Obiective

               Obiectivele prezentului titlu sunt să faciliteze comerțul și investițiile între părți în domeniul energiei și al materiilor prime, să sprijine siguranța alimentării și durabilitatea mediului, contribuind în special la combaterea schimbărilor climatice în aceste domenii.

               Articolul ENER.2: Definiții

               1.
                     În sensul prezentului titlu, se aplică următoarele definiții:

               (a)„Agenția pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei” înseamnă agenția instituită prin Regulamentul (UE) 2019/942 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 iunie 2019 de instituire a Agenției Uniunii Europene pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei
                  42
               ;

               (b)„autorizație” înseamnă permisiunea, licența, concesiunea sau un instrument administrativ ori contractual similar prin care autoritatea competentă a unei părți îi permite unei entități să desfășoare o anumită activitate economică pe teritoriul său;

               (c)„echilibrare” înseamnă:

               (I)în cazul sistemelor electroenergetice, toate acțiunile și procesele, în toate intervalele de timp, prin care operatorii de transport și de sistem asigură, în mod constant, atât menținerea frecvenței sistemului în limitele de stabilitate predefinite, cât și conformitatea cu volumul rezervelor necesare cu privire la calitatea cerută;

               (II)în cazul sistemelor de gaze, acțiunile întreprinse de operatorii de transport și de sistem în vederea schimbării fluxurilor de gaze intrate în rețeaua de transport sau ieșite din aceasta, cu excepția acțiunilor legate de gazul care nu figurează ca fiind ieșit din sistem și gazul utilizat de operatorul de transport și de sistem pentru exploatarea sistemului;

               (d)„distribuție” înseamnă:

               (I)în ceea ce privește energia electrică, transportul energiei electrice în sisteme de distribuție de înaltă, medie și joasă tensiune, în scopul de a o livra clienților, dar fără a include furnizarea;

               (II)în ceea ce privește gazele, transportul gazelor naturale prin rețelele locale sau regionale de conducte de alimentare, în scopul de a le livra clienților, dar fără a include furnizarea;

               (e)„operator de distribuție” înseamnă persoana fizică sau juridică ce răspunde de exploatarea, de întreținerea și, dacă este necesar, de dezvoltarea sistemului de distribuție a energiei electrice sau a gazelor într-o anumită zonă și, după caz, a interconexiunilor acestuia cu alte sisteme, precum și de asigurarea capacității pe termen lung a sistemului de a satisface un nivel rezonabil al cererii de distribuție de energie electrică sau de gaze;

               (f)„interconectare a rețelelor electrice” înseamnă o linie de transport:

               (I)între părți, excluzând integral orice astfel de linie din cadrul pieței unice a energiei electrice din Irlanda și Irlanda de Nord

               (II)între Marea Britanie și piața unică a energiei electrice din Irlanda și Irlanda de Nord, care nu intră în domeniul de aplicare al punctului (i);

               (g)„produse energetice” înseamnă produsele din care se produce energie menționate în funcție de codul corespunzător din sistemul armonizat (SA) în anexa ENER-1;

               (h)„entitate” înseamnă orice persoană fizică, persoană juridică, întreprindere sau grup de întreprinderi;

               (i)„conductă de interconectare pentru gaze” înseamnă o linie de transport care traversează sau trece peste frontiera dintre părți;

               (j)„producere” înseamnă producerea de energie electrică;

               (k)„hidrocarburi” înseamnă bunurile menționate în funcție de codul SA corespunzător în anexa ENER-1;

               (l)„punct de interconectare” înseamnă, în ceea ce privește gazele, un punct fizic sau virtual care conectează sistemele de intrare-ieșire din Uniune și din Regatul Unit sau care conectează un sistem de intrare-ieșire la o conductă de interconectare, în măsura în care aceste puncte fac obiectul unor proceduri de rezervare de către utilizatorii rețelei;

               (m)„materii prime” înseamnă bunurile menționate în funcție de capitolul SA corespunzător în anexa ENER-1;

               (n)„energie din surse regenerabile” înseamnă un tip de energie, inclusiv energia electrică, produsă din surse nefosile regenerabile;

               (o)„produs standard de capacitate” înseamnă, în ceea ce privește gazele, un anumit volum de capacitate de transport într-o perioadă de timp dată, într-un punct de interconectare specificat;

               (p)„transport” înseamnă:

               (I)în ceea ce privește energia electrică, transportul energiei electrice în rețeaua de foarte înaltă și de înaltă tensiune, în scopul de a o livra clienților sau distribuitorilor, dar fără a include furnizarea;

               (II)în ceea ce privește gazele, transportul gazelor naturale printr-o rețea formată în principal din conducte de înaltă presiune, alta decât o rețea de conducte de alimentare din amonte și decât partea din conductele de înaltă presiune care este folosită în principal pentru distribuția de gaze naturale la nivel local, în scopul de a le livra clienților, dar fără a include furnizarea;

               (q)„operator de transport și de sistem” înseamnă o persoană fizică sau juridică ce realizează activitatea de transport sau răspunde de exploatarea, de întreținerea și, dacă este necesar, de dezvoltarea sistemului de transport al energiei electrice sau al gazelor într-o anumită zonă și, după caz, a interconexiunilor sale cu alte sisteme, precum și de asigurarea capacității pe termen lung a sistemului de a satisface un nivel rezonabil al cererii de transport de gaze sau de energie electrică, după caz;

               (r)„conductă de alimentare din amonte” înseamnă orice conductă sau rețea de conducte exploatată sau construită ca parte a unui proiect de extracție de gaze naturale sau petrol sau utilizată pentru transportul gazelor naturale de la unul sau mai multe locuri de producție de acest tip către o instalație sau un terminal de prelucrare sau către un terminal de descărcare de coastă.

               2.
                     În sensul prezentului titlu, mențiunile „nediscriminatoriu” și „nediscriminare” înseamnă clauza națiunii celei mai favorizate, astfel cum este definită la articolele SERVIN.2.4 [Clauza națiunii celei mai favorizate] și 3.5 [Clauza națiunii celei mai favorizate], și tratamentul național, astfel cum este definit la articolele SERVIN.2.3 [Tratament național] și 3.4 [Tratament național], precum și tratamentul conform unor condiții și modalități care nu sunt mai puțin favorabile decât cele acordate oricărei entități similare în situații similare.

               Articolul ENER.3: Relația cu alte titluri

               (1)           În cazul energiei și al materiilor prime se aplică capitolele 2 [Liberalizarea investițiilor] și 3 [Comerțul transfrontalier cu servicii] de la titlul II. În cazul existenței unei neconcordanțe între prezentul titlu, pe de o parte, și titlul II [Servicii și investiții] și anexele SERVIN-1 - SERVIN-6, pe de altă parte, prevalează titlul II [Servicii și investiții] și anexele SERVIN-1 - SERVIN-6.

               2.           În sensul articolului GOODS.4A [Libertatea de tranzit], atunci când o parte menține sau pune în aplicare un sistem de tranzacționare virtuală a gazelor naturale sau a energiei electrice prin intermediul conductelor sau al rețelelor electrice, și anume un sistem care nu necesită identificarea fizică a gazelor naturale sau a energiei electrice tranzitate, dar care se bazează pe un sistem de compensare a intrărilor și a ieșirilor, se consideră că rutele cele mai convenabile pentru tranzitul internațional, astfel cum sunt menționate la articolul respectiv, includ această tranzacționare virtuală.

               3.           Atunci când se aplică titlul XI [Condiții de concurență echitabile pentru o concurență deschisă și loială și o dezvoltare durabilă] capitolul 3 [Controlul subvențiilor], se aplică, de asemenea, anexa ENER-2. Titlul XI [Condiții de concurență echitabile pentru o concurență deschisă și loială și o dezvoltare durabilă] capitolul 3 [Controlul subvențiilor], se aplică anexei ENER-2. Titlul XI [Condiții de concurență echitabile pentru o concurență deschisă și loială și o dezvoltare durabilă] capitolul 3 articolul 3.13 [Soluționarea litigiilor] se aplică litigiilor între părți cu privire la interpretarea și aplicarea anexei ENER-2.

               Articolul ENER.4: Principii

               Fiecare parte își rezervă dreptul de a adopta, de a menține și de a pune în aplicare măsurile necesare pentru urmărirea obiectivelor legitime de politică publică, cum ar fi asigurarea aprovizionării cu produse energetice și materii prime, protejarea societății, a mediului, inclusiv combaterea schimbărilor climatice, protejarea sănătății publice și a consumatorilor și promovarea securității și a siguranței, în concordanță cu dispozițiile prezentului acord.

               Capitolul 2: Energie electrică și gaze

               Secțiunea 1: Concurența pe piețele de energie electrică și gaze

               Articolul ENER.5: Concurența pe piețe și nediscriminare

               1.În scopul asigurării unei concurențe loiale, fiecare parte se asigură că propriul cadru de reglementare pentru producerea, generarea, transportul, distribuția sau furnizarea de energie electrică sau de gaze naturale este nediscriminatoriu în ceea ce privește normele, tarifele și tratamentul.

               2.Fiecare parte se asigură că toți clienții au dreptul să își aleagă sau să se transfere la furnizorul de energie electrică sau de gaze naturale pe piețele lor respective cu amănuntul, în conformitate cu actele cu putere de lege și normele administrative aplicabile.

               3.Fără a aduce atingere dreptului fiecărei părți de a defini cerințe de calitate, dispozițiile prezentului capitol referitoare la gazele naturale se aplică, de asemenea, biogazului și gazului obținut din biomasă sau altor tipuri de gaze, în măsura în care gazul respectiv poate fi, din punct de vedere tehnic și în condiții de siguranță, injectat în rețeaua de gaze naturale și transportat prin aceasta.

               4.Prezentul articol nu se aplică în cazul comerțului transfrontalier și nu aduce atingere dreptului fiecărei părți de a legifera pentru a atinge obiective legitime de politică publică pe baza unor criterii obiective și nediscriminatorii.

               Articolul ENER.6: Dispoziții referitoare la piețele de comercializare cu ridicata a energiei electrice și a gazelor

               1.Fiecare parte se asigură că prețurile de comercializare cu ridicata a energiei electrice și a gazelor naturale reflectă cererea și oferta reale. În acest scop, fiecare parte se asigură că normele piețelor de comercializare cu ridicata a energiei electrice și a gazelor naturale:

               (a)încurajează formarea liberă a prețurilor;

               (b)nu stabilesc limite tehnice privind stabilirea prețurilor care să restricționeze comerțul;

               (c)permită dispecerizarea eficientă a activelor de producere a energiei electrice, a stocării energiei și a consumului dispecerizabil, precum și utilizarea eficientă a sistemului de energie electrică;

               (d)permit utilizarea eficientă a sistemului de gaze naturale; și

               (e)permit integrarea energiei electrice din surse regenerabile de energie și asigură funcționarea și dezvoltarea eficientă și sigură a sistemului de energie electrică.

               2.Fiecare parte se asigură că piețele de echilibrare sunt organizate astfel încât să se asigure:

               (a)nediscriminarea între participanți și accesul nediscriminatoriu al participanților;

               (b)că serviciile sunt definite în mod transparent;

               (c)că serviciile sunt achiziționate într-un mod transparent, bazat pe piață, ținând seama de apariția de noi tehnologii și

               (d)că producătorii de energie din surse regenerabile beneficiază de condiții rezonabile și nediscriminatorii atunci când achiziționează produse și servicii.

               O parte poate decide să nu aplice litera (c) dacă există o lipsă de concurență pe piața serviciilor de echilibrare.

               3.Fiecare parte se asigură că orice mecanism de asigurare a capacității de pe piețele de energie electrică este clar definit, transparent, proporțional și nediscriminatoriu. Niciuna dintre părți nu este obligată să permită participarea capacității situate pe teritoriul celeilalte părți la vreun mecanism de asigurare a capacității pe piețele sale de energie electrică.

               4.Fiecare parte evaluează acțiunile necesare pentru facilitarea integrării gazelor din surse regenerabile.

               5.Prezentul articol nu aduce atingere dreptului fiecărei părți de a legifera pentru a atinge obiective legitime de politică publică pe baza unor criterii obiective și nediscriminatorii.

               Articolul ENER.7: Interzicerea abuzului de piață pe piețele de comercializare cu ridicata a energiei electrice și a gazelor

               1.Fiecare parte interzice manipularea pieței și utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate pe piețele de comercializare cu ridicata a energiei electrice și a gazelor naturale, inclusiv pe piețele nereglementate, în cadrul burselor de energie electrică și de gaze naturale și pe piețele pentru tranzacționarea energiei electrice și a gazelor naturale, a capacităților, a serviciilor de echilibrare și serviciilor auxiliare în toate intervalele de timp, inclusiv piețele la termen, piețele pentru ziua următoare și piețele intrazilnice.

               2.Fiecare parte monitorizează activitatea de tranzacționare de pe aceste piețe pentru a detecta și a preveni tranzacțiile bazate pe informații privilegiate și pe manipularea pieței.

               3.Părțile cooperează, inclusiv în conformitate cu articolul ENER.20 [Cooperarea dintre autoritățile de reglementare], pentru a detecta și a preveni tranzacțiile bazate pe informații privilegiate și pe manipularea pieței și, după caz, pot face schimb de informații, inclusiv cu privire la activitățile de monitorizare a pieței și de asigurare a respectării legislației.

               Articolul ENER.8: Accesul terților la rețelele de transport și distribuție

               1.Fiecare parte asigură punerea în aplicare a unui sistem de acces al terților la rețelele lor de transport și distribuție, sistem care trebuie să se bazeze pe tarife publicate care să fie aplicate în mod obiectiv și nediscriminatoriu.

               2.Fără a aduce atingere articolului ENER.4 [Principii], fiecare parte se asigură că, într-un termen rezonabil de la data cererii de acces, operatorii de transport și de distribuție de pe teritoriul său acordă acces la sistemele lor de transport sau de distribuție entităților de pe piața părții respective.

               Fiecare parte se asigură că operatorii de transport și de sistem tratează producătorii de energie din surse regenerabile în condiții rezonabile și nediscriminatorii în ceea ce privește racordarea la rețeaua de energie electrică și utilizarea acesteia.

               Operatorul de transport și de sistem sau operatorul de distribuție poate refuza accesul în cazul în care nu dispune de capacitățile necesare. Refuzul se motivează în mod corespunzător.

               3.Fără a aduce atingere obiectivelor legitime de politică publică, fiecare parte se asigură că tarifele aplicate entităților de pe piața părții respective de către operatorii de transport și de distribuție pentru accesul la rețele, racordarea la rețele sau utilizarea rețelelor și, după caz, tarifele pentru întăririle corelate ale rețelei reflectă în mod adecvat costurile și sunt transparente. Fiecare parte asigură publicarea modalităților, condițiilor, tarifelor și a tuturor informațiilor care pot fi necesare pentru exercitarea efectivă a dreptului de acces și de utilizare a sistemelor de transport și distribuție.

               4.Fiecare parte se asigură că tarifele menționate la alineatele (1) și (3) sunt aplicate în mod nediscriminatoriu entităților de pe piața părții respective.

               Articolul ENER.9: Funcționarea sistemului și separarea operatorilor rețelei de transport

               1.Fiecare parte se asigură că operatorii de transport și de sistem își îndeplinesc funcțiile în mod transparent și nediscriminatoriu.

               2.Fiecare parte pune în aplicare, pentru operatorii de transport și de sistem, mecanisme care să asigure eliminarea eventualelor conflicte de interese care pot apărea ca urmare a faptului că aceeași persoană exercită controlul asupra unui operator de transport și de sistem și asupra unui producător sau furnizor.

               Articolul ENER.10: Obiectivele de politică publică pentru accesul la rețea al terților și separarea proprietății

               1.Atunci când este necesar pentru a îndeplini un obiectiv legitim de politică publică și pe baza unor criterii obiective, o parte poate decide să nu aplice articolele ENER.8 [Accesul terților la rețelele de transport și distribuție] și ENER.9 [Funcționarea sistemului și separarea operatorilor rețelei de transport] în cazul:

               (a)piețelor sau sistemelor emergente sau izolate;

               (b)infrastructurilor care îndeplinesc condițiile stabilite în anexa ENER-3.

               2.
                     Atunci când este necesar pentru a îndeplini un obiectiv legitim de politică publică și pe baza unor criterii obiective, o parte poate decide să nu aplice articolele ENER.5 [Concurența pe piețe și nediscriminare] și ENER.6 [Dispoziții referitoare la piețele de comercializare cu ridicata a energiei electrice și a gazelor] în cazul:

               (a)piețelor sau sistemelor de energie electrică mici sau izolate;

               (b)piețelor sau sistemelor de gaze naturale mici, emergente sau izolate.

               Articolul ENER.11: Scutiri existente pentru conductele de interconectare și pentru liniile de interconexiune

               Fiecare parte se asigură că scutirile acordate, în jurisdicția proprie, interconectărilor dintre Uniune și Regatul Unit în temeiul articolului 63 din Regulamentul (UE) 2019/943 al Parlamentului European și al Consiliului
                  43
                și al actului cu putere de lege care transpune articolul 36 din Directiva 2009/73/CE a Parlamentului European și a Consiliului
                  44
               , care rămân aplicabile după încheierea perioadei de tranziție, continuă să se aplice în conformitate cu legislația din jurisdicția proprie și cu condițiile aplicabile.

               Articolul ENER.12: Autoritatea independentă de reglementare

               1.Fiecare parte asigură desemnarea și menținerea unei autorități sau a unor autorități de reglementare independente din punct de vedere operațional pentru energie electrică și gaze, având următoarele competențe și atribuții:

               (a)să stabilească sau să aprobe tarifele și condițiile de acces la rețele menționate la articolul ENER.8 [Accesul terților la rețelele de transport și distribuție], precum și metodologiile pe care se bazează acestea;

               (b)să asigure conformitatea cu mecanismele menționate la articolele ENER.9 [Funcționarea sistemului și separarea operatorilor rețelei de transport] și ENER.10 [Obiectivele de politică publică, accesul la rețea al terților și separarea proprietății];

               (c)să emită decizii obligatorii cel puțin în legătură cu literele (a) și (b);

               (d)să impună măsuri reparatorii eficace.

               2.În îndeplinirea atribuțiilor și în exercitarea competențelor respective, autoritatea sau autoritățile independente de reglementare acționează în mod imparțial și transparent.

               Secțiunea 2: Tranzacționarea prin intermediul liniilor de interconexiune

               Articolul ENER.13: Utilizarea eficientă a liniilor de interconexiune de energie electrică

               1.În scopul asigurării unei utilizări eficiente a liniilor de interconexiune de energie electrică și al reducerii barierelor în calea comerțului dintre Uniune și Regatul Unit, fiecare parte se asigură că:

               (a)alocarea capacităților și managementul congestiilor pe liniile de interconexiune de energie electrică sunt bazate pe piață, transparente și nediscriminatorii;

               (b)este pus la dispoziție nivelul maxim al capacității liniilor de interconexiune de energie electrică, cu respectarea:

               (I)necesității de a asigura funcționarea sigură a sistemelor și

               (II)utilizării celei mai eficiente a sistemelor;

               (c)capacitatea liniilor de interconexiune de energie electrică poate fi redusă numai în situații de urgență și orice astfel de reducere trebuie să aibă loc în mod nediscriminatoriu;

               (d)sunt publicate informațiile privind calculul capacităților, pentru a sprijini obiectivele prezentului articol;

               (e)nu există tarife de rețea pentru tranzacțiile individuale pe liniile de interconexiune de energie electrică și nu există prețuri de rezervă pentru utilizarea liniilor de interconexiune de energie electrică;

               (f)alocarea capacităților și managementul congestiilor între liniile de interconexiune de energie electrică sunt coordonate între operatorii de transport și de sistem din Uniune în cauză și operatorii de transport și de sistem din Regatul Unit în cauză; această coordonare implică elaborarea unor mecanisme pentru a obține rezultate solide și eficiente pentru toate intervalele de timp relevante, și anume pentru intervalele de timp specifice pieței la termen, pieței pentru ziua următoare, pieței intrazilnice și pieței de echilibrare și

               (g)mecanismele de alocare a capacităților și de gestionare a congestiilor contribuie la crearea unor condiții favorabile pentru dezvoltarea unor linii de interconexiune de energie electrică eficiente din punct de vedere economic și pentru investițiile în acestea.

               2.Coordonarea și mecanismele menționate la alineatul (1) litera (f) nu implică și nu presupun participarea operatorilor de transport și de sistem din Regatul Unit la procedurile Uniunii de alocare a capacităților și de management al congestiilor.

               3.Fiecare parte ia măsurile necesare pentru a asigura încheierea cât mai curând posibil a unui acord multipartit referitor la compensarea costurilor găzduirii fluxurilor transfrontaliere de energie electrică între:

               (a)operatorii de transport și de sistem care participă la mecanismul de compensare între operatorii de sisteme de transport instituit prin Regulamentul (UE) nr. 838/2010 al Comisiei
                  45
                și

               (b)operatorii de transport și de sistem din Regatul Unit.

               4.Acordul multipartit menționat la alineatul (3) urmărește să asigure:

               (a)faptul că operatorii de transport și de sistem din Regatul Unit sunt tratați în mod echivalent cu un operator de transport și de sistem dintr-o țară care participă la mecanismul de compensare între operatorii de sisteme de transport și

               (b)faptul că tratamentul aplicat operatorilor de transport și de sistem din Regatul Unit nu este mai favorabil decât cel care s-ar aplica unui operator de transport și de sistem care participă la mecanismul de compensare între operatorii de sisteme de transport.

               5.În pofida alineatului (1) litera (e), până la încheierea acordului multipartit menționat la alineatul (3), se poate percepe o taxă de utilizare a sistemului de transport pentru importurile și exporturile preconizate între Uniune și Regatul Unit.

               Articolul 14: Acorduri de tranzacționare a energiei electrice în toate intervalele de timp

               (1)
                     Pentru alocarea capacităților și gestionarea congestiilor în etapa zilei următoare, Comitetul specializat privind energia ia, cu prioritate, măsurile necesare în conformitate cu articolul ENER.19 [Cooperarea dintre operatorii de transport și de sistem] pentru a se asigura că operatorii de transport și de sistem elaborează acorduri în care să stabilească procedurile tehnice în conformitate cu anexa ENER-4, conform unui anumit calendar.

               2.
                     În cazul în care Comitetul specializat privind energia nu recomandă ca părțile să pună în aplicare astfel de proceduri tehnice în conformitate cu articolul ENER.19 [Cooperarea dintre operatorii de transport și de sistem] alineatul (4), acesta ia decizii și formulează recomandări, după caz, în vederea alocării capacității liniilor de interconexiune de energie electrică în intervalul de timp al pieței pentru ziua următoare în conformitate cu anexa ENER-4.

               3.
                     Comitetul specializat privind energia examinează în permanență acordurile referitoare la toate intervalele de timp, în special cele referitoare la termenele de echilibrare și intrazilnice, și poate recomanda ca fiecare parte să solicite operatorilor săi de transport și de sistem să pregătească proceduri tehnice în conformitate cu articolul 19 [Cooperarea dintre operatorii de transport și de sistem] în vederea îmbunătățirii acordurilor referitoare la un anumit interval de timp.

               (4)
                     Comitetul specializat privind energia examinează în permanență dacă procedurile tehnice elaborate în conformitate cu alineatul (1) continuă să îndeplinească cerințele din anexa ENER-4 și abordează prompt orice probleme identificate.

               Articolul ENER.15: Utilizarea eficientă a conductelor de interconectare pentru gaze

               1.În scopul asigurării unei utilizări eficiente a conductelor de interconectare pentru gaze și al reducerii barierelor în calea comerțului dintre Uniune și Regatul Unit, fiecare parte se asigură că:

               (a)este pus la dispoziție nivelul maxim al capacității conductelor de interconectare pentru gaze, cu respectarea principiului nediscriminării și ținând seama de:

               (I)necesitatea de a asigura funcționarea sigură a sistemelor și

               (II)utilizarea cea mai eficientă a sistemelor;

               (b)mecanismele de alocare a capacității și procedurile de gestionare a congestiilor pentru conductele de interconectare pentru gaze sunt bazate pe piață, transparente și nediscriminatorii și că, în general, pentru alocarea capacității la punctele de interconectare sunt utilizate licitațiile.

               2.Statele membre iau măsurile necesare pentru a se asigura că:

               (a)operatorii de transport și de sistem depun eforturi pentru a oferi în comun produse standard de capacitate care constau în capacitate de intrare și de ieșire corespunzătoare de ambele părți ale unui punct de interconectare;

               (b)operatorii de transport și de sistem coordonează procedurile legate de utilizarea conductelor de interconectare pentru gaze între operatorii de transport și de sistem din Uniune în cauză și operatorii de transport și de sistem din Regatul Unit în cauză.

               3.Coordonarea menționată la alineatul (2) litera (b) nu implică și nu presupune participarea operatorilor de transport și de sistem din Regatul Unit la procedurile Uniunii legate de utilizarea conductelor de interconectare pentru gaze.

               Secțiunea 3: Dezvoltarea rețelei și siguranța alimentării

               Articolul ENER.16: Dezvoltarea rețelelor

               1.Părțile cooperează pentru a facilita dezvoltarea și interoperabilitatea în timp util a infrastructurii energetice care conectează teritoriile lor.

               2.Fiecare parte se asigură că sunt elaborate, publicate și actualizate periodic planuri de dezvoltare a rețelei pentru sistemele de transport al energiei electrice și al gazelor.

               Articolul ENER.17: Cooperarea în domeniul siguranței alimentării

               1.Părțile cooperează în ceea ce privește siguranța alimentării cu energie electrică și gaze naturale.

               2.Părțile fac schimb de informații în timp util cu privire la eventualele riscuri identificate în temeiul articolului ENER.18 [Pregătire pentru riscuri și planuri de urgență].

               3.Părțile își împărtășesc planurile menționate la articolul ENER.18 [Pregătire pentru riscuri și planuri de urgență]. Pentru Uniune, aceste planuri pot fi la nivelul statelor membre sau la nivel regional.

               4.Părțile se informează reciproc fără întârzieri nejustificate în cazul în care există informații fiabile potrivit cărora se pot produce perturbări sau alte crize legate de alimentarea cu energie electrică sau cu gaze naturale și își comunică măsurile planificate sau adoptate.

               5.Părțile se informează reciproc imediat în cazul unei perturbări efective sau al unei alte crize efective în vederea luării unor posibile măsuri coordonate de atenuare și de restabilire.

               6.Părțile fac schimb de bune practici cu privire la evaluările adecvării pe termen scurt și sezoniere.

               7.Părțile elaborează cadre adecvate de cooperare în ceea ce privește siguranța alimentării cu energie electrică și gaze naturale.

               Articolul ENER.18: Pregătire pentru riscuri și planuri de urgență

               1.Fiecare parte evaluează riscurile care afectează siguranța alimentării cu energie electrică sau cu gaze naturale, inclusiv probabilitatea și impactul acestor riscuri, precum și riscurile transfrontaliere.

               2.Fiecare parte stabilește și actualizează periodic planuri pentru a aborda riscurile identificate care afectează siguranța alimentării cu energie electrică sau cu gaze naturale. Planurile respective conțin măsurile necesare pentru a elimina sau a atenua probabilitatea și impactul riscurilor identificate în temeiul alineatului (1), măsurile de pregătire necesare pentru a face față unei crize în domeniul energiei electrice sau al gazelor naturale și măsuri de atenuare a impactului unei astfel de crize.

               3.Măsurile cuprinse în planurile menționate la alineatul (2):

               (a)trebuie să fie clar definite, transparente, proporționale, nediscriminatorii și verificabile;

               (b)nu trebuie să denatureze în mod semnificativ schimburile comerciale dintre părți și

               (c)nu trebuie să pună în pericol siguranța alimentării cu energie electrică sau cu gaze naturale a celeilalte părți.

               În cazul unei crize, părțile activează numai în ultimă instanță măsuri nebazate pe piață.

               Secțiunea 4: Cooperare tehnică

               Articolul ENER.19: Cooperarea dintre operatorii de transport și de sistem

               1.Fiecare parte se asigură că operatorii de transport și de sistem elaborează modalități de lucru eficiente și incluzive pentru a sprijini sarcinile operaționale și de planificare asociate cu îndeplinirea obiectivelor prezentului titlu, inclusiv, atunci când Comitetul specializat privind energia recomandă acest lucru, pregătirea unor proceduri tehnice detaliate pentru punerea eficace în aplicare a dispozițiilor:

               (a)articolului ENER.13 [Utilizarea eficientă a liniilor de interconexiune de energie electrică];

               (b)articolului ENER.14 [Acorduri de tranzacționare a energiei electrice în toate intervalele de timp];

               (c)articolului ENER.15 [Utilizarea eficientă a conductelor de interconectare pentru gaze];

               (d)articolului ENER.16 [Dezvoltarea rețelelor] și

               (e)articolului ENER.17 [Cooperarea în domeniul siguranței alimentării].

               Modalitățile de lucru menționate la primul paragraf includ cadre de cooperare între Rețeaua europeană a operatorilor de sisteme de transport de energie electrică, instituită în conformitate cu Regulamentul (UE) 2019/943 („ENTSO-E”) și Rețeaua europeană a operatorilor de transport și de sistem de gaze naturale, instituită în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 2009/715 al Parlamentului European și al Consiliului
                  46
                („ENTSOG”), pe de o parte, și operatorii de transport și de sistem de energie electrică și gaze din Regatul Unit, pe de altă parte. Cadrele respective vizează cel puțin următoarele domenii:

               (a)piețele de energie electrică și gaze;

               (b)accesul la rețele;

               (c)siguranța alimentării cu energie electrică și gaze;

               (d)energia offshore;

               (e)planificarea infrastructurii;

               (f)utilizarea eficientă a liniilor de interconexiune de energie electrică și a conductelor de interconectare pentru gaze și

               (g)decarbonizarea gazelor și calitatea gazelor.

               Comitetul specializat privind energia convine asupra unor orientări privind modalitățile de lucru și cadrele de cooperare, care să fie diseminate în rândul operatorilor de transport și de sistem cât mai curând posibil.

               Cadrele de cooperare menționate la al doilea paragraf nu implică apartenența la ENTSO-E sau la ENTSOG a operatorilor de transport și de sistem din Regatul Unit și nici nu le conferă acestora un statut comparabil cu apartenența la ENTSO-E sau la ENTSOG.

               2.Comitetul specializat privind energia poate recomanda ca fiecare parte să solicite operatorilor săi de transport și de sistem să pregătească procedurile tehnice menționate la alineatul (1) primul paragraf.

               3.Fiecare parte se asigură că operatorii săi de transport și de sistem solicită avizul Agenției pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei și, respectiv, al autorității de reglementare din Regatul Unit desemnate în conformitate cu articolul ENER.12 [Autoritatea independentă de reglementare] cu privire la procedurile tehnice, în cazul unui dezacord și în orice caz înainte de finalizarea procedurilor tehnic în cauză. Operatorii de transport și de sistem ai fiecărei părți transmit aceste avize împreună cu proiectele de proceduri tehnice Comitetului specializat privind energia.

               4.Comitetul specializat privind energia revizuiește proiectul de proceduri tehnice și poate recomanda ca părțile să pună în aplicare aceste proceduri în acordurile lor interne respective, ținând seama în mod corespunzător de avizele Agenției pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei și autorității de reglementare din Regatul Unit desemnate în conformitate cu articolul ENER.12 [Autoritatea independentă de reglementare]. Comitetul specializat privind energia monitorizează funcționarea efectivă a acestor proceduri tehnice și poate recomanda actualizarea acestora.

               Articolul ENER.20: Cooperarea între autoritățile de reglementare

               1.
                     Părțile se asigură că Agenția pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei și autoritatea de reglementare din Regatul Unit desemnată în conformitate cu articolul ENER.12 [Autoritatea independentă de reglementare], stabilesc contacte și încheie acorduri administrative cât mai curând posibil pentru a facilita îndeplinirea obiectivelor prezentului acord. Contactele și acordurile administrative vizează cel puțin următoarele domenii:

               (a)piețele de energie electrică și gaze;

               (b)accesul la rețele;

               (c)prevenirea abuzului de piață pe piețele de comercializare cu ridicata a energiei electrice și a gazelor;

               (d)siguranța alimentării cu energie electrică și gaze;

               (e)planificarea infrastructurii;

               (f)energia offshore;

               (g)utilizarea eficientă a liniilor de interconexiune de energie electrică și a conductelor de interconectare pentru gaze;

               (h)cooperarea dintre operatorii de transport și de sistem și

               (i)decarbonizarea gazelor și calitatea gazelor.

               Comitetul specializat privind energia convine asupra unor orientări privind acordurile administrative pentru o astfel de cooperare, care să fie diseminate în rândul autorităților de reglementare cât mai curând posibil.

               2.
                     Acordurile administrative menționate la alineatul (1) nu implică participarea autorității de reglementare din Regatul Unit desemnate în conformitate cu articolul ENER.12 [Autoritatea independentă de reglementare] la Agenția pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei și nici nu îi conferă autorității de reglementare din Regatul Unit un statut comparabil cu această participare.

               Capitolul 3: Energie sigură și durabilă

               Articolul ENER.21: Surse regenerabile de energie și eficiență energetică

               1.Fiecare parte promovează eficiența energetică și utilizarea energiei din surse regenerabile.

               Fiecare parte se asigură că normele sale care se aplică acordării de licențe sau măsurile sale echivalente aplicabile energiei din surse regenerabile sunt necesare și proporționale.

               2.Uniunea reafirmă obiectivul privind ponderea surselor regenerabile de energie în consumul final brut de energie în 2030, astfel cum este prevăzut în Directiva (UE) 2018/2001 a Parlamentului European și a Consiliului
                  47
               .

               Uniunea își reafirmă obiectivele de eficiență energetică pentru 2030, astfel cum sunt prevăzute în Directiva 2012/27/UE a Parlamentului European și a Consiliului
                  48
               .

               3.Regatul Unit reafirmă:

               (a)ambiția sa privind ponderea energiei din surse regenerabile în consumul final brut de energie în 2030, astfel cum este prevăzută în Planul său național privind energia și clima;

               (b)ambiția sa privind nivelul absolut al consumului de energie primară și al consumului final de energie în 2030, astfel cum este prevăzută în Planul său național privind energia și clima;

               4.Părțile se informează reciproc cu privire la aspectele menționate la alineatele (2) și (3).

               Articolul ENER.22: Sprijin pentru energia din surse regenerabile

               1.Fiecare parte se asigură că sprijinul pentru energia electrică din surse regenerabile facilitează integrarea energiei electrice din surse regenerabile pe piața energiei electrice.

               2.Biocombustibilii, biolichidele și biomasa beneficiază de sprijin ca energie din surse regenerabile numai dacă îndeplinesc criterii solide de durabilitate și de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră, care fac obiectul verificării.

               3.Fiecare parte definește în mod clar specificațiile tehnice care trebuie respectate de echipamentele și de sistemele din domeniul energiei din surse regenerabile pentru a putea beneficia de schemele de sprijin. Aceste specificații tehnice țin seama de cooperarea dezvoltată în temeiul articolului ENER.25 [Cooperarea în domeniul standardelor], al articolului TBT.4 [Reglementări tehnice] și al articolului TBT.5 [Standarde].

               Articolul ENER.23: Cooperarea în domeniul dezvoltării energiei din surse regenerabile offshore

               1.Părțile cooperează pentru dezvoltarea energiei din surse regenerabile offshore prin schimbul de bune practici și, dacă este cazul, prin facilitarea dezvoltării de proiecte specifice.

               2.Pe baza Cooperării în domeniul energiei în mările septentrionale, părțile permit crearea unui forum specific pentru discuții tehnice între Comisia Europeană, ministerele și autoritățile publice ale statelor membre, ministerele și autoritățile publice din Regatul Unit, operatorii de transport și de sistem și sectorul și părțile interesate din sectorul energiei offshore, la scară mai largă, în ceea ce privește dezvoltarea rețelelor offshore și potențialul ridicat în materie de energie din surse regenerabile pe care îl prezintă regiunea mărilor septentrionale. Cooperarea respectivă include cel puțin următoarele domenii:

               (a)proiecte hibride și comune;

               (b)amenajarea spațiului maritim;

               (c)cadrul de sprijin și finanțarea;

               (d)bune practici privind planificarea rețelelor terestre și offshore respective;

               (e)schimbul de informații privind noile tehnologii și

               (f)schimbul de bune practici în ceea ce privește normele, reglementările și standardele tehnice relevante.

               Articolul ENER.24: Riscurile și siguranța operațiunilor offshore

               1.Părțile cooperează și fac schimb de informații în scopul menținerii unor niveluri ridicate de siguranță și de protecție a mediului pentru toate operațiunile petroliere și gaziere offshore.

               2.Părțile iau măsurile adecvate pentru a preveni producerea unor accidente majore rezultate ca urmare a operațiunilor petroliere și gaziere offshore și pentru a limita consecințele unor astfel de accidente.

               3.Părțile promovează schimbul de bune practici între autoritățile lor care sunt competente în domeniul siguranței și al protecției mediului pentru operațiunile petroliere și gaziere offshore. Reglementarea siguranței și a protecției mediului pentru operațiunile petroliere și gaziere offshore trebuie să fie independentă de orice funcții legate de acordarea de licențe pentru operațiunile petroliere și gaziere offshore.

               Articolul ENER.25: Cooperarea în domeniul standardelor

               În conformitate cu articolul TBT.5 [Standarde] și cu articolul TBT.11 [Cooperare], părțile promovează cooperarea dintre autoritățile de reglementare și organismele de standardizare situate pe teritoriile lor respective pentru a facilita elaborarea de standarde internaționale cu privire la eficiența energetică și energia din surse regenerabile, cu scopul de a contribui la politica în domeniul energiei durabile și al climei.

               Articolul ENER.26: Cercetare, dezvoltare și inovare

               Părțile promovează cercetarea, dezvoltarea și inovarea în domeniul eficienței energetice și al energiei din surse regenerabile.

               Capitolul 4: Produse energetice și materii prime

               Articolul ENER.27: Prețuri de export

               Nicio parte nu impune celeilalte părți, pentru exporturile de produse energetice sau de materii prime, un preț mai mare decât prețul perceput pentru produsele energetice și materiile prime respective atunci când acestea sunt destinate pieței interne, prin intermediul unor măsuri precum licențele sau cerințele privind prețul minim.

               Articolul ENER.28: Prețuri reglementate

               Dacă o parte decide să reglementeze prețul ofertei interne pentru consumatorii de energie electrică sau de gaze naturale, aceasta poate face acest lucru numai pentru a atinge un obiectiv de politică publică și numai prin impunerea unui preț reglementat care să fie clar definit, transparent, nediscriminatoriu și proporțional.

               Articolul ENER.29: Autorizație pentru explorarea și extracția hidrocarburilor și producerea de energie electrică

               1.Dacă o parte impune deținerea unei autorizații pentru explorarea sau extracția hidrocarburilor sau producerea energiei electrice, partea respectivă acordă astfel de autorizații pe baza unor criterii obiective și nediscriminatorii care sunt elaborate și publicate înainte de începerea perioadei de depunere a cererilor în conformitate cu condițiile generale și procedurile prevăzute în titlul II [Servicii și investiții] capitolul 5 [Cadru de reglementare] secțiunea 1 [Reglementare internă].

               2.În pofida alineatului (1) din prezentul articol și a articolului ENER.3 [Relația cu alte titluri], fiecare parte poate acorda autorizații legate de explorarea sau extracția hidrocarburilor fără a respecta condițiile și procedurile legate de publicare prevăzute la articolul SERVIN.5.8 [Publicare și informații disponibile], pe baza unor scutiri justificate în mod corespunzător, astfel cum sunt prevăzute în legislația aplicabilă.

               3.Contribuțiile financiare sau contribuțiile în natură solicitate de la entitățile cărora li se acordă o autorizație nu trebuie să afecteze procesul de gestionare și de luare a deciziilor al acestor entități.

               4.Fiecare parte prevede că un solicitant de autorizație are dreptul de a contesta orice decizie privind autorizația în fața unei autorități superioare autorității care a emis decizia sau independente de autoritatea care a emis decizia sau de a solicita ca respectiva decizie să fie reexaminată de o astfel de autoritate superioară sau independentă. Fiecare parte se asigură că solicitantul este informat cu privire la motivele deciziei administrative, astfel încât solicitantul să poată recurge la procedurile de contestație sau de reexaminare, dacă este necesar. Normele aplicabile pentru contestație sau reexaminare se publică.

               Articolul ENER.30: Siguranța și integritatea echipamentelor și infrastructurii din domeniul energetic

               Prezentul titlu nu se interpretează ca împiedicând o parte să adopte măsuri temporare necesare pentru a proteja siguranța și a menține integritatea echipamentelor sau a infrastructurii din domeniul energetic, cu condiția ca măsurile respective să nu fie aplicate într-un mod care să constituie o restricție disimulată a comerțului sau a investițiilor dintre părți.

               Capitolul 5: Dispoziții finale

               Articolul ENER.31: Punerea eficace în aplicare și modificări

               1.
                     Consiliul de parteneriat poate modifica anexa ENER-1 și anexa ENER-3. Consiliul de parteneriat poate actualiza anexa ENER-2 în funcție de necesități, pentru a asigura funcționarea anexei respective de-a lungul timpului.

               2.
                     Comitetul specializat privind energia poate modifica anexa ENER-4.

               3.
                     Comitetul specializat privind energia face recomandări, după caz, pentru a asigura punerea eficace în aplicare a capitolelor din prezentul titlu pentru care este responsabil.

               Articolul ENER.32: Dialog

               Părțile stabilesc un dialog regulat pentru a facilita îndeplinirea obiectivelor prezentului titlu.

               Articolul ENER.33: Denunțarea prezentului titlu

               1.           Prezentul titlu încetează să se aplice la 30 iunie 2026.

               2.           Fără a aduce atingere alineatului (1), Consiliul de parteneriat poate decide, între 1 iulie 2026 și 31 decembrie 2026, ca prezentul titlu să se aplice până la 31 martie 2027. Între 1 aprilie 2027 și 31 decembrie 2027, precum și în orice moment din anii ulteriori, Consiliul de parteneriat poate decide ca prezentul titlu să se aplice până la data de 31 martie a anului următor.

               3.           Prezentul articol se aplică fără a aduce atingere articolelor FISH.17 [Denunțare], FINPROV.8 [Denunțare] și OTH.10 [Denunțarea părții a doua].

               Titlul IX: Transparența

               Articolul TRNSY.1: Obiectivul

               1.
                     Recunoscând impactul pe care mediul lor de reglementare îl poate avea asupra comerțului și a investițiilor dintre ele, părțile vizează oferirea unui mediu de reglementare previzibil și a unor proceduri eficiente pentru operatorii economici, în special pentru întreprinderile mici și mijlocii.

               2.
                     Părțile își afirmă angajamentele referitoare la transparență prevăzute în Acordul OMC și se bazează pe aceste angajamente în dispozițiile prevăzute în prezentul titlu.

               Articolul TRNSY.2: Definiție

               În sensul prezentului titlu, „decizie administrativă” înseamnă o decizie sau o acțiune cu efect juridic care se aplică unei anumite persoane, unui anumit bun sau unui anumit serviciu într-un caz individual; acoperă, de asemenea, neadoptarea unei decizii sau neîntreprinderea unei astfel de acțiuni atunci când acest lucru este impus de legislația uneia dintre părți.

               Articolul TRNSY.3: Domeniul de aplicare

               Prezentul titlu se aplică titlurilor I - VIII, titlurilor X-XII și rubricii a șasea [Alte dispoziții].

               Articolul TRNSY.4: Publicare

               1.
                     Fiecare parte se asigură că actele sale cu putere de lege, normele sale administrative, procedurile și deciziile sale administrative cu aplicare generală sunt publicate cu promptitudine prin intermediul unui suport desemnat în mod oficial și, atunci când este fezabil, prin mijloace electronice sau sunt puse la dispoziție în alt mod, de așa manieră încât să îi permită oricui să ia cunoștință de acestea.

               2.
                     În măsura adecvată, fiecare parte furnizează o explicație a obiectivului măsurilor menționate la alineatul (1), precum și o justificare a acestora.

               3.
                     Fiecare parte prevede o perioadă de timp rezonabilă între publicarea actelor sale cu putere de lege și a normelor sale administrative și intrarea lor în vigoare, cu excepția cazului în care acest lucru nu este posibil din motive de urgență.

               Articolul TRNSY.5: Cereri de informații

               1.
                     Fiecare parte instituie sau menține mecanisme adecvate și proporționale pentru a răspunde la întrebările oricărei persoane cu privire la orice act cu putere de lege sau normă administrativă.

               2.
                     Fiecare parte furnizează cu promptitudine informații și răspunde cu promptitudine la întrebările celeilalte părți cu privire la orice act cu putere de lege sau normă administrativă, indiferent dacă este în vigoare sau este planificat să fie adoptat, cu excepția cazului în care este instituit un mecanism în acest sens în temeiul altei dispoziții a prezentului acord.

               Articolul TRNSY.6: Administrarea măsurilor cu aplicare generală

               1.
                     Fiecare parte administrează în mod obiectiv, imparțial și rezonabil actele sale cu putere de lege, normele sale administrative, procedurile sale și deciziile sale administrative cu aplicare generală.

               2.
                     Atunci când se inițiază o procedură administrativă cu privire la persoane, bunuri sau servicii ale celeilalte părți în ceea ce privește aplicarea actelor cu putere de lege sau a normelor administrative, fiecare parte:

               (a)depune eforturi pentru a transmite un preaviz rezonabil persoanelor care sunt direct afectate de procedura administrativă, în conformitate cu actele sale cu putere de lege și normele sale administrative, care să includă o descriere a naturii procedurii, o mențiune a bazei juridice în temeiul căreia este inițiată procedura, precum și o descriere generală a chestiunilor care fac obiectul diferendului; și

               (b)le acordă acestor persoane o posibilitate rezonabilă de a prezenta fapte și argumente în sprijinul pozițiilor lor înaintea adoptării oricărei decizii administrative definitive, în măsura în care timpul, natura procedurii și interesul public o permit.

               Articolul TRNSY.7: Reexaminare și recurs

               1.
                     Fiecare parte instituie sau menține instanțe și proceduri judiciare, arbitrale sau administrative în scopul reexaminării prompte și, dacă acest lucru este justificat, al corectării deciziilor administrative. Fiecare parte se asigură că instanțele sale aplică proceduri de recurs sau de reexaminare în mod nediscriminatoriu și imparțial. Aceste instanțe trebuie să fie imparțiale și independente de autoritatea însărcinată cu asigurarea respectării deciziilor administrative.

               2.
                     Fiecare parte se asigură că părțile la procedurile menționate la alineatul (1) beneficiază de o posibilitate rezonabilă de a-și susține sau apăra pozițiile.

               3.
                     În conformitate cu legislația sa, fiecare parte se asigură că orice decizie adoptată în cadrul procedurilor menționate la alineatul (1) se bazează pe probele și pe elementele depuse la dosar sau, în cazurile aplicabile, pe dosarul constituit de autoritatea administrativă competentă.

               4.
                     Fiecare parte se asigură că, sub rezerva unei căi de atac sau a unei reexaminări ulterioare, astfel cum se prevede în legislația sa, decizia de la alineatul (3) este pusă în aplicare de către autoritatea însărcinată cu asigurarea respectării deciziilor administrative.

               Articolul TRNSY.8: Relația cu alte titluri

               Dispozițiile prezentului titlu completează normele specifice în materie de transparență prevăzute în acele titluri din prezenta parte cărora li se aplică prezentul titlu.

               Titlul X: Bunele practici și cooperarea în materie de reglementare

               Articolul GRP.1: Principii generale

               1.
                     Fiecare parte este liberă să își stabilească abordarea cu privire la bunele practici în materie de reglementare prevăzute în prezentul acord într-un mod compatibil cu cadrul său juridic și cu practicile, procedurile și principiile sale juridice fundamentale
                  49
                care stau la baza sistemului său de reglementare.

               2.
                     Nicio dispoziție a prezentului titlu nu se interpretează ca obligând o parte:

               (a)să se abată de la procedurile sale interne de pregătire și de adoptare a măsurilor de reglementare;

               (b)să ia măsuri care ar submina sau ar împiedica adoptarea la timp a măsurilor de reglementare necesare pentru a-și atinge obiectivele de politică publică; sau

               (c)să obțină un anumit rezultat în materie de reglementare.

               3.
                     Nicio dispoziție a prezentului titlu nu aduce atingere dreptului unei părți de a defini sau de a reglementa propriile niveluri de protecție în urmărirea sau promovarea obiectivelor sale de politică publică în domenii precum:

               (a)sănătatea publică;

               (b)sănătatea și viața oamenilor, animalelor și plantelor și bunăstarea animalelor;

               (c)sănătatea și siguranța la locul de muncă;

               (d)condițiile de muncă;

               (e)mediul, inclusiv schimbările climatice;

               (f) protecția consumatorului;

               (g)protecția și securitatea socială;

               (h)protecția datelor și securitatea cibernetică;

               (i)diversitatea culturală;

               (j)integritatea și stabilitatea sistemului financiar și protecția investitorilor;

               (k)securitatea energetică; și

               (l)combaterea spălării banilor.

               Pentru mai multă certitudine, în special în sensul literelor (c) și (d) ale primului alineat, continuă să se aplice diferitele modele de relații industriale, inclusiv rolul și autonomia partenerilor sociali, prevăzute în legislația sau în practicile naționale ale unei părți, inclusiv legile și practicile privind negocierea colectivă și aplicarea contractelor colective de muncă.

               4.
                     Măsurile de reglementare nu constituie o barieră disimulată în calea comerțului.

               Articolul GRP.2: Definiții

               În sensul prezentului titlu:

               (a)„autoritate de reglementare” înseamnă:

               (I)în cazul Uniunii Europene, Comisia Europeană; și

               (II)pentru Regatului Unit, Guvernul Majestății Sale al Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord și administrațiile descentralizate ale Regatului Unit.

               (b)
                     „măsuri de reglementare” înseamnă:

               (I)în cazul Uniunii:

               (A)
                     regulamentele și directivele, astfel cum sunt prevăzute la articolul 288 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) și

               (B)
                     actele de punere în aplicare și actele delegate, astfel cum sunt prevăzute la articolele 290 și 291 din TFUE; și

               (II)în cazul Regatului Unit:

               (A)
                     legislația primară; și

               (B)
                     legislația secundară.

               Articolul GRP.3: Domeniul de aplicare

               1.
                     Prezentul titlu se aplică măsurilor de reglementare propuse sau emise, după caz, de către autoritatea de reglementare a fiecărei părți cu privire la orice aspect reglementat de titlurile I-IX, titlul XI, titlul XII și rubrica a șasea [Alte dispoziții].

               2.
                     Articolele GRP.12 [Activități de cooperare în materie de reglementare] și GRP.13 [Comitetul specializat în comerț privind cooperarea în materie de reglementare] se aplică și altor măsuri cu aplicabilitate generală emise sau propuse de către autoritatea de reglementare a unei părți cu privire la orice aspect reglementat de titlurile menționate la alineatul (1) care sunt relevante pentru activitățile de cooperare în materie de reglementare, cum ar fi orientări, documente de politică sau recomandări.

               3.
                     Prezentul titlu nu se aplică autorităților de reglementare și nici măsurilor, practicilor sau abordărilor de reglementare ale statelor membre.

               4.
                     Orice dispoziție specifică a titlurilor menționate la alineatul (1) prevalează asupra dispozițiilor prezentului titlu în măsura necesară aplicării dispozițiilor specifice.

               Articolul GRP.4: Coordonarea internă

               Fiecare parte trebuie să dispună de procese sau mecanisme interne de coordonare sau de reexaminare cu privire la măsurile de reglementare pe care le pregătește autoritatea sa de reglementare. Astfel de procese sau de mecanisme ar trebui să urmărească, printre altele:

               (a)să promoveze bunele practici în materie de reglementare, inclusiv cele prevăzute în prezentul titlu;

               (b)să identifice și să evite suprapunerile inutile și inconsecvența cerințelor între măsurile de reglementare ale părții;

               (c)să asigure respectarea obligațiilor internaționale în materie de comerț și investiții ale părții; și

               (d)să promoveze luarea în considerare a impactului măsurilor de reglementare în curs de pregătire, inclusiv a impactului asupra întreprinderilor mici și mijlocii
                  50
               , în conformitate cu normele și procedurile sale.

               Articolul GRP.5: Descrierea proceselor și mecanismelor

               Fiecare parte pune la dispoziția publicului descrieri ale proceselor sau mecanismelor utilizate de către autoritatea sa de reglementare la pregătirea, evaluarea sau revizuirea măsurilor de reglementare. Aceste descrieri fac trimitere la normele, orientările sau procedurile relevante, inclusiv la cele privind posibilitățile de care dispune opinia publică pentru a formula observații.

               Articolul GRP.6: Informarea timpurie privind măsurile de reglementare planificate

               1.
                     Fiecare parte pune la dispoziția publicului, în conformitate cu normele și procedurile sale, cel puțin anual, o listă a măsurilor de reglementare majore
                  51
                planificate pe care autoritatea sa de reglementare se așteaptă în mod rezonabil să le propună sau să le adopte în termen de un an. Autoritatea de reglementare a fiecărei părți poate stabili ce anume constituie măsură de reglementare majoră, în scopul obligațiilor care îi revin în temeiul prezentului titlu.

               2.
                     În ceea ce privește fiecare măsură de reglementare majoră inclusă în lista menționată la alineatul (1), fiecare parte ar trebui, de asemenea, să pună la dispoziția publicului, cât mai curând posibil:

               (a)o descriere succintă a domeniului său de aplicare și a obiectivelor sale; și

               (b)dacă este disponibilă, perioada de timp estimată pentru adoptarea sa, inclusiv orice posibilitate de consultare publică oferită.

               Articolul GRP.7: Consultarea publică

               1.
                     Atunci când pregătește o măsură de reglementare majoră, fiecare parte se asigură, în conformitate cu normele și procedurile sale, că autoritatea sa de reglementare:

               (a)publică fie proiectul de măsură de reglementare, fie documentele de consultare care conțin suficiente detalii cu privire la măsura de reglementare aflată în curs de pregătire pentru a-i permite oricărei persoane să evalueze dacă și în ce mod interesele sale ar putea fi afectate semnificativ;

               (b)oferă oricărei persoane, în mod nediscriminatoriu, posibilități rezonabile de a formula observații; și

               (c)analizează observațiile primite.

               2.
                     Fiecare parte se asigură că autoritatea sa de reglementare utilizează mijloace electronice de comunicare și urmărește să mențină servicii online disponibile în mod gratuit pentru public în scopul publicării măsurilor de reglementare relevante sau a documentelor de tipul celor menționate la litera (a) a alineatului (1) și în scopul primirii de observații legate de consultările publice.

               3.
                     Fiecare parte se asigură că autoritatea sa de reglementare pune la dispoziția publicului, în conformitate cu normele și procedurile sale, un rezumat al rezultatelor consultărilor publice menționate în prezentul articol.

               Articolul GRP.8: Evaluarea impactului

               1.
                     Fiecare parte își afirmă intenția de a se asigura că autoritatea sa de reglementare efectuează, în conformitate cu normele și procedurile sale, evaluări ale impactului pentru orice măsură de reglementare majoră pe care o pregătește. Aceste norme și proceduri pot prevedea excepții.

               2.
                     Atunci când efectuează o evaluare a impactului, fiecare parte se asigură că autoritatea sa de reglementare dispune de procese și mecanisme care promovează luarea în considerare a următorilor factori:

               (a)necesitatea măsurii de reglementare, inclusiv natura și semnificația problemei pe care intenționează să o abordeze măsura de reglementare în cauză;

               (b)opțiunile de reglementare și de altă natură decât de reglementare fezabile și adecvate, inclusiv opțiunea de a nu reglementa, care ar permite atingerea obiectivelor de politică publică ale părții;

               (c)în măsura în care este posibil și relevant, impactul potențial social, economic și de mediu al acestor opțiuni, inclusiv impactul asupra comerțului și investițiilor internaționale și, în conformitate cu normele și procedurile sale, impactul asupra întreprinderilor mici și mijlocii; și

               (d)atunci când este cazul, modul de relaționare a opțiunilor avute în vedere cu standardele internaționale relevante, inclusiv motivele eventualelor divergențe.

               3.
                     În ceea ce privește o evaluare a impactului efectuată de către o autoritate de reglementare cu privire la o măsură de reglementare, fiecare parte se asigură că autoritatea sa de reglementare întocmește un raport final în care prezintă în detaliu factorii pe care i-a luat în considerare în evaluarea sa și constatările relevante. În măsura în care este posibil, fiecare parte face publice aceste rapoarte, cel târziu în momentul punerii la dispoziția publicului a propunerii de măsură de reglementare menționată la litera (b) punctul (i) subpunctul (A) sau la litera (b) punctul (ii) subpunctul (A) din articolul GRP.2 [Definiții] ori a propunerii de măsură de reglementare menționată la litera (b) punctul (i) subpunctul (B) sau la litera (b) punctul (ii) subpunctul (B) din articolul GRP.2 [Definiții].

               Articolul GRP.9: Evaluare retrospectivă

               1.
                     Fiecare parte se asigură că autoritatea sa de reglementare dispune de procese sau mecanisme pentru efectuarea evaluărilor retrospective periodice a măsurilor de reglementare în vigoare, în cazurile relevante.

               2.
                     Atunci când efectuează o evaluare retrospectivă periodică, fiecare parte depune eforturi pentru a analiza dacă există posibilități de a realiza într-un mod mai eficace obiectivele sale de politică publică și de a reduce sarcinile de reglementare inutile, inclusiv cele care le revin întreprinderilor mici și mijlocii.

               3.
                     Fiecare parte se asigură că autoritatea sa de reglementare pune la dispoziția publicului orice plan existent de evaluare retrospectivă și rezultatele unor astfel de evaluări retrospective.

               Articolul GRP.10: Registrul de reglementare

               Fiecare parte se asigură că măsurile de reglementare care sunt în vigoare sunt publicate într-un registru desemnat care identifică măsurile de reglementare și care este disponibil public online în mod gratuit. Registrul ar trebui să permită căutarea unei anumite măsuri de reglementare utilizând citate sau un anumit cuvânt. Fiecare parte își actualizează periodic registrul.

               Articolul GRP.11: Schimbul de informații privind bunele practici în materie de reglementare

               Părțile depun eforturi pentru a face schimb de informații cu privire la bunele lor practici în materie de reglementare, astfel cum sunt stabilite în prezentul titlu, inclusiv în cadrul Comitetul specializat în comerț privind cooperarea în materie de reglementare.

               Articolul GRP.12: Activități de cooperare în materie de reglementare

               1.
                     Părțile pot desfășura activități de cooperare în materie de reglementare pe bază de voluntariat, fără a aduce atingere autonomiei procesului lor decizional și ordinii lor juridice. O parte poate refuza să desfășoare activități de cooperare în materie de reglementare sau se poate retrage din astfel de activități. O parte care refuză să desfășoare activități de cooperare în materie de reglementare sau care se retrage din astfel de activități ar trebui să îi explice celeilalte părți motivele pentru care a luat această decizie.

               2.
                     Fiecare parte îi poate propune celeilalte părți o activitate de cooperare în materie de reglementare. Aceasta își prezintă propunerea prin intermediul punctului de contact desemnat în conformitate cu articolul GRP.14 [Puncte de contact]. Cealaltă parte examinează propunerea în cauză într-o perioadă rezonabilă și informează partea care a făcut propunerea dacă consideră sau nu activitatea propusă ca fiind adecvată pentru cooperarea în materie de reglementare.

               3.
                     Pentru a identifica activitățile adecvate pentru cooperarea în materie de reglementare, fiecare parte analizează:

               (a)lista menționată la alineatul (1) din articolul GRP.6 [Informarea timpurie privind măsurile de reglementare planificate] și

               (b)propunerile de activități de cooperare în materie de reglementare transmise de către persoane din cadrul unei părți care sunt justificate și însoțite de informații relevante.

               4.
                     În cazul în care părțile decid să desfășoare o activitate de cooperare în materie de reglementare, autoritatea de reglementare a fiecărei părți depune eforturi, după caz:

               (a)să informeze autoritatea de reglementare a celeilalte părți cu privire la pregătirea de noi măsuri de reglementare și de alte măsuri cu aplicare generală ori la revizuirea unor măsuri de reglementare existente și a altor măsuri cu aplicare generală existente menționate la alineatul (2) din articolul GRP.3 [Domeniul de aplicare] care sunt relevante pentru activitatea de cooperare în materie de reglementare;

               (b)la cerere, să furnizeze informații și să discute cu privire la măsuri de reglementare și alte măsuri cu aplicare generală menționate la alineatul (2) din articolul GRP.3 [Domeniul de aplicare] care sunt relevante pentru activitatea de cooperare în materie de reglementare și

               (c)atunci când pregătește noi măsuri de reglementare sau alte măsuri cu aplicare generală ori atunci când revizuiește măsuri de reglementare existente sau alte măsuri cu aplicare generală existente menționate la alineatul (2) din articolul GRP.3 [Domeniul de aplicare] să țină seama, în măsura posibilului, de orice abordare în materie de reglementare a celeilalte părți cu privire la aceeași chestiune sau la o chestiune conexă.

               Articolul GRP.13: Comitetul specializat în comerț privind cooperarea în materie de reglementare

               1.
                     Comitetul specializat în comerț privind cooperarea în materie de reglementare are următoarele funcții:

               (a)consolidarea și promovarea bunelor practici în materie de reglementare și a cooperării în materie de reglementare între părți;

               (b)efectuarea de schimburi de opinie cu privire la activitățile de cooperare propuse sau desfășurate în temeiul articolului GRP.12 [Activități de cooperare în materie de reglementare];

               (c)încurajarea cooperării și a coordonării în materie de reglementare în cadrul forurilor internaționale, incluzând, după caz, schimburi bilaterale periodice de informații privind activitățile în curs sau planificate relevante.

               2.
                     Comitetul specializat în comerț privind cooperarea în materie de reglementare poate invita persoanele interesate să participe la reuniunile sale.

               Articolul GRP.14: Puncte de contact

               În termen de o lună de la intrarea în vigoare a prezentului acord, fiecare parte desemnează un punct de contact pentru a facilita schimbul de informații între părți.

               Articolul GRP.15: Neaplicarea soluționării litigiilor

               Titlul I [Soluționarea litigiilor] din partea a șasea nu se aplică în ceea ce privește litigiile referitoare la interpretarea și aplicarea prezentului titlu.

               Titlul XI: Condiții echitabile pentru o concurență deschisă și loială și dezvoltarea durabilă

               Capitolul unu: Dispoziții generale

               Articolul 1.1: Principii și obiective

               1.Părțile recunosc faptul că schimburile comerciale și investițiile dintre Uniune și Regatul Unit, desfășurate în temeiul termenilor stabiliți în prezentul acord, necesită condiții echitabile care să asigure o concurență deschisă și loială între părți și care să asigure faptul că schimburile comerciale și investițiile au loc de așa manieră încât să contribuie la dezvoltarea durabilă.

               2.Părțile recunosc faptul că dezvoltarea durabilă include dezvoltarea economică, dezvoltarea socială și protecția mediului, toate trei fiind interdependente și consolidându-se reciproc, și își afirmă angajamentul de a promova dezvoltarea comerțului și a investițiilor internaționale într-un mod care să contribuie la obiectivul dezvoltării durabile.

               3.Fiecare parte își reafirmă obiectivul de a obține neutralitatea climatică la nivelul întregii sale economii până în 2050.

               4.Părțile își afirmă înțelegerea comună conform căreia relația lor economică nu poate aduce beneficii într-un mod care să fie satisfăcător pentru ambele părți decât dacă angajamentele referitoare la instituirea de condiții echitabile care să asigure o concurență deschisă și loială rezistă în timp, prin împiedicarea denaturării schimburilor comerciale sau a investițiilor și prin contribuirea la dezvoltarea durabilă. Cu toate acestea, părțile recunosc că scopul prezentului titlu nu este de a armoniza standardele părților. Părțile sunt hotărâte să își mențină și îmbunătățească standardele ridicate în domeniile care fac obiectul prezentului titlu.

               Articolul 1.2: Dreptul de a reglementa, abordarea precaută
                  52
                și informațiile științifice și tehnice

               1.Părțile afirmă dreptul fiecărei părți de a-și stabili politicile și prioritățile în domeniile reglementate de prezentul titlu, de a stabili nivelurile de protecție pe care le consideră adecvate și de a adopta sau a-și modifica legislația și politicile într-un mod consecvent cu angajamentele internaționale ale fiecărei părți, inclusiv cu angajamentele pe care și le-a asumat în temeiul prezentului titlu.

               2.Părțile recunosc faptul că, în conformitate cu abordarea precaută, atunci când există motive rezonabile de îngrijorare cu privire la faptul că ar exista amenințări potențiale de daune grave sau ireversibile aduse mediului ori sănătății umane, lipsa unei certitudini științifice depline nu poate fi utilizată ca motiv de împiedicare a unei părți să adopte măsuri adecvate de prevenire a unor astfel de daune.

               3.Atunci când pregătesc sau pun în aplicare măsuri ce vizează protecția mediului sau a condițiilor de muncă ce pot afecta comerțul sau investițiile, fiecare parte ține seama de informațiile științifice și tehnice disponibile relevante, precum și de standardele, orientările și recomandările internaționale relevante.

               Articolul 1.3 Soluționarea litigiilor

               Titlul I [Soluționarea litigiilor] din partea a șasea [Soluționarea litigiilor și dispoziții orizontale] nu se aplică prezentului capitol, cu excepția alineatului (2) din articolul 1.2 [Dreptul de a reglementa, abordarea precaută și informațiile științifice și tehnice]. Articolele 9.1 [Consultări] și 9.2 [Grupul de experți] se aplică alineatului 3 din articolul 1.1 [Principii și obiective].

               Capitolul doi: Politica în domeniul concurenței

               Articolul 2.1: Principii și definiții

               1.Părțile recunosc importanța unei concurențe libere și nedenaturate în relațiile lor comerciale și în relațiile lor de investiții. Părțile recunosc faptul că practicile comerciale anticoncurențiale pot denatura funcționarea corespunzătoare a piețelor și pot submina beneficiile liberalizării comerțului.

               2.În sensul prezentului capitol, „actor economic” înseamnă o entitate sau un grup de entități care constituie o entitate economică unică, indiferent de statutul său juridic, care desfășoară o activitate economică ce constă în oferirea de bunuri sau de servicii pe o piață.

               Articolul 2.2: Legislația în domeniul concurenței

               1.Ca recunoaștere a principiilor prevăzute la articolul 2.1 [Principii și definiții], fiecare parte menține o legislație în domeniul concurenței care abordează în mod eficace următoarele practici comerciale anticoncurențiale:

               a)acordurile dintre actorii economici, deciziile asociațiilor de actori economici și practicile concertate care au ca obiect sau efect împiedicarea, restrângerea sau denaturarea concurenței;

               b)abuzul de poziție dominantă de către unul sau mai mulți actori economici și

               c)în cazul Regatului Unit, fuziunile sau achizițiile între actorii economici care pot avea efecte anticoncurențiale semnificative, iar în cazul Uniunii concentrările între actorii economici care pot avea efecte anticoncurențiale semnificative.

               2.Legislația în domeniul concurenței menționată la alineatul (1) se aplică tuturor actorilor economici, indiferent de naționalitatea lor sau de statutul lor privind proprietatea.

               3.Fiecare parte poate să prevadă derogări de la legislația sa în domeniul concurenței în vederea atingerii unor obiective legitime de politică publică, cu condiția ca aceste derogări să fie transparente și proporționale cu obiectivele respective.

               Articolul 2.3: Asigurarea respectării legii

               1.Fiecare parte ia măsurile adecvate pentru a asigura respectarea legislației sale în domeniul concurenței pe teritoriul său.

               2.Fiecare parte menține una sau mai multe autorități independente din punct de vedere operațional care sunt competente pentru asigurarea respectării efective a legislației sale în domeniul concurenței.

               3.Fiecare parte aplică legislația sa în domeniul concurenței într-un mod transparent și nediscriminatoriu, respectând principiile echității procedurale, inclusiv drepturile la apărare ale actorilor economici în cauză, indiferent de naționalitatea lor sau de statutul lor privind proprietatea.

               Articolul 2.4: Cooperarea

               1.Pentru a atinge obiectivele prezentului capitol și a consolida asigurarea respectării efective a legislației lor în domeniul concurenței, părțile recunosc importanța cooperării și coordonării între autoritățile lor din domeniul concurenței în ceea ce privește evoluțiile din cadrul politicii în domeniul concurenței și al activităților de asigurare a respectării legii.

               2.În sensul alineatului (1), Comisia Europeană sau autoritățile de concurență ale statelor membre, pe de o parte, și autoritatea sau autoritățile de concurență ale Regatului Unit, pe de altă parte, depun eforturi să coopereze și să își coordoneze, atunci când acest lucru este posibil și adecvat, activitățile de asigurare a respectării legii în ceea ce privește același comportament sau aceleași tranzacții ori un comportament sau tranzacții conexe.

               3.Pentru a facilita cooperarea și coordonarea menționate la alineatele (1) și (2), Comisia Europeană și autoritățile de concurență ale statelor membre, pe de o parte, și autoritatea (autoritățile) de concurență a (ale) Regatului Unit, pe de altă parte, poate (pot) face schimb de informații în măsura permisă de legislația fiecărei părți.

               4.Pentru a pune în aplicare obiectivele prezentului articol, părțile pot încheia un acord separat de cooperare și coordonare între Comisia Europeană, autoritățile de concurență ale statelor membre și autoritatea (autoritățile) de concurență a (ale) Regatului Unit, care poate include condiții privind schimbul de informații confidențiale și utilizarea unor astfel de informații.

               Articolul 2.5: Soluționarea litigiilor

               Prezentul capitol nu face obiectul soluționării litigiilor în temeiul titlului I [Soluționarea litigiilor] din partea a șasea [Soluționarea litigiilor și dispoziții orizontale].

               Capitolul trei: Controlul subvențiilor

               Articolul 3.1: Definiții

               1.În sensul prezentului capitol:

               a)„actor economic” înseamnă o entitate sau un grup de entități care constituie o entitate economică unică, indiferent de statutul său juridic, care desfășoară o activitate economică ce constă în oferirea de bunuri sau de servicii pe o piață;

               b)„subvenție” înseamnă asistența financiară care:

               (i) provine din resursele părților, inclusiv:

               (A) un transfer direct sau contingent de fonduri, cum ar fi granturi directe, împrumuturi sau garanții pentru împrumuturi;

               (B) renunțarea la veniturile exigibile în mod normal; sau

               (C) furnizarea de bunuri sau servicii ori achiziționarea de bunuri sau servicii;

               (ii) conferă un avantaj economic unuia sau mai multor actori economici;

               (iii) este specifică, în măsura în care aduce beneficii, în drept sau în fapt, anumitor actori economici în raport cu alții în ceea ce privește producția anumitor bunuri sau servicii și

               (iv) are sau ar putea avea un efect asupra comerțului sau a investițiilor între părți.

               2.În sensul alineatului (1) litera (b) punctul (iii) de mai sus:

               (a)o măsură fiscală nu este considerată specifică, cu excepția cazului în care:

               (i) anumiți actori economici obțin o reducere a obligațiilor fiscale care altminteri le-ar fi revenit în cadrul regimului de impozitare normal și

               (ii) actorii economici respectivi sunt tratați mai avantajos decât alții aflați într-o poziție comparabilă în cadrul regimului de impozitare normal. În sensul prezentului punct regimul de impozitare normal este definit de obiectivul său intern, de caracteristicile sale (cum ar fi baza de impozitare, persoana impozabilă, evenimentul impozabil sau cota de impozitare) și de o autoritate autonomă din punct de vedere instituțional, procedural, economic și financiar care are competența de a defini caracteristicile regimului de impozitare.

               (b)fără a aduce atingere literei (a), o subvenție nu este considerată specifică în cazul în care este justificată de principiile inerente structurii sistemului general. În cazul măsurilor fiscale, exemple de astfel de principii inerente sunt necesitatea de a combate frauda sau evaziunea fiscală, capacitatea de gestionare administrativă, evitarea dublei impuneri, natura progresivă a impozitului pe venit și scopul redistributiv al acestuia sau necesitatea de a respecta capacitatea contributivă a contribuabililor;

               (c)fără a aduce atingere literei (a), taxele cu destinație specială nu sunt considerate specifice în cazul în care structura lor este impusă de obiective de politică publică fără caracter economic, cum ar fi necesitatea de a limita impactul negativ al anumitor activități sau produse asupra mediului sau a sănătății umane, în măsura în care obiectivele de politică publică în cauză nu sunt discriminatorii
                  53
               .

               Articolul 3.2: Domeniu de aplicare și excepții

               1.Articolul 3.4 [Principii], articolul 3.5 [Subvenții interzise și subvenții supuse unor condiții] și articolul 3.12 [Măsuri de remediere] nu se aplică subvențiilor acordate pentru compensarea daunelor provocate de dezastre naturale sau de alte evenimente neeconomice cu caracter excepțional.

               2.Nicio dispoziție a prezentului capitol nu împiedică părțile să acorde subvenții cu caracter social destinate consumatorilor finali.

               3.Subvențiile acordate temporar pentru a răspunde unei situații de urgență economică de la nivel național sau mondial trebuie să fie clar direcționate, proporționale și eficace pentru a remedia situația de urgență respectivă. Articolele 3.5 [Subvenții interzise și subvenții supuse unor condiții] și 3.12 [Măsuri de remediere] nu se aplică unor astfel de subvenții.

               4.Prezentul capitol nu se aplică subvențiilor al căror cuantum total acordat unui singur actor economic este mai mic de 325 000 de drepturi speciale de tragere pe orice perioadă de trei exerciții financiare. Consiliul de parteneriat poate modifica acest prag.

               5.Prezentul capitol nu se aplică subvențiilor care fac obiectul dispozițiilor părții IV sau anexei 2 la Acordul privind agricultura și nici subvențiilor legate de comerțul cu pește și produse pescărești.

               6.Prezentul capitol nu se aplică subvențiilor legate de sectorul audiovizual.

               7.Articolul 3.9 [Autoritatea independentă sau organismul independent și cooperarea] nu se aplică subvențiilor finanțate din resursele părților de la nivel supranațional.

               8.În ceea ce privește subvențiile acordate transportatorilor aerieni, orice trimitere la „efectul asupra comerțului sau a investițiilor dintre părți” din prezentul capitol se înlocuiește cu o trimitere la „efectul asupra concurenței dintre transportatorii aerieni ai părților în ceea ce privește furnizarea de servicii de transport aerian”, inclusiv serviciile de transport aerian care nu intră sub incidența titlului I [Transportul aerian] din rubrica a doua [Aviație].

               Articolul 3.3: Servicii de interes economic general

               1.Subvențiile acordate actorilor economici cărora le-au fost încredințate sarcini speciale de interes public, inclusiv obligații de serviciu public, fac obiectul articolului 3.4 [Principii] în măsura în care aplicarea principiilor prevăzute la articolul respectiv nu împiedică îndeplinirea, în drept sau în fapt, a sarcinii în cauză atribuite actorului economic respectiv. Sarcina trebuie să fie atribuită în prealabil, în mod transparent.

               2.Părțile se asigură că valoarea compensației acordate unui actor economic căruia i se atribuie o sarcină de interes public se limitează la ceea ce este necesar pentru a acoperi integral sau parțial costurile suportate pentru îndeplinirea sarcinii respective, luând în considerare veniturile aferente și un profit rezonabil pentru îndeplinirea sarcinii. Părțile se asigură că respectiva compensație nu este utilizată pentru subvenționarea încrucișată a unor activități care nu intră sub incidența domeniului de aplicare al sarcinii atribuite. Compensațiile mai mici de 15 milioane de drepturi speciale de tragere pentru fiecare sarcină nu fac obiectul obligațiilor prevăzute la articolul 3.7 [Transparența]. Consiliul de parteneriat poate modifica acest prag.

               3.Prezentul capitol nu se aplică compensațiilor al căror cuantum total acordat unui singur actor economic care desfășoară sarcini de interes public este mai mic de 750 000 de drepturi speciale de tragere pe orice perioadă de trei exerciții financiare. Consiliul de parteneriat poate modifica acest prag.

               Articolul 3.4: Principii

               1.Pentru a se asigura că nu se acordă subvenții în cazurile în care acestea au sau ar putea avea un efect negativ semnificativ asupra comerțului sau a investițiilor dintre părți, fiecare parte trebuie să aibă și să mențină un sistem eficace de control al subvențiilor care să asigure faptul că acordarea de subvenții respectă următoarele principii:

               a)subvențiile urmăresc îndeplinirea unui obiectiv specific de politică publică ce vizează remedierea unei disfuncționalități identificate a pieței sau abordarea unei chestiuni de echitate, cum ar fi dificultăți sociale sau preocupări legate de distribuție („obiectivul”);

               b)subvențiile sunt proporționale și limitate la ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivului;

               c)subvențiile au rolul de a determina o schimbare a comportamentului economic al beneficiarului care să contribuie la realizarea obiectivului și care nu ar putea fi atins în absența subvențiilor;

               d)subvențiile nu ar trebui, în mod normal, să compenseze costuri pe care beneficiarul le-ar fi finanțat în absența unei subvenții;

               e)subvențiile sunt un instrument de politică adecvat pentru atingerea unui obiectiv de politică publică, iar obiectivul în cauză nu poate fi atins prin alte mijloace care denaturează mai puțin concurența;

               f)contribuțiile pozitive ale subvențiilor la atingerea obiectivului în cauză depășesc orice efect negativ, în special efectele negative asupra comerțului sau a investițiilor dintre părți.

               2.Fără a aduce atingere alineatului (1), fiecare parte aplică condițiile prevăzute la articolul 3.5 [Subvenții interzise și subvenții supuse unor condiții], după caz, dacă subvențiile în cauză au sau ar putea avea un efect semnificativ asupra comerțului sau a investițiilor dintre părți.

               3.Este de competența fiecărei părți să stabilească modul în care obligațiile care îi revin în temeiul alineatelor (1) și (2) sunt puse în aplicare în structura sistemului său de control al subvențiilor în dreptul său intern, cu condiția ca fiecare parte să se asigure că obligațiile prevăzute la alineatele (1) și (2) sunt puse în aplicare în legislația sa de așa manieră încât legalitatea unei subvenții individuale să fie determinată de principiile prevăzute mai sus.

               Articolul 3.5 Subvenții interzise și subvenții supuse unor condiții

               1.Categoriile de subvenții menționate la alineatul (2) din articolul 3.4 [Principii] și condițiile care trebuie aplicate acestora sunt următoarele. Consiliul de parteneriat poate actualiza aceste dispoziții în funcție de necesități, pentru a asigura funcționarea în timp a prezentului articol.

               Garanții de stat nelimitate

               2.Sunt interzise subvențiile sub forma unei garanții pentru datoriile sau pasivele unui actor economic fără nicio limitare în ceea ce privește valoarea datoriilor și pasivelor respective sau durata garanției respective.

               Salvare și restructurare

               3.Sunt interzise subvențiile pentru restructurarea unui actor economic aflat în dificultate sau insolvabil acordate fără ca actorul economic în cauză să fi elaborat un plan de restructurare credibil. Planul de restructurare trebuie să se bazeze pe ipoteze realiste, pentru a asigura restabilirea viabilității pe termen lung a actorului economic aflat în dificultate sau insolvabil într-un interval de timp rezonabil. În cursul pregătirii planului de restructurare, actorul economic poate primi sprijin temporar în lichidități sub formă de împrumuturi sau garanții pentru împrumuturi. Cu excepția întreprinderilor mici și mijlocii, un actor economic sau proprietarii, creditorii sau noii investitori ai acestuia contribuie cu fonduri sau active semnificative la costul restructurării. În sensul prezentului alineat, un actor economic aflat în dificultate sau insolvabil este un actor economic care, fără subvenție, aproape ca sigur ar intra în faliment în termen scurt spre mediu.

               4.Cu excepția unor circumstanțe excepționale, subvențiile pentru salvarea și restructurarea actorilor economici insolvabili sau aflați în dificultate ar trebui să fie permise numai dacă contribuie la un obiectiv de interes public prin evitarea dificultăților sociale sau împiedicarea unei disfuncționalități grave a pieței, în special în ceea ce privește pierderea locurilor de muncă sau întreruperea unui serviciu important care este dificil de reprodus. Cu excepția cazurilor circumstanțelor care nu pot fi prevăzute ce nu sunt cauzate de beneficiar, subvențiile nu ar trebui acordate mai mult de o dată în orice perioadă de cinci ani.

               5.Alineatele (3) și (4) nu se aplică subvențiilor acordate băncilor, instituțiilor de credit și societăților de asigurări aflate în dificultate sau insolvabile.

               Bănci, instituții de credit și societăți de asigurări

               6.Fără a aduce atingere articolului SERVIN 5.39 [Excepție prudențială], subvențiile pentru restructurarea băncilor, instituțiilor de credit și societăților de asigurări pot fi acordate numai pe baza unui plan de restructurare credibil care restabilește viabilitatea pe termen lung. În cazul în care restabilirea viabilității pe termen lung nu poate fi demonstrată în mod credibil, orice subvenție acordată băncilor, instituțiilor de credit și societăților de asigurări se limitează la ceea ce este necesar pentru a asigura lichidarea ordonată a acestora și ieșirea ordonată a acestora de pe piață, reducând în același timp la minimum cuantumul subvenției și efectul negativ asupra comerțului sau a investițiilor dintre părți.

               7.Trebuie să se asigure faptul că autoritatea care acordă subvenția este remunerată în mod corespunzător pentru subvenția pe care a acordat-o pentru restructurare și că beneficiarul, acționarii sau creditorii acestuia ori grupul de întreprinderi din care face parte beneficiarul își aduce o contribuție semnificativă la costurile de restructurare sau de lichidare din resursele proprii.
                   Subvențiile pentru sprijinirea dispozițiilor privind lichiditatea nu se utilizează pentru a absorbi pierderile și nu devin sprijin sub formă de capital. Autorității care acordă subvenția i se plătește o remunerație adecvată pentru subvențiile acordate pentru sprijinirea dispozițiilor privind lichiditatea.

               Subvenții la export

               8.Sunt interzise subvențiile condiționate, în drept sau în fapt
                  54
               , de rezultatele la export referitoare la bunuri sau servicii sau condiționate și de alte câteva condiții, exceptând cu privire la:

               (a)asigurarea creditelor pe termen scurt pentru riscurile neasigurabile pe piața privată; sau

               (b)creditele la export și programele de garanție sau asigurare a creditelor la export care sunt permise în conformitate cu Acordul SMC, citite cu orice ajustări necesare contextului.

               9.În sensul literei (a) din alineatul (8), prin „risc asigurabil pe piața privată” se înțeleg riscurile comerciale și politice cu o perioadă maximă a riscului de mai puțin de doi ani, stabilite pentru cumpărători din sectorul public și din afara sectorului public din țările enumerate în nota de subsol
                  55
               ; Se poate elimina temporar o țară de pe lista grupului de țări cu riscuri asigurabile pe piața privată în cazul în care nu există capacitate de piață privată suficientă în țara respectivă.

               (a)o contracție semnificativă a capacității de asigurare a creditelor private;

               (b)o deteriorare semnificativă a ratingurilor sectorului suveran; sau

               (c)o deteriorare semnificativă a performanței sectorului corporativ.

               10.O astfel de eliminare temporară a unei țări cu riscuri asigurabile pe piața privată intră în vigoare, în ceea ce privește una dintre părți, în conformitate cu o decizie a părții respective adoptate pe baza criteriilor de la alineatul (9) și numai în cazul în care partea respectivă adoptă o astfel de decizie. Publicarea deciziei respective se consideră a constitui o notificare a celeilalte părți cu privire la o astfel de eliminare temporară în ceea ce privește partea care adoptă decizia.

               11.În cazul în care un asigurător subvenționat oferă servicii de asigurare a creditelor la export, orice asigurare pentru riscurile asigurabile pe piața privată este furnizată pe o bază comercială. În acest caz, asigurătorul nu beneficiază, direct sau indirect, de subvenții pentru furnizarea de asigurări pentru riscuri asigurabile pe piața privată.

               Subvențiile condiționate de utilizarea conținutului intern

               12.Fără a aduce atingere articolului SERVIN 2.6 [Cerințe de performanță] și articolului SERVIN 2.7 [Măsuri neconforme și excepții], sunt interzise subvențiile subordonate fie doar condiției utilizării de preferință a bunurilor sau serviciilor interne, și nu a celor importate, fie și altor câteva condiții.

               Proiectele mari de cooperare transfrontalieră sau internațională

               13.Se pot acorda subvenții în contextul proiectelor mari de cooperare transfrontalieră sau internațională, cum ar fi cele pentru transport, energie, mediu și cercetare și dezvoltare, și al proiectelor de primă utilizare pentru a stimula apariția și implementarea de noi tehnologii (cu excepția producției). Beneficiile unor astfel de proiecte de cooperare transfrontalieră sau internațională nu se limitează la actorii economici sau la sectorul ori statele participante, ci trebuie să aibă beneficii și o relevanță mai ample, prin externalități care să nu revină doar statului care acordă subvenția, sectorului relevant și beneficiarului în cauză.

               Energia și mediul

               14.Părțile recunosc importanța unui sistem energetic sigur, accesibil și durabil și a sustenabilității mediului, în special în ceea ce privește combaterea schimbărilor climatice, care reprezintă o amenințare existențială la adresa umanității. Prin urmare, fără a aduce atingere principiilor din articolul 3.4 [Principii], subvențiile legate de energie și mediu trebuie să aibă scopul - și să stimuleze beneficiarul în acest sens - de a asigura un sistem energetic sigur, accesibil și durabil și o piață a energiei care să funcționeze bine și competitivă sau creșterea nivelului de protecție a mediului în comparație cu nivelul care ar fi atins în absența subvenției. Astfel de subvenții nu exonerează beneficiarul de obligațiile care decurg din responsabilitățile sale în calitate de poluator în temeiul legislației părții în cauză.

               Subvențiile acordate transportatorilor aerieni pentru operarea de rute

               15.Nu se acordă subvenții unui transportator aerian
                  56
                pentru operarea de rute, exceptând:

               (a)atunci când există o obligație de serviciu public, în conformitate cu articolul 3.3 [Servicii de interes economic public];

               (b)în cazuri speciale în care această finanțare aduce beneficii societății în general; sau

               (c)ca subvenții la înființare pentru deschiderea de noi rute către aeroporturi regionale, cu condiția ca acestea să sporească mobilitatea cetățenilor și să stimuleze dezvoltarea regională.

               Articolul 3.6: Utilizarea subvențiilor

               Fiecare parte se asigură că actorii economici utilizează subvențiile numai în scopul specific pentru care au fost acordate.

               Articolul 3.7: Transparența

               1.În ceea ce privește orice subvenție acordată sau menținută pe teritoriul său, în termen de șase luni de la acordarea subvenției fiecare parte pune la dispoziția publicului, pe un site web oficial sau într-o bază de date publică, următoarele informații:

               (a)temeiul juridic și obiectivul de politică sau scopul subvenției;

               (b)denumirea beneficiarului subvenției, atunci când denumirea acestuia este disponibilă;

               (c)data acordării subvenției, durata subvenției și orice alte termene-limită aferente acesteia; și

               (d)cuantumul subvenției sau suma înscrisă în buget pentru subvenție.

               2.În cazul subvențiilor sub formă de măsuri fiscale, informațiile trebuie făcute publice în termen de un an de la data la care trebuie depusă declarația fiscală. Obligațiile de transparență privind subvențiile sub formă de măsuri fiscale constau în necesitatea prezentării acelorași informații ca cele enumerate la alineatul (1), cu excepția informațiilor de la litera (d) a alineatului respectiv, care pot fi furnizate sub forma unui interval.

               3.Pe lângă obligația prevăzută la alineatul (1), părțile pun la dispoziție informații privind subvențiile în conformitate cu alineatul (4) sau (5) de mai jos.

               4.În cazul Uniunii, respectarea alineatului (3) înseamnă că, în ceea ce privește orice subvenție acordată sau menținută pe teritoriul său, în termen de șase luni de la acordarea subvenției, sunt puse la dispoziția publicului, pe un site web oficial sau într-o bază de date publică, informațiile care le permit părților interesate să evalueze conformitatea cu principiile prevăzute la articolul 3.4 [Principii].

               5.În cazul Regatului Unit, respectarea alineatului (3) înseamnă că Regatul Unit se asigură că:

               (a)dacă o parte interesată comunică autorității care acordă subvenția că este posibil să solicite reexaminarea de către o instanță judecătorească (i) a acordării unei subvenții de către o autoritate care acordă subvenția sau (ii) a oricărei decizii relevante a autorității care acordă subvenția ori a organismului independent sau a autorității independente,

               (b)atunci, în termen de 28 de zile de la depunerea cererii în scris, autoritatea care acordă subvenția, organismul independent sau autoritatea independentă îi va furniza părții interesate informațiile care îi permit acesteia să evalueze aplicarea principiilor prevăzute la articolul 3.4 [Principii], sub rezerva oricăror restricții proporționale care urmăresc un obiectiv legitim, cum ar fi sensibilitatea din punct de vedere comercial, confidențialitatea sau privilegiul juridic.

               Informațiile menționate la primul paragraf litera (b) sunt furnizate părții interesate pentru a-i permite acesteia să ia o decizie în cunoștință de cauză dacă să introducă o acțiune sau să înțeleagă și să identifice în mod corespunzător aspectele litigioase ale acțiunii propuse.

               6.În sensul prezentului articol, al articolului 3.10 [Instanțe judecătorești] și al articolului 3.11 [Recuperare], „parte interesată” înseamnă orice persoană fizică sau juridică, actor economic sau asociație de actori economici ale căror interese ar putea fi afectate de acordarea unei subvenții, în special beneficiarul, actorii economici care concurează cu beneficiarul sau asociațiile profesionale relevante.

               7.Obligațiile prevăzute în prezentul articol nu aduc atingere obligațiilor care le revin părților în temeiul actelor lor legislative privind libertatea de informare sau accesul la documente.

               Articolul 3.8: Consultări privind controlul subvențiilor

               1.În cazul în care o parte consideră că cealaltă parte a acordat o subvenție sau că există dovezi clare că cealaltă parte intenționează să acorde o subvenție și că acordarea acesteia are sau ar putea avea un efect negativ semnificativ asupra comerțului sau a investițiilor dintre părți, îi poate solicita celeilalte părți să furnizeze o explicație a modului în care au fost respectate principiile menționate la articolul 3.4 [Principii] în privința subvenției respective.

               2.O parte poate solicita, de asemenea, informațiile enumerate la alineatul (1) din articolul 3.7 [Transparența] dacă acestea nu au fost deja puse la dispoziția publicului pe un site web oficial sau întro bază de date publică, astfel cum se menționează la alineatul (1) din articolul 3.7 [Transparența], sau dacă nu au fost puse la dispoziție într-un mod ușor accesibil.

               3.Cealaltă parte transmite informațiile solicitate în scris, în termen de cel mult 60 de zile de la data primirii solicitării. În cazul în care vreuna dintre informațiile solicitate nu poate fi furnizată, partea respectivă explică motivul pentru care lipsesc aceste informații din răspunsul său scris.

               4.În cazul în care, după primirea informațiilor solicitate, partea solicitantă consideră în continuare că subvenția acordată sau planificată de către cealaltă parte are sau ar putea avea un efect negativ semnificativ asupra comerțului sau a investițiilor dintre părți, partea solicitantă poate cere organizarea de consultări în cadrul Comitetului specializat în comerț privind condiții de concurență echitabile pentru o concurență deschisă și loială și dezvoltarea durabilă. Cererea trebuie prezentată în scris și trebuie să includă o explicație a motivelor pentru care partea solicitantă cere organizarea de consultări.

               5.Comitetul specializat în comerț privind condiții de concurență echitabile pentru o concurență deschisă și loială și dezvoltarea durabilă depune toate eforturile pentru a ajunge la o soluție satisfăcătoare pentru ambele părți cu privire la chestiunea în cauză. Comitetul se întrunește pentru prima dată în termen de 30 de zile de la data cererii organizării de consultări.

               6.Termenul în care trebuie să aibă loc consultările menționate la alineatele (3) și (5) poate fi prelungit prin acordul părților.

               Articolul 3.9: Autoritatea independentă sau organismul independent și cooperarea

               1.Fiecare parte instituie sau menține o autoritate independentă sau un organism independent din punct de vedere operațional care are un rol adecvat în regimul său de control al subvențiilor și care, în exercitarea funcțiilor sale operaționale, are garanțiile necesare de independență și acționează în mod imparțial.

               2.Părțile își încurajează autoritățile sau organismele independente să coopereze în chestiuni de interes comun care intră sub incidența atribuțiilor lor, inclusiv în ceea ce privește aplicarea articolelor 3.1 [Definiții] - 3.7 [Transparența], după caz, în limitele stabilite de cadrele lor juridice. Părțile sau autoritățile ori organismele lor independente pot conveni asupra unui cadru separat pentru cooperarea între respectivele autorități ori organisme independente.

               Articolul 3.10: Instanțele judecătorești

               1.Fiecare parte se asigură, în conformitate cu actele sale cu putere de lege și procedurile sale generale și constituționale, că instanțele sale judecătorești sunt competente:

               a)
                     să analizeze deciziile de acordare de subvenții adoptate de o autoritate care acordă subvenții sau, în cazurile relevante, de autoritatea independentă sau organismul independent pentru a verifica dacă respectă legislația părții respective prin care se pune în aplicare articolul 3.4 [Principii];

               b)
                     să analizeze orice altă decizie relevantă a autorității independente ori a organismului independent și orice lipsă de acțiune relevantă;

               c)
                     să impună măsuri reparatorii eficace în ceea ce privește litera a) sau b), inclusiv suspendarea, interzicerea sau obligativitatea unei acțiuni din partea autorității care acordă subvenția, acordarea de daune-interese și recuperarea subvenției de la beneficiarul acesteia, dacă și în măsura în care acestea sunt disponibile în temeiul legislației sale la data intrării în vigoare a prezentului acord;

               d)
                     să soluționeze acțiunile introduse de părțile interesate cu privire la subvențiile care fac obiectul prezentului capitol, în cazul în care o parte interesată are calitate procesuală activă pentru introducerea unei acțiuni cu privire la o subvenție în temeiul legislației părții respective.

               2.Fiecare parte are dreptul de a interveni, cu permisiunea, atunci când se impune acest lucru, instanței judecătorești în cauză, în conformitate cu actele cu putere de lege și procedurile generale ale celeilalte părți în cazurile menționate la alineatul (1).

               3.Fără a aduce atingere obligațiilor de a menține sau, atunci când este necesar, de a crea competențele, măsurile reparatorii și drepturile de intervenție menționate la alineatele (1) și (2) din prezentul articol și la articolul 3.11 [Recuperare], nicio dispoziție a prezentului articol nu impune niciuneia dintre părți să creeze drepturi de acțiune, măsuri reparatorii, proceduri sau să extindă sfera reexaminării ori motivele reexaminării a deciziilor autorităților lor publice în afara celor existente în temeiul legislației sale la data intrării în vigoare a prezentului acord.

               Nicio dispoziție a prezentului articol nu impune niciuneia dintre părți să extindă sfera reexaminării sau motivele reexaminării de către instanțele sale judecătorești a actelor Parlamentului Regatului Unit, a actelor Parlamentului European și ale Consiliului Uniunii Europene sau a actelor Consiliului Uniunii Europene dincolo de cele existente în temeiul legislației sale la data intrării în vigoare a prezentului acord
                  57
               .

               Articolul 3.11: Recuperare

               1.Fiecare parte trebuie să dispună de un mecanism eficace de recuperare a subvențiilor în conformitate cu dispozițiile de mai jos, fără a aduce atingere altor măsuri reparatorii care există în legislația părții respective
                  58
               .

               2.Fiecare parte se asigură că dacă partea interesată, astfel cum este definită la alineatul (6) din articolul 3.7 [Transparența], a contestat o decizie de acordare a unei subvenții în fața unei instanțe judecătorești în termenul specificat, astfel cum este definit la alineatul (3) din prezentul articol, recuperarea poate fi dispusă în cazul în care o instanță judecătorească a unei părți constată o eroare materială de drept, care constă în faptul că:

               (a)o măsură care constituie o subvenție nu a fost tratată de concedent drept subvenție;

               (b)concedentul unei subvenții nu a aplicat principiile prevăzute la articolul 3.4 [Principii], astfel cum au fost puse în aplicare în legislația părții respective, sau le-a aplicat într-un mod care se situează sub standardul de reexaminare aplicabil în legislația părții respective; sau

               (c)prin decizia de acordare a subvenției respective, concedentul subvenției a acționat în afara sferei sale de competență sau a abuzat de competențele sale în ceea ce privește principiile prevăzute la articolul 3.4 [Principii], astfel cum au fost puse în aplicare în legislația părții respective.

               3.În sensul prezentului articol, perioada specificată se stabilește după cum urmează:

               (a)în cazul Uniunii, aceasta începe la data la care informațiile menționate la alineatele (1), (2) și (4) din articolul 3.7 [Transparența] au fost puse la dispoziție pe site-ul web oficial sau în baza de date publică și nu poate fi mai scurtă de o lună.

               (b)în cazul Regatului Unit:

               (i) începe la data la care informațiile menționate la alineatele (1) și (2) din articolul 3.7 [Transparența] au fost puse la dispoziție pe site-ul web oficial sau în baza de date publică;

               (ii) încetează o lună mai târziu, cu excepția cazului în care, înainte de această dată, partea interesată a solicitat informații în cadrul procedurii menționate la alineatul (5) din articolul 3.7;

               (iii) de la data primirii de către partea interesată a informațiilor identificate la litera (b) din alineatul (5) din articolul 3.7 care sunt suficiente pentru scopurile identificate la alineatul respectiv, se mai adaugă o perioadă de o lună, la sfârșitul căruia expiră perioada specificată;

               (iv) data primirii informațiilor de la punctul (iii) va fi data la care autoritatea care acordă subvenția certifică faptul că a furnizat informațiile identificate la litera (b) din alineatul (5) din articolul 3.7 [Transparența] care sunt suficiente pentru scopurile respective, indiferent de corespondența ulterioară sau de clarificare de după data respectivă;

               (v) perioadele identificate la punctele (i) - (iii) pot fi prelungite prin legislație.

               4.În sensul literei (b) din alineatul (3), în ceea ce privește schemele, perioada specificată începe atunci când informațiile prevăzute la litera (b) sunt publicate, nu atunci când se efectuează plățile ulterioare, în cazul în care:

               (a)o subvenție pare să fie acordată în conformitate cu condițiile unei scheme;

               (b)autoritatea care a instituit schema a pus la dispoziția publicului informațiile care trebuie publicate în conformitate cu alineatele (1) și (2) din articolul 3.7 [Transparența] cu privire la schemă; și

               (c)informațiile furnizate cu privire la schemă în temeiul literei (b) conțin informații cu privire la subvenție care i-ar permite unei părți interesate să stabilească dacă poate fi afectată de schemă, care acoperă cel puțin scopul subvenției, categoriile de beneficiari, termenii și condițiile de eligibilitate pentru subvenție și baza pentru calculul subvenției (inclusiv orice condiții relevante referitoare la procentele sau cuantumurile subvenției).

               5.În sensul prezentului articol, recuperarea unei subvenții nu este necesară în cazul în care subvenția este acordată în temeiul unui act al Parlamentului Regatului Unit, al unui act al Parlamentului European și al Consiliului Uniunii Europene sau al unui act al Consiliului Uniunii Europene.

               6.Nicio dispoziție a prezentului articol nu împiedică o parte să aleagă să furnizeze situații suplimentare în care recuperarea este o măsură reparatorie, în afara celor specificate la prezentul articol, în conformitate cu legislația sa.

               7.Părțile recunosc că recuperarea este un instrument important de remediere în orice sistem de control al subvențiilor. La cererea oricăreia dintre părți, părțile iau în considerare, în cadrul Consiliului de parteneriat, mecanisme suplimentare sau alternative de recuperare, precum și modificări corespunzătoare ale prezentului articol. În cadrul Consiliului de parteneriat, oricare dintre părți poate propune modificări pentru a permite aranjamente diferite pentru mecanismele lor de recuperare. O parte trebuie să ia în considerare o propunere făcută de cealaltă parte cu bunăcredință și să fie de acord cu aceasta, cu condiția ca partea respectivă să considere că aceasta conține aranjamente care reprezintă un mijloc de recuperare cel puțin la fel de eficace ca mecanismele existente ale celeilalte părți. Consiliul de parteneriat poate aduce apoi modificări corespunzătoare prezentului articol
                  59
               .

               Articolul 3.12: Măsuri de remediere

               1. O parte poate transmite celeilalte părți o cerere scrisă de informații și de consultări cu privire la o subvenție cu privire la care consideră că produce sau există un risc serios să producă un efect negativ semnificativ asupra comerțului sau a investițiilor dintre părți. Partea solicitantă ar trebui să furnizeze în cererea respectivă toate informațiile relevante pentru a le permite părților să găsească o soluție reciproc acceptabilă, inclusiv o descriere a subvenției și a motivelor de îngrijorare ale părții solicitante cu privire la efectul acesteia asupra comerțului sau a investițiilor.

               2.În termen de cel mult 30 de zile de la data transmiterii cererii, partea solicitată transmite părții solicitante un răspuns scris, furnizându-i informațiile solicitate, iar părțile inițiază consultări, care se consideră încheiate la 60 de zile de la data transmiterii cererii respective, cu excepția cazului în care părțile convin altfel. Aceste consultări, în special toate informațiile desemnate ca fiind confidențiale și opiniile exprimate de părți în cursul consultărilor, sunt confidențiale și nu aduc atingere drepturilor de care beneficiază părțile în cadrul oricăror proceduri ulterioare.

               3.Cel mai devreme la 60 de zile de la data transmiterii cererii menționate la alineatul (1), partea solicitantă poate lua în mod unilateral măsuri de remediere adecvate în cazul în care există dovezi că o subvenție a părții solicitate provoacă sau există un risc serios să provoace un efect negativ semnificativ asupra comerțului sau a investițiilor dintre părți.

               4.Cel mai devreme la 45 de zile de la data transmiterii cererii menționate la alineatul (1), partea solicitantă notifică părții solicitate măsurile de remediere pe care intenționează să le ia în conformitate cu alineatul (3). Partea solicitantă furnizează toate informațiile relevante cu privire la măsurile pe care intenționează să le ia, pentru a le permite părților să găsească o soluție reciproc acceptabilă. Partea solicitantă nu poate lua măsurile de remediere respective mai devreme de 15 zile de la data transmiterii către partea solicitată a notificării măsurilor respective.

               5.Evaluarea de către o parte a existenței unui risc ridicat de producere a unui efect negativ semnificativ se bazează pe fapte, nu pe simple presupuneri, ipoteze sau posibilități îndepărtate. Schimbarea de circumstanțe care ar crea o situație în care subvenția ar cauza un astfel de efect negativ semnificativ trebuie să fie clar previzibilă.

               6.
                     Evaluarea de către o parte a existenței unei subvenții sau a unui efect negativ semnificativ asupra comerțului sau investițiilor dintre părți cauzat de subvenție se bazează pe dovezi fiabile, nu pe simple ipoteze sau posibilități îndepărtate, și se referă la bunuri, furnizori de servicii sau alți actori economici identificabili, inclusiv, dacă este cazul, în cazul schemelor de subvenții.

               7.
                     Consiliul de parteneriat poate menține o listă ilustrativă a ceea ce se consideră a fi un efect negativ semnificativ asupra comerțului sau investițiilor dintre părți, în sensul alineatelor (1) și (3). Acest lucru nu aduce atingere dreptului părților de a lua măsuri de remediere.

               8.Măsurile de remediere luate în temeiul alineatului (3) trebuie să fie limitate la ceea ce este strict necesar și proporțional pentru a remedia efectul negativ semnificativ cauzat sau pentru a aborda riscul ridicat de producere a unui astfel de efect. Se acordă prioritate măsurilor care vor afecta cel mai puțin funcționarea prezentului acord.

               9.În termen de cinci zile de la data intrării în vigoare a măsurilor de remediere menționate la alineatul (3) și fără să fi recurs în prealabil la consultări în conformitate cu articolul INST.13 [Consultări], partea notificată poate solicita, în conformitate cu alineatul (2) din articolul INST.14 [Procedura arbitrală], instituirea unui tribunal arbitral prin intermediul unei cereri scrise transmise părții solicitante, pentru ca tribunalul arbitral să decidă dacă:

               (a)o măsură de remediere luată de partea solicitantă este conformă cu alineatul (3) sau (8);

               (b)partea solicitantă nu a participat la consultări după ce partea solicitată a furnizat informațiile solicitate și a fost de acord cu organizarea unor astfel de consultări; sau

               (c)a existat o nerespectare a obligației de a lua sau de a notifica o măsură de remediere în conformitate cu perioadele menționate la alineatul (3) sau, respectiv, la alineatul (4).

               Cererea respectivă nu are efect suspensiv asupra măsurilor de remediere. În plus, tribunalul arbitral nu evaluează aplicarea de către părți a articolelor 3.4 [Principii] și 3.5 [Subvenții interzise și subvenții supuse unor condiții].

               10.Tribunalul arbitral instituit în urma solicitării menționate la alineatul (9) își desfășoară procedurile în conformitate cu articolul INST.34B [Proceduri speciale pentru măsurile de remediere și reechilibrare] și își pronunță hotărârea definitivă în termen de 30 de zile de la instituirea sa.

               11.În cazul unei constatări împotriva părții solicitate, partea solicitată transmite părții solicitante, în termen de cel mult 30 de zile de la data pronunțării hotărârii tribunalului arbitral, o notificare cu privire la orice măsură pe care a luat-o pentru a se conforma hotărârii respective.

               12. În urma unei constatări împotriva părții solicitate în cadrul procedurii menționate la alineatul (10), partea solicitantă poate solicita tribunalului arbitral, în termen de 30 de zile de la hotărârea sa, să stabilească un nivel de suspendare a obligațiilor în temeiul prezentului acord sau al unui acord de completare care să nu depășească nivelul echivalent cu anularea sau reducerea avantajelor cauzată de aplicarea măsurilor de remediere, în cazul în care constată că neconcordanța măsurilor de remediere cu alineatele (3) sau (8) este semnificativă. Cererea propune un nivel de suspendare care să fie în concordanță cu principiile prevăzute la articolul INST.34C [Suspendarea obligațiilor în sensul articolului LPFS.3.12 alineatul (12), al articolului FISH.9 alineatul (5) și al articolului FISH.14 alineatul (6]. Partea solicitantă poate suspenda obligațiile care îi revin în temeiul prezentului acord sau al unui acord de completare în conformitate cu nivelul suspendării obligațiilor stabilit de tribunalul arbitral. O astfel de suspendare nu se aplică mai devreme de 15 de zile de la pronunțarea unei astfel de hotărâri.

               13.O parte nu poate invoca Acordul OMC sau orice alt acord internațional pentru a împiedica cealaltă parte să ia măsuri în temeiul prezentului articol, inclusiv atunci când măsurile respective constau în suspendarea obligațiilor care decurg din prezentul acord sau dintr-un acord de completare.

               14.Pentru a evalua dacă impunerea sau menținerea măsurilor de remediere privind importurile aceluiași produs se limitează la ceea ce este strict necesar sau proporțional în sensul prezentului articol, o parte:

               (a)
                     ia în considerare măsurile compensatorii aplicate sau menținute în temeiul alineatului (3) din articolul GOODS.17 [Instrumente de apărare comercială] din titlul IV [Comerțul cu mărfuri]; și

               (b)
                     poate lua în considerare măsurile antidumping aplicate sau menținute în temeiul alineatului (3) din articolul 17 [Instrumente de apărare comercială] din titlul IV [Comerțul cu mărfuri].

               15.O parte nu aplică simultan o măsură de remediere în temeiul prezentului articol și o măsură de reechilibrare în temeiul articolului 9.4 [Reechilibrarea] pentru a remedia impactul asupra comerțului sau a investițiilor cauzat direct de aceeași subvenție.

               16.În cazul în care partea împotriva căreia au fost luate măsuri de remediere nu transmite o cerere în temeiul alineatului (9) din prezentul articol în termenul prevăzut la alineatul respectiv, partea respectivă poate iniția procedura arbitrală menționată la articolul INST.14 [Procedura arbitrală] pentru a contesta o măsură de remediere din motivele prevăzute la alineatul (9) din prezentul articol fără a recurge în prealabil la consultări în conformitate cu articolul INST.13 [Consultări]. Un tribunal arbitral tratează chestiunea drept un caz de urgență în sensul articolului INST.19 [Proceduri urgente].

               17.În sensul procedurilor prevăzute la alineatele (9) și (16), pentru a evalua dacă o măsură de remediere este strict necesară sau proporțională, tribunalul arbitral ține seama în mod corespunzător de principiile prevăzute la alineatele (5) și (6), precum și la alineatele (13), (14) și (15).

               Articolul 3.13: Soluționarea litigiilor

               1.Sub rezerva alineatelor (2) și (3), titlul I [Soluționarea litigiilor] din partea a șasea [Soluționarea litigiilor și dispoziții orizontale] se aplică litigiilor dintre părți privind interpretarea și aplicarea prezentului capitol, exceptând în ceea ce privește articolele 3.9 [Autoritatea independentă sau organismul independent și cooperarea] și 3.10 [Instanțele judecătorești].

               2.Un tribunal arbitral nu este competent în ceea ce privește:

               (a)o subvenție individuală, inclusiv dacă o astfel de subvenție a respectat principiile prevăzute la alineatul (1) din articolul 3.4 [Principii] ), exceptând condițiile prevăzute la alineatul (2) din articolul 3.5 [Garanții de stat nelimitate], alineatele (3) - (5) [Salvare și restructurare], (8) - (11) [Subvenții la export] și (12) [Subvenții condiționate de utilizarea conținutului intern] și

               (b)dacă măsura de remediere în sensul articolului 3.11 [Recuperare] a fost aplicată corect în orice caz individual.

               3.Titlul I [Soluționarea litigiilor] din partea a șasea [Soluționarea litigiilor și dispoziții orizontale] se aplică articolului 3.12 [Măsuri de remediere] în conformitate cu articolul respectiv și cu articolul INST.34B [Proceduri speciale pentru măsurile de remediere și reechilibrare].

               Capitolul patru: Întreprinderile deținute de stat, întreprinderile cărora li s-au conferit drepturi sau privilegii speciale și monopolurile desemnate

               Articolul 4.1: Definiții

               1.În sensul prezentului capitol, se aplică următoarele definiții:

               (a) „acord” înseamnă Acordul privind creditele la export care beneficiază de susținere oficială, elaborat în cadrul OCDE sau un angajament ulterior, elaborat în cadrul sau în afara cadrului OCDE, care a fost adoptat de cel puțin 12 membri inițiali ai OMC care erau participanți la acord la 1 ianuarie 1979;

               (b) „activități comerciale” înseamnă activitățile al căror rezultat final este producția unui bun sau furnizarea unui serviciu care urmează să fie vândut pe piața relevantă în cantitățile și la prețurile stabilite de o întreprindere în funcție de condițiile cererii și ofertei și care sunt desfășurate cu intenția de a obține un profit; activitățile unei întreprinderi care își desfășoară activitatea fără scop lucrativ sau pe principiul recuperării costurilor nu sunt activități desfășurate cu intenția de a obține un profit.

               (c)„considerente de ordin comercial” înseamnă considerentele legate de preț, calitate, disponibilitate, vandabilitate, transport și alți termeni și condiții de achiziționare sau de vânzare ori alți factori care ar fi luați în considerare, în mod normal, în deciziile comerciale ale unei întreprinderi private care își desfășoară activitatea în conformitate cu principiile economiei de piață în ramura de activitate relevantă sau sectorul relevant;

               (d)„entitate reglementată” înseamnă:

               (I)un monopol desemnat;

               (II)o întreprindere căreia i s-au acordat drepturi sau privilegii speciale; sau

               (III)o întreprindere deținută de stat.

               (e)„monopol desemnat” înseamnă o entitate, inclusiv un consorțiu sau o agenție guvernamentală, care, pe o piață relevantă de pe teritoriul unei părți, este desemnată ca unic furnizor sau cumpărător al unui bun sau serviciu; în cazul unei entități căreia i s-a conferit un drept exclusiv de proprietate intelectuală, acest drept exclusiv nu este în sine suficient ca entitatea să fie considerată drept monopol desemnat. În acest context, „desemna” înseamnă a stabili sau a autoriza un monopol sau a extinde domeniul de aplicare al unui monopol astfel încât să acopere un bun sau un serviciu suplimentar;

               (f)„întreprindere” înseamnă o întreprindere astfel cum este definită la litera (g) din articolul SERVIN.1.2 [Definiții];

               (g)„întreprindere căreia i s-au acordat drepturi sau privilegii speciale” înseamnă orice întreprindere, publică sau privată, căreia o parte i-a acordat drepturi sau privilegii speciale, în drept sau în fapt;

               (h)„serviciu furnizat în exercitarea autorității guvernamentale” înseamnă un serviciu furnizat în exercitarea autorității guvernamentale, conform definiției din GATS;

               (i)„drepturi sau privilegii speciale” înseamnă drepturile sau privilegiile prin care o parte desemnează sau limitează la două sau mai multe numărul de întreprinderi autorizate să furnizeze un bun sau un serviciu în funcție de alte criterii decât criteriile obiective, proporționale și nediscriminatorii, afectând în mod semnificativ capacitatea oricărei alte întreprinderi de a furniza același bun sau serviciu în aceeași zonă geografică și pe aceeași piață de produse în condiții în mod semnificativ echivalente;

               (j)„întreprindere deținută de stat” înseamnă o întreprindere în care o parte:

               (I)deține direct peste 50 % din capitalul social;

               (II)controlează, direct sau indirect, exercitarea a peste 50 % din drepturile de vot;

               (III)are competența de a numi majoritatea membrilor consiliului de administrație sau ai oricărui alt organ de conducere echivalent; sau

               (IV)are competența de a exercita controlul asupra întreprinderii. Pentru stabilirea controlului, toate elementele relevante în drept și în fapt sunt luate în considerare de la caz la caz.

               Articolul 4.2: Domeniul de aplicare

               1.Prezentul capitol se aplică entităților reglementate de la toate nivelurile de guvernare care sunt implicate în activități comerciale. În cazul în care o entitate reglementată desfășoară atât activități comerciale, cât și activități necomerciale, numai activitățile comerciale sunt reglementate de prezentul capitol.

               2.Prezentul capitol nu se aplică:

               (a)entităților reglementate atunci când acționează în calitate de entități contractante, astfel cum sunt definite în anexele 1-3 ale fiecărei părți din apendicele 1 la AAP și la punctul 1 din subsecțiunile referitoare la fiecare parte din secțiunea B2 din ANEXA PPROC-1: ACHIZIȚII PUBLICE din titlul X [Achiziții publice], care desfășoară achiziții publice reglementate, astfel cum sunt definite la alineatul (2) din articolul PPROC.2 [Încorporarea anumitor dispoziții din AAP și achiziții publice reglementate] din titlul X [Achiziții publice];

               (b)niciunui serviciu furnizat în exercitarea autorității guvernamentale;

               3.Prezentul capitol nu se aplică unei entități reglementate dacă, în oricare dintre cele trei exerciții financiare consecutive anterioare, veniturile anuale provenite din activitățile comerciale ale întreprinderii sau ale monopolului în cauză au fost mai mici de 100 de milioane de drepturi speciale de tragere.

               4.Articolul 4.5 [Tratamentul nediscriminatoriu și considerentele de ordin comercial] nu se aplică prestării de servicii financiare de către o entitate reglementată în temeiul unui mandat guvernamental, în cazul în care respectiva prestare de servicii financiare:

               (a)sprijină exporturile sau importurile, cu condiția ca serviciile respective:

               I.să nu urmărească să se substituie finanțărilor comerciale; sau

               II.să nu fie oferite în condiții mai favorabile decât cele care ar putea fi obținute pentru servicii financiare comparabile pe piața comercială; sau

               (b)sprijină investițiile private în afara teritoriului părții, cu condiția ca serviciile respective:

               I.să nu urmărească să se substituie finanțărilor comerciale; sau

               II.să nu fie oferite în condiții mai favorabile decât cele care ar putea fi obținute pentru servicii financiare comparabile pe piața comercială; sau

               (c)să fie oferite în condiții conforme cu acordul, cu condiția ca furnizarea serviciilor respective să intre sub incidența acordului.

               5.Fără a aduce atingere alineatului (3) din prezentul articol, articolul 4.5 [Tratamentul nediscriminatoriu și considerentele de ordin comercial] nu se aplică următoarelor sectoare: serviciile audiovizuale; cabotajul maritim național
                  60
                și transportul pe căile navigabile interioare, astfel cum este prevăzut la alineatul (5) din articolul SERVIN 1.1 [Obiectivul și domeniul de aplicare].

               6.Articolul 4.5 [Tratamentul nediscriminatoriu și considerentele de ordin comercial] nu se aplică în măsura în care o entitate reglementată a unei părți achiziționează sau vinde bunuri sau servicii în temeiul:

               (a)oricărei măsuri neconforme existente pe care partea o menține, o continuă, o reînnoiește sau o modifică în conformitate cu alineatul (1) din articolul SERVIN 2.7 [Măsuri neconforme și excepții] sau cu alineatul (1) din articolul SERVIN 3.6 [Măsuri neconformei], astfel cum este prevăzută în listele din ANEXELE SERVIN-1 și SERVIN-2, după caz; sau

               (b)oricărei măsuri neconforme pe care partea o adoptă sau o menține în privința unor sectoare, subsectoare sau activități în conformitate cu alineatul (2) din articolul SERVIN 2.7 [Măsuri neconforme și excepții] sau cu alineatul (2) din articolul SERVIN 3.6 [Măsuri neconformei], astfel cum este prevăzută în listele din ANEXELE SERVIN-1 și SERVIN-2, după caz.

               Articolul 4.3: Relația cu Acordul OMC

               Părțile își afirmă drepturile și obligațiile care le revin în temeiul alineatelor (1)-(3) din articolul XVII din GATT 1994, al Înțelegerii privind interpretarea articolului XVII din Acordul General pentru Tarife și Comerț din 1994, precum și în temeiul alineatelor (1), (2) și (5) din articolul VIII din GATS.

               Articolul 4.4: Dispoziții generale

               1.Fără a aduce atingere drepturilor și obligațiilor care îi revin fiecărei părți în temeiul prezentului capitol, nicio dispoziție a prezentului capitol nu împiedică o parte să instituie sau să mențină o entitate reglementată.

               2.Nicio parte nu solicită unei entități reglementate și nu încurajează o entitate reglementată să acționeze într-o manieră incompatibilă cu prezentul capitol.

               Articolul 4.5: Tratamentul nediscriminatoriu și considerentele de ordin comercial

               1.Fiecare parte se asigură că fiecare dintre entitățile sale reglementate, atunci când se angajează în activități comerciale:

               (a)acționează în conformitate cu considerente de ordin comercial la achiziționarea sau vânzarea unui bun sau serviciu, cu excepția cazurilor în care îndeplinește obligații aferente mandatului său de serviciu public care nu sunt incompatibile cu litera (b) sau (c);

               (b)atunci când achiziționează un bun sau un serviciu:

               I.acordă bunurilor sau serviciilor furnizate de o întreprindere a celeilalte părți un tratament nu mai puțin favorabil decât cel pe care îl acordă bunurilor sau serviciilor similare furnizate de întreprinderi ale părții și

               II.acordă bunurilor sau serviciilor furnizate de o întreprindere care este întreprindere reglementată pe teritoriul părții respective un tratament nu mai puțin favorabil decât cel pe care îl acordă unui bun similar sau unui serviciu similar furnizat de întreprinderile părții pe piața relevantă de pe teritoriul părții; și

               (c)atunci când vinde un bun sau un serviciu:

               I.acordă unei întreprinderi a celeilalte părți un tratament nu mai puțin favorabil decât cel pe care îl acordă întreprinderilor părții; și

               II.acordă unei întreprinderi reglementate pe teritoriul părții respective un tratament nu mai puțin favorabil decât cel pe care îl acordă întreprinderilor părții pe piața relevantă de pe teritoriul părții
                  61
               ;

               2.Alineatul (1) literele (b) și (c) nu împiedică o entitate reglementată:

               (a)să achiziționeze sau să furnizeze bunuri ori servicii în termeni diferiți sau în condiții diferite, inclusiv privind prețul, cu condiția ca acești termeni diferiți sau aceste condiții diferite să fie conforme cu considerentele de ordin comercial; sau

               (b)să refuze să achiziționeze sau să furnizeze bunuri ori servicii, cu condiția ca acest refuz să fie conform cu considerentele de ordin comercial.

               Articolul 4.6: Cadrul de reglementare

               1.Fiecare parte respectă și utilizează în mod optim standardele internaționale relevante, inclusiv Orientările OCDE privind guvernanța corporativă a întreprinderilor deținute de stat.

               2.Fiecare parte se asigură că orice organism de reglementare sau orice alt organism care exercită o funcție de reglementare care este stabilit sau menținut de partea respectivă:

               (a)este independent de oricare dintre întreprinderile reglementate de organismul respectiv și nu răspunde în fața acestora și

               (b)în circumstanțe similare, acționează imparțial față de toate întreprinderile reglementate de organismul respectiv, inclusiv față de entitățile vizate. Imparțialitatea cu care organismul își exercită funcțiile de reglementare trebuie evaluată în funcție de o metodă sau de o practică generală a organismului respectiv.

               În cazul sectoarelor în care părțile au convenit în prezentul acord asupra anumitor obligații cu privire la un astfel de organism, dispozițiile relevante ale prezentului acord prevalează.

               3.Fiecare parte aplică în mod consecvent și nediscriminatoriu propriile acte cu putere de lege și norme administrative entităților reglementate.

               Articolul 4.7: Schimbul de informații

               1.O parte care are motive să creadă că interesele sale în temeiul prezentului capitol sunt afectate de activitățile comerciale ale unei entități a celeilalte părți îi poate solicita celeilalte părți, în scris, să furnizeze informații cu privire la activitățile comerciale ale entității respective legate de punerea în aplicare a dispozițiilor prezentului capitol, în conformitate cu alineatul (2).

               2.Partea solicitată furnizează informațiile solicitate, cu condiția ca solicitarea menționată la alineatul (1) să includă o explicație a modului în care activitățile entității pot afecta interesele părții solicitante în temeiul prezentului capitol și să precizeze care dintre următoarele informații trebuie furnizate:

               (a)cine deține dreptul de proprietate asupra entității și care este structura votului din cadrul acesteia, precizând procentul de acțiuni și procentul de drepturi de vot pe care le dețin în entitate, cumulat, partea solicitată și întreprinderile sale reglementate;

               (b)o descriere a oricăror acțiuni speciale sau drepturi de vot speciale sau a oricăror altor drepturi pe care partea solicitată sau entitățile sale reglementate le dețin, în măsura în care aceste drepturi sunt diferite de cele aferente acțiunilor ordinare generale ale entității;

               (c)o descriere a structurii organizatorice a entității și a componenței consiliului de administrație al acesteia sau a oricărui organism echivalent;

               (d)o descriere a departamentelor guvernamentale sau a organismelor publice care reglementează sau monitorizează entitatea, o descriere a cerințelor de raportare impuse acesteia de către respectivele departamente sau organisme publice, precum și drepturile și practicile acestor departamente sau organisme publice cu privire la numirea, revocarea sau remunerarea cadrelor superioare de conducere și a membrilor consiliului său de administrație sau ai oricărui alt organ echivalent;

               (e)venitul anual și activele totale ale entității pe durata celei mai recente perioade de trei ani pentru care sunt disponibile informații;

               (f)orice derogare, imunitate și măsură conexă de care beneficiază entitatea în temeiul actelor cu putere de lege și al normelor administrative ale părții solicitate;

               (g)orice informații suplimentare cu privire la entitate care sunt disponibile publicului, inclusiv rapoartele financiare anuale și auditurile efectuate de părți terțe.

               3.Alineatele (1) și (2) nu obligă o parte să furnizeze informații confidențiale a căror divulgare nu ar fi conformă cu actele sale cu putere de lege și cu normele sale administrative, ar împiedica asigurarea respectării legii sau ar contraveni în alt mod interesului public ori ar aduce atingere intereselor comerciale legitime ale anumitor întreprinderi.

               4.În cazul în care informațiile solicitate nu sunt disponibile, partea solicitată furnizează părții solicitante, în scris, motivele pentru care informațiile solicitate nu sunt disponibile.

               Capitolul cinci: Fiscalitatea

               Articolul 5.1: Buna guvernanță

               Părțile recunosc și se angajează să pună în aplicare principiile bunei guvernanțe în domeniul fiscal, în special standardele mondiale privind transparența fiscală și schimbul de informații fiscale și concurența fiscală echitabilă. Părțile își reafirmă sprijinul pentru Planul de acțiune al OCDE privind erodarea bazei impozabile și transferul profiturilor (BEPS) și își afirmă angajamentul de a pune în aplicare standardele minime ale OCDE de combatere a BEPS. Părțile promovează buna guvernanță în chestiunile fiscale, îmbunătățesc cooperarea internațională în domeniul fiscal și facilitează colectarea veniturilor fiscale.

               Articolul 5.2: Standarde în materie de fiscalitate

               1.O parte nu slăbește și nu reduce nivelul de protecție prevăzut în legislația sa la încheierea perioadei de tranziție sub nivelul prevăzut de standardele și normele convenite în cadrul OCDE, în ceea ce privește:

               (a)schimburile de informații la cerere, în mod spontan sau automat, cu privire la conturile financiare, deciziile fiscale transfrontaliere, rapoartele pentru fiecare țară în parte între administrațiile fiscale și potențialele mecanisme transfrontaliere de planificare fiscală;

               (b)normele privind limitarea deductibilității dobânzii, societățile străine controlate și tratamentul neuniform al elementelor hibride.

               2.O parte nu slăbește și nu reduce nivelul de protecție prevăzut în legislația sa la încheierea perioadei de tranziție în ceea ce privește raportarea publică pentru fiecare țară în parte de către instituțiile de credit și firmele de investiții, cu excepția firmelor de investiții mici și neinterconectate.

               Articolul 5.3: Soluționarea litigiilor

               Prezentul capitol nu face obiectul soluționării litigiilor în temeiul titlului I [Soluționarea litigiilor] din partea a șasea [Soluționarea litigiilor și dispoziții orizontale].

               Capitolul șase: Standarde sociale și de muncă

               Articolul 6.1: Definiție

               1.În sensul prezentului capitol, „niveluri de protecție a muncii și protecție socială” înseamnă nivelurile de protecție prevăzute în ansamblul legislației și standardelor unei părți
                  62
               , în fiecare dintre următoarele domenii:

               (a)drepturile fundamentale la locul de muncă;

               (b)sănătatea și siguranța la locul de muncă;

               (c)standardele privind condițiile de muncă echitabile și ocuparea forței de muncă;

               (d)drepturile de informare și consultare la nivel de întreprindere; sau

               (e)restructurarea întreprinderilor.

               2.În cazul Uniunii, „niveluri de protecție a muncii și protecție socială” înseamnă nivelurile de protecție a muncii și protecție socială care sunt aplicabile tuturor statelor membre și în acestea și sunt comune acestora.

               Articolul 6.2: Menținerea nivelurilor de protecție

               1.Părțile afirmă dreptul fiecărei părți de a-și stabili politicile și prioritățile în domeniile reglementate de prezentul capitol, de a stabili nivelurile de protecție a muncii și protecție socială pe care le consideră adecvate și de a adopta sau a-și modifica legislația și politicile într-un mod consecvent cu angajamentele internaționale ale fiecărei părți, inclusiv cu angajamentele pe care și le-a asumat în temeiul prezentului capitol.

               2.O parte nu slăbește și nu reduce, într-un mod care afectează comerțul sau investițiile dintre părți, nivelurile sale de protecție a muncii și protecție socială sub nivelurile existente la sfârșitul perioadei de tranziție, inclusiv prin neaplicarea efectivă a legislației sale.

               3.Părțile recunosc că fiecare parte își păstrează dreptul de a exercita o putere discreționară rezonabilă și de a lua decizii cu bună credință cu privire la alocarea resurselor de asigurare a aplicării legislației în domeniul muncii în ceea ce privește alte acte legislative în materie de muncă ce sunt considerate a avea prioritate mai mare, cu condiția ca exercitarea acestei puteri discreționare și deciziile respective să nu fie incompatibile cu obligațiile care îi revin în temeiul prezentului capitol.

               4.Părțile continuă să depună eforturi în vederea creșterii nivelurilor lor de protecție a muncii și protecție socială menționate în prezentul capitol.

               Articolul 6.3: Asigurarea respectării legii

               În scopul asigurării respectării legii, astfel cum se menționează la articolul 6.2 [Menținerea nivelurilor de protecție], fiecare parte stabilește sau menține un sistem pentru asigurarea efectivă a respectării legii la nivel intern, în special un sistem eficace de inspecții ale muncii conform cu angajamentele sale internaționale privind condițiile de muncă și protecția lucrătorilor; se asigură că sunt disponibile proceduri administrative și judiciare care să le permită autorităților publice și persoanelor fizice să introducă în timp util acțiuni împotriva încălcării standardelor sociale și în materie de legislație a muncii și prevede măsuri reparatorii adecvate și eficace, inclusiv măsuri provizorii, precum și sancțiuni proporționale și disuasive. La punerea în aplicare și asigurarea respectării pe plan intern a dispozițiilor articolului 6.2 [Menținerea nivelurilor de protecție], fiecare parte respectă rolul și autonomia partenerilor sociali la nivel național, în cazurile relevante, în conformitate cu legislația și practicile aplicabile.

               Articolul 6.4: Soluționarea litigiilor

               1.Părțile depun toate eforturile, prin dialog, consultare, schimb de informații și cooperare, pentru a soluționa orice dezacord cu privire la aplicarea prezentului capitol.

               2.Prin derogare de la titlul I [Soluționarea litigiilor] din partea a șasea [Soluționarea litigiilor și dispoziții orizontale], în cazul unui dezacord între părți cu privire la aplicarea prezentului capitol, părțile recurg exclusiv la procedurile stabilite la articolul 9.1 [Consultări], la articolul 9.2 [Grupul de experți] și la articolul 9.3 [Grupul de experți privind domeniile în care se mențin nivelurile de protecție].

               Capitolul șapte: Mediu și climă

               Articolul 7.1: Definiții

               1.În sensul prezentului capitol, „niveluri de protecție a mediului” înseamnă nivelurile de protecție prevăzute în ansamblul legislației unei părți care au scopul de a proteja mediul, inclusiv de a preveni un pericol la adresa vieții sau sănătății umane cauzat de impacturile de mediu, inclusiv în fiecare dintre următoarele domenii:

               (a)emisiile industriale;

               (b)emisiile atmosferice și calitatea aerului;

               (c)conservarea naturii și a biodiversității;

               (d)gestionarea deșeurilor;

               (e)protejarea și conservarea mediului acvatic;

               (f)protejarea și conservarea mediului marin;

               (g)prevenirea, reducerea și eliminarea riscurilor la adresa sănătății umane sau la adresa mediului generate de producerea, utilizarea, eliberarea și eliminarea substanțelor chimice; sau

               (h)gestionarea impactului asupra mediului al producției agricole sau alimentare, în special prin utilizarea antibioticelor și a substanțelor de decontaminare.

               2.În cazul Uniunii, „niveluri de protecție a mediului” înseamnă nivelurile de protecție a mediului care sunt aplicabile tuturor statelor membre și în acestea și sunt comune acestora.

               3.În sensul prezentului capitol, „nivel de protecție climatică” înseamnă nivelul de protecție în ceea ce privește emisiile și absorbțiile de gaze cu efect de seră și de substanțe care diminuează stratul de ozon. În ceea ce privește gazele cu efect de seră, aceasta înseamnă:

               (a)în cazul Uniunii, obiectivul de 40 % la nivelul întregii economii pentru 2030, inclusiv sistemul Uniunii de stabilire a prețului carbonului;

               (b)în cazul Regatului Unit, procentul care revine întregii economii a Regatului Unit din acest obiectiv pentru 2030, inclusiv sistemul Regatului Unit de stabilire a prețului carbonului.

               Articolul 7.2: Menținerea nivelurilor de protecție

               1.Părțile afirmă dreptul fiecărei părți de a-și stabili politicile și prioritățile în domeniile reglementate de prezentul capitol, de a stabili nivelurile de protecție a mediului și de protecție climatică pe care le consideră adecvate și de a adopta sau a-și modifica legislația și politicile într-un mod consecvent cu angajamentele internaționale ale fiecărei părți, inclusiv cu angajamentele pe care și le-a asumat în temeiul prezentului capitol.

               2.O parte nu slăbește și nu reduce, într-un mod care afectează comerțul sau investițiile dintre părți, nivelurile sale de protecție a mediului sau de protecție climatică sub nivelurile existente la sfârșitul perioadei de tranziție, inclusiv prin faptul că nu aplică efectiv legislația sa în domeniul mediului sau nivelul său de protecție climatică.

               3.Părțile recunosc că fiecare parte își păstrează dreptul de a exercita o putere discreționară rezonabilă și de a lua decizii cu bună-credință cu privire la alocarea resurselor de asigurare a aplicării legislației în domeniul mediului în ceea ce privește alte acte legislative în materie de mediu și politici climatice ce sunt considerate a avea prioritate mai mare, cu condiția ca exercitarea acestei puteri discreționare și deciziile respective să nu fie incompatibile cu obligațiile care îi revin în temeiul prezentului capitol.

               4.În sensul prezentului capitol, în măsura în care sunt prevăzute obiective în legislația de mediu a unei părți în domeniile enumerate la articolul 7.1 [Definiție], aceste obiective sunt incluse în nivelurile de protecție a mediului ale părții respective la sfârșitul perioadei de tranziție. Aceste obiective le includ pe cele a căror atingere este prevăzută pentru o dată ulterioară încheierii perioadei de tranziție. Prezentul alineat se aplică, de asemenea, substanțelor care diminuează stratul de ozon.

               5.Părțile continuă să depună eforturi în vederea creșterii nivelurilor lor de protecție a mediului sau de protecție climatică menționate în prezentul capitol.

               Articolul 7.3: Stabilirea prețului carbonului

               1.Fiecare parte trebuie să aibă la 1 ianuarie 2021 un sistem eficace de stabilire a prețului carbonului.

               2.Fiecare sistem trebuie să acopere emisiile de gaze cu efect de seră provenite din producția de energie electrică, din producția de energie termică, din industrie și din aviație.

               3.Eficacitatea sistemelor de stabilire a prețului carbonului ale părților trebuie să mențină nivelul de protecție prevăzut la articolul 7.2 [Menținerea nivelurilor de protecție].

               4.Prin derogare de la alineatul (2), aviația trebuie inclusă în termen de cel mult doi ani, dacă nu a fost deja inclusă. Domeniul de aplicare al sistemului Uniunii de stabilire a prețului carbonului trebuie să includă cursele aeriene care pleacă din Spațiul Economic European către Regatul Unit.

               5.Fiecare parte își menține sistemul de stabilire a prețului carbonului în măsura în care acesta reprezintă pentru fiecare parte un instrument eficace de combatere a schimbărilor climatice și, în orice caz, menține nivelul de protecție prevăzut la articolul 7.2 [Menținerea nivelurilor de protecție].

               6.Părțile cooperează în ceea ce privește stabilirea prețului carbonului. Acestea iau serios în considerare corelarea sistemelor lor de stabilire a prețului carbonului într-un mod care să mențină integritatea acestor sisteme și să ofere posibilitatea sporirii eficacității lor.

               Articolul 7.4: Principii din domeniul mediului și al climei

               1.Ținând seama de faptul că Uniunea și Regatul Unit au o biosferă comună în ceea ce privește poluarea transfrontalieră, fiecare parte se angajează să respecte principiile de mediu recunoscute la nivel internațional pe care și le-a asumat, cum ar fi cele prevăzute de Declarația de la Rio privind mediul și dezvoltarea, adoptată la Rio de Janeiro la 14 iunie 1992 („Declarația de la Rio privind mediul și dezvoltarea din 1992”), precum și de acordurile multilaterale de mediu, inclusiv de Convenția-cadru a Organizației Națiunilor Unite privind schimbările climatice, încheiată la New York la 9 mai 1992 („CCONUSC”), și de Convenția privind diversitatea biologică, încheiată la Rio de Janeiro la 5 iunie 1992 („Convenția privind diversitatea biologică”), în special:

               (a)principiul integrării protecției mediului în elaborarea politicilor, inclusiv prin evaluări ale impactului;

               (b)principiul acțiunii preventive pentru a preveni daunele aduse mediului;

               (c)abordarea precaută menționată la alineatul (2) din articolul 1.2 [Dreptul de reglementare, abordarea precaută și informațiile științifice și tehnice];

               (d)principiul conform căruia daunele aduse mediului ar trebui remediate cu prioritate la sursă; și

               (e)principiul „poluatorul plătește”.

               2.Părțile reafirmă angajamentele fiecăreia față de procedurile de evaluare a impactului probabil asupra mediului al unei activități propuse; în cazul în care este probabil ca anumite proiecte, planuri și programe să aibă efecte semnificative asupra mediului, inclusiv asupra sănătății, acest lucru include efectuarea unei evaluări a impactului asupra mediului sau o evaluare strategică de mediu, după caz.

               3.Aceste proceduri includ, după caz și în conformitate cu legislația fiecărei părți, stabilirea domeniului de aplicare al unui raport de mediu și elaborarea acestuia, realizarea de consultări publice și participării publică și luarea în considerare a raportului de mediu și a rezultatelor participării publice și ale consultărilor publice în proiectul aprobat sau în planul ori în programul adoptat.

               Articolul 7.5: Asigurarea respectării legii

               1.În scopul asigurării respectării legislației, astfel cum se menționează la articolul 7.2 [Menținerea nivelurilor de protecție], fiecare parte se asigură, în conformitate cu legislația sa, că:

               (a)autoritățile naționale competente să asigure aplicarea legislației relevante privind mediul sau clima acordă atenția cuvenită presupuselor încălcări ale legislației respective care le sunt aduse la cunoștință. Aceste autorități trebuie să dispună de măsuri reparatorii adecvate și eficace, inclusiv de măsuri în încetare, precum și de sancțiuni proporționale și disuasive, dacă este cazul; și

               (b)sunt disponibile proceduri administrative sau judiciare naționale pentru persoanele fizice și juridice care au un interes suficient în a introduce acțiuni pe motiv de încălcare a legislației privind mediul sau clima și de a solicita măsuri reparatorii eficace, inclusiv măsuri în încetare, iar procedurile nu presupun costuri prohibitive și se desfășoară într-un mod corect, echitabil și transparent.

               Articolul 7.6: Cooperarea privind monitorizarea și asigurarea respectării legii

               Părțile se asigură că Comisia Europeană și organismele independente ale Regatului Unit se întrunesc și cooperează periodic cu privire la monitorizarea și asigurarea eficace a respectării legislației privind mediul sau clima, astfel cum se menționează la articolul 7.2 [Menținerea nivelurilor de protecție].

               Articolul 7.7: Soluționarea litigiilor

               1.Părțile depun toate eforturile, prin dialog, consultare, schimb de informații și cooperare, pentru a soluționa orice dezacord cu privire la aplicarea prezentului capitol.

               2.Prin derogare de la titlul I din partea a șasea [Soluționarea litigiilor și dispoziții orizontale], în cazul unui dezacord între părți cu privire la aplicarea prezentului capitol, părțile recurg exclusiv la procedurile stabilite la articolele 9.1 [Consultări], 9.2 [Grupul de experți] și 9.3 [Grupul de experți privind domeniile în care se mențin nivelurile de protecție] din prezentul titlu.

               Capitolul opt: Alte instrumente comerciale și instrumente pentru dezvoltarea durabilă

               Articolul 8.1: Context și obiective

               1.Părțile reamintesc de Agenda 21, de Declarația de la Rio privind mediul și dezvoltarea din 1992, de Planul de la Johannesburg de implementare a Summitului mondial privind dezvoltarea durabilă din 2002, de Declarația Organizației Internaționale a Muncii (OIM) privind justiția socială pentru o globalizare echitabilă, adoptată la Geneva la 10 iunie 2008 de Conferința Internațională a Muncii în cadrul celei de-a 97-a sesiuni a sale („Declarația OIM privind justiția socială pentru o globalizare echitabilă”), de Documentul final al Conferinței ONU privind dezvoltarea durabilă din 2012, intitulat „Viitorul pe care ni-l dorim”, aprobat prin Rezoluția 66/288 a Adunării Generale a ONU, adoptată la 27 iulie 2012, și de Agenda 2030 a ONU pentru dezvoltare durabilă, adoptată prin Rezoluția 70/1 a Adunării Generale a ONU din 25 septembrie 2015, precum și de obiectivele de dezvoltare durabilă prevăzute de aceasta.

               2.În lumina alineatului (1), obiectivul prezentului capitol este de a consolida integrarea dezvoltării durabile, în special a dimensiunilor sale legate de muncă și de mediu, în relațiile comerciale și de investiții ale părților și, în acest sens, de a completa angajamentele asumate de părți în temeiul capitolului 6 [Standarde sociale și de muncă] și al capitolului 7 [Mediu și climă].

               Articolul 8.2: Transparența

               1.Părțile subliniază importanța asigurării transparenței ca element necesar pentru promovarea participării publicului și pentru punerea informațiilor la dispoziția publicului în contextul prezentului capitol. În conformitate cu actele sale cu putere de lege și normele sale administrative, cu dispozițiile prezentului capitol, ale capitolului IX [Transparența] și ale capitolului X [Bune practici de reglementare], fiecare parte trebuie:

               (a)să se asigure că orice măsură cu aplicabilitate generală care urmărește atingerea obiectivelor prezentului capitol este administrată în mod transparent, inclusiv prin oferirea publicului a unor posibilități rezonabile și a unei perioade de timp suficiente pentru a-și prezenta observațiile și prin publicarea unor astfel de măsuri;

               (b)să se asigure că publicului larg i se acordă acces la informațiile de mediu relevante deținute de autoritățile publice sau adresate acestora, precum și să asigure diseminarea activă a acestor informații către publicul larg prin mijloace electronice;

               (c)să încurajeze dezbaterea publică cu și între actorii nestatali în ceea ce privește elaborarea și definirea politicilor care pot conduce la adoptarea de către autoritățile sale publice a legislației relevante pentru prezentul capitol. În ceea ce privește mediul, acest lucru include participarea publicului la proiecte, planuri și programe; și

               (d)să promoveze sensibilizarea publicului cu privire la legislația și standardele sale relevante pentru prezentul capitol, precum și cu privire la procedurile de asigurare a respectării legislației și a conformității, prin luarea de măsuri pentru a îmbunătăți cunoștințele publicului și înțelegerea situației de către acesta. În ceea ce privește legislația și standardele din domeniul muncii, acest lucru include lucrătorii, angajatorii și reprezentanții acestora.

               Articolul 8.3: Standarde și acorduri multilaterale în domeniul muncii

               1.Părțile își afirmă angajamentul de a promova dezvoltarea comerțului internațional într-un mod care să ducă la o muncă decentă pentru toți, astfel cum se prevede în Declarația OIM privind justiția socială pentru o globalizare echitabilă din 2008.

               2.În conformitate cu Constituția OIM și cu Declarația OIM cu privire la principiile și drepturile fundamentale la locul de muncă și măsurile subsecvente acesteia, adoptată la Geneva la 18 iunie 1998 de Conferința Internațională a Muncii în cadrul celei de-a 86-a sesiuni a sale, fiecare parte se angajează să respecte, să promoveze și să pună efectiv în aplicare standardele fundamentale de muncă recunoscute la nivel internațional, astfel cum sunt definite în convențiile fundamentale ale OIM, și anume:

               (a)libertatea de asociere și recunoașterea efectivă a dreptului la negociere colectivă al lucrătorilor;

               (b)eliminarea tuturor formelor de muncă forțată sau obligatorie;

               (c)abolirea efectivă a muncii copiilor; și

               (d)eliminarea discriminării cu privire la încadrarea în muncă și la profesie.

               3.Fiecare parte depune eforturi continue și susținute în vederea ratificării convențiilor fundamentale ale OIM, în cazul în care nu a făcut încă acest lucru.

               4.Părțile fac schimb de informații, în mod periodic și după caz, cu privire la situațiile și progresele din statele membre și din Regatul Unit în ceea ce privește ratificarea convențiilor sau a protocoalelor OIM clasificate de către OIM ca fiind actualizate și a altor instrumente internaționale relevante.

               5.Fiecare parte se angajează să pună în aplicare toate convențiile OIM ratificate de Regatul Unit și, respectiv, de statele membre ale Uniunii, precum și dispozițiile Cartei sociale europene acceptate de statele membre ale Uniunii și de Regatul Unit, în calitate de membri ai Consiliului Europei
                  63
               .

               6.Fiecare parte continuă să promoveze, prin intermediul legislației și al practicilor sale, Agenda OIM privind munca decentă, astfel cum este prevăzută în Declarația privind justiția socială pentru o globalizare echitabilă din 2008 („Agenda OIM privind munca decentă”) și în conformitate cu convențiile relevante ale OIM și cu alte angajamente internaționale, în special în ceea ce privește:

               (a)condițiile de muncă decente pentru toți, în ceea ce privește, printre altele, salariile și veniturile, timpul de lucru, concediul de maternitate și alte condiții de muncă;

               (b)sănătatea și securitatea la locul de muncă, inclusiv prevenirea unui accident de muncă sau a unei boli profesionale și compensarea în caz de astfel de accident sau boală; și

               (c)nediscriminarea în ceea ce privește condițiile de muncă, inclusiv în privința lucrătorilor migranți.

               7.Fiecare parte protejează și promovează dialogul social în materie de chestiuni legate de muncă între lucrători și angajatori, precum și între organizațiile acestora, precum și cu autoritățile guvernamentale relevante.

               8.Părțile cooperează în vederea consolidării cooperării lor cu privire la aspectele legate de comerț ale politicilor și măsurilor din domeniul muncii, inclusiv în forurile multilaterale, ca de exemplu OIM, după caz. Această cooperare poate viza, printre altele:

               (a)aspectele legate de comerț ale punerii în aplicare a convențiilor fundamentale, prioritare și a altor convenții actualizate ale OIM;

               (b)aspectele legate de comerț ale Agendei OIM privind munca decentă, inclusiv privind interconexiunile dintre comerț și ocuparea integrală și productivă a forței de muncă, ajustarea pieței forței de muncă, standardele fundamentale de muncă, munca decentă în cadrul lanțurilor de aprovizionare globale, protecția socială și incluziunea socială, dialogul social și egalitatea de gen;

               (c)impactul legislației muncii și al standardelor de muncă asupra comerțului și investițiilor sau impactul legislației privind comerțul și investițiile asupra muncii;

               (d)dialogul și schimbul de informații cu privire la dispozițiile în materie de muncă din cadrul acordurilor lor comerciale, precum și punerea în aplicare a acestora; și

               (e)orice altă formă de cooperare considerată adecvată.

               9.Părțile iau în considerare orice opinii prezentate de reprezentanții lucrătorilor și ai angajatorilor și de organizații ale societății civile la identificarea domeniilor de cooperare și la desfășurarea activităților de cooperare.

               Articolul 8.4: Acorduri multilaterale de mediu

               1.Părțile recunosc importanța Adunării ONU pentru mediu (UNEA) a Programului ONU pentru Mediu (UNEP) și a guvernanței și acordurilor multilaterale de mediu ca răspuns al comunității internaționale la provocările de mediu globale sau regionale și subliniază necesitatea de a consolida susținerea reciprocă dintre politicile, normele și măsurile din domeniul mediului și cel al comerțului.

               2.În lumina alineatului (1), fiecare parte se angajează să pună efectiv în aplicare în legislația și practicile sale acordurile multilaterale de mediu, protocoalele și amendamentele la acestea pe care le-a ratificat.

               3.Părțile fac schimb de informații periodic și după caz cu privire la:

               (a)situația fiecăreia în ceea ce privește ratificarea și punerea în aplicare a acordurilor multilaterale de mediu, inclusiv a protocoalelor și amendamentelor la acestea;

               (b)negocierile în curs privind noi acorduri multilaterale de mediu; și

               (c)opiniile fiecărei părți cu privire la participarea la acorduri multilaterale de mediu suplimentare.

               4.Părțile reafirmă dreptul fiecărei părți de a adopta sau menține măsuri de îndeplinire a obiectivelor acordurilor multilaterale de mediu la care este parte. Părțile reamintesc faptul că măsurile adoptate sau puse în aplicare pentru a implementa astfel de acorduri de mediu multilaterale pot fi justificate în temeiul articolului EXC.1 [Excepții generale] din titlul XII [Excepții].

               5.Părțile cooperează cu privire la aspectele legate de comerț ale politicilor și măsurilor de mediu, inclusiv în cadrul forurilor multilaterale, cum ar fi Forumul politic la nivel înalt pentru dezvoltare durabilă al ONU, Programul ONU pentru mediu, UNEA, acordurile multilaterale de mediu, Organizația Aviației Civile Internaționale (OACI) sau OMC, după caz. Această cooperare poate viza, printre altele:

               (a)inițiativele privind producția și consumul durabil, inclusiv cele care au ca scop promovarea unei economii circulare, a unei creșteri ecologice și a reducerii poluării;

               (b)inițiativele de promovare a bunurilor și serviciilor de mediu, inclusiv prin abordarea barierelor tarifare și netarifare conexe;

               (c)impactul legislației și standardelor de mediu asupra comerțului și investițiilor; sau impactul legislației privind comerțul și investițiile asupra mediului;

               (d)punerea în aplicare a anexei 16 la Convenția privind aviația civilă internațională, încheiată la Chicago la 7 decembrie 1944, și a altor măsuri de reducere a impactului aviației asupra mediului, inclusiv în domeniul gestionării traficului aerian și

               (e)alte aspecte legate de comerț ale acordurilor de mediu multilaterale, inclusiv ale protocoalelor, amendamentelor și punerii în aplicare a acestora.

               6.Cooperarea desfășurată în temeiul alineatului (5) poate include schimburi tehnice, schimburi de informații și de bune practici, proiecte de cercetare, studii, rapoarte, conferințe și ateliere.

               7.Părțile iau în considerare opiniile sau contribuțiile publicului și ale părților interesate la definirea și punerea în aplicare a activităților lor de cooperare și pot implica astfel de părți interesate în continuare în astfel de activități, după caz.

               Articolul 8.5: Comerțul și schimbările climatice

               1.Părțile recunosc importanța întreprinderii unor acțiuni urgente în vederea combaterii schimbărilor climatice și a impactului acestora, precum și rolul comerțului și al investițiilor în urmărirea acestui obiectiv, în conformitate cu CCONUSC, scopul și obiectivele Acordului de la Paris, adoptat la Paris la 12 decembrie 2015 de Conferința părților la Convenția-cadru a Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice în cadrul celei de a 21-a sesiuni a sale („Acordul de la Paris ”), precum și în conformitate cu alte acorduri de mediu multilaterale și instrumente multilaterale din domeniul schimbărilor climatice.

               2.În lumina alineatului (1), fiecare parte:

               (a)se angajează să pună efectiv în aplicare CCONUSC și Acordul de la Paris adoptat în temeiul acesteia, al cărui obiectiv principal este consolidarea răspunsului global la schimbările climatice, menținerea creșterii temperaturii medii globale cu mult sub 2 °C peste nivelurile preindustriale și continuarea eforturilor de limitare a creșterii temperaturii la 1,5 °C peste nivelurile preindustriale;

               (b)promovează sprijinul reciproc în ceea ce privește politicile și măsurile comerciale și climatice, contribuind astfel la tranziția către o economie cu emisii scăzute de gaze cu efect de seră, la o economie eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor și la o dezvoltare rezistentă la schimbările climatice;

               (c)facilitează eliminarea obstacolelor din calea comerțului și a investițiilor în bunuri și servicii de o importanță deosebită pentru atenuarea schimbărilor climatice și pentru adaptarea la acestea, cum ar fi energia din surse regenerabile și produsele și serviciile eficiente din punct de vedere energetic, de exemplu prin abordarea barierelor tarifare și netarifare sau prin adoptarea unor cadre de politică favorabile implementării celor mai bune soluții disponibile.

               3.Părțile cooperează în vederea consolidării cooperării lor cu privire la aspectele legate de comerț ale politicilor și măsurilor privind schimbările climatice la nivel bilateral, regional și în cadrul forurilor internaționale, după caz, inclusiv în cadrul CCONUSC, al OMC, al Protocolului de la Montreal privind substanțele care epuizează stratul de ozon, încheiat la Montreal la 26 august 1987 („Protocolul de la Montreal”), al Organizației Maritime Internaționale (OMI) și al Organizației Aviației Civile Internaționale (OACI). Această cooperare poate viza, printre altele:

               (a)dialogul și cooperarea în materie de politici în ceea ce privește punerea în aplicare a Acordului de la Paris, cum ar fi mijloacele de promovare a rezilienței la schimbările climatice, a energiei din surse regenerabile, a tehnologiilor cu emisii reduse de carbon, a eficienței energetice, a transporturilor durabile, a dezvoltării unei infrastructuri durabile și reziliente la schimbările climatice, a monitorizării emisiilor și a piețelor internaționale ale carbonului;

               (b)sprijinirea elaborării și adoptării de către OMI a unor măsuri ambițioase și eficace de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră, care să fie puse în aplicare de către navele implicate în comerțul internațional;

               (c)sprijinirea elaborării și adoptării de către OACI a unor măsuri ambițioase și eficace de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră;

               (d) sprijinirea unei eliminări progresive ambițioase a substanțelor care diminuează stratul de ozon și a unei reduceri treptate ambițioase a hidrofluorocarburilor, în temeiul Protocolului de la Montreal privind substanțele care epuizează stratul de ozon, prin măsuri de control al producției și consumului acestora și al comerțului cu acestea; introducerea unor alternative ecologice la acestea; actualizarea siguranței și a altor standarde relevante, precum și combaterea comerțului ilegal cu substanțele reglementate de Protocolul de la Montreal.

               Articolul 8.6: Comerțul și diversitatea biologică

               1.Părțile recunosc importanța conservării și utilizării durabile a diversității biologice și rolul comerțului în urmărirea acestor obiective, inclusiv prin promovarea comerțului durabil sau prin controlul sau restricționarea comerțului cu specii pe cale de dispariție, în conformitate cu acordurile multilaterale de mediu relevante la care sunt părți și cu deciziile adoptate în temeiul acestora, în special Convenția privind diversitatea biologică și protocoalele la aceasta, precum și Convenția privind comerțul internațional cu specii ale faunei și florei sălbatice pe cale de dispariție, încheiată la Washington D.C. la 3 martie 1973 („CITES”).

               2.În lumina alineatului (1), fiecare parte:

               (a)pune în aplicare măsuri eficace de combatere a comerțului ilegal cu specii sălbatice, inclusiv în ceea ce privește țările terțe, după caz;

               (b)promovează utilizarea CITES ca instrument de conservare și gestionare durabilă a biodiversității, inclusiv prin includerea de specii de animale și plante în apendicele la CITES în cazul în care statutul de conservare a speciilor respective este considerat ca fiind amenințat din cauza comerțului internațional;

               (c)încurajează comerțul cu produse rezultate dintr-o utilizare durabilă a resurselor biologice și care contribuie la conservarea biodiversității;

               (d)continuă să ia măsuri de conservare a diversității biologice atunci când aceasta este supusă unor presiuni legate de comerț și investiții, în special prin măsuri de prevenire a răspândirii speciilor alogene invazive.

               3.Părțile cooperează în ceea ce privește aspectele legate de comerț relevante pentru prezentul articol, inclusiv în forurile multilaterale, cum ar fi CITES și Convenția privind diversitatea biologică, după caz. Această cooperare poate viza, printre altele: comerțul cu specii sălbatice de faună și floră și cu produse bazate pe resurse naturale, evaluarea ecosistemelor și a serviciilor conexe, precum și accesul la resursele genetice și distribuirea corectă și echitabilă a beneficiilor care rezultă din utilizarea acestora, în conformitate cu Protocolul de la Nagoya referitor la accesul la resursele genetice și distribuirea corectă și echitabilă a beneficiilor care rezultă din utilizarea acestora la Convenția privind diversitatea biologică, adoptat la Nagoya la 29 octombrie 2010.

               Articolul 8.7: Comerțul și pădurile

               1.Părțile recunosc importanța conservării și a gestionării durabile a pădurilor pentru asigurarea funcțiilor de mediu și a oportunităților economice și sociale pentru generațiile prezente și viitoare, precum și rolul comerțului în urmărirea acestui obiectiv.

               2.În lumina alineatului (1) și într-un mod compatibil cu obligațiile sale internaționale, fiecare parte:

               (a)continuă să pună în aplicare măsuri de combatere a exploatării forestiere ilegale și a comerțului aferent, inclusiv în ceea ce privește țările terțe, după caz, și să promoveze comerțul cu produsele forestiere recoltate în mod legal;

               (b)promovează conservarea și gestionarea durabilă a pădurilor și comerțul și consumul de lemn și de produse din lemn recoltat în conformitate cu legislația țării de recoltare și din păduri gestionate în mod durabil și

               (c)face schimb de informații cu cealaltă parte cu privire la inițiativele legate de comerț referitoare la gestionarea durabilă a pădurilor, guvernanța forestieră și conservarea suprafețelor împădurite. Părțile cooperează, de asemenea, în vederea maximizării impactului și a sprijinului reciproc al politicilor lor de interes comun.

               3.Părțile colaborează pentru a-și consolida cooperarea în ceea ce privește aspectele legate de comerț ale gestionării durabile a pădurilor, conservarea suprafețelor împădurite și exploatarea forestieră ilegală, inclusiv în forurile multilaterale, după caz.

               Articolul 8.8: Comerțul și gestionarea durabilă a resurselor biologice marine și a acvaculturii

               1.Părțile recunosc importanța conservării și gestionării durabile a resurselor biologice marine și a ecosistemelor marine, importanța promovării unei acvaculturi responsabile și durabile, precum și rolul comerțului în atingerea acestor obiective.

               2.În lumina alineatului (1), fiecare parte:

               (a)se angajează să acționeze în mod consecvent și să respecte, după caz, acordurile ONU și ale Organizației Națiunilor Unite pentru Alimentație și Agricultură (FAO) relevante, Convenția Națiunilor Unite privind dreptul mării, Acordul pentru aplicarea prevederilor Convenției Organizației Națiunilor Unite asupra dreptului mării din 10 decembrie 1982 în legătură cu conservarea și gestionarea populațiilor transzonale și a stocurilor de pești mari migratori, încheiat la New York la 4 august 1995, Acordul FAO privind promovarea respectării măsurilor internaționale de conservare și gestionare de către navele de pescuit în marea liberă, încheiat la Roma la 24 noiembrie 1993, Codul FAO de conduită responsabilă privind activitățile din sectorul pescăresc, Acordul FAO privind măsurile de competența statului portului pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat („INN”), aprobat la Roma la 22 noiembrie 2009 în cadrul celei de a 36-a sesiuni a Conferinței FAO și se angajează să participe la inițiativa FAO privind registrul mondial al navelor de pescuit, al navelor de transport refrigerat și al navelor de aprovizionare;

               (b)promovează pescuitul durabil și buna guvernanță în domeniul pescuitului prin participarea activă la lucrările organizațiilor sau organismelor internaționale relevante la care sunt membri, observatori sau părți necontractante cooperante, inclusiv organizațiile regionale de gestionare a pescuitului (ORGP), prin intermediul, în cazurile aplicabile, al unei monitorizări ori al unui control eficace sau al asigurării eficace a respectării rezoluțiilor, recomandărilor sau măsurilor ORGP și promovează punerea în aplicare a sistemelor lor de documentare sau de certificare a capturilor, precum și a măsurilor statului portului;

               (c)adoptă și menține instrumente eficace de combatere a pescuitului INN, inclusiv măsuri de excludere a produselor obținute din pescuitul INN din fluxurile comerciale, și cooperează în acest scop;

               (d)promovează dezvoltarea unei acvaculturi durabile și responsabile, inclusiv în ceea ce privește punerea în aplicare a obiectivelor și principiilor Codului de conduită responsabilă privind activitățile din sectorul pescăresc, după caz.

               3.Părțile colaborează în ceea ce privește aspectele legate de comerț și de conservare ale politicilor și măsurilor din domeniul pescuitului și acvaculturii, inclusiv în cadrul OMC, al ORGP și al altor foruri multilaterale, după caz, cu scopul de a promova practicile sustenabile din domeniul pescuitului și acvaculturii și comerțul cu produse pescărești provenite din operațiuni de pescuit și acvacultură gestionate în mod durabil.

               4.Prezentul articol nu aduce atingere dispozițiilor rubricii a cincea [Sectorul pescăresc] din partea a doua.

               Articolul 8.9: Comerțul și investițiile favorabile dezvoltării durabile

               1.Părțile își confirmă angajamentul de a consolida contribuția comerțului și a investițiilor la aspectele economice, sociale și de mediu ale obiectivului dezvoltării durabile.

               2.În temeiul alineatului (1), părțile continuă să promoveze:

               (a)politicile comerciale și privind investițiile care sprijină cele patru obiective strategice ale Agendei OIM privind munca decentă, în conformitate cu Declarația OIM din 2008 privind justiția socială pentru o globalizare echitabilă, inclusiv salariul minim de subzistență, sănătatea și siguranța la locul de muncă și alte aspecte legate de condițiile de muncă;

               (b)comerțul cu bunuri și servicii de mediu și investițiile în acestea, cum ar fi energia din surse regenerabile și produsele și serviciile eficiente din punct de vedere energetic, inclusiv prin abordarea barierelor netarifare aferente sau prin adoptarea unor cadre de politică favorabile implementării celor mai bune soluții disponibile;

               (c)comerțul cu bunuri care contribuie la crearea unor condiții sociale mai bune și a unor practici ecologice, inclusiv cu bunuri care fac obiectul unor scheme voluntare de asigurare a caracterului durabil, cum ar fi schemele de comerț echitabil și de comerț etic și etichetele ecologice și

               (d)cooperarea în forurile multilaterale cu privire la aspectele menționate la prezentul articol.

               3.Părțile recunosc importanța abordării aspectelor specifice de dezvoltare durabilă prin revizuirea, monitorizarea și evaluarea potențialelor efecte economice, sociale și de mediu ale acțiunilor posibile, ținând seama de opiniile părților interesate.

               Articolul 8.10: Comerțul și gestionarea responsabilă a lanțului de aprovizionare

               1.Părțile recunosc importanța gestionării responsabile a lanțurilor de aprovizionare prin intermediul unui comportament responsabil în afaceri și al unor practici responsabile în materie de responsabilitate socială a întreprinderilor și rolul comerțului în urmărirea acestui obiectiv.

               2.În lumina alineatului (1), fiecare parte:

               (a)încurajează responsabilitatea socială a întreprinderilor și comportamentul responsabil în afaceri, inclusiv prin furnizarea unor cadre de politică care să ofere susținere și să încurajeze utilizarea practicilor relevante de către întreprinderi și

               (b)sprijină aderarea, punerea în aplicare, luarea de măsuri subsecvente și diseminarea instrumentelor internaționale relevante, cum ar fi Liniile directoare ale OCDE pentru societățile multinaționale, Declarația tripartită de principii a OIM privind întreprinderile multinaționale și politica socială, Pactul mondial al ONU și Principiile directoare ale ONU privind afacerile și drepturile omului.

               3.Părțile recunosc utilitatea orientărilor sectoriale internaționale în domeniul responsabilității sociale a întreprinderilor și al comportamentului responsabil în afaceri și încurajează activitățile comune în acest sens. În ceea ce privește Orientările OCDE privind diligența necesară referitoare la existența unui lanț de aprovizionare responsabil în cazul minereurilor provenite din zone afectate de conflicte și cu risc ridicat și suplimentele la aceasta, părțile pun în aplicare, de asemenea, măsuri de promovare a utilizării acestor orientări.

               4.Părțile conlucrează pentru a-și consolida cooperarea cu privire la aspectele legate de comerț ale chestiunilor reglementate de prezentul articol, inclusiv în forurile multilaterale, după caz, printre altele prin schimb de informații, de bune practici și de inițiative de informare.

               Articolul 8.11: Soluționarea litigiilor

               1.Părțile depun toate eforturile, prin dialog, consultare, schimb de informații și cooperare, pentru a soluționa orice dezacord cu privire la aplicarea prezentului capitol.

               2.Prin derogare de la titlul I [Soluționarea litigiilor] din partea a șasea [Soluționarea litigiilor și dispoziții orizontale], în cazul unui dezacord între părți cu privire la aplicarea prezentului capitol, părțile recurg exclusiv la procedurile stabilite la articolul 9.1 [Consultări] și la articolul 9.2 [Grupul de experți].

               Capitolul nouă: Dispoziții comune și instituționale

               Articolul 9.1: Consultări

               1.O parte poate solicita consultări cu cealaltă parte cu privire la orice chestiune care intră sub incidența alineatului (3) din articolul 1.1 [Principii și obiective] din capitolul unu [Dispoziții generale] și al capitolelor șase [Standarde sociale și de muncă], șapte [Mediu și climă] și opt [Alte instrumente comerciale și pentru dezvoltarea durabilă], prin transmiterea unei cereri scrise celeilalte părți. Partea reclamantă precizează în cererea sa scrisă motivele cererii și temeiul juridic al cererii, specificând inclusiv care sunt măsurile în cauză și precizând care sunt dispozițiile pe care le consideră aplicabile. Consultările trebuie să înceapă prompt după trimiterea de către o parte a unei cereri de consultări și, în orice caz, nu mai târziu de 30 de zile de la data transmiterii cererii, cu excepția cazului în care părțile convin asupra unei perioade mai lungi.

               2.Părțile inițiază consultări cu scopul de a ajunge la o soluționare a chestiunii în cauză care să fie satisfăcătoare pentru ambele părți. În timpul consultărilor, fiecare parte pune la dispoziția celeilalte părți informații suficiente pe care le deține, pentru a permite o examinare completă a chestiunilor evidențiate. Fiecare parte se străduiește să asigure participarea unor membri ai personalului din cadrul autorităților sale competente care au expertiză în privința chestiunii care face obiectul consultărilor.

               3.În ceea ce privește aspectele legate de acordurile sau instrumentele multilaterale menționate la alineatul (3) din articolul 1.1 [Principii și obiective], capitolele șase [Standarde sociale și de muncă], șapte [Mediu și climă] și opt [Alte instrumente comerciale și pentru dezvoltarea durabilă], părțile iau în considerare informațiile disponibile furnizate de OIM sau de organismele sau organizațiile relevante instituite în temeiul acordurilor multilaterale de mediu. Atunci când este relevant, părțile solicită consiliere din partea unor astfel de organizații sau a unor organisme ale acestora sau din partea oricărui alt expert ori organism pe care îl consideră adecvat.

               4.Fiecare parte poate solicita, atunci când este cazul, opinia grupurilor consultative interne menționate la articolul INST.7 [Grupuri consultative] sau alte opinii ale unor experți.

               5.Orice rezoluție la care au ajuns părțile este pusă la dispoziția publicului.

               Articolul 9.2: Grupul de experți

               1.Pentru orice chestiune care nu este soluționată în mod satisfăcător prin consultări în temeiul articolului 9.1 [Consultări], o parte poate, după 90 de zile de la transmiterea unei cereri de consultări în temeiul articolului 9.1, să solicite convocarea unui grup de experți pentru a examina chestiunea respectivă, prin transmiterea unei cereri scrise celeilalte părți. Cererea precizează care este măsura în cauză și explică modul în care măsura respectivă nu este conformă cu capitolul (capitolele) relevant(e) într-un mod suficient pentru a prezenta cu claritate plângerea.

               2.Grupul de experți este format din trei membri.

               3.În cadrul primei sale reuniuni de după intrarea în vigoare a prezentului acord, Comitetul specializat în comerț privind condiții de concurență echitabile pentru o concurență deschisă și loială și dezvoltarea durabilă stabilește o listă cu cel puțin 15 persoane care doresc și sunt în măsură să fie membri ai grupului de experți. Fiecare parte numește cel puțin cinci persoane pe lista de membri. De asemenea, părțile numesc cel puțin cinci persoane care nu sunt resortisanți ai niciuneia dintre părți și care sunt dispuse și capabile să fie președinte al unui grup de experți. Comitetul specializat în comerț privind condiții de concurență echitabile pentru o concurență deschisă și loială și dezvoltarea durabilă asigură menținerea la zi a listei și menținerea numărului de experți la cel puțin 15.

               4.Experții propuși ca membri ai grupului de experți trebuie să aibă cunoștințe de specialitate sau expertiză în domeniul dreptului muncii sau al mediului, al altor aspecte abordate în capitolul (capitolele) relevant(e) sau al soluționării litigiilor care apar în temeiul acordurilor internaționale. Aceștia își exercită funcția în nume propriu și nu acceptă instrucțiuni din partea niciunei organizații și a niciunui guvern în ceea ce privește aspectele legate de litigiu; Trebuie să nu fie afiliați niciuneia dintre părți și să nu primească instrucțiuni din partea niciuneia dintre ele. Nu trebuie să fie persoane care sunt membri, funcționari sau alți agenți ai instituțiilor Uniunii, ai guvernului unui stat membru sau ai guvernului Regatului Unit.

               5.Cu excepția cazului în care părțile convin altfel în termen de cinci zile de la data instituirii grupului de experți, mandatul acestuia este:

               „de a examina, în lumina dispozițiilor relevante, chestiunea menționată în cererea de constituire a grupului de experți și de a întocmi un raport în conformitate cu prezentul articol în care să formuleze constatări cu privire la conformitatea măsurii în cauză cu dispozițiile relevante.”

               6.În ceea ce privește chestiunile legate de standardele sau acordurile multilaterale, astfel cum sunt prevăzute în prezentul titlu, grupul de experți ar trebui să solicite informații de la OIM sau de la organismele relevante instituite în temeiul acordurilor respective, inclusiv orice orientări interpretative, constatări sau decizii pertinente disponibile adoptate de OIM și de organismele respective.

               7.Grupul de experți poate solicita și primi observații scrise sau orice alte informații de la persoane care dețin informații relevante sau cunoștințe de specialitate.

               8.Grupul de experți pune aceste informații la dispoziția fiecărei părți, acordându-le acestora un termen de 20 de zile de la primirea lor pentru a-și prezenta observațiile.

               9.Grupul de experți elaborează pentru părți un raport intermediar și un raport final care conțin constatările de fapt, concluziile sale cu privire la chestiunea în cauză, inclusiv dacă partea pârâtă s-a conformat obligațiilor sale în temeiul capitolului (capitolelor) relevant(e) și justificarea oricărei constatări, concluzii și recomandări pe care le prezintă. Pentru mai multă certitudine, părțile convin că, în cazul în care grupul formulează recomandări în raportul său, partea pârâtă nu este obligată să urmeze aceste recomandări pentru a asigura conformitatea cu acordul.

               10. Grupul de experți le transmite părților raportul intermediar în termen de 100 de zile de la data instituirii sale. Atunci când grupul de experți consideră că acest termen nu poate fi respectat, președintele grupului de experți notifică în scris acest lucru părților, precizând motivele întârzierii și data la care grupul de experți intenționează să își prezinte raportul intermediar. Grupul de experți nu poate în niciun caz să transmită raportul său final mai târziu de 125 de zile de la data instituirii sale.

               11. Fiecare parte poate adresa grupului de experți o cerere justificată de reexaminare a anumitor aspecte ale raportului intermediar în termen de 25 de zile de la transmiterea acestuia. O parte poate prezenta observații cu privire la cererea celeilalte părți în termen de 15 zile de la primirea cererii în cauză.

               12. După examinarea acestor observații, grupul de experți pregătește raportul final. În cazul în care nu este prezentată nicio cerere scrisă de reexaminare a anumitor aspecte ale raportului intermediar în termenul menționat la alineatul (11), raportul intermediar devine raportul final al grupului de experți.

               13. Grupul de experți le transmite părților raportul său final în termen de 175 de zile de la data instituirii sale. Atunci când grupul de experți consideră că termenul nu poate fi respectat, președintele său notifică în scris acest lucru părților, precizând motivele întârzierii și data la care grupul de experți intenționează să își prezinte raportul final. Grupul de experți nu poate în niciun caz să transmită raportul său final mai târziu de 195 de zile de la data instituirii sale.

               14. Raportul final include o discuție cu privire la eventualele cereri scrise ale părților referitoare la raportul intermediar și răspunde cu claritate la observațiile părților.

               15. Părțile pun la dispoziția publicului raportul final în termen de 15 de zile de la trimiterea acestuia de către grupul de experți.

               16.În cazul în care raportul final al grupului de experți stabilește că una dintre părți nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul capitolului (capitolelor) relevant(e), părțile discută, în termen de 90 de zile de la primirea raportului final, măsurile adecvate care trebuie puse în aplicare, ținând seama de raportul grupului de experți. În termen de cel mult 105 zile de la transmiterea raportului către părți, partea pârâtă informează grupurile sale consultative interne instituite în temeiul articolului INST.7 [Grupuri consultative interne] și partea reclamantă cu privire la decizia sa referitoare la orice măsuri care trebuie puse în aplicare.

               17. Comitetul specializat în comerț privind condiții de concurență echitabile pentru o concurență deschisă și loială și dezvoltarea durabilă monitorizează modul în care se dă curs raportului grupului de experți. Grupurile consultative interne ale părților instituite în temeiul articolului INST.7 [Grupuri consultative interne] poate transmite observații în acest sens Comitetului specializat în comerț privind condiții de concurență echitabile pentru o concurență deschisă și loială și dezvoltarea durabilă.

               18.În cazul în care părțile nu se pun de acord referitor la existența unei măsuri ce vizează asigurarea conformării sau cu privire la faptul că au fost întreprinse măsuri în vederea asigurării conformării, partea reclamantă poate adresa o cerere în scris grupului de experți inițial, solicitându-i să se pronunțe în această privință. Cererea precizează care este măsura în cauză și explică modul în care măsura respectivă nu este conformă cu dispozițiile vizate într-un mod suficient pentru a prezenta cu claritate plângerea. Grupul de experți comunică părților constatările sale în termen de 45 de zile de la data transmiterii cererii.

               19.Cu excepția cazului în care se prevede altfel la prezentul articol, dispozițiile alineatului (1) din articolul INST.14 [Procedura arbitrală], ale articolului INST.29 [Hotărârile și deciziile tribunalului arbitral], ale articolului INST.30 [Suspendarea și încetarea procedurilor arbitrale], ale articolului INST.31 [Soluția convenită de comun acord], ale articolului INST.32 [Termene], ale articolului INST.34 [Cheltuieli], ale articolului INST.15 [Instituirea unui tribunal arbitral], ale articolului INST.28 [Înlocuirea arbitrilor], ale ANEXEI INST [Norme de procedură pentru soluționarea litigiilor] și ale ANEXEI INST-X [Codul de conduită al arbitrilor] se aplică mutatis mutandis.

               Articolul 9.3: Grupul de experți privind domeniile în care se mențin nivelurile de protecție

               1.Articolul 9.2 [Grupul de experți] se aplică litigiilor dintre părți privind interpretarea și aplicarea capitolului șase [Standarde sociale și de muncă] și a capitolului șapte [Mediu și climă].

               2.În sensul acestor litigii, pe lângă articolele enumerate la alineatul (19) din articolul 9.2, articolul INST.24 [Măsuri reparatorii temporare] și articolul INST.25 [Evaluarea măsurilor întreprinse în vederea asigurării conformității după adoptarea măsurilor reparatorii temporare] se aplică mutatis mutandis.

               3.Părțile recunosc că, atunci când partea pârâtă alege să nu întreprindă nicio acțiune pentru a se conforma raportului grupului de experți și prezentului acord, orice măsuri reparatorii autorizate în temeiul articolului INST.24 [Măsuri reparatorii temporare] sunt disponibile în continuare părții reclamante.

               Articolul 9.4: Reechilibrarea

               1.Părțile recunosc dreptul fiecărei părți de a-și stabili viitoarele politici și priorități în ceea ce privește ocuparea forței de muncă și protecția socială, a mediului sau a climei sau în ceea ce privește controlul subvențiilor, într-un mod compatibil cu angajamentele internaționale ale fiecărei părți, inclusiv cu cele asumate în temeiul prezentului acord. În același timp, părțile recunosc că existența unor divergențe semnificative în aceste domenii poate avea un impact asupra comerțului sau a investițiilor dintre părți într-un mod care modifică circumstanțele care au stat la baza încheierii prezentului acord.

               2.În cazul în care apar impacturi importante asupra comerțului sau investițiilor dintre părți ca urmare a unor divergențe semnificative între părți în domeniile menționate la alineatul (1), oricare dintre părți poate lua măsuri adecvate de reechilibrare pentru a remedia situația. Domeniul de aplicare și durata acestor măsuri trebuie să fie limitate la ceea ce este strict necesar și proporțional pentru remedierea situației. Se acordă prioritate măsurilor care afectează cel mai puțin funcționarea prezentului acord. Evaluarea de către o parte a acestor impacturi se bazează pe dovezi fiabile, nu pe simple ipoteze sau posibilități îndepărtate.

               3.Următoarele proceduri se aplică măsurilor de reechilibrare luate în temeiul alineatului (2):

               (a)Partea în cauză notifică fără întârziere celeilalte părți, prin intermediul Consiliului de parteneriat, măsurile de reechilibrare pe care intenționează să le ia și îi furnizează toate informațiile relevante. Părțile inițiază imediat consultări. Consultările se consideră încheiate în termen de 14 de zile de la data transmiterii notificării, cu excepția cazului în care părțile încheie împreună consultările înainte de expirarea termenului menționat.

               (b)În cazul în care nu se ajunge la o soluție reciproc acceptabilă, partea în cauză poate adopta măsuri de reechilibrare nu mai devreme de cinci zile de la încheierea consultărilor, cu excepția cazului în care partea notificată solicită, în același termen de cinci zile, în conformitate cu alineatul (2) din articolul INST.14 [Procedura arbitrală]
                  64
                , instituirea unui tribunal arbitral prin intermediul unei cereri scrise transmise celeilalte părți, pentru ca tribunalul arbitral să decidă dacă măsurile de reechilibrare notificate sunt conforme cu alineatul (2) din prezentul articol.

               (c)Tribunalul arbitral pronunță hotărârea definitivă în termen de 30 de zile de la instituirea sa. În cazul în care tribunalul arbitral nu își pronunță hotărârea definitivă în termenul respectiv, partea în cauză poate adopta măsurile de reechilibrare cel mai devreme la trei zile de la expirarea acestei perioade de 30 de zile. În acest caz, cealaltă parte poate lua contramăsuri proporționale cu măsurile de reechilibrare adoptate până la pronunțarea hotărârii de către tribunalul arbitral. Se acordă prioritate contramăsurilor care vor afecta cel mai puțin funcționarea prezentului acord. Litera (a) se aplică mutatis mutandis acestor contramăsuri, care nu pot fi adoptate mai devreme de trei zile de la data încheierii consultărilor.

               (d)În cazul în care tribunalul arbitral constată că măsurile de reechilibrare sunt conforme cu alineatul (2), partea în cauză poate adopta măsurile de reechilibrare notificate celeilalte părți.

               (e)În cazul în care tribunalul arbitral constată că măsurile de reechilibrare nu sunt conforme cu alineatul (2), partea în cauză notifică părții reclamante, în termen de trei zile de la pronunțarea hotărârii, măsurile
                  65
                pe care intenționează să le adopte pentru a se conforma hotărârii tribunalului arbitral. Alineatul (2) din articolul INST.23 [Controlul conformități], articolul INST.24 [Măsuri reparatorii temporare]
                  66
                și articolul INST.25 [Evaluarea măsurilor întreprinse în vederea asigurării conformității după adoptarea măsurilor reparatorii temporare] se aplică mutatis mutandis în cazul în care partea reclamantă consideră că măsurile notificate nu sunt conforme cu hotărârea tribunalului arbitral. Procedurile prevăzute la alineatul (2) din articolul INST.23 [Controlul conformități], la articolul INST.24 [Măsuri reparatorii temporare] și la articolul INST.25 [Evaluarea măsurilor întreprinse în vederea asigurării conformității după adoptarea măsurilor reparatorii temporare] nu au efect suspensiv asupra aplicării măsurilor notificate în temeiul prezentului alineat.

               (f)În cazul în care măsurile de reechilibrare au fost adoptate înainte de pronunțarea hotărârii tribunalului arbitral în conformitate cu litera (c), orice contramăsuri adoptate în temeiul literei respective se retrag imediat și, în niciun caz, nu se retrag mai târziu de cinci zile de la data pronunțării hotărârii tribunalului arbitral.

               (g)O parte nu poate invoca Acordul OMC sau orice alt acord internațional pentru a împiedica cealaltă parte să ia măsuri în temeiul alineatelor (2) și (3),, inclusiv atunci când măsurile respective constau în suspendarea obligațiilor care decurg din prezentul acord.

               (h)În cazul în care partea notificată nu transmite o cerere în temeiul literei (b) în termenul prevăzut la litera respectivă, partea în cauză poate iniția procedura arbitrală menționată la articolul INST.14 [Procedura arbitrală] fără să fi recurs în prealabil la consultări în conformitate cu articolul INST.13 [Consultări]. Un tribunal arbitral tratează chestiunea drept un caz de urgență în sensul articolului INST.19 [Proceduri urgente].

               4.Pentru a asigura un echilibru adecvat între angajamentele asumate de părți în prezentul acord pe o bază mai durabilă, oricare dintre părți poate solicita, cel mai devreme la patru ani de la intrarea în vigoare a prezentului acord, o revizuire a funcționării rubricii întâi [Comerțul] din prezentul acord. Părțile pot conveni ca la revizuire să fie adăugate și alte titluri ale prezentului acord.

               5.Această revizuire începe la cererea uneia dintre părți, în cazul în care partea respectivă consideră că măsurile prevăzute la alineatul (2) sau (3) au fost luate frecvent de una dintre părți sau de ambele ori în cazul în care o măsură care are un impact semnificativ asupra comerțului sau a investițiilor dintre părți a fost aplicată timp de 12 luni. În sensul prezentului alineat, măsurile în cauză sunt cele care nu au fost contestate sau care nu au fost considerate de un tribunal arbitral ca fiind strict nenecesare în temeiul alineatului (3) litera (d) sau (h). Această revizuire poate începe înainte de scurgerea unei perioade de patru ani de la intrarea în vigoare a prezentului acord.

               6.Revizuirea solicitată în temeiul alineatului (4) sau (5) începe în termen de trei luni de la data solicitării și se finalizează în termen de șase luni.

               7.O revizuire pe baza alineatului (4) sau (5) poate fi repetată la intervale ulterioare de cel puțin patru ani de la încheierea revizuirii anterioare. În cazul în care una dintre părți a solicitat o revizuire în temeiul alineatului (4) sau (5), aceasta nu poate solicita o nouă revizuire în temeiul alineatului (4) sau (5) timp de cel puțin patru ani de la încheierea revizuirii anterioare sau, în cazurile aplicabile, timp de cel puțin patru ani de la intrarea în vigoare a oricărui acord de modificare.

               8.Revizuirea analizează dacă acordul asigură un echilibru adecvat între drepturi și obligații între părți, în special în ceea ce privește funcționarea rubricii întâi [Comerțul], și dacă, prin urmare, este necesară o modificare a termenilor prezentului acord.

               9.Consiliul de parteneriat poate decide că nu este necesară nicio acțiune în urma revizuirii. În cazul în care o parte consideră că în urma revizuirii este necesară o modificare a prezentului acord, părțile depun toate eforturile pentru a negocia și a încheia un acord care să aducă modificările necesare. Aceste negocieri se limitează la chestiunile identificate în cadrul revizuirii.

               10.În cazul în care acordul de modificare menționat la alineatul (9) nu este încheiat în termen de un an de la data la care părțile au început negocierile, oricare dintre părți poate notifica denunțarea rubricii întâi [Comerțul] sau a oricărei alte rubrici a acordului care a fost adăugată la revizuire sau părțile pot decide continuarea negocierilor. În cazul în care o parte reziliază rubrica întâi [Comerțul], rubrica a treia [Transportul rutier] se reziliază la aceeași dată. Rezilierea produce efecte la trei luni de la data unei astfel de notificări.

               11.În cazul în care rubrica întâi [Comerțul] este reziliată în temeiul alineatului (10), rubrica a doua [Aviație] se reziliază la aceeași dată, cu excepția cazului în care părțile convin să integreze părțile relevante din titlul XI [Condiții de concurență echitabile pentru o concurență deschisă și loială și dezvoltare durabilă] în rubrica a doua [Aviație].

               12.Titlul I [Soluționarea litigiilor] din partea a șasea [Soluționarea litigiilor și dispoziții orizontale] nu se aplică alineatelor (4)-(9).

               Titlul XII: Excepții

               Articolul EXC.1: Excepții generale

                  a)Nicio dispoziție a capitolului unu [Tratamentul național și accesul pe piață al mărfurilor ] și a capitolului cinci [Vamă și facilitarea comerțului] din titlul I din rubrica întâi din partea a doua, a titlului VIII din rubrica întâi din partea a doua [Energie și materii prime], a capitolului patru din titlul XI din rubrica întâi din partea a doua [Întreprinderile deținute de stat], a titlului III din rubrica întâi din partea a doua [Comerțul digital] și a capitolului doi din titlul II din rubrica întâi din partea a doua [Liberalizarea investițiilor] nu se interpretează ca împiedicând o parte să adopte sau să mențină măsuri compatibile cu articolul XX din GATT 1994. În acest scop, articolul XX din GATT 1994, inclusiv notele explicative și dispozițiile suplimentare ale acestuia, este încorporat în prezentul acord și este parte integrantă a acestuia, mutatis mutandis.

                  b)Sub rezerva cerinței ca aceste măsuri să nu fie aplicate astfel încât să constituie un mijloc de discriminare arbitrară sau nejustificată între țările în care există condiții similare sau să constituie o restricționare disimulată a liberalizării investițiilor sau a comerțului cu servicii, nicio dispoziție a titlului VIII din rubrica întâi din partea a doua [Energie și materii prime], a capitolului patru din titlul XI din rubrica întâi din partea a doua [Întreprinderile deținute de stat], a titlului III din rubrica întâi din partea a doua [Comerțul digital], a titlului II din rubrica întâi din partea a doua [Servicii și investiții] și a titlului IV din rubrica întâi din partea a doua [Circulația capitalurilor, plățile, transferurile și măsurile de salvgardare temporare] nu se interpretează ca împiedicând adoptarea sau aplicarea de către oricare dintre părți a măsurilor:

               (a)necesare pentru protejarea securității publice sau a moralității publice ori pentru menținerea ordinii publice
                  67
               ;

               (b)necesare pentru protejarea vieții sau a sănătății oamenilor, a animalelor sau a plantelor;

               (c)necesare pentru a asigura respectarea actelor cu putere de lege sau a normelor administrative care nu contravin dispozițiilor prezentului acord, inclusiv a celor referitoare la:

               (I)prevenirea practicilor înșelătoare și frauduloase sau care sunt necesare pentru remedierea efectelor nerespectării contractelor;

               (II)protecția vieții private a persoanelor fizice în legătură cu prelucrarea și difuzarea datelor cu caracter personal și protecția confidențialității înregistrărilor și conturilor persoanelor și

               (III)protecția siguranței.

                  c)Pentru mai multă certitudine, părțile înțeleg că, în măsura în care astfel de măsuri sunt altminteri incompatibile cu dispozițiile capitolelor, secțiunilor sau titlurilor menționate anterior:

               (a)măsurile menționate la articolul XX litera (b) din GATT 1994 și la alineatul (2) litera (b) din prezentul articol includ măsurile de mediu care sunt necesare pentru protejarea vieții și sănătății oamenilor, animalelor sau plantelor;

               (b)articolul XX litera (g) din GATT 1994 se aplică măsurilor legate de conservarea resurselor naturale vii și care nu sunt vii epuizabile și

               (c)măsurile luate pentru a pune în aplicare acordurile multilaterale de mediu pot intra sub incidența articolului XX litera (b) sau (g) din GATT 1994 sau a alineatului (2) litera (b) din prezentul articol.

                  d)Înainte ca o parte să adopte oricare dintre măsurile prevăzute la articolul XX literele (i) și (j) din GATT 1994, partea respectivă furnizează celeilalte părți toate informațiile relevante, în vederea căutării unei soluții acceptabile pentru părți. Dacă nu se ajunge la un acord în termen de 30 de zile de la furnizarea informațiilor, partea în cauză poate să aplice măsurile relevante. În cazul în care circumstanțe excepționale și critice care necesită o acțiune imediată fac imposibilă informarea sau examinarea prealabilă, partea care intenționează să ia măsurile poate aplica imediat măsurile de precauție necesare pentru a face față situației. Partea în cauză informează imediat în acest sens cealaltă parte.

               Articolul EXC.2: Fiscalitatea

                  1.
                        Nicio dispoziție a titlurilor I - VII, a capitolului patru [Energie și materii prime] din titlul VIII, a titlurilor IX-XII din rubrica întâi din partea a doua sau din rubrica a șasea din partea a doua [Alte dispoziții] nu afectează drepturile și obligațiile Uniunii sau ale statelor sale membre și ale Regatului Unit, în temeiul vreunei convenții fiscale. În cazul unei neconcordanțe între prezentul acord și orice astfel de convenție fiscală, convenția fiscală prevalează în ceea ce privește dispozițiile neconcordante. În ceea ce privește o convenție fiscală între Uniune sau statele sale membre și Regatul Unit, autoritățile competente relevante în cadrul prezentului acord și al respectivei convenții fiscale stabilesc de comun acord dacă există vreo neconcordanță între prezentul acord și convenția fiscală în cauză.
                     68

                  2.
                        Articolul SERVIN.2.4 din capitolul doi din titlul II din rubrica întâi din partea a doua [Liberalizarea investițiilor] și articolul SERVIN.3.4 din capitolul trei din titlul II din rubrica întâi din partea a doua [Comerțul transfrontalier cu servicii] nu se aplică unui avantaj acordat în temeiul unei convenții fiscale.

               3.
                     Sub rezerva cerinței ca măsurile fiscale să nu fie aplicate într-un mod care ar constitui un mijloc de discriminare arbitrară sau nejustificată între țări în care există condiții similare sau să nu fie o restricționare disimulată a comerțului și investițiilor, nicio dispoziție a titlurilor I - VII, a capitolului patru [Energie și materii prime] din titlul VIII, a titlurilor IX-XII din rubrica întâi din partea a doua sau din rubrica a șasea [Alte dispoziții] din partea a doua nu se interpretează ca împiedicând adoptarea, menținerea sau aplicarea de către o parte a oricărei măsuri care:

               (a)vizează asigurarea impunerii sau colectării echitabile sau eficace
                  69
                de impozite directe; sau

               (b)fac o distincție între contribuabilii care nu se găsesc în aceeași situație, în special în ceea ce privește reședința lor sau locul unde capitalurile sunt investite;

                  4.
                        În sensul prezentului capitol:

               (a)„reședință” înseamnă reședința fiscală;

               (b)„convenție fiscală” înseamnă o convenție ce vizează evitarea dublei impuneri sau orice alt acord sau aranjament internațional care se referă în întregime sau în principal la fiscalitate și

               (c)„impozitele directe” cuprind toate impozitele pe venit sau pe capital, inclusiv impozitele pe câștigurile din înstrăinarea proprietăților, impozitele pe patrimoniu, moșteniri și donații, impozitele pe salariile și alte drepturi de natură salarială plătite de întreprinderi și impozitele pe aprecierea capitalului.

               Articolul EXC.3: Derogări OMC

               În cazul în care o obligație prevăzută la titlurile I-XII din rubrica întâi din partea a doua sau din rubrica a șasea [Alte dispoziții] din partea a doua din prezentul acord este echivalentă în mod substanțial cu o obligație prevăzută în Acordul OMC, orice măsură luată în conformitate cu o derogare adoptată în temeiul articolului IX din Acordul OMC este considerată a fi conformă cu dispoziția echivalentă în mod substanțial din prezentul acord.

               Articolul EXC.4: Excepții de securitate

               Nicio dispoziție a titlurilor I-XII din rubrica întâi din partea a doua sau din rubrica a șasea [Alte dispoziții] din partea a doua din prezentul acord nu se interpretează:

               (a)ca impunând unei părți obligația de a furniza sau de a oferi acces la orice informație a cărei divulgare este considerată de partea respectivă contrară intereselor sale esențiale în domeniul securității; sau

               (b)ca împiedicând o parte să întreprindă o acțiune pe care partea respectivă o consideră necesară pentru protecția intereselor sale esențiale în domeniul securității:

               (I)legate de producerea sau traficul de arme, muniții și material de război, precum și cu producerea, traficul și tranzacțiile cu alte produse și materiale, servicii și tehnologii și cu activitățile economice, efectuate direct sau indirect, în scopul aprovizionării unei unități militare;

               (II)legate de materialele fisionabile și fuzionabile sau cu materialele din care sunt obținute acestea; sau

               (III)pe timp de război sau în alte situații de urgență în cadrul relațiilor internaționale; sau

               (c)ca împiedicând o parte să ia orice măsură pentru îndeplinirea obligațiilor care îi revin în temeiul Cartei Națiunilor Unite pentru menținerea păcii și securității internaționale.

               Articolul EXC.5: Informații confidențiale

               1.
                     Nicio dispoziție a titlurilor I-X, a titlului XI, cu excepția articolului LPFS.2.26 [Standarde fiscale] din titlul XI, și a titlului XII din rubrica întâi din partea a doua sau din rubrica a șasea [Alte dispoziții] din partea a doua din prezentul acord nu se interpretează ca obligând o parte să pună la dispoziție informații confidențiale a căror divulgare ar împiedica asigurarea aplicării legii sau ar fi în alt mod contrară interesului public ori ar aduce atingere intereselor comerciale legitime ale anumitor întreprinderi, publice sau private, cu excepția cazului în care un tribunal arbitral solicită astfel de informații confidențiale în cadrul procedurii de soluționare a litigiilor prevăzută la titlul I [Soluționarea litigiilor] din partea a șasea sau a cazului în care un grup de experți solicită astfel de informații confidențiale în cadrul procedurilor prevăzute la articolul LPFS.9.2 [Grupul de experți] sau la articolul LPFS.9.3 [Grupul de experți privind domeniile în care se mențin nivelurile de protecție]. În astfel de cazuri, tribunalul arbitral sau, după caz, grupul de experți asigură o protecție deplină a confidențialității, în conformitate cu ANEXA INST-X [Regulamentul de procedură].

               2.
                     Atunci când o parte transmite Consiliului de parteneriat sau comitetelor informații care sunt considerate confidențiale în conformitate cu actele cu putere de lege și normele sale administrative, cealaltă parte tratează aceste informații ca fiind confidențiale, cu excepția cazului în care partea care le transmite convine altfel.

               RUBRICA A DOUA: AVIAȚIE

               Titlul I: Transportul aerian

               Articolul AIRTRN.1: Definiții

               În sensul prezentului titlu, se aplică următoarele definiții:

               (a)
                     „transportator aerian” înseamnă o întreprindere de transport aerian titulară a unei licențe de operare valabile sau a unui document echivalent;

               (b)
                     „transportator aerian din Uniune” înseamnă un transportator aerian care îndeplinește condițiile prevăzute la articolul AIRTRN.6 [Autorizații de operare și permise tehnice] alineatul (1) litera (b);

               (c)
                     „transportator aerian din Regatul Unit” înseamnă un transportator aerian care îndeplinește condițiile prevăzute la articolul AIRTRN.6 [Autorizații de operare și permise tehnice] alineatul (1) litera (a) sau alineatul (2) litera (a);

               (d)
                     „servicii de navigație aeriană” înseamnă servicii de trafic aerian, servicii de comunicații, navigație și supraveghere, servicii meteorologice aeronautice și servicii de informare aeronautică;

               (e)
                     „certificat de operator aerian” înseamnă un document eliberat unui transportator aerian care atestă că respectivul transportator aerian dispune de capacitatea profesională și organizatorică necesară pentru a asigura operarea în condiții de siguranță a aeronavelor pentru activitățile aviatice menționate în certificat;

               (f)
                     „managementul traficului aerian” înseamnă ansamblul funcțiilor de la bordul aeronavelor și de la sol (servicii de trafic aerian, managementul spațiului aerian și managementul fluxului de trafic aerian) necesare pentru a asigura mișcarea sigură și eficientă a aeronavelor în toate fazele lor de operare;

               (g)
                     „transport aerian” înseamnă transportul cu aeronave al pasagerilor, al bagajelor, al mărfurilor și al poștei, separat sau mixt, oferit publicului contra cost sau prin închiriere;

               (h)
                     „constatare a naționalității” înseamnă constatarea faptului că un transportator aerian care propune operarea de servicii aeriene în temeiul prezentului titlu îndeplinește cerințele prevăzute la articolul AIRTRN.6 [Autorizații de operare și permise tehnice] în ceea ce privește proprietatea sa, controlul său efectiv și sediul său principal;

               (i)
                     „autorități competente” înseamnă, pentru Regatul Unit, autoritățile Regatului Unit responsabile pentru funcțiile de reglementare și funcțiile administrative care îi revin Regatului Unit în temeiul prezentului titlu; și, pentru Uniune, autoritățile Uniunii și ale statelor membre responsabile pentru funcțiile de reglementare și funcțiile administrative care îi revin Uniunii în temeiul prezentului titlu;

               (j)
                     „convenția” înseamnă Convenția privind aviația civilă internațională, semnată la Chicago la 7 decembrie 1944, și include:

               (i)
                     orice modificare care a intrat în vigoare în temeiul articolului 94 litera (a) din convenție și care a fost ratificată de Regatul Unit și de statul membru sau statele membre în cauză, după caz și

               (ii)
                     orice anexă sau orice modificare la aceasta, adoptată în temeiul articolului 90 din convenție, în măsura în care o astfel de anexă sau de modificare este aplicabilă în orice moment pentru Regatul Unit și statul membru sau statele membre în cauză, după caz;

               (k)
                     „discriminare” înseamnă diferențierea în orice fel, fără justificare obiectivă, în ceea ce privește furnizarea de bunuri sau servicii, inclusiv de servicii publice, utilizate pentru prestarea de servicii de transport aerian, sau în ceea ce privește tratamentul acestor bunuri sau servicii de către autoritățile publice relevante pentru aceste servicii;

               (l)
                     „control efectiv” înseamnă o relație constituită din drepturi, contracte sau orice alte mijloace care, separat sau împreună și având în vedere circumstanțele de fapt sau de drept implicate, conferă posibilitatea exercitării, direct sau indirect, a unei influențe hotărâtoare asupra unei întreprinderi, în special prin:

               (i)
                     dreptul de folosință, totală sau parțială, a activelor unei întreprinderi;

               (ii)
                     drepturi sau contracte care conferă o influență hotărâtoare asupra componenței, votului sau deciziilor organelor unei întreprinderi sau conferă în alt mod o influență hotărâtoare asupra conducerii afacerilor întreprinderii;

               (m)
                     „constatare a capacității” înseamnă constatarea faptului că un transportator aerian care propune operarea de servicii aeriene în temeiul prezentului titlu are o capacitate financiară suficientă și cunoștințe și competențe de specialitate corespunzătoare în domeniul managerial pentru operarea serviciilor respective și că este dispusă să respecte actele cu putere de lege, normele administrative și cerințele care reglementează furnizarea respectivelor servicii;

               (n)
                     „cost total” înseamnă costul serviciului furnizat, care poate include sumele corespunzătoare pentru costului capitalului și deprecierea activelor, precum și costurile de întreținere, operare, gestionare și administrare;

               (o)
                     „OACI” înseamnă Organizația Aviației Civile Internaționale din cadrul Națiunilor Unite;

               (p)
                     „sediu principal” înseamnă sediul central sau sediul social al unui transportator aerian în care se exercită principalele funcții financiare și de control operațional ale transportatorului aerian respectiv, inclusiv managementul continuității navigabilității;

               (q)
                     „inspecție la platformă” înseamnă examinarea efectuată de către autoritatea competentă a unei părți sau de către reprezentanți desemnați ai acesteia, la bord și în exteriorul unei aeronave a celeilalte părți, pentru a verifica atât valabilitatea documentelor relevante ale aeronavei și a documentelor membrilor echipajului acesteia, cât și starea în care se prezintă aeronava și echipamentele sale;

               (r)
                     „handling propriu” înseamnă efectuarea operațiunilor de handling la sol de către un transportator aerian în mod direct pentru sine sau pentru un alt transportator aerian, în cazul în care:

                (i)
                     una dintre ele este acționar majoritar al celeilalte sau

                (ii)
                     un singur organism deține o participație majoritară în fiecare dintre ele;

               (s)
                     „servicii aeriene regulate” înseamnă serviciile aeriene care sunt programate și efectuate contra cost conform unui orar publicat sau cu o astfel de regularitate ori frecvență încât să constituie o serie sistematică evidentă și care pot fi rezervate direct de public și zborurile suplimentare prilejuite de un excedent de trafic provenit de la zborurile regulate;

               (t)
                     „escală în scopuri necomerciale” înseamnă aterizarea în orice alt scop decât îmbarcarea sau debarcarea pasagerilor, a bagajelor, a mărfurilor și/sau a poștei în cadrul transportului aerian;

               (u)
                     „tarif” înseamnă orice tarif pentru transportul aerian al pasagerilor, al bagajelor sau al mărfurilor (excluzând poșta), inclusiv orice alt mijloc de transport în legătură cu acestea, practicat de către transportatorii aerieni, inclusiv de agenții acestora, precum și condițiile care reglementează disponibilitatea unui astfel de tarif;

                (v)
                     „taxă de utilizare” înseamnă o taxă impusă transportatorilor aerieni pentru utilizarea infrastructurilor sau a serviciilor aeroportuare, de navigație aeriană (inclusiv în cazul survolărilor) sau de securitate a aviației, inclusiv a serviciilor și infrastructurilor conexe sau taxe legate de mediu, inclusiv taxe pentru zgomot și taxe pentru abordarea problemelor legate de calitatea aerului la nivel local în aeroporturi sau în jurul acestora.

                Articolul AIRTRN.2: Tabelul rutelor

               (1)
                     Sub rezerva articolului AIRTRN.3 [Drepturi de trafic], Uniunea acordă Regatului Unit dreptul ca transportatorii aerieni din Regatul Unit să opereze, în cursul efectuării transportului aerian, pe următoarele rute:

               Puncte pe teritoriul Regatului Unit – Puncte intermediare – Puncte pe teritoriul Uniunii – Puncte ulterioare.

               (2)
                     Sub rezerva articolului AIRTRN.3 [Drepturi de trafic], Regatul Unit acordă Uniunii dreptul ca transportatorii aerieni din Uniune să opereze, în cursul efectuării transportului aerian, pe următoarele rute:

               Puncte pe teritoriul Uniunii – Puncte intermediare – Puncte pe teritoriul Regatului Unit – Puncte ulterioare.

               Articolul AIRTRN.3: Drepturi de trafic

               (1)
                     Fiecare parte acordă celeilalte părți dreptul ca transportatorii săi aerieni, în scopul efectuării transportului aerian pe rutele prevăzute la articolul AIRTRN.2 [Tabelul rutelor]:

               (a)
                     să survoleze teritoriul său fără a ateriza;

               (b)
                     să efectueze escale în scopuri necomerciale pe teritoriul său.

               (2)
                     Regatul Unit beneficiază de dreptul ca transportatorii săi aerieni să efectueze escale pe teritoriul Uniunii pentru a furniza servicii aeriene regulate și neregulate între orice punct situat pe teritoriul Regatului Unit și orice punct situat pe teritoriul Uniunii (drepturi de trafic aferente celei de a treia și a patra libertăți).

               (3)
                     Uniunea beneficiază de dreptul ca transportatorii săi aerieni să efectueze escale pe teritoriul Regatului Unit pentru a furniza servicii aeriene regulate și neregulate între orice punct situat pe teritoriul Uniunii și orice punct situat pe teritoriul Regatului Unit (drepturi de trafic aferente celei de a treia și a patra libertăți).

               (4)
                     În pofida alineatelor (1), (2) și (3) și fără a aduce atingere alineatului (9), statele membre și Regatul Unit pot, sub rezerva normelor și procedurilor interne ale fiecărei părți, să încheie acorduri bilaterale prin care, în temeiul prezentului acord, să își acorde reciproc următoarele drepturi:

               (a)
                     pentru Regatul Unit, dreptul ca transportatorii săi aerieni să efectueze escale pe teritoriul statului membru în cauză pentru a furniza servicii aeriene regulate și neregulate de transport exclusiv de mărfuri, între puncte situate pe teritoriul statului membru respectiv și puncte situate într-o țară terță, ca parte a unui serviciu cu originea sau destinația pe teritoriul Regatului Unit (drepturi de trafic aferente celei de a cincea libertăți);

               (b)
                     pentru statul membru în cauză, dreptul ca transportatorii aerieni ai Uniunii să efectueze escale pe teritoriul Regatului Unit pentru a furniza servicii aeriene regulate și neregulate de transport exclusiv de mărfuri, între puncte situate pe teritoriul Regatului Unit și puncte situate într-o țară terță, ca parte a unui serviciu cu originea sau destinația pe teritoriul statului membru respectiv (drepturi de trafic aferente celei de a cincea libertăți).

               (5)
                     Drepturile acordate reciproc în conformitate cu alineatul (4) sunt reglementate de dispozițiile prezentului titlu.

               (6)
                     Nicio parte nu limitează unilateral volumul traficului, capacitatea, frecvența, regularitatea, ruta, originea sau destinația serviciilor de transport aerian operate în conformitate cu alineatele (2), (3) și (4), și nici tipul sau tipurile de aeronave operate în acest scop de către transportatorii aerieni ai celeilalte părți, cu excepția cazurilor în care există o motivație de ordin vamal, tehnic, operațional, de management al traficului aerian, de siguranță, de mediu sau de protecție a sănătății, în mod nediscriminatoriu, sau cu excepția cazului în care se prevede altfel în prezentul titlu.

               (7)
                     Nicio dispoziție a prezentului titlu nu poate fi interpretată în sensul de a conferi Regatului Unit dreptul ca transportatorii săi aerieni să ia la bord, cu titlu oneros, pe teritoriul unui stat membru, pasageri, bagaje, mărfuri sau poștă care sunt destinate unui alt punct de pe teritoriul respectivului stat membru sau al oricărui alt stat membru.

               (8)
                     Nicio dispoziție a prezentului titlu nu poate fi interpretată în sensul de a conferi Uniunii dreptul ca transportatorii săi aerieni să ia la bord, cu titlu oneros, pe teritoriul Regatului Unit, pasageri, bagaje, mărfuri sau poștă care sunt destinate unui alt punct de pe teritoriul Regatului Unit.

               (9)
                     Sub rezerva normelor și procedurilor interne ale părților, autoritățile competente ale Regatului Unit și ale statelor membre pot autoriza servicii aeriene neregulate dincolo de drepturile prevăzute în prezentul articol, cu condiția ca acestea să nu constituie o formă disimulată de servicii regulate, și pot stabili acorduri bilaterale privind procedurile care trebuie urmate pentru tratarea cererilor transportatorilor aerieni și adoptarea deciziilor cu privire la cererile respective.

               Articolul AIRTRN.4: Acorduri de partajare de coduri și de rezervare de capacitate

               (1)
                     Serviciile de transport aerian prevăzute la articolul AIRTRN.3 [Drepturi de trafic] pot fi furnizate prin intermediul unor acorduri de rezervare de capacitate sau de partajare de coduri, după cum urmează:

               (a)
                     un transportator aerian din Regatul Unit poate acționa în calitate de transportator comercial în raport cu orice transportator aerian efectiv care este un transportator aerian din Uniune sau un transportator aerian din Regatul Unit sau cu orice transportator aerian efectiv dintr-o țară terță care, în conformitate cu dreptul Uniunii sau, după caz, în conformitate cu dreptul intern al statului membru sau al statelor membre în cauză, beneficiază de drepturile de trafic necesare, precum și de dreptul ca transportatorii săi aerieni să exercite drepturile respective în virtutea acordului în cauză;

               (b)
                     un transportator aerian din Uniune poate acționa în calitate de transportator comercial în raport cu orice transportator aerian efectiv care este un transportator aerian din Uniune sau un transportator aerian din Regatul Unit sau cu orice transportator aerian efectiv dintr-o țară terță care, în conformitate cu dreptul Regatului Unit, beneficiază de drepturile de trafic necesare, precum și de dreptul ca transportatorii săi aerieni să exercite drepturile respective în virtutea acordului în cauză;

               (c)
                     un transportator aerian din Regatul Unit poate acționa în calitate de transportator aerian efectiv în raport cu orice transportator comercial care este un transportator aerian din Uniune sau un transportator aerian din Regatul Unit sau cu orice transportator comercial dintr-o țară terță care, în conformitate cu dreptul Uniunii sau, după caz, în conformitate cu dreptul intern al statului membru sau al statelor membre în cauză, beneficiază de drepturile necesare pentru a încheia acordul în cauză;

               (d)
                     un transportator aerian din Uniune poate acționa în calitate de transportator aerian efectiv în raport cu orice transportator comercial care este un transportator aerian din Uniune sau un transportator aerian din Regatul Unit sau cu orice transportator comercial dintr-o țară terță care, în conformitate cu dreptul Regatului Unit, beneficiază de drepturile necesare pentru a încheia acordul în cauză;

               (e)
                     în contextul acordurilor prevăzute la literele (a)-(d), un transportator aerian al unei părți poate acționa în calitate de transportator comercial în temeiul unui acord de rezervare de capacitate sau de partajare de coduri, în cadrul unor servicii furnizate între oricare două puncte, de origine și de destinație, situate ambele pe teritoriul celeilalte părți, dacă sunt îndeplinite următoarele condiții:

               (i)
                     condițiile prevăzute la litera (a) sau, după caz, litera (b) în ceea ce privește transportatorul aerian efectiv și

               (ii)
                     serviciul de transport în chestiune face parte dintr-un transport efectuat de transportatorul comercial între un punct situat pe teritoriul părții sale și punctul de destinație respectiv situat pe teritoriul celeilalte părți.

               (2)
                     Un transportator aerian al unei părți poate acționa în calitate de transportator comercial în temeiul unui acord de rezervare de capacitate sau de partajare de coduri, în cadrul unor servicii furnizate între oricare două puncte dintre care unul este situat pe teritoriul celeilalte părți, iar celălalt este situat într-o țară terță, dacă sunt îndeplinite următoarele condiții:

               (a)
                     condițiile prevăzute la alineatul (1) litera (a) sau, după caz, litera (b) în ceea ce privește transportatorul aerian efectiv și

               (b)
                     serviciul de transport în cauză face parte dintr-un transport efectuat de transportatorul comercial între un punct situat pe teritoriul părții sale și punctul respectiv situat într-o țară terță.

               (3)
                     În ceea ce privește fiecare bilet vândut care implică acordurile menționate la prezentul articol, cumpărătorul este informat, la efectuarea rezervării, cu privire la transportatorul aerian care operează fiecare sector al serviciului. În cazul în care acest lucru nu este posibil sau în cazul unei modificări ulterioare rezervării, identitatea transportatorului aerian efectiv i se comunică pasagerului de îndată ce este stabilită. În toate cazurile, identitatea transportatorului aerian efectiv sau a transportatorilor aerieni efectivi i se comunică pasagerului la înregistrare sau înainte de îmbarcare, atunci când nu este necesară înregistrarea pentru un zbor de legătură.

               (4)
                     Părțile pot impune ca acordurile menționate la prezentul articol să fie aprobate de autoritățile lor competente în scopul de a se verifica respectarea condițiilor stabilite la prezentul articol și a altor cerințe prevăzute în prezentul acord, în special în ceea ce privește concurența, siguranța și securitatea.

               (5)
                     Recurgerea la un acord de partajare de coduri sau de rezervare de capacitate nu poate conduce, în niciun caz, la exercitarea, de către transportatorii aerieni ai părților, în baza prezentului acord, a unor drepturi de trafic diferite de cele prevăzute la articolul AIRTRN.3 [Drepturi de trafic].

               Articolul AIRTRN.5: Flexibilitate operațională

               Drepturile acordate reciproc de către părți în conformitate cu articolul AIRTRN.3 [Drepturi de trafic] alineatele (2), (3) și (4) includ, în limitele stabilite de acestea, toate prerogativele următoare:

               (a)
                     de a opera zboruri într-o direcție sau în alta sau în ambele direcții;

               (b)
                     de a combina diferite numere de zbor în cadrul operării unei singure aeronave;

               (c)
                     de a deservi puncte din tabelul rutelor în orice combinație și în orice ordine;

               (d)
                     de a transfera trafic între aeronavele aceluiași transportator aerian în orice punct („change of gauge”);

               (e)
                     de a face escală de trafic în orice punct, indiferent dacă acesta este situat pe teritoriul sau în afara teritoriului oricăreia dintre părți;

               (f)
                     de a tranzita trafic pe teritoriul celeilalte părți;

               (g)
                     de a combina trafic la bordul aceleiași aeronave, independent de proveniența acestuia;

               (h)
                     de a deservi mai mult de un punct pe același serviciu („co-terminalisation”).

               Articolul AIRTRN.6: Autorizații de operare și permise tehnice

               (1)
                     La primirea unei cereri de autorizație de operare din partea unui transportator aerian al uneia dintre părți, în forma și modul stabilite, pentru operarea de servicii de transport aerian în temeiul prezentului titlu, cealaltă parte acordă autorizațiile și permisele tehnice corespunzătoare într-un termen procedural minim, dacă sunt îndeplinite toate condițiile următoare:

               (a)
                     în cazul unui transportator aerian din Regatul Unit:

               (i)
                     transportatorul aerian este deținut, în mod direct sau prin participație majoritară, și este controlat efectiv de Regatul Unit, de resortisanți ai acestuia sau ambele;

               (ii)
                     transportatorul aerian are sediul principal pe teritoriul Regatului Unit și deține o licență în conformitate cu dreptul Regatului Unit și

               (iii)
                     transportatorul aerian deține un certificat de operator aerian emis de autoritatea competentă a Regatului Unit, care este identificat în mod clar, iar autoritatea respectivă exercită și menține un control efectiv în materie de reglementare asupra transportatorului aerian;

               (b)
                     în cazul unui transportator aerian din Uniune:

               (i)
                     transportatorul aerian este deținut, în mod direct sau prin participație majoritară, și este controlat efectiv de unul sau mai multe state membre, de alte state membre ale Asociației Europene a Liberului Schimb, de Elveția, de resortisanți ai acestor state sau de o combinație a acestora;

               (ii)
                     transportatorul aerian are sediul principal pe teritoriul Uniunii și deține o licență de operare valabilă în conformitate cu dreptul Uniunii și

               (iii)
                     transportatorul aerian deține un certificat de operator aerian emis de autoritatea competentă a Uniunii sau a unui stat membru, care este identificat în mod clar, iar autoritatea respectivă exercită și menține un control efectiv în materie de reglementare asupra transportatorului aerian;

               (c)
                     articolele AIRTRN.18 [Siguranța aviației] și AIRTRN.19 [Securitatea aviației] sunt respectate și

               (d)
                     transportatorul aerian îndeplinește condițiile prevăzute în actele cu putere de lege și normele administrative care se aplică în mod obișnuit la operarea transportului aerian internațional de către partea care examinează cererea sau cererile respective.

               (2)
                     În pofida alineatului (1) litera (a) punctul (i), autorizațiile de operare și permisele corespunzătoare se acordă transportatorilor aerieni din Regatul Unit dacă sunt îndeplinite toate condițiile următoare:

               (a)
                     se îndeplinesc condițiile prevăzute la alineatul (1) litera (a) punctele (ii) și (iii) și literele (c) și (d);

               (b)
                     transportatorul aerian este deținut, în mod direct sau prin participație majoritară, și este controlat efectiv de unul sau mai multe state membre, de alte state membre ale Asociației Europene a Liberului Schimb, de Elveția, de resortisanți ai acestor state sau de o combinație a acestora, singuri sau împreună cu Regatul Unit și/sau resortisanți ai Regatului Unit;

               (c)
                     în ziua încheierii perioadei de tranziție, transportatorul aerian deținea o licență de operare valabilă în conformitate cu dreptul Uniunii.

               (3)
                     În sensul alineatelor (1) și (2), dovada unui control efectiv în materie de reglementare include, dar nu se limitează la următoarele elemente:

               (a)
                     (a) transportatorul aerian în cauză deține o licență sau un permis de operare valabil eliberat(ă) de autoritatea competentă și îndeplinește criteriile stabilite de partea care a eliberat licența sau permisul de operare de servicii aeriene internaționale și

               (b)
                     partea respectivă are și menține programe de supraveghere a siguranței și a securității pentru transportatorul aerian respectiv, în conformitate cu standardele OACI.

               (4)
                     La acordarea autorizațiilor de operare și a permiselor tehnice, fiecare parte îi tratează în mod nediscriminatoriu pe toți transportatorii aerieni ale celeilalte părți.

               (5)
                     La primirea unei cereri de autorizație de operare din partea unui transportator aerian al unei părți, cealaltă parte recunoaște orice constatare a capacității sau orice constatare a naționalității, sau ambele, făcută de prima parte cu privire la respectivul transportator aerian ca și când o astfel de constatare ar fi fost făcută de propriile autorități competente și nu efectuează investigații suplimentare în acest sens, cu excepția cazurilor prevăzute la articolul AIRTRN.8 [Refuzarea, revocarea, suspendarea sau limitarea unei autorizații de operare] alineatul (3).

               Articolul AIRTRN.7: Planuri operaționale, programe și orare

               Notificarea planurilor operaționale, a programelor sau a orarelor pentru serviciile aeriene operate în temeiul prezentului titlu poate fi solicitată de o parte numai în scopuri informative. În cazul în care o parte solicită o astfel de notificare, aceasta trebuie să reducă la minimum sarcina administrativă asociată cerințelor și procedurilor sale de notificare pe care o suportă intermediarii de transport aerian și transportatorii aerieni ai celeilalte părți.

               Articolul AIRTRN.8: Refuzarea, revocarea, suspendarea sau limitarea unei autorizații de operare

               (1)
                     Uniunea poate lua măsuri împotriva unui transportator aerian din Regatul Unit, în conformitate cu alineatele (3), (4) și (5) de la prezentul articol, în oricare dintre următoarele cazuri:

               (a)
                     în cazul autorizațiilor și al permiselor acordate în conformitate cu articolul AIRTRN.6 [Autorizații de operare și permise tehnice] alineatul (1) litera (a), nu este îndeplinită oricare dintre condițiile prevăzute în dispoziția respectivă;

               (b)
                     în cazul autorizațiilor și al permiselor acordate în conformitate cu articolul AIRTRN.6 [Autorizații de operare și permise tehnice] alineatul (2), nu este îndeplinită oricare dintre condițiile prevăzute în dispoziția respectivă;

               (c)
                     transportatorul aerian nu a respectat actele cu putere de lege și normele administrative menționate la articolul AIRTRN.10 [Respectarea actelor cu putere de lege și a normelor administrative] sau

               (d)
                     astfel de măsuri sunt necesare pentru a se preveni răspândirea bolilor, a se asigura protecția împotriva răspândirii bolilor și a se controla răspândirea bolilor sau pentru a se proteja în alt mod sănătatea publică.

               (2)
                     Regatul Unit poate lua măsuri împotriva unui transportator aerian din Uniune, în conformitate cu alineatele (3), (4) și (5) de la prezentul articol, în oricare dintre următoarele cazuri:

               (a)
                     nu este îndeplinită oricare dintre condițiile prevăzute la articolul AIRTRN.6 [Autorizații de operare și permise tehnice] alineatul (1) litera (b);

               (b)
                     transportatorul aerian nu a respectat actele cu putere de lege și normele administrative menționate la articolul AIRTRN.10 [Respectarea actelor cu putere de lege și a normelor administrative] din prezentul titlu sau

               (c)
                     astfel de măsuri sunt necesare pentru a se preveni răspândirea bolilor, a se asigura protecția împotriva răspândirii bolilor și a se controla răspândirea bolilor sau pentru a se proteja în alt mod sănătatea publică.

               (3)
                     În cazul în care o parte are motive întemeiate să considere că un transportator aerian al celeilalte părți se află în oricare dintre situațiile menționate la alineatul (1) sau (2), după caz, și că trebuie luate măsuri în acest sens, partea în cauză notifică în scris celeilalte părți, cât mai curând posibil, motivele intenției de refuzare, suspendare sau limitare a autorizației de operare ori a permisului tehnic și solicită consultări.

               (4)
                     Aceste consultări demarează cât mai curând posibil și nu mai târziu de 30 de zile de la primirea solicitării de consultări. În cazul în care nu se ajunge la un acord satisfăcător în termen de 30 de zile sau într-un termen convenit de la data demarării acestor consultări ori în cazul în care nu se iau măsurile corective convenite, partea care a solicitat consultările are motive să ia măsuri în vederea refuzării, a revocării, a suspendării, a condiționării sau a limitării autorizației de operare ori a permiselor tehnice ale transportatorului aerian sau ale transportatorilor aerieni în cauză pentru a asigura conformitatea cu articolele AIRTRN.6 [Autorizații de operare și permise tehnice] și AIRTRN.10 [Respectarea actelor cu putere de lege și a normelor administrative]. În cazul în care s-au luat măsuri în vederea refuzării, a revocării, a suspendării sau a limitării autorizației de operare sau a permiselor tehnice ale unui transportator aerian, o parte poate recurge la arbitraj, în conformitate cu articolul INST.14 [Procedura arbitrală], fără a recurge în prealabil la consultări în conformitate cu articolul INST.13 [Consultări]. Un tribunal arbitral tratează problema în regim de urgență în sensul articolului INST.19 [Proceduri urgente]. La cererea unei părți, tribunalul arbitral poate dispune, până la pronunțarea hotărârii sale definitive, adoptarea unor măsuri provizorii de soluționare, inclusiv modificarea sau suspendarea măsurilor adoptate de oricare dintre părți în temeiul prezentului articol.

               (5)
                     În pofida alineatelor (3) și (4), în cazurile menționate la alineatul (1) literele (c) și (d) și la alineatul (2) literele (b) și (c), o parte poate lua măsuri imediate sau urgente atunci când acest lucru este impus de o situație de urgență sau pentru a preveni continuarea nerespectării. În sensul prezentului alineat, continuarea nerespectării înseamnă că aspectul nerespectării a fost deja abordat între autoritățile competente ale părților.

               (6)
                     Prezentul articol nu aduce atingere dispozițiilor titlului XI [Condiții echitabile pentru o concurență deschisă și loială și dezvoltarea durabilă] din rubrica întâi, ale articolului AIRTRN 11 [Nediscriminarea] alineatul (4), ale articolului AIRTRN 18 [Siguranța aviației] alineatele (4), (6) și (8) și ale articolului AIRTRN 19 [Securitatea aviației] alineatul (12) și nici procedurii de soluționare a litigiilor prevăzute în partea a șasea titlul I [Soluționarea litigiilor] sau măsurilor care rezultă din acestea.

               Articolul AIRTRN.9: Proprietatea și controlul transportatorilor aerieni

               Părțile recunosc avantajele potențiale ale continuării liberalizării cerințelor în materie de proprietate și control aplicabile transportatorilor lor aerieni. Părțile convin să examineze, în cadrul Comitetului specializat privind transportul aerian, opțiunile de liberalizare reciprocă a cerințelor în materie de proprietate și control aplicabile transportatorilor lor aerieni, în termen de 12 luni de la intrarea în vigoare a prezentului acord și, ulterior, în termen de 12 luni de la primirea unei solicitări în acest sens înaintate de una dintre părți. În urma acestei examinări, părțile pot decide să modifice prezentul titlu.

               Articolul AIRTRN.10: Respectarea actelor cu putere de lege și a normelor administrative

               (1)
                     Actele cu putere de lege și normele administrative ale unei părți referitoare la accesul și operarea pe teritoriul său și ieșirea de pe acesta a aeronavelor care efectuează transporturi aeriene internaționale trebuie să fie respectate de transportatorii aerieni ai celeilalte părți când intră, operează și se află pe teritoriul părții respective și când ies de pe acesta.

               (2)
                     Actele cu putere de lege și normele administrative ale unei părți referitoare la accesul și operarea pe teritoriul său și ieșirea de pe acesta a pasagerilor, a echipajului, a bagajelor, a mărfurilor sau a poștei din aeronave (inclusiv normele administrative referitoare la intrare, verificare, imigrare, pașapoarte, vamă și carantină sau, în cazul poștei, normele poștale) trebuie să fie respectate de pasagerii, echipajele, bagajele, mărfurile și poșta transportate de transportatorii aerieni ai celeilalte părți sau de oricine acționează în numele acestora când intră, operează și se află pe teritoriul părții respective și când ies de pe acesta.

               (3)
                     Părțile permit, pe teritoriul lor respectiv, transportatorilor aerieni ai ale celeilalte părți să ia măsuri adecvate pentru a se asigura că sunt transportate numai persoanele care dețin documentele de călătorie necesare pentru intrarea pe teritoriul celeilalte părți sau tranzitarea acestuia.

               AIRTRN.11: Nediscriminare

               (1)
                     Fără a aduce atingere titlului XI [Condiții echitabile pentru o concurență deschisă și loială și dezvoltarea durabilă] din rubrica întâi, părțile elimină, în cadrul jurisdicțiilor lor, toate formele de discriminare care ar putea aduce atingere oportunităților echitabile și egale ale transportatorilor aerieni ai celeilalte părți de a concura exercitându-și drepturile prevăzute în prezentul titlu.

               (2)
                     O parte („partea solicitantă”) poate acționa în conformitate cu alineatele (3)-(6) în cazul în care consideră că discriminarea interzisă la alineatul (1) aduce atingere oportunităților echitabile și egale ale transportatorilor săi aerieni de a concura exercitându-și drepturile prevăzute în prezentul titlu.

               (3)
                     Partea inițiatoare transmite în scris celeilalte părți („partea solicitată”) o cerere de consultări. Consultările încep în termen de 30 de zile de la data primirii solicitării, cu excepția cazului în care părțile convin altfel.

               (4)
                     Dacă partea solicitantă și partea solicitată nu reușesc să ajungă la un acord privind chestiunea respectivă în termen de 60 de zile de la primirea cererii de consultări menționate la alineatul (3), partea solicitantă poate lua măsuri împotriva tuturor sau a unora dintre transportatorii aerieni care au beneficiat de discriminarea interzisă la alineatul (1), inclusiv măsuri de refuzare, revocare, suspendare, condiționare sau limitare a autorizațiilor de operare sau a permiselor tehnice ale transportatorilor aerieni în cauză.

               (5)
                     Măsurile luate în temeiul alineatului (4) trebuie să fie adecvate, proporționate și restricționate, din punctul de vedere al sferei de aplicare și al duratei, la ceea ce este strict necesar în vederea atenuării pagubei aduse transportatorilor aerieni ai părții solicitante și a eliminării avantajelor necuvenite obținute de transportatorii aerieni împotriva cărora sunt direcționate măsurile respective.

               (6)
                     În cazul în care consultările nu au soluționat problema sau în cazul în care s-au luat măsuri în temeiul alineatului (4), o parte poate recurge la arbitraj în conformitate cu articolul INST.14 [Procedura arbitrală], fără a recurge în prealabil la consultări în conformitate cu articolul INST.13 [Consultări]. Un tribunal arbitral tratează problema în regim de urgență în sensul articolului INST.19 [Proceduri urgente]. La cererea unei părți, tribunalul arbitral poate dispune, până la pronunțarea hotărârii sale definitive, adoptarea unor măsuri provizorii de soluționare, inclusiv modificarea sau suspendarea măsurilor adoptate de oricare dintre părți în temeiul prezentului articol.

               (7) În pofida alineatului (2), părțile nu inițiază acțiuni în temeiul alineatelor (3)-(6) în ceea ce privește actele care intră sub incidența titlului XI [Condiții echitabile pentru o concurență deschisă și loială și dezvoltarea durabilă] din rubrica I.

               Articolul AIRTRN.12: Desfășurarea activității

               (1)
                     Părțile convin că obstacolele din calea desfășurării activității cu care se confruntă transportatorii aerieni ar împiedica beneficierea de avantajele care decurg din prezentul titlu. Părțile convin să coopereze pentru eliminarea obstacolelor legate de desfășurarea activității transportatorilor aerieni ai ambelor părți, atunci când există posibilitatea ca astfel de obstacole să împiedice operațiunile comerciale, să denatureze concurența sau să afecteze șansele egale de a concura.

               (2)
                     Comitetul specializat privind transportul aerian monitorizează progresele înregistrate în ceea ce privește abordarea eficace a aspectelor legate de obstacolele din calea desfășurării activității transportatorilor aerieni.

               Articolul AIRTRN.13: Operațiuni comerciale

               (1)
                     Părțile își acordă reciproc drepturile prevăzute la alineatele (2)-(7). În scopul exercitării acestor drepturi, transportatorii aerieni ai fiecărei părți nu sunt obligați să asigure un sponsor local.

               (2)
                     În ceea ce privește reprezentanții transportatorilor aerieni:

               (a)
                     se permite, fără restricții sau discriminare, stabilirea de birouri și unități de către transportatorii aerieni ai unei părți pe teritoriul celeilalte părți, după cum este necesar pentru furnizarea de servicii în temeiul prezentului titlu;

               (b)
                     fără a aduce atingere reglementărilor în materie de siguranță și securitate, în cazul în care astfel de birouri și unități se află în incinta unui aeroport, ele pot face obiectul unor limitări din motive de disponibilitate a spațiului;

               (c)
                     în conformitate cu actele sale cu putere de lege și normele sale administrative referitoare la intrare, ședere și încadrare în muncă, o parte autorizează transportatorii aerieni ai celeilalte părți să aducă și să mențină pe teritoriul părții care a acordat autorizația propriul personal de conducere, comercial, tehnic și operațional sau orice alt personal specializat pe care transportatorul aerian îl consideră necesar furnizării serviciilor de transport aerian în temeiul prezentului titlu. În cazul în care sunt necesare autorizații de muncă pentru personalul menționat la prezentul alineat, inclusiv pentru personalul care efectuează anumite sarcini temporare, părțile prelucrează rapid cererile de astfel de autorizații, sub rezerva actelor cu putere de lege și a normelor administrative relevante.

               (3)
                     În ceea ce privește operațiunile de handling la sol:

               (a)
                     fiecare parte permite transportatorilor aerieni ai celeilalte părți să furnizeze servicii de handling propriu pe teritoriul său, fără alte restricții în afară de cele care au la bază considerente de siguranță sau de securitate sau care rezultă în alt mod din restricții fizice sau operaționale;

               (b)
                     nicio parte nu impune transportatorilor aerieni ai celeilalte părți alegerea unuia sau mai multor furnizori de servicii de handling la sol dintre cei prezenți pe piață în conformitate cu actele cu putere de lege și cu normele administrative ale părții în care se furnizează serviciile;

               (c)
                     fără a aduce atingere literei (a), în cazul în care actele cu putere de lege și normele administrative ale unei părți limitează sau restricționează în orice fel libera concurență între furnizorii de servicii de handling la sol, partea respectivă se asigură că toate serviciile de handling la sol necesare sunt disponibile pentru transportatorii aerieni ai celeilalte părți și că acestea sunt furnizate în condiții nu mai puțin favorabile decât cele în care sunt furnizate oricărui alt transportator aerian.

               (4)
                     În ceea ce privește alocarea de sloturi pe aeroporturi, fiecare parte se asigură că reglementările, instrucțiunile și procedurile sale de alocare a sloturilor pe aeroporturile de pe teritoriul său se aplică în mod transparent, eficace și nediscriminatoriu și la timp.

               (5)
                     În ceea ce privește cheltuielile locale și transferul de fonduri și de câștiguri:

               (a)
                     dispozițiile titlului IV [Circulația capitalurilor, plățile, transferurile și măsurile de salvgardare temporare] din rubrica întâi se aplică chestiunilor reglementate de prezentul titlu, fără a aduce atingere articolului AIRTRN.6 [Autorizații de operare și permise tehnice];

               (b)
                     părțile își acordă reciproc avantajele prevăzute la literele (c)-(e);

               (c)
                     se permite ca vânzarea și cumpărarea de servicii de transport și servicii conexe de către transportatorii aerieni ai părților să fie, la latitudinea transportatorului aerian, exprimate în lire sterline dacă vânzarea sau cumpărarea are loc pe teritoriul Regatului Unit sau, dacă vânzarea sau cumpărarea are loc pe teritoriul unui stat membru, să fie exprimate în moneda statului membru respectiv;

               (d)
                     transportatorilor aerieni ai fiecărei părți li se permite să plătească cheltuielile locale în moneda locală, la latitudinea lor;

               (e)
                     transportatorilor aerieni ai fiecărei părți li se permite, la cerere, să transfere veniturile obținute pe teritoriul celeilalte părți din vânzarea de servicii de transport aerian și din activități conexe direct legate de transportul aerian care depășesc sumele plătite la nivel local, în orice moment, către țara aleasă de acestea. Conversia și transferul prompte se autorizează fără restricții sau impozite, la cursul de schimb al pieței aplicabil tranzacțiilor și transferurilor curente la data la care transportatorul efectuează cererea inițială de transfer și nu pot face obiectul niciunei taxe, cu excepția celor percepute în mod normal de bănci pentru efectuarea respectivelor operațiuni de conversie și transfer.

               (6)
                     În ceea ce privește transportul intermodal:

               (a)
                     în ceea ce privește transportul de pasageri, părțile nu supun furnizorii de servicii de transport de suprafață actelor cu putere de lege și normelor administrative care reglementează transportul aerian pentru simplul fapt că transportul de suprafață este furnizat de un transportator aerian în nume propriu;

               (b)
                     sub rezerva oricărei condiții și calificări prevăzute în titlul II [SERVICII ȘI INVESTIȚII] din rubrica întâi și în anexele la acesta, precum și în titlul I [Transportul rutier] din rubrica a treia și în anexa la acesta, transportatorii aerieni ai fiecărei părți sunt autorizați, fără restricție și fără a aduce atingere dispozițiilor, să utilizeze, în legătură cu transportul aerian internațional, orice tip de transport de suprafață pentru mărfurile având ca destinație sau provenind din orice punct situat pe teritoriul părților sau în țări terțe, inclusiv transportul către sau dinspre orice aeroport care dispune de structuri vamale, precum și, după caz, de dreptul de a transporta mărfuri importate cu depunerea unei garanții în conformitate cu actele cu putere de lege și cu normele administrative aplicabile. Astfel de mărfuri, indiferent dacă sunt transportate pe căi de suprafață sau pe calea aerului, trebuie să aibă acces la infrastructura și serviciile vamale aeroportuare. Transportatorii aerieni pot alege să își efectueze propriul transport de suprafață sau să îl încredințeze, prin intermediul unor acorduri, inclusiv acorduri de partajare de coduri, altor furnizori de servicii de transport de suprafață, inclusiv altor transportatori aerieni și furnizori indirecți de servicii de transport aerian de mărfuri. Astfel de servicii de transport intermodal de mărfuri pot fi oferite ca un serviciu direct și la un preț unic pentru transportul aerian și transportul de suprafață combinate, cu condiția ca expeditorii să fie informați cu privire la furnizorii transportului în cauză.

               (7)
                     În ceea ce privește închirierea:

               (a)
                     părțile își acordă reciproc dreptul ca transportatorii lor aerieni să furnizeze servicii de transport aerian în conformitate cu articolul AIRTRN.3 [Drepturi de trafic] în toate modurile următoare:

               (i)
                     utilizând aeronave închiriate fără echipaj de la orice locator;

               (ii)
                     în cazul transportatorilor aerieni din Regatul Unit, utilizând aeronave închiriate cu echipaj de la alți transportatori aerieni ai părților;

               (iii)
                     în cazul transportatorilor aerieni din Uniune, utilizând aeronave închiriate cu echipaj de la alți transportatori aerieni ai Uniunii;

               (iv)
                     utilizând aeronave închiriate cu echipaj de la alți transportatori aerieni decât cei menționați la punctul (ii) și, respectiv, (iii), cu condiția ca închirierea să fie justificată de nevoi excepționale, de necesitatea unei capacități sezoniere sau de dificultăți operaționale ale locatarului, precum și ca închirierea să nu depășească durata strict necesară pentru a răspunde nevoilor respective sau a depăși dificultățile menționate;

               (b)
                     părțile pot solicita aprobarea de către autoritățile competente a acordurilor de închiriere în scopul verificării conformității cu condițiile prevăzute la prezentul alineat și cu cerințele aplicabile în materie de siguranță și securitate;

               (c)
                     cu toate acestea, în cazul în care solicită o astfel de aprobare, o parte depune toate eforturile pentru a accelera procedurile de aprobare și a reduce la minimum sarcina administrativă pentru transportatorii aerieni vizați;

               (d)
                     dispozițiile prezentului alineat nu aduc atingere actelor cu putere de lege și normelor administrative ale unei părți în ceea ce privește închirierea de aeronave de către transportatori aerieni ai părții respective.

               Articolul AIRTRN.14: Dispoziții fiscale

               (1)
                     La sosirea pe teritoriul uneia dintre părți, aeronavele utilizate în transportul aerian internațional de către transportatorii aerieni ai celeilalte părți, echipamentele lor obișnuite, combustibilul, lubrifianții, consumabilele de natură tehnică, echipamentul de la sol, piesele de schimb (inclusiv motoare), proviziile de bord (inclusiv, dar nelimitându-se la: alimente, băuturi și alcool, tutun și alte produse destinate comercializării sau consumării de către pasageri în cantități limitate în timpul zborului) și alte articole destinate sau utilizate exclusiv în legătură cu operarea sau cu service-ul aeronavelor care efectuează transporturi aeriene internaționale sunt scutite, pe bază de reciprocitate, de toate restricțiile la import, taxele pe proprietate și impozitele pe capital, taxele vamale, accizele, taxele de inspecție, taxa pe valoarea adăugată sau alte impozite indirecte similare, precum și de taxele și impunerile similare care sunt impuse de autoritățile naționale sau locale sau de Uniunea Europeană, cu condiția ca echipamentele și proviziile respective să rămână la bordul aeronavelor.

               (2)
                     Următoarele bunuri sunt scutite de asemenea, pe bază de reciprocitate, de plata taxelor, a impozitelor, a accizelor, a taxelor vamale și a impunerilor menționate la alineatul (1):

               (a)
                     proviziile de bord introduse sau furnizate pe teritoriul unei părți și care sunt îmbarcate, în cantități rezonabile, pentru a fi utilizate la bordul aeronavelor care pleacă ale unui transportator aerian care aparține celeilalte părți, utilizate în transportul aerian internațional, chiar și atunci când aceste provizii urmează să fie folosite pentru o parte a călătoriei efectuate deasupra teritoriului respectiv;

               (b)
                     echipamentul de sol și piesele de schimb (inclusiv motoare) introduse pe teritoriul uneia dintre părți în vederea efectuării de operațiuni de service, întreținere sau reparație a aeronavelor unui transportator aerian al celeilalte părți utilizate în transportul aerian internațional;

               (c)
                     lubrifianții și consumabilele de natură tehnică în afara combustibilului introduse sau furnizate pe teritoriul uneia dintre părți pentru a fi utilizate la bordul aeronavelor unui transportator aerian al celeilalte părți utilizate în transportul aerian internațional, chiar și atunci când aceste consumabile urmează să fie folosite pentru o parte a călătoriei efectuate deasupra teritoriului menționat și

               (d)
                     imprimatele, astfel cum sunt prevăzute în legislația vamală a fiecărei părți, introduse sau furnizate pe teritoriul uneia dintre părți și luate la bord pentru a fi folosite pe aeronavele care pleacă ale unui transportator aerian al celeilalte părți, utilizate în transportul aerian internațional, chiar și atunci când aceste articole urmează să fie folosite pentru o parte a călătoriei efectuate deasupra teritoriului menționat.

               (3)
                     Echipamentele de bord obișnuite, precum și materialele, consumabilele și piesele de schimb menționate la alineatul (1), păstrate în mod normal la bordul aeronavelor operate de un transportator aerian al unei părți, pot fi descărcate pe teritoriul celeilalte părți numai cu aprobarea autorităților vamale ale acesteia, putându-se impune să fie ținute sub supravegherea sau controlul autorităților menționate până în momentul în care sunt reexportate sau cedate în alt mod în conformitate cu reglementările aplicabile.

               (4)
                     Scutirile de taxe vamale, accize naționale și taxe naționale similare prevăzute la prezentul articol sunt, de asemenea, acordate în cazul în care transportatorul aerian sau transportatorii aerieni ai unei părți au încheiat acorduri cu un alt transportator aerian sau cu alți transportatori aerieni pentru împrumutul sau transferul pe teritoriul celeilalte părți al articolelor precizate la alineatele (1) și (2), cu condiția ca respectivul alt transportator aerian sau respectivii alți transportatori aerieni să beneficieze la rândul lor de astfel de scutiri acordate de cealaltă parte.

               (5)
                     Nicio dispoziție a prezentului titlu nu interzice vreunei părți să impună impozite, taxe vamale, alte taxe sau impuneri pe vânzarea bunurilor care nu sunt destinate consumului la bordul aeronavelor de către pasageri pe un sector al serviciului aerian între două puncte situate pe teritoriul său în care este permisă îmbarcarea sau debarcarea.

               (6)
                     Bagajele și mărfurile aflate în tranzit direct pe teritoriul unei părți sunt scutite de impozite, taxe vamale, impuneri și alte taxe similare.

               (7)
                     Se poate impune ca echipamentele și consumabilele menționate la alineatul (2) să fie plasate sub supravegherea sau controlul autorităților competente.

               (8)
                     Prezentul titlu nu aduce atingere dispozițiilor convențiilor în vigoare între Regatul Unit și statele membre pentru evitarea dublei impuneri a venitului și a capitalului.

               (9)
                     Scutirea de taxe vamale, accize naționale și taxe naționale similare nu se extinde la taxele bazate pe costul serviciilor furnizate unui transportator aerian al unei părți pe teritoriul celeilalte părți.

               Articolul AIRTRN.15: Taxe de utilizare

               (1)
                     Taxele de utilizare care pot fi impuse de o parte transportatorilor aerieni ai celeilalte părți pentru utilizarea serviciilor de navigație aeriană și de control al traficului aerian trebuie să fie corelate cu costurile și nediscriminatorii. În orice situație, aceste taxe de utilizare nu pot fi evaluate pentru transportatorii aerieni ai celeilalte părți în condiții mai puțin favorabile decât cele mai favorabile condiții acordate oricărui alt transportator aerian, în condiții similare, la momentul aplicării acestora.

               (2)
                     Fără a aduce atingere articolului AIRTRN.13 [Operațiuni comerciale] alineatul (5), fiecare parte se asigură că taxele de utilizare, altele decât cele menționate la alineatul (1), care pot fi impuse transportatorilor aerieni ai celeilalte părți nu duc la discriminări nejustificate și sunt corecte, rezonabile și repartizate echitabil între categoriile de utilizatori. Taxele de utilizare impuse transportatorilor aerieni ai celeilalte părți pot reflecta, dar nu pot depăși costul integral al furnizării infrastructurilor și a serviciilor aeroportuare, de mediu și de securitate a aviației corespunzătoare pe aeroport sau în cadrul sistemului aeroportuar. Aceste taxe de utilizare pot include o rentabilitate rezonabilă a activelor după amortizare. Infrastructurile și serviciile pentru care se impun taxe de utilizare trebuie să fie furnizate pe o bază eficientă și economică. În orice situație, aceste taxe de utilizare nu pot fi evaluate pentru transportatorii aerieni ai celeilalte părți în condiții mai puțin favorabile decât cele mai favorabile condiții acordate oricărui alt transportator aerian, în condiții similare, la momentul aplicării acestora.

               (3)
                     Pentru a asigura aplicarea corectă a principiilor prevăzute la alineatele (1) și (2), fiecare parte se asigură că au loc consultări între autoritățile sau organismele competente care impun aceste taxe pe teritoriul său și transportatorii aerieni care folosesc serviciile și infrastructurile în cauză și că aceste autorități sau organisme competente și transportatorii aerieni fac schimb de astfel de informații, după cum este necesar. Fiecare parte se asigură că autoritățile competente care impun aceste taxe informează utilizatorii, cu un preaviz rezonabil, în legătură cu orice propunere de modificare a taxelor de utilizare pentru a permite utilizatorilor să își exprime opiniile înainte de punerea în aplicare a oricăror modificări.

               Articolul AIRTRN.16: Tarife

               (1)
                     Părțile permit stabilirea liberă a tarifelor de către transportatorii aerieni ai părților pe baza concurenței loiale, în conformitate cu prezentul titlu.

               (2)
                     Părțile nu supun spre aprobare tarifele transportatorilor aerieni ai celeilalte părți.

               Articolul AIRTRN.17: Statistici

               (1)
                     Părțile cooperează în cadrul Comitetului specializat privind transportul aerian în vederea facilitării schimbului de informații statistice legate de transportul aerian în temeiul prezentului titlu.

               (2)
                     La cerere, fiecare parte furnizează în mod nediscriminatoriu celeilalte părți statisticile disponibile neconfidențiale și nesensibile din punct de vedere comercial, referitoare la transportul aerian în temeiul prezentului titlu, impuse de actele cu putere de lege și normele administrative ale părților și care ar putea fi necesare în mod rezonabil.

               Articolul AIRTRN.18: Siguranța aviației

               (1)
                     Părțile reafirmă importanța unei cooperări strânse în domeniul siguranței aviației.

               (2)
                     Certificatele de navigabilitate, certificatele de competență și licențele eliberate sau validate de o parte și aflate încă în vigoare sunt recunoscute ca fiind valide de cealaltă parte și de autoritățile sale competente în scopul furnizării serviciilor aeriene în temeiul prezentului titlu, cu condiția ca aceste certificate sau licențe să fi fost eliberate sau validate cel puțin în temeiul standardelor internaționale relevante prevăzute în convenție și în conformitate cu acestea.

               (3)
                     Fiecare parte poate solicita în orice moment consultări cu privire la standardele de siguranță menținute și administrate de cealaltă parte în domenii legate de infrastructurile aeronautice, echipajele de zbor, aeronave și operarea aeronavelor. Aceste consultări trebuie să aibă loc în termen de 30 de zile de la data solicitării.

               (4)
                     În cazul în care, în urma acestor consultări, una dintre părți constată că cealaltă parte nu menține și nu administrează în mod eficace standarde de siguranță în domeniile menționate la alineatul (2), care sunt cel puțin egale cu standardele minime stabilite la momentul respectiv în temeiul convenției, prima parte îi notifică celeilalte părți aceste constatări și măsurile considerate necesare pentru a se conforma respectivelor standarde minime, iar cealaltă parte ia măsurile corective corespunzătoare. Faptul că cealaltă parte nu ia măsurile corective corespunzătoare în termen de 15 zile sau în orice alt termen convenit constituie pentru partea solicitantă un motiv de a refuza, a revoca, a suspenda, a condiționa sau a limita autorizațiile de operare sau permisele tehnice ori de a refuza, a revoca, a suspenda, a condiționa sau a limita în alt mod operațiunile transportatorilor aerieni aflați sub supravegherea celeilalte părți din punctul de vedere al siguranței.

               (5)
                     Orice aeronavă operată de unul sau mai mulți transportatori aerieni ai unei părți sau, în temeiul unui contract de închiriere, în numele acestora poate face obiectul, pe perioada în care se află pe teritoriul celeilalte părți, al unei inspecții la platformă, cu condiția ca acest lucru să nu conducă la întârzieri nejustificate în operarea aeronavei.

               (6)
                     Inspecția la platformă sau seria de inspecții la platformă poate genera:

               (a)
                     motive serioase de îngrijorare cu privire la faptul că o aeronavă sau operarea unei aeronave nu respectă standardele minime stabilite la momentul respectiv în temeiul convenției sau

               (b)
                     motive serioase de îngrijorare cu privire la lipsa menținerii și administrării eficace a standardelor de siguranță stabilite la momentul respectiv în temeiul convenției.

               În cazul în care partea care a efectuat inspecția sau inspecțiile la platformă identifică motive serioase de îngrijorare de tipul celor menționate la litera (a) sau (b), le notifică aceste constatări autorităților competente ale celeilalte părți responsabile cu supravegherea în materie de siguranță a transportatorului aerian care operează aeronava și le informează cu privire la măsurile considerate necesare pentru a se conforma respectivelor standarde minime. Faptul că nu se iau măsuri corective adecvate în termen de 15 zile sau într-un alt termen care poate fi convenit constituie pentru prima parte un motiv de a refuza, a revoca, a suspenda, a condiționa sau a limita autorizațiile de operare sau permisele tehnice ori de a refuza, a revoca, a suspenda, a condiționa sau a limita în alt mod operațiunile transportatorului aerian care operează aeronava.

               (7)
                     În cazul în care se refuză accesul în scopul efectuării unei inspecții la platformă a unei aeronave operate de transportatorul aerian sau de transportatorii aerieni ai unei părți în conformitate cu alineatul (5), cealaltă parte este liberă să concluzioneze că există motive serioase de îngrijorare de tipul celor menționate la alineatul (6) și să acționeze în conformitate cu alineatul (6).

               (8)
                     Fiecare parte își rezervă dreptul de a revoca, a suspenda sau a limita imediat autorizațiile de operare sau permisele tehnice ori de a suspenda sau a limita în alt mod operațiunile unui transportator aerian sau ale unor transportatori aerieni ai celeilalte părți, în cazul în care prima parte concluzionează, în urma unei inspecții la platformă, a unei serii de inspecții la platformă, a unui refuz al accesului în vederea efectuării unei inspecții la platformă, a consultării sau în alt mod, că luarea unor măsuri imediate este esențială pentru siguranța operării de către un transportator aerian. Partea care ia astfel de măsuri informează imediat cealaltă parte, prezentând motivele care stau la baza măsurilor luate.

               (9)
                     Orice măsură luată de o parte în conformitate cu alineatul (4), (6) sau (8) încetează odată ce nu mai există temeiul în care s-au luat respectivele măsuri.

               (10)
                     Dacă o parte a luat măsuri în temeiul alineatului (4), (6) sau (8), o parte poate recurge, în cazul unui litigiu, la arbitraj, în conformitate cu articolul INST.14 [Procedura arbitrală], fără a recurge în prealabil la consultări în conformitate cu articolul INST.13 [Consultări]. Un tribunal arbitral tratează problema în regim de urgență în sensul articolului INST.19 [Proceduri urgente]. La cererea părții reclamante, instanța de arbitraj poate dispune, până la pronunțarea hotărârii sale definitive, adoptarea unor măsuri provizorii de soluționare, inclusiv modificarea sau suspendarea măsurilor adoptate de oricare dintre părți în temeiul prezentului articol.

               Articolul AIRTRN.19: Securitatea aviației

               (1)
                     Părțile își acordă reciproc, la cerere, asistența necesară pentru abordarea oricărei amenințări la adresa securității aviației civile, inclusiv pentru a împiedica actele de capturare ilicită a aeronavelor civile și alte acte ilicite îndreptate împotriva siguranței acestor aeronave, a pasagerilor și a echipajului, a aeroporturilor și a infrastructurilor de navigație aeriană, precum și oricărei alte amenințări la adresa securității aviației civile.

               (2)
                     În relațiile lor reciproce, părțile acționează în conformitate cu standardele din domeniul securității aviației stabilite de OACI. Acestea solicită operatorilor aeronavelor înscrise în registrele lor și operatorilor aeroporturilor de pe teritoriul lor să acționeze cel puțin în conformitate cu respectivele standarde din domeniul securității aviației. Fiecare parte îi notifică, la cerere, celeilalte părți orice diferență dintre actele cu putere de lege, normele administrative și practicile sale și standardele din domeniul securității aviației menționate la prezentul alineat. Fiecare parte poate solicita în orice moment consultări, care vor avea loc fără întârziere, cu cealaltă parte pentru a discuta aceste diferențe.

               (3)
                     Fiecare parte se asigură că, pe teritoriul său, se iau măsuri eficace pentru a proteja aviația civilă față de actele de intervenție ilicită, printre aceste măsuri numărându-se controlul de securitate al pasagerilor și al bagajelor lor de mână, controlul de securitate al bagajelor de cală, controlul de securitate și măsurile de securitate aplicabile altor persoane decât pasagerii, inclusiv echipajelor, și articolelor transportate de acestea, controlul de securitate și măsurile de securitate aplicabile mărfurilor, poștei, proviziilor de bord și de aeroport și controlul accesului în zonele de operațiuni aeriene și în zonele de securitate cu acces restricționat. Fiecare parte este de acord că trebuie respectate dispozițiile privind securitatea ale celeilalte părți în legătură cu intrarea pe teritoriul său, operarea în cadrul acestuia sau ieșirea de pe acesta a aeronavei.

               (4)
                     Părțile depun eforturi pentru a coopera în domeniul securității aviației în cea mai mare măsură, pentru a face schimb de informații privind amenințările, vulnerabilitatea și riscurile, sub rezerva stabilirii de comun acord a unor măsuri adecvate pentru transferul, utilizarea, stocarea și distrugerea în condiții de securitate a informațiilor clasificate, pentru a discuta și a face schimb de bune practici, de standarde în materie de performanță și detectare ale echipamentelor de securitate, de bune practici și rezultate în materie de monitorizare a conformității, precum și în orice alt domeniu pe care părțile îl pot identifica. În special, părțile se angajează să dezvolte și să mențină modalități de cooperare între experții tehnici privind elaborarea și recunoașterea standardelor din domeniul securității aviației, cu scopul de a facilita o astfel de cooperare, de a reduce suprapunerile administrative și de a încuraja notificarea timpurie și discutarea prealabilă a noilor inițiative și cerințe în materie de securitate.

               (5)
                     Fiecare parte pune la dispoziția celeilalte părți, la cerere, rezultatele auditurilor efectuate de OACI și măsurile corective luate de către statul auditat, sub rezerva stabilirii de comun acord a unor măsuri adecvate pentru transferul, utilizarea, stocarea și distrugerea în condiții de securitate a acestor informații.

               (6)
                     Părțile convin să coopereze în privința inspecțiilor de securitate pe care le efectuează pe teritoriul oricăreia dintre ele prin stabilirea de mecanisme, inclusiv acorduri administrative, pentru schimbul reciproc de informații cu privire la rezultatele acestor inspecții de securitate. Părțile convin să examineze într-un spirit pozitiv solicitările de participare, ca observatori, la inspecțiile de securitate efectuate de cealaltă parte.

               (7)
                     Sub rezerva alineatului (9) și în condițiile respectării depline și reciproce a suveranității celeilalte părți, o parte poate adopta măsuri de securitate pentru intrarea pe teritoriul său. Atunci când este posibil, partea respectivă ia în considerare măsurile de securitate aplicate deja de către cealaltă parte și punctele de vedere exprimate de aceasta. Fiecare parte recunoaște că niciuna dintre dispozițiile prezentului articol nu limitează dreptul uneia dintre părți de a refuza intrarea pe teritoriul său a oricărui zbor sau a oricăror zboruri pe care le consideră o amenințare la adresa securității sale.

               (8)
                     O parte poate lua măsuri de urgență pentru a face față unei amenințări specifice la adresa securității. Astfel de măsuri i se notifică imediat celeilalte părți. Fără a aduce atingere necesității de a lua măsuri imediate în vederea protejării securității aviației, atunci când are în vedere măsuri de securitate, fiecare parte evaluează posibilele efecte negative asupra transportului aerian internațional și, în afara cazului în care există o constrângere legală, ia în considerare astfel de efecte atunci când hotărăște ce măsuri sunt necesare și adecvate pentru abordarea preocupărilor legate de securitate.

               (9)
                     În ceea ce privește serviciile aeriene care au ca destinație teritoriul său, o parte nu poate solicita ca măsurile de securitate să fie puse în aplicare pe teritoriul celeilalte părți. În cazul în care o parte consideră că o amenințare specifică necesită de urgență punerea în aplicare a unor măsuri temporare pe lângă măsurile deja puse în aplicare pe teritoriul celeilalte părți, aceasta informează cealaltă parte cu privire la detaliile amenințării respective, într-o măsură conformă cu necesitatea de a proteja informațiile în materie de securitate, și la măsurile propuse. Cealaltă parte examinează într-un spirit pozitiv o astfel de propunere și poate decide să pună în aplicare măsurile suplimentare pe care le consideră necesare. Aceste măsuri trebuie să fie proporționale și limitate în timp.

               (10)
                     În cazul capturării ilicite a unei aeronave civile sau al unei amenințări în acest sens sau în cazul altor acte ilicite împotriva siguranței aeronavelor, pasagerilor, echipajelor, aeroporturilor sau infrastructurilor de navigație aeriană, părțile își acordă reciproc asistență prin facilitarea comunicațiilor și prin alte măsuri corespunzătoare destinate să pună capăt rapid și în condiții de siguranță incidentului sau amenințării respective.

               (11)
                     Fiecare parte ia toate măsurile pe care le consideră adecvate pentru a se asigura că o aeronavă care face obiectul unei capturări ilicite sau al altor acte de intervenție ilicită pe teritoriul său este reținută la sol, cu excepția cazurilor în care decolarea acesteia se impune pentru a proteja vieți omenești. Dacă este posibil, astfel de măsuri sunt adoptate pe baza consultărilor dintre părți.

               (12)
                     În cazul în care o parte are motive întemeiate să considere că cealaltă parte nu respectă dispozițiile prezentului articol, ea poate solicita consultări imediate cu cealaltă parte. Astfel de consultări încep în termen de 30 de zile de la primirea unei astfel de solicitări. Faptul că nu se ajunge la un acord satisfăcător în termen de 15 zile sau într-un alt termen care poate fi convenit începând de la data respectivei solicitări constituie pentru partea care a solicitat consultările un motiv de a lua măsuri de refuzare, revocare, suspendare, condiționare sau limitare a autorizației de operare și a permiselor tehnice ale unuia sau mai multor transportatori aerieni ai celeilalte părți pentru a asigura conformitatea cu prezentul articol. Pentru a răspunde la o situație de urgență sau pentru a preveni continuarea nerespectării prezentului articol, o parte poate lua măsuri provizorii înainte de încheierea termenului de 15 zile menționat la prezentul alineat.

               (13)
                     Orice măsură luată în conformitate cu alineatul (8) încetează atunci când partea în cauză consideră că măsura nu mai este necesară sau a fost înlocuită cu alte măsuri de atenuare a amenințării. Orice măsură luată în conformitate cu alineatul (12) încetează în momentul în care cealaltă parte respectă dispozițiile prezentului articol. În cazul măsurilor luate în conformitate cu alineatul (8) sau (12), acestea pot înceta după cum se stabilește de comun acord de către părți.

               (14)
                     În cazul în care s-au întreprins măsuri sau acțiuni în conformitate cu alineatul (7), (8), (9) sau (12), o parte poate recurge la dispozițiile privind soluționarea litigiilor din partea a șasea titlul I [Soluționarea litigiilor]. Un tribunal arbitral tratează problema în regim de urgență în sensul articolului INST.19 [Proceduri urgente].

               Articolul AIRTRN.20: Managementul traficului aerian

               (1)
                     Părțile și autoritățile lor competente și furnizorii lor de servicii de navigație aeriană cooperează în așa fel încât să îmbunătățească funcționarea sigură și eficientă a traficului aerian în regiunea europeană. Părțile depun eforturi pentru a asigura interoperabilitatea între furnizorii lor respectivi de servicii.

               (2)
                     Părțile convin să coopereze în ceea ce privește performanța și tarifarea serviciilor de navigație aeriană și a funcțiilor de rețea pentru a optimiza eficiența globală a zborurilor, a reduce costurile, a reduce la minimum impactul asupra mediului și a îmbunătăți siguranța și capacitatea fluxurilor de trafic aerian între sistemele existente de management al traficului aerian ale părților.

               (3)
                     Părțile convin să promoveze cooperarea între furnizorii lor de servicii de navigație aeriană pentru a face schimb de date de zbor și a coordona fluxurile de trafic în vederea optimizării eficienței zborurilor, astfel încât să se îmbunătățească predictibilitatea traficul aerian, punctualitatea acestuia și continuitatea serviciilor sale.

               (4)
                     Părțile convin să coopereze cu privire la programele lor de modernizare a managementului traficului aerian, inclusiv cu privire la activitățile de cercetare, dezvoltare și implementare, precum și să încurajeze participarea transversală la activitățile de validare și demonstrare în scopul asigurării interoperabilității la nivel mondial.

               Articolul AIRTRN.21: Răspunderea transportatorilor aerieni

               Părțile își reafirmă obligațiile care le revin în temeiul Convenției pentru unificarea anumitor norme referitoare la transportul aerian internațional, încheiată la Montreal la 28 mai 1999 (denumită în continuare „Convenția de la Montreal”).

               Articolul AIRTRN.22: Protecția consumatorilor

               (1)
                     Părțile au obiectivul comun de a atinge un nivel ridicat de protecție a consumatorilor și cooperează în acest scop.

               (2)
                     Părțile se asigură că se iau măsuri eficace și nediscriminatorii pentru a proteja interesele consumatorilor în domeniul transportului aerian. Aceste măsuri includ accesul adecvat la informații, asistență, inclusiv pentru persoanele cu handicap și cu mobilitate redusă, rambursarea și, dacă este cazul, acordarea de despăgubiri în caz de refuz la îmbarcare, anulare sau întârzieri, precum și proceduri eficiente de tratare a plângerilor.

               (3)
                     Părțile se consultă cu privire la orice aspect legat de protecția consumatorilor, inclusiv cu privire la măsurile planificate de fiecare dintre ele în acest sens.

               Articolul AIRTRN.23: Relația cu alte acorduri

               (1)
                     Acordurile și înțelegerile anterioare referitoare la obiectul prezentului titlu, încheiate între Regatul Unit și statele membre, în măsura în care nu au fost înlocuite de dreptul Uniunii, sunt înlocuite de prezentul acord.

               (2)
                     Regatul Unit și un stat membru nu își pot acorda reciproc niciun alt drept în legătură cu transportul aerian către, de la sau pe teritoriile lor în afara celor prevăzute în mod expres în prezentul titlu, cu excepția celor prevăzute la articolul AIRTRN.3 [Drepturi de trafic] alineatele (4) și (9).

               (3)
                     În cazul în care părțile la prezentul acord devin parte la un acord multilateral sau aprobă o decizie adoptată de OACI sau de o altă organizație internațională care tratează chestiuni reglementate prin prezentul titlu, părțile se consultă în cadrul Comitetului specializat privind transportul aerian pentru a stabili dacă prezentul titlu ar trebui sau nu să fie revizuit pentru a lua în considerare astfel de evoluții.

               (4)
                     Nicio dispoziție a prezentului titlu nu afectează valabilitatea și aplicarea acordurilor existente și viitoare dintre statele membre și Regatul Unit în ceea ce privește teritoriile aflate sub suveranitatea lor care nu intră în domeniul de aplicare a articolului FINPROV.1 [Domeniul de aplicare teritorială].

               (5)
                     Nicio dispoziție a prezentului titlu nu afectează drepturile de care dispun Regatul Unit și statele membre în temeiul Acordului multilateral privind drepturile comerciale ale serviciilor aeriene neregulate din Europa, semnat la Paris la 30 aprilie 1956, în măsura în care aceste drepturi le depășesc pe cele prevăzute în prezentul titlu.

               Articolul AIRTRN.24: Suspendare și denunțare

               (1)
                     O suspendare, integrală sau parțială, a prezentului titlu în temeiul articolului INST.24 [Măsuri reparatorii temporare], poate fi pusă în aplicare nu mai devreme de prima zi a sezonului de trafic al Asociației Internaționale de Transport Aerian (IATA) care urmează după sezonul în timpul căruia a fost notificată suspendarea.

               (2)
                     La denunțarea prezentului acord în temeiul articolului FINPROV.8 [Denunțare] sau la denunțarea prezentului titlu în temeiul articolului AIRTRN.25 [Denunțarea prezentului titlu], al articolului OTH.10 [Denunțarea părții a doua] sau al articolului FISH.17 [Denunțare], dispozițiile de reglementare a chestiunilor care intră în domeniul de aplicare al prezentului titlu continuă să se aplice după data încetării menționată la articolul FINPROV.8 [Denunțare], la articolul AIRTRN.25 [Denunțarea prezentului titlu], la articolul OTH.10 [Denunțarea părții a doua] sau la articolul FISH.17 [Denunțare], până la sfârșitul sezonului de trafic al IATA în curs la data respectivă.

               (3)
                     Partea care suspendă prezentul titlu, integral sau parțial, sau care denunță prezentul acord sau prezentul titlu informează OACI cu privire la acest lucru.

               Articolul AIRTRN.25: Denunțarea prezentului titlu

               Fără a aduce atingere articolului FINPROV.8 [Denunțare], articolului OTH.10 [Denunțarea părții a doua] și articolului FISH.17 [Denunțare], fiecare parte poate denunța în orice moment prezentul titlu printr-o notificare scrisă transmisă pe cale diplomatică. În acest caz, prezentul titlu încetează să mai fie în vigoare în prima zi a celei de-a noua luni de la data notificării.

               Articolul AIRTRN.26: Înregistrarea acordului

               Prezentul acord și toate modificările sale, în măsura în care sunt relevante, se înregistrează la OACI în conformitate cu articolul 83 din convenție.

               Titlul II: Siguranța aviației

               Articolul AVSAF.1: Obiective

               Obiectivele prezentului titlu sunt:

               (a)să permită acceptarea reciprocă, în conformitate cu anexele la prezentul titlu, a constatărilor de conformitate efectuate și a certificatelor eliberate de autoritățile competente sau de organizațiile aprobate ale fiecăreia dintre părți;

               (b)să promoveze cooperarea în vederea atingerii unui nivel ridicat al siguranței aviației civile și al compatibilității cu mediul;

               (c)să faciliteze dimensiunea multinațională a sectorului aviației civile;

               (d)să faciliteze și să promoveze fluxul liber al produselor și al serviciilor aeronautice civile.

               Articolul AVSAF.2: Definiții

               În sensul prezentului titlu, se aplică următoarele definiții:

               (a)„organizație aprobată” înseamnă orice persoană juridică certificată de autoritatea competentă a oricăreia dintre părți să exercite privilegii legate de domeniul de aplicare al prezentului titlu;

               (b)„certificat” înseamnă orice aprobare, licență sau alt document eliberat ca formă de recunoaștere a conformării unui produs aeronautic civil, a unei organizații sau a unei persoane fizice sau juridice din domeniul aeronautic civil cu cerințele aplicabile prevăzute în actele cu putere de lege și normele administrative ale uneia dintre părți;

               (c)„produs aeronautic civil” înseamnă orice aeronavă civilă, motor aeronautic sau elice de aeronavă sau subansamblu, dispozitiv, piesă sau componentă, instalat(ă) sau care urmează să fie instalat(ă) pe acestea;

               (d)„autoritate competentă” înseamnă o agenție a Uniunii sau o agenție ori entitate guvernamentală responsabilă cu siguranța aviației civile, desemnată de o parte în scopul prezentului titlu pentru a îndeplini următoarele funcții:

               (I)să evalueze conformitatea produselor, organizațiilor, instalațiilor, operațiunilor și serviciilor aeronautice civile care fac obiectul supravegherii sale cu cerințele aplicabile prevăzute în actele cu putere de lege și normele administrative ale părții respective;

               (II)să efectueze monitorizarea conformității lor continue cu aceste cerințe și

               (III)să ia măsuri de asigurare a respectării legii pentru a asigura conformitatea lor cu aceste cerințe;

               (e)„constatări de conformitate” înseamnă determinarea conformității cu cerințele aplicabile prevăzute în actele cu putere de lege și normele administrative ale unei părți ca rezultat al unor acțiuni precum încercările, inspecțiile, calificările, aprobările și monitorizarea;

               (f)„monitorizare” înseamnă supravegherea periodică efectuată de o autoritate competentă a unei părți pentru a determina conformarea continuă cu cerințele aplicabile prevăzute în actele cu putere de lege și normele administrative ale respectivei părți

               (g)„agent tehnic” înseamnă, pentru Uniune, Agenția Uniunii Europene pentru Siguranța Aviației (denumită în continuare „AESA”) sau succesoarea acesteia și, pentru Regatul Unit, Autoritatea Aeronautică Civilă din Regatul Unit (denumită în continuare „CAA”) sau succesoarea acesteia și

               (h)„convenția” înseamnă Convenția privind aviația civilă internațională, semnată la Chicago la 7 decembrie 1944, și include:

               (I)orice modificare care a intrat în vigoare în temeiul articolului 94 litera (a) din convenție și care a fost ratificată de Regatul Unit și de statul membru sau statele membre în cauză, după caz și

               (II)orice anexă sau orice modificare la aceasta, adoptată în temeiul articolului 90 din convenție, în măsura în care o astfel de anexă sau de modificare este aplicabilă în orice moment pentru Regatul Unit și statul membru sau statele membre în cauză, după caz;

               Articolul AVSAF.3: Domeniu de aplicare și punere în aplicare

               (1)
                     Părțile pot coopera în următoarele domenii:

               (a)certificatele de navigabilitate și monitorizarea produselor aeronautice civile;

               (b)certificatele de mediu și încercările de mediu ale produselor aeronautice civile;

               (c)certificatele de proiect și de producție și monitorizarea organizațiilor de proiectare și de producție;

               (d)certificatele de organizație de întreținere și monitorizarea organizațiilor de întreținere;

               (e)autorizarea și formarea personalului;

               (f)evaluarea calificărilor simulatoarelor de zbor;

               (g)operarea aeronavelor;

               (h)managementul traficului aerian și serviciile de navigație aeriană și

               (i)alte domenii legate de siguranța aviației, sub rezerva anexelor la convenție.

               (2)
                     Domeniul de aplicare a prezentului titlu se stabilește prin anexe care vizează fiecare domeniu de cooperare prevăzut la alineatul (1).

               (3)
                     Comitetul specializat privind siguranța aviației poate adopta anexele menționate la alineatul (2) numai în cazul în care fiecare parte a stabilit că standardele, normele, practicile, procedurile și sistemele de aviație civilă ale celeilalte părți asigură un nivel de siguranță suficient de echivalent pentru a permite acceptarea constatărilor de conformitate formulate și a certificatelor eliberate de autoritățile sale competente sau de organizații aprobate de autoritatea competentă respectivă.

               (4)
                     Fiecare anexă menționată la alineatul (2) descrie termenele, condițiile și metodele pentru acceptarea reciprocă a constatărilor de conformitate și a certificatelor și, dacă este necesar, a dispozițiilor tranzitorii.

               (5)
                     Agenții tehnici pot elabora proceduri de punere în aplicare pentru fiecare anexă în parte. Diferențele tehnice dintre standardele, normele, practicile, procedurile și sistemele de aviație civilă ale părților sunt abordate în anexele menționate la alineatul (2) și în procedurile de punere în aplicare.

               Articolul AVSAF.4: Obligații generale

               (1)
                     Fiecare parte acceptă constatările de conformitate formulate și certificatele eliberate de autoritățile competente sau de organizațiile aprobate ale celeilalte părți, în conformitate cu termenele și condițiile prevăzute în anexele menționate la articolul AVSAF.3 [Domeniu de aplicare și punere în aplicare] alineatul (2).

               (2)
                     Nicio dispoziție a prezentului titlu nu implică acceptarea reciprocă a standardelor sau a reglementărilor tehnice ale părților.

               (3)
                     Fiecare parte se asigură că autoritățile sale competente își mențin capacitatea și își îndeplinesc responsabilitățile care le revin în temeiul prezentului titlu.

               Articolul AVSAF.5: Păstrarea autorității de reglementare

               Nicio dispoziție a prezentului titlu nu se interpretează ca limitând autoritatea unei părți de a stabili, prin măsurile sale legislative, de reglementare sau administrative, nivelul de protecție pe care îl consideră adecvat pentru siguranță și pentru mediu.

               Articolul AVSAF.6: Măsuri de salvgardare

               (1)
                     Oricare dintre părți poate lua toate măsurile adecvate și imediate ori de câte ori consideră că există un risc rezonabil ca un produs aeronautic civil, un serviciu sau orice activitate care intră sub incidența prezentului titlu să compromită siguranța sau mediul, să nu respecte măsurile sale legislative, de reglementare sau administrative sau să nu îndeplinească într-un alt mod o cerință care intră sub incidența anexei aplicabile la prezentul titlu.

               (2)
                     În cazul în care oricare dintre părți ia măsuri în temeiul alineatului (1), partea respectivă informează cealaltă parte în scris, în termen de 15 zile lucrătoare, cu privire la măsurile luate, menționând și motivele acestor măsuri.

               Articolul AVSAF.7: Comunicare

               (1)
                     Părțile desemnează și își notifică reciproc un punct de contact pentru comunicarea cu privire la punerea în aplicare a prezentului titlu. Orice astfel de comunicare se face în limba engleză.

               (2)
                     Părțile își notifică reciproc o listă a autorităților competente și, ulterior, o listă actualizată de fiecare dată când acest lucru devine necesar.

               Articolul AVSAF.8: Transparență, cooperare în materie de reglementare și asistență reciprocă

               (1)
                     Fiecare parte se asigură că cealaltă parte este informată cu privire la actele sale cu putere de lege și normele sale administrative legate de prezentul titlu și cu privire la orice modificare semnificativă a respectivelor acte cu putere de lege și norme administrative.

               (2)
                     În măsura posibilului, părțile se informează reciproc cu privire la propunerile de modificare semnificativă a actelor cu putere de lege, a normelor administrative, a standardelor și a cerințelor lor relevante, precum și a sistemelor lor de eliberare a certificatelor, dacă respectivele modificări pot avea un impact asupra prezentului titlu. În măsura posibilului, părțile își oferă reciproc ocazia de a face observații pe marginea acestor modificări și acordă atenția corespunzătoare unor astfel de observații.

               (3)
                     În scopul investigării și al soluționării problemelor specifice de siguranță, autoritățile competente ale fiecăreia dintre părți pot autoriza autoritățile competente ale celeilalte părți să participe, în calitate de observatori, la activitățile lor de supraveghere, după cum se specifică în anexa aplicabilă la prezentul titlu.

               (4)
                     În scopul monitorizării și al inspecțiilor, autoritățile competente ale fiecărei părți asistă, dacă este necesar, autoritățile competente ale celeilalte părți cu obiectivul de a oferi acces neîngrădit la entitățile reglementate care fac obiectul supravegherii celeilalte părți.

               (5)
                     Pentru a asigura încrederea continuă a fiecărei părți în fiabilitatea proceselor aferente constatărilor de conformitate ale celeilalte părți, fiecare agent tehnic poate participa în calitate de observator la activitățile de supraveghere ale celeilalte părți, în conformitate cu procedurile prevăzute în anexele la prezentul titlu. Această participare nu echivalează cu o participare sistematică la activitatea de supraveghere a celeilalte părți.

               Articolul AVSAF.9: Schimb de informații în materie de siguranță

               Fără a aduce atingere articolului AVSAF.11 [Confidențialitatea și protecția datelor și a informațiilor] și sub rezerva legislației aplicabile a părților, acestea convin:

               (a)să își furnizeze reciproc, la cerere și în timp util, informațiile aflate la dispoziția agenților lor tehnici referitoare la accidente, incidente grave sau evenimente legate de produsele aeronautice civile, serviciile sau activitățile reglementate de anexele la prezentul titlu și

               (b)să facă schimb de alte informații în materie de siguranță, în funcție de ce convin agenții tehnici.

               Articolul AVSAF.10: Cooperare în activități de aplicare a legii

               Prin agenții lor tehnici sau prin autoritățile lor competente, la cerere și sub rezerva actelor cu putere de lege și a normelor administrative aplicabile, precum și a disponibilității resurselor necesare, părțile cooperează și își oferă reciproc asistență în cadrul anchetelor sau al activităților de asigurare a aplicării legii în orice caz presupus sau suspectat de încălcare a actelor cu putere de lege sau a normelor administrative care intră sub incidența prezentului titlu. În plus, fiecare parte înștiințează prompt cealaltă parte cu privire la orice anchetă în care sunt implicate interese reciproce.

               Articolul AVSAF.11: Confidențialitatea și protecția datelor și a informațiilor

               (1)
                     În conformitate cu actele sale cu putere de lege și normele sale administrative, fiecare parte păstrează confidențialitatea datelor și a informațiilor primite de la cealaltă parte în temeiul prezentului titlu. Astfel de date și informații pot fi utilizate numai de partea care primește datele și informațiile în scopul aplicării prezentului titlu.

               (2)
                     Mai exact, sub rezerva actelor cu putere de lege și a normelor administrative proprii, părțile nu divulgă niciunui terț, inclusiv publicului, și nici nu permit autorităților lor competente să divulge niciunui terț, inclusiv publicului, niciuna dintre datele și informațiile pe care le primesc de la cealaltă parte în temeiul prezentului titlu și care constituie secrete comerciale, proprietate intelectuală, informații comerciale sau financiare confidențiale, date care constituie obiectul dreptului de proprietate sau informații legate de o anchetă în curs. În acest scop, astfel de date și informații sunt considerate confidențiale.

               (3)
                     Atunci când furnizează date sau informații celeilalte părți sau unei autorități competente a celeilalte părți, o parte sau o autoritate competentă a unei părți poate să desemneze datele sau informațiile pe care le consideră confidențiale și care trebuie să nu fie divulgate. În acest caz, partea în cauză sau autoritatea sa competentă marchează clar respectivele date sau informații drept confidențiale.

               (4)
                     În cazul în care o parte nu este de acord cu desemnarea făcută de cealaltă parte sau de autoritatea competentă a părții respective în conformitate cu alineatul (3), prima parte poate solicita consultări cu cealaltă parte pentru abordarea acestui aspect.

               (5)
                     Fiecare parte ia toate măsurile de precauție rezonabile necesare pentru a proteja de divulgarea neautorizată datele și informațiile primite în temeiul prezentului titlu.

               (6)
                     Partea care primește date și informații de la cealaltă parte în temeiul prezentului titlu nu dobândește niciun drept de proprietate exclusivă asupra unor astfel de date și informații în virtutea primirii lor de la cealaltă parte.

               Articolul AVSAF.12: Adoptarea și modificarea anexelor la prezentul titlu

               Comitetul specializat privind siguranța aviației poate modifica ANEXA AVSAF-1 [Navigabilitate și certificare de mediu] la prezentul titlu, poate adopta sau modifica anexe, astfel cum se prevede la articolul AVSAF.3 [Domeniu de aplicare și punere în aplicare] alineatul (2) și poate elimina orice anexă.

               Articolul AVSAF.13: Recuperarea costurilor

               Fiecare parte depune toate eforturile pentru a se asigura că taxele impuse de una dintre părți sau de un agent tehnic al acesteia persoanelor fizice sau juridice ale căror activități intră sub incidența prezentului titlu sunt corecte, rezonabile și proporționale cu serviciile furnizate și că nu creează o barieră în calea comerțului.

               Articolul AVSAF.14: Alte acorduri și înțelegeri prealabile

               (1)
                     La data intrării în vigoare a prezentului acord, prezentul titlu înlocuiește toate acordurile bilaterale sau înțelegerile privind siguranța aviației dintre Regatul Unit și statele membre cu privire la orice aspect reglementat de prezentul titlu care a fost pus în aplicare în conformitate cu articolul AVSAF.3 [Domeniu de aplicare și punere în aplicare].

               (2)
                     Agenții tehnici iau măsurile necesare pentru a revizui sau pentru a denunța, după caz, înțelegerile prealabile dintre ei.

               (3)
                     Sub rezerva dispozițiilor alineatelor (1) și (2), nicio dispoziție a prezentului titlu nu aduce atingere drepturilor și obligațiilor care le revin părților prin orice alte acorduri internaționale.

               Articolul AVSAF.15: Suspendarea obligațiilor de acceptare reciprocă

               (1)
                     O parte are dreptul de a-și suspenda, integral sau parțial, obligațiile de acceptare care îi revin în temeiul articolului AVSAF.4 [Obligații generale] alineatul (1), atunci când cealaltă parte își încalcă grav obligațiile care îi revin în temeiul prezentului titlu.

               (2)
                     Înainte de a-și exercita dreptul de suspendare a obligațiilor sale de acceptare, o parte trebuie să solicite organizarea de consultări în scopul de a solicita luarea de măsuri corective de către cealaltă parte. În timpul consultărilor, părțile trebuie să ia în considerare efectele suspendării, atunci când este cazul.

               (3)
                     Drepturile născute în temeiul prezentului articol se exercită numai în cazul în care, în urma consultărilor, cealaltă parte nu adoptă măsuri corective într-o perioadă adecvată de timp. Dacă o parte își exercită un drept prevăzut la prezentul articol, aceasta îi notifică în scris celeilalte părți intenția de a-și suspenda obligațiile de acceptare și precizează motivele suspendării.

               (4)
                     Suspendarea intră în vigoare în termen de 30 de zile de la data notificării, cu excepția cazului în care, înainte de sfârșitul acestei perioade, partea care a inițiat suspendarea îi notifică în scris celeilalte părți retragerea notificării.

               (5)
                     Suspendarea nu aduce atingere valabilității constatărilor de conformitate efectuate și valabilității certificatelor eliberate de autoritățile competente sau de organizațiile aprobate ale celeilalte părți înainte de data la care a intrat în vigoare suspendarea. Orice astfel de suspendare care a intrat în vigoare poate fi anulată de îndată, în urma unui schimb de note diplomatice în acest sens între părți.

               Articolul AVSAF.16: Denunțarea prezentului titlu

               Fără a aduce atingere articolului FINPROV.8 [Denunțare], articolului OTH.10 [Denunțarea părții a doua] și articolului FISH.17 [Denunțare], fiecare parte poate denunța în orice moment prezentul titlu printr-o notificare scrisă transmisă pe cale diplomatică. În acest caz, prezenta parte încetează să mai fie în vigoare în prima zi a celei de-a noua luni de la data notificării.

               RUBRICA A TREIA: TRANSPORTUL RUTIER

               Titlul I: Transportul rutier de mărfuri

               Articolul ROAD.1: Obiectiv

               1.Obiectivul prezentului titlu este de a asigura, în ceea ce privește transportul rutier de mărfuri, o conectivitate continuă între, prin și pe teritoriile părților și de a stabili normele aplicabile acestui tip de transport.

               2.Părțile convin să nu adopte măsuri discriminatorii la aplicarea prezentului titlu.

               3.Nicio dispoziție a prezentului titlu nu afectează transportul rutier de mărfuri efectuat pe teritoriul uneia dintre părți de către un operator de transport rutier de mărfuri stabilit pe teritoriul respectiv.

               Articolul ROAD.2: Domeniu de aplicare

               1.Prezentul titlu se aplică transportului rutier de mărfuri în scopuri comerciale între, prin și pe teritoriile părților și nu aduce atingere aplicării normelor stabilite de Forumul Internațional al Transporturilor.

               2.Orice transport rutier de mărfuri pentru care nu se primește o remunerație directă sau indirectă, care nu generează direct sau indirect venituri pentru conducătorul vehiculului sau pentru alte persoane și care nu este legat de o activitate profesională este considerat transport de mărfuri în scopuri necomerciale.

               Articolul ROAD.3: Definiții

               În sensul prezentului titlu și pe lângă definițiile enunțate în partea a doua [Servicii și investiții] rubrica întâi titlul II capitolul unu articolul [SERVIN 1.2] [Definiții], se aplică următoarele definiții:

               (a)„vehicul” înseamnă un autovehicul înmatriculat pe teritoriul unei părți sau un ansamblu de vehicule al cărui autovehicul este înmatriculat pe teritoriul unei părți și care este utilizat exclusiv pentru transportul de mărfuri;

               (b)„operator de transport rutier de mărfuri” înseamnă orice persoană fizică sau juridică care desfășoară activități de transport de mărfuri în scop comercial, cu ajutorul unui vehicul;

               (c)„operator de transport rutier de mărfuri al unei părți” înseamnă un operator de transport rutier de mărfuri care este o persoană juridică stabilită pe teritoriul unei părți sau o persoană fizică a unei părți;

               (d)„parte de stabilire” înseamnă partea în care este stabilit un operator de transport rutier de mărfuri;

               (e)„conducător auto” înseamnă persoana care conduce un vehicul, chiar și pentru o scurtă perioadă de timp, sau care este transportată într-un vehicul ca parte a sarcinilor care îi revin în scopul de a fi disponibilă pentru a-l putea conduce, în cazul în care este necesar;

               (f)„tranzit” înseamnă deplasarea vehiculelor pe teritoriul unei părți fără încărcare sau descărcare de mărfuri;

               (g) „măsură de reglementare” înseamnă:

               (i)pentru Uniune:

               (A)regulamentele și directivele, astfel cum sunt prevăzute la articolul 288 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) și

               (B)actele de punere în aplicare și actele delegate, astfel cum sunt prevăzute la articolele 290 și 291 din TFUE și

               (ii) pentru Regatul Unit:

               (A)legislația primară și

               (B)legislația secundară.

               Articolul ROAD.4 Transportul de mărfuri între, prin și pe teritoriile părților

               1.Sub rezerva îndeplinirii condițiilor de la alineatul (2), operatorii de transport rutier de mărfuri ai unei părți pot efectua:

               (a)deplasări cu încărcătură cu un vehicul, de pe teritoriul părții de stabilire pe teritoriul celeilalte părți și invers, cu sau fără tranzitarea teritoriului unei țări terțe;

               (b)deplasări cu încărcătură cu un vehicul, de pe teritoriul părții de stabilire pe teritoriul aceleiași părți, cu tranzitarea teritoriului celeilalte părți;

               (c)deplasări cu încărcătură cu un vehicul, către sau de pe teritoriul părții de stabilire, cu tranzitarea teritoriului celeilalte părți;

               (d)deplasări fără încărcătură cu un vehicul, în legătură cu deplasările menționate la literele (a)-(c).

               2.Operatorii de transport rutier de mărfuri ai unei părți pot efectua o deplasare menționată la alineatul (1) numai dacă:

               (a)dețin o licență valabilă eliberată în conformitate cu articolul ROAD.5 [Cerințe aplicabile operatorilor], cu excepția cazurilor menționate la articolul ROAD.6 [Scutiri de cerințele de deținere a unei licențe] și

               (b)deplasarea este efectuată de către conducători auto care dețin un certificat de competență profesională în conformitate cu articolul ROAD.7 [Cerințe aplicabile conducătorilor auto] alineatul (1).

               3.Sub rezerva alineatului (6) și dacă sunt îndeplinite condițiile de la alineatul (2), operatorii de transport rutier de mărfuri din Regatul Unit pot efectua până la două deplasări cu încărcătură dintr-un stat membru în alt stat membru, fără a se întoarce pe teritoriul Regatului Unit, cu condiția ca aceste deplasări să fie subsecvente unei deplasări de pe teritoriul Regatului Unit permise în temeiul alineatului (1) litera (a).

               4.Fără a aduce atingere alineatului (5), sub rezerva alineatului (6) și dacă sunt îndeplinite condițiile de la alineatul (2), operatorii de transport rutier de mărfuri din Regatul Unit pot efectua o călătorie cu încărcătură pe teritoriul unui stat membru, cu condiția ca operațiunea respectivă:

               (a)să fie subsecventă unei deplasări de pe teritoriul Regatului Unit permise în temeiul alineatului (1) litera (a) și

               (b)să fie efectuată în termen de șapte zile de la descărcarea pe teritoriul respectivului stat membru a mărfurilor transportate în cursul deplasării menționate la litera (a).

               5.Sub rezerva alineatului (6) și dacă sunt îndeplinite condițiile de la alineatul (2), operatorii de transport rutier de mărfuri din Regatul Unit stabiliți în Irlanda de Nord pot efectua până la două deplasări cu încărcătură pe teritoriul Irlandei, cu condiția ca aceste operațiuni:

               (a)să fie subsecvente unei deplasări de pe teritoriul Irlandei de Nord permise în temeiul alineatului (1) litera (a) și

               (b)să fie efectuate în termen de șapte zile de la descărcarea pe teritoriul Irlandei a mărfurilor transportate în cursul deplasării menționate la litera (a).

               6.Operatorii de transport rutier de mărfuri din Regatul Unit pot efectua maximum două deplasări pe teritoriul Uniunii în temeiul alineatelor (3), (4) și (5) înainte de a se întoarce pe teritoriul Regatului Unit.

               7.Dacă sunt îndeplinite condițiile de la alineatul (2), operatorii de transport rutier de mărfuri din Uniune pot efectua până la două deplasări cu încărcătură pe teritoriul Regatului Unit, cu condiția ca aceste operațiuni:

               (a)să fie subsecvente unei deplasări de pe teritoriul Uniunii permise în temeiul alineatului (1) litera (a) și

               (b)să fie efectuate în termen de șapte zile de la descărcarea pe teritoriul Regatului Unit a mărfurilor transportate în cursul deplasării menționate la litera (a).

               Articolul ROAD.5: Cerințe aplicabile operatorilor

               1.Operatorii de transport rutier de mărfuri ai unei părți care efectuează o deplasare menționată la articolul ROAD.4 [Transportul de mărfuri între, prin și pe teritoriile părților] trebuie să dețină o licență valabilă eliberată în conformitate cu alineatul (2) de la prezentul articol.

               2.Licențele se eliberează, în conformitate cu legislația părților, numai operatorilor de transport rutier de mărfuri care îndeplinesc cerințele prevăzute în anexa ROAD-1 partea A secțiunea 1 care reglementează admiterea în profesia de operator de transport rutier de mărfuri și exercitarea acesteia.

               3.O copie legalizată a licenței se păstrează la bordul vehiculului și se prezintă la cererea oricărui agent de control autorizat de fiecare parte. Licența și copiile legalizate trebuie să corespundă oricăruia dintre modelele prevăzute în ANEXA ROAD-1 partea A APENDICELE ROAD.A.1.3, în care sunt stabilite și condițiile care reglementează utilizarea acesteia. Licența trebuie să conțină cel puțin două dintre elementele de securitate enumerate în ANEXA ROAD-1 partea A APENDICELE ROAD.A.1.4.

               4.Operatorii de transport rutier de mărfuri respectă cerințele prevăzute în anexa ROAD-1 partea A secțiunea 2 privind detașarea conducătorilor auto atunci când efectuează o deplasare menționată la articolul ROAD.4 alineatele (3)-(7) [Transportul de mărfuri între, prin și pe teritoriile părților].

               Articolul ROAD.6: Scutiri de cerințele de deținere a unei licențe

               Următoarele tipuri de transporturi de mărfuri și deplasări fără încărcătură efectuate în conexiune cu acestea pot fi realizate fără o licență valabilă, astfel cum este menționată la articolul ROAD.5 [Cerințe aplicabile operatorilor]:

               (a)transporturile poștale efectuate în cadrul unui serviciu universal;

               (b)transporturile de vehicule deteriorate sau care sunt în pană;

               (c)până la 20 februarie 2022, transporturile de mărfuri cu autovehicule a căror masă totală, inclusiv cea a remorcilor, nu depășește 3,5 tone;

               (d)de la 21 februarie 2022, transporturile de mărfuri cu autovehicule a căror masă totală, inclusiv cea a remorcilor, nu depășește 2,5 tone;

               (e)transporturile de medicamente, aparate și echipamente medicale și alte articole necesare pentru acordarea de ajutor medical de urgență, în special în cazul catastrofelor naturale și în cadrul asistenței umanitare;

               (f)transporturile de mărfuri cu vehicule, dacă sunt îndeplinite următoarele condiții:

               (I)mărfurile transportate aparțin operatorului de transport rutier de mărfuri sau au fost vândute, cumpărate, date spre închiriere sau închiriate, produse, extrase, transformate sau reparate de operatorul respectiv;

               (II)deplasarea are drept scop transportarea mărfurilor către sau dinspre sediul operatorului de transport rutier de mărfuri ori mutarea acestora, fie în incinta operatorului, fie în afara acesteia, pentru necesitățile proprii;

               (III)vehiculele utilizate pentru astfel de transporturi sunt conduse de personal angajat de către operatorul de transport rutier de mărfuri sau pus la dispoziția acestuia în temeiul unei obligații contractuale;

               (IV)vehiculele care transportă mărfurile sunt deținute de operatorul de transport rutier de mărfuri sau au fost cumpărate în rate sau închiriate de acesta și

               (V)transportul nu constituie decât o activitate auxiliară ansamblului de activități desfășurate de operatorul de transport rutier de mărfuri;

               (g)transporturile de mărfuri cu autovehicule cu o viteză maximă autorizată care nu depășește 40 km/h.

               Articolul ROAD.7: Cerințe aplicabile conducătorilor auto

               (1)
                     Conducătorii auto ai vehiculelor care efectuează deplasări menționate la articolul ROAD.4 [Transportul de mărfuri între, prin și pe teritoriile părților]:

               (a)trebuie să dețină un certificat de competență profesională eliberat în conformitate cu anexa ROAD-1 partea B secțiunea 1 și

               (b)să respecte normele privind perioadele de conducere și de lucru, perioadele de odihnă, pauzele și utilizarea tahografelor în conformitate cu anexa ROAD-1 partea B secțiunile 2-4.

               (2)
                     În locul dispozițiilor de la alineatul (1) litera (b), în cazul operațiunilor de transport rutier internațional efectuate parțial în afara teritoriului părților, se aplică, pentru întreaga deplasare, Acordul european privind activitatea echipajelor vehiculelor care efectuează transporturi rutiere internaționale (AETR), încheiat la Geneva la 1 iulie 1970.

               Articolul ROAD.8: Cerințe aplicabile vehiculelor

               1.O parte nu respinge și nu interzice utilizarea pe teritoriul său a unui vehicul care efectuează o deplasare menționată la articolul ROAD.4 [Transportul de mărfuri între, prin și pe teritoriile părților] dacă vehiculul îndeplinește cerințele stabilite în anexa ROAD-1 partea C secțiunea 1.

               2.Vehiculele care efectuează deplasările menționate la articolul ROAD.4 [Transportul de mărfuri între, prin și pe teritoriile părților] trebuie să fie echipate cu un tahograf construit, instalat, utilizat, testat și controlat în conformitate cu anexa ROAD-1 partea C secțiunea 2.

               Articolul ROAD.9: Norme de trafic rutier

               Conducătorii auto de vehicule care efectuează transporturi de mărfuri în temeiul prezentului titlu respectă, pe perioada în care se află pe teritoriul celeilalte părți, actele cu putere de lege și normele administrative naționale în vigoare pe teritoriul respectiv în ceea ce privește traficul rutier.

               Articolul ROAD.10: Evoluții legislative și Comitetul specializat privind transportul rutier

               (1)
                     Atunci când o parte propune o nouă măsură de reglementare într-un domeniu reglementat de anexa ROAD-1, aceasta:

               (a)îi notifică celeilalte părți măsura de reglementare propusă cât mai curând posibil și

               (b)informează cealaltă parte cu privire la evoluția măsurii de reglementare.

               (2)
                     La cererea uneia dintre părți, în termen de cel mult două luni de la depunerea cererii are loc un schimb de opinii în cadrul Comitetului specializat privind transportul rutier, pentru a se stabili dacă noua măsură de reglementare propusă s-ar aplica sau nu deplasărilor menționate la articolul ROAD.4 [Transportul de mărfuri între, prin și pe teritoriile părților].

               (3)
                     Atunci când o parte adoptă o nouă măsură de reglementare menționată la alineatul (1), aceasta îi notifică acest lucru celeilalte părți și îi comunică textul noii măsuri de reglementare în termen de o săptămână de la publicarea acesteia.

               (4)
                     Comitetul specializat privind transportul rutier se reunește pentru a discuta orice nouă măsură de reglementare adoptată, la cererea oricăreia dintre părți, în termen de două luni de la depunerea cererii, indiferent dacă a avut sau nu loc o notificare în conformitate cu alineatul (1) sau (3) sau dacă a avut sau nu loc o discuție în conformitate cu alineatul (2).

               (5)
                     Comitetul specializat privind transportul rutier poate:

               (a)modifica anexa ROAD-1 pentru a ține seama de evoluțiile tehnologice și/sau în materie de reglementare sau pentru a asigura punerea în aplicare satisfăcătoare a prezentului titlu;

               (b)confirma că modificările aduse de noua măsură de reglementare sunt conforme cu anexa ROAD-1 sau

               (c)decide cu privire la orice altă măsură menită să asigure buna funcționare a prezentului titlu.

               Articolul ROAD.11: Măsuri de remediere

               (1)
                     Dacă o parte consideră că cealaltă parte a adoptat o nouă măsură de reglementare care nu este conformă cu cerințele prevăzute în anexa ROAD-1, mai ales în cazurile în care Comitetul specializat privind transportul rutier nu a luat o decizie în temeiul articolului 10 [Evoluții legislative și Comitetul specializat privind transportul rutier] alineatul (5), iar cealaltă parte aplică totuși dispozițiile noii măsuri de reglementare operatorilor de transport rutier, conducătorilor auto sau vehiculelor părții, partea poate, după notificarea celeilalte părți în acest sens, să adopte măsuri de remediere corespunzătoare, inclusiv suspendarea obligațiilor prevăzute în prezentul acord sau în orice acord de completare, cu condiția ca măsurile respective:

               (a)să nu depășească nivelul echivalent cu anularea sau reducerea avantajelor cauzată de noua măsură de reglementare adoptată de cealaltă parte care nu este conformă cu cerințele prevăzute în anexa ROAD-1 și

               (b)să producă efecte cel mai devreme după 7 zile de la data la care partea care intenționează să ia astfel de măsuri a notificat acest lucru celeilalte părți în temeiul prezentului alineat.

               (2)
                     Măsurile de remediere corespunzătoare încetează să se aplice:

               (a)atunci când partea care a luat astfel de măsuri este convinsă că cealaltă parte își respectă obligațiile care îi revin în temeiul prezentului titlu sau

               (b)în conformitate cu o hotărâre a tribunalului arbitral.

               3.O parte nu poate invoca Acordul OMC sau orice alt acord internațional pentru a împiedica cealaltă parte să suspende obligații în temeiul prezentului articol.

               Articolul ROAD.12: Fiscalitate

               1.Vehiculele utilizate pentru transportul de mărfuri în conformitate cu prezentul titlu sunt scutite de taxele și impunerile percepute pentru deținerea sau circulația vehiculelor pe teritoriul celeilalte părți.

               2.Scutirea menționată la alineatul (1) nu se aplică:

               (a)unei taxe sau impuneri pe consumul de combustibil;

               (b)unei taxe pentru utilizarea unui drum sau a unei rețele de drumuri sau

               (c)unei taxe pentru utilizarea anumitor poduri, tuneluri sau feriboturi.

               3.Combustibilul conținut în rezervoarele standard ale vehiculelor și ale containerelor speciale, admise temporar, care este utilizat direct pentru propulsie și, după caz, pentru funcționarea, în timpul transportului, a sistemelor de refrigerare și a altor sisteme, precum și lubrifianții prezenți în autovehicule și necesari pentru funcționarea normală a acestora în timpul deplasării sunt scutiți de taxe vamale și de orice alte taxe și impuneri, cum ar fi TVA și accize, și nu sunt supuse niciunei restricții la import.

               4.Piesele de schimb importate pentru repararea unui vehicul pe teritoriul uneia dintre părți care a fost înmatriculat sau pus în circulație pe teritoriul celeilalte părți sunt admise în regimul unei admiteri temporare cu scutire de taxe vamale și fără interdicții sau restricții la import. Piesele înlocuite sunt supuse taxelor vamale și altor impuneri (TVA) și trebuie să fie reexportate sau distruse sub controlul autorităților vamale ale celeilalte părți.

               Articolul ROAD.13: Obligații prevăzute în alte titluri

               Articolele SERVIN.3.2 [Acces pe piață] și SERVIN.3.4 [Tratament național] din partea a doua rubrica întâi titlul II capitolul trei sunt încorporate în prezentul titlu, fac parte integrantă din acesta și se aplică tratamentului operatorilor de transport rutier de mărfuri care efectuează deplasări în conformitate cu articolul ROAD.4 [Transportul de mărfuri între, prin și pe teritoriile părților].

               Articolul ROAD.14: Denunțarea prezentului titlu

               5. Fără a aduce atingere articolului FINPROV.8 [Denunțare], articolului OTH.10 [Denunțarea părții a doua] și articolului FISH.17 [Denunțare], fiecare parte poate denunța în orice moment prezentul titlu printr-o notificare scrisă transmisă pe cale diplomatică. În acest caz, prezenta parte încetează să mai fie în vigoare în prima zi a celei de-a noua luni de la data notificării.

               Titlul II: Transportul rutier de persoane

               Articolul X: Domeniu de aplicare

               1.Obiectivul prezentului titlu este de a asigura, în ceea ce privește transportul rutier de persoane, o conectivitate continuă între, prin și pe teritoriile părților și de a stabili normele aplicabile acestui tip de transport. Prezentul titlu se aplică transportului ocazional, transportului regulat și transportului regulat special de persoane cu autocarul și cu autobuzul între, prin și pe teritoriile părților.

               2.Părțile convin să nu adopte măsuri discriminatorii la aplicarea prezentului titlu.

               3.Nicio dispoziție a prezentului titlu nu afectează transportul de persoane efectuat pe teritoriul uneia dintre părți de către un operator de transport rutier de persoane stabilit pe teritoriul respectiv.

               Articolul X +1: Definiții

               În sensul prezentului titlu și pe lângă definițiile enunțate în partea a doua [Servicii și investiții] rubrica întâi titlul II capitolul unu articolul SERVIN 1.2 [Definiții], se aplică următoarele definiții:

               (a)„autocare și autobuze” înseamnă vehicule care, din punctul de vedere al construcției și al dotărilor, sunt adecvate transportului a mai mult de nouă persoane, inclusiv șoferul, și sunt destinate acestui scop;

               (b)„servicii de transport de persoane” înseamnă servicii de transport rutier pentru public sau pentru anumite categorii de utilizatori, furnizate în schimbul plății efectuate de către persoana transportată sau de către organizatorul transportului, cu autocarul și autobuzul;

               (c)„operator de transport rutier de persoane” înseamnă orice persoană fizică sau orice persoană juridică, având personalitate juridică proprie sau depinzând de o autoritate cu o astfel de personalitate, care furnizează servicii de transport de persoane;

               (d)„operator de transport rutier de persoane al unei părți” înseamnă un operator de transport rutier de persoane care este stabilit pe teritoriul unei părți sau o persoană fizică a unei părți;

               (e)„servicii regulate” înseamnă servicii de transport de persoane furnizate cu o frecvență specificată și pe rute specificate, în cursul cărora persoanele pot fi îmbarcate sau debarcate în puncte de oprire prestabilite;

               (f)„servicii regulate speciale” înseamnă servicii, indiferent de cine sunt organizate, prin care se asigură transportul unor categorii specificate de persoane, cu excluderea altor persoane, în măsura în care aceste servicii sunt operate cu respectarea condițiilor specificate pentru serviciile regulate; Serviciile regulate speciale includ:

               (I)transportul lucrătorilor între domiciliu și locul de muncă și

               (II)transportul elevilor și al studenților la și de la instituția de învățământ.

               Faptul că un serviciu regulat special poate fi modificat în raport cu nevoile utilizatorilor nu afectează clasificarea acestuia ca serviciu regulat.

               (g)„grup” înseamnă oricare dintre următoarele:

               (I)una sau mai multe persoane fizice sau juridice asociate și persoana fizică sau juridică mamă sau persoanele fizice sau juridice mamă;

               (II)una sau mai multe persoane fizice sau juridice asociate care au aceeași persoană fizică sau juridică mamă sau același persoane fizice sau juridice mamă;

               (h)„Acordul Interbus” înseamnă Acordul privind transportul internațional ocazional de călători cu autocare și autobuze, cu modificările sale ulterioare, care a intrat în vigoare la 1 ianuarie 2003;

               (i)„tranzit” înseamnă circulația autocarelor și a autobuzelor pe teritoriul unei părți fără îmbarcarea sau debarcarea de persoane.

               (j)„servicii ocazionale” înseamnă servicii care nu sunt servicii regulate sau servicii regulate speciale și care se caracterizează în primul rând prin faptul că vizează transportul unor grupuri de persoane constituite la inițiativa clientului sau a operatorului de transport rutier de persoane însuși.

               Articolul X+2: Transport de persoane cu autocarul și autobuzul între, prin și pe teritoriile părților

               1.Atunci când operează servicii regulate și servicii regulate speciale, operatorii de transport rutier de persoane ai unei părți pot efectua deplasări cu persoane de pe teritoriul unei părți pe teritoriul celeilalte părți, cu sau fără tranzitarea teritoriului unei țări terțe, precum și deplasări fără persoane legate de astfel de deplasări.

               2.Atunci când operează servicii regulate și servicii regulate speciale, operatorii de transport rutier de persoane ai unei părți pot efectua deplasări cu persoane de pe teritoriul părții, în care este stabilit operatorul de transport rutier de persoane, pe teritoriul aceleiași părți, cu tranzitarea teritoriului celeilalte părți, precum și deplasări fără persoane legate de astfel de deplasări.

               3.Un operator de transport rutier de persoane al unei părți nu poate opera servicii regulate sau servicii regulate speciale cu originea și destinația pe teritoriul celeilalte părți.

               4.În cazul în care serviciul de transport de persoane menționat la alineatul (1) face parte dintrun serviciu către sau dinspre teritoriul părții pe care este stabilit operatorul de transport rutier, persoanele pot fi îmbarcate sau debarcate pe teritoriul celeilalte părți de pe traseu, cu condiția ca oprirea să fie autorizată în conformitate cu normele aplicabile pe teritoriul respectiv.

               5.În cazul în care serviciul de transport de persoane menționat în prezentul articol face parte dintr-un serviciu regulat internațional sau dintr-un serviciu regulat special internațional între Irlanda și Regatul Unit în ceea ce privește Irlanda de Nord, persoanele pot fi îmbarcate și debarcate într-una dintre părți de către un operator de transport rutier de persoane stabilit pe teritoriul celeilalte părți.

               6.Operatorii de transport rutier de persoane stabiliți pe teritoriul uneia dintre părți pot, temporar, să furnizeze servicii ocazionale pe insula Irlanda, în cadrul cărora sunt îmbarcate și debarcate persoane pe teritoriul celeilalte părți.

               7.Atunci când furnizează servicii ocazionale, operatorii de transport rutier de persoane pot efectua o deplasare cu persoane de pe teritoriul unei părți prin teritoriul celeilalte părți pe teritoriul unei părți necontractante la Acordul Interbus, inclusiv o deplasare conexă fără persoane.

               8.Serviciile de transport de persoane menționate în prezentul articol se efectuează cu autocare și autobuze înmatriculate pe teritoriul părții în care este stabilit sau își are reședința operatorul de transport rutier de persoane. Aceste autocare și autobuze trebuie să respecte standardele tehnice prevăzute în anexa 2 la Acordul Interbus.

               Articolul X+3: Condiții de furnizare a serviciilor menționate la articolul X+2

               1.Serviciile regulate sunt deschise tuturor operatorilor de transport rutier de persoane ai unei părți, fiind supuse rezervării obligatorii, dacă este cazul.

               2.Serviciile regulate și serviciile regulate speciale sunt supuse autorizării în conformitate cu articolul X+4 și cu alineatul (6).

               3.Caracterul regulat al serviciului nu poate fi afectat de nicio ajustare a condițiilor de operare a serviciilor.

               4.Organizarea de servicii paralele sau temporare care deservesc același public ca serviciile regulate existente, nedeservirea anumitor stații și deservirea unor stații suplimentare în cadrul serviciilor regulate existente sunt guvernate de aceleași norme ca serviciile regulate existente.

               5.Se aplică secțiunile V (Dispoziții sociale) și VI (Dispoziții vamale și fiscale) din Acordul Interbus, precum și anexele I (Condițiile aplicabile operatorilor de transport rutier de călători) și II (Standarde tehnice aplicabile autobuzelor și autocarelor).

               6.Pentru o perioadă de șase luni de la data intrării în vigoare a prezentului acord, serviciile regulate speciale nu sunt supuse autorizării atunci când fac obiectul unui contract încheiat între organizator și operatorul de transport rutier de persoane.

               7.Serviciile ocazionale care intră sub incidența prezentului titlu în conformitate cu articolul X+(2) nu necesită autorizare. Cu toate acestea, organizarea serviciilor paralele sau temporare comparabile cu serviciile regulate existente și deservind același public ca acestea din urmă sunt supuse autorizării în conformitate cu secțiunea VIII din Acordul Interbus.

               Articolul X+4: Autorizare

               1.Autorizațiile pentru serviciile menționate la articolul X+2 sunt eliberate de autoritatea competentă a părții pe al cărei teritoriu este stabilit operatorul de transport rutier de persoane („autoritatea de autorizare”).

               2.Dacă un operator de transport rutier de persoane este stabilit în Uniune, autoritatea de autorizare este autoritatea competentă din statul membru de origine sau de destinație.

               3.În cazul unui grup de operatori de transport rutier de persoane care intenționează să opereze un serviciu menționat la articolul X+2, autoritatea de autorizare este autoritatea competentă căreia i se adresează cererea în conformitate cu a doua parte a articolului X+5 alineatul (1).

               4.Autorizațiile se eliberează pe numele operatorului de transport rutier de persoane și nu sunt transmisibile. Cu toate acestea, un operator de transport rutier de persoane al unei părți care a primit o autorizație poate, cu aprobarea autorității de autorizare, să opereze serviciul prin intermediul unui subcontractant, dacă o atare posibilitate este compatibilă cu legislația părții. În acest caz, în autorizație se indică numele subcontractantului și rolul acestuia. Subcontractantul trebuie să fie un operator de transport rutier de persoane al unei părți și să îndeplinească toate dispozițiile prezentului titlu.

               În cazul unui grup de operatori de transport rutier de persoane care intenționează să opereze serviciile menționate la articolul X+2, autorizația se emite pe numele tuturor operatorilor de transport rutier de persoane din grup și în autorizație se indică numele tuturor operatorilor respectivi. Autorizația se emite operatorului de transport rutier de persoane solicitant care a fost desemnat de ceilalți operatori de transport rutier de persoane ai unei părți în aceste scopuri, iar celorlalți operatori de transport rutier de persoane li se emit copii legalizate.

               5.Fără a aduce atingere articolului X+6 alineatul (3), perioada maximă de valabilitate a autorizației este de cinci ani. Se poate stabili o perioadă mai scurtă, fie la cererea solicitantului, fie prin acordul reciproc al autorităților competente ale părților pe teritoriul cărora sunt îmbarcate sau debarcate persoane.

               6.În autorizație se menționează următoarele:

               (a)tipul de serviciu;

               (b)traseul serviciului, în special punctul de plecare și cel de sosire;

               (c)durata de valabilitate a autorizației și

               (d)stațiile și orarul.

               7.Autorizația trebuie să respecte modelul prevăzut în ANEXA ROAD-2.

               8.Operatorul de transport rutier de persoane al unei părți care furnizează un serviciu menționat la articolul X+2 poate utiliza vehicule suplimentare pentru a face față situațiilor temporare și excepționale. Aceste vehicule suplimentare pot fi utilizate numai în aceleași condiții ca cele specificate în autorizația menționată la alineatul (6).

               În acest caz, în plus față de documentele menționate la articolul X+10 alineatele (1) și (2), operatorul de transport rutier de persoane se asigură că la bordul vehiculului se păstrează și se prezintă, la cerere, oricărui agent autorizat de control, o copie a contractului dintre operatorul de transport rutier de persoane care furnizează serviciul regulat sau serviciul regulat special și întreprinderea care furnizează vehiculele suplimentare sau un document echivalent.

               Articolul X+5: Depunerea cererilor de autorizație

               1.Cererile de autorizație se transmit de către operatorul de transport rutier de persoane al unei părți autorității de autorizare menționate la articolul X+4 alineatul (1).

               Pentru fiecare serviciu se depune o singură cerere. În cazurile menționate la articolul X+4 alineatul (3), cererea se depune de către operatorul desemnat de ceilalți operatori în aceste scopuri. Cererea se adresează autorității de autorizare a părții pe al cărei teritoriu este stabilit operatorul de transport rutier de persoane care depune cererea.

               2.Cererile de autorizații se întocmesc pe baza modelului prevăzut în ANEXA ROAD-3.

               3.Operatorii de transport rutier de persoane care solicită autorizația furnizează autorității de autorizare toate informațiile suplimentare pe care le consideră relevante sau pe care autoritatea de autorizare le solicită, în special documentele enumerate în anexa ROAD-3.

               Articolul X+6: Procedura de autorizare

               1.Autorizațiile se eliberează de comun acord cu autoritățile competente ale părților pe teritoriul căreia sunt îmbarcate sau debarcate persoane. Autoritatea de autorizare transmite respectivelor autorități competente, precum și autorităților competente ale căror teritorii sunt traversate fără să fie îmbarcate sau debarcate persoane, o copie a cererii, însoțită de copii ale oricăror alte documente relevante, precum și evaluarea acesteia.

               În ceea ce privește Uniunea, autoritățile competente menționate în prima parte a prezentului alineat sunt cele ale statelor membre pe ale căror teritorii sunt îmbarcate sau debarcate persoane și ale căror teritorii sunt traversate fără să fie îmbarcate sau debarcate persoane.

               2.Autoritățile competente cărora li s-a solicitat acordul îi comunică autorității de autorizare decizia lor cu privire la cerere în termen de patru luni. Acest termen este calculat începând de la data primirii solicitării de acord, care figurează în confirmarea de primire. În cazul în care decizia primită de la autoritățile competente cărora li s-a solicitat acordul este negativă, ea trebuie să cuprindă o justificare corespunzătoare. În cazul în care autoritatea de autorizare nu primește niciun răspuns în termen de patru luni, se consideră că autoritățile competente consultate și-au dat acordul, iar autoritatea de autorizare poate acorda autorizația.

               Autoritățile competente al căror teritoriu este traversat fără să fie îmbarcate sau debarcate persoane pot notifica autorității de autorizare observațiile lor în termen de patru luni.

               3.În ceea ce privește serviciile care au fost autorizate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1073/2009 al Parlamentului European și al Consiliului
                  70
                înainte de încheierea perioadei de tranziție și în cazul cărora autorizația expiră la încheierea perioadei de tranziție, se aplică următoarele dispoziții:

               (a)atunci când, sub rezerva modificărilor necesare pentru conformarea cu articolul X+2, condițiile de operare sunt aceleași ca cele care au fost stabilite în autorizația acordată în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1073/2009, autoritatea de autorizare relevantă în temeiul prezentului titlu poate, la cerere sau în alt mod, să elibereze operatorului de transport rutier o autorizație corespunzătoare acordată în temeiul prezentului titlu. Atunci când se eliberează o astfel de autorizație, se consideră că a fost furnizat acordul autorităților competente pe teritoriul cărora sunt îmbarcate sau debarcate persoane, astfel cum se menționează la alineatul (2). Autoritățile competente respective și autoritățile competente al căror teritoriu este traversat fără să fie îmbarcate sau debarcate persoane pot notifica autorității de autorizare observațiile lor în orice moment;

               (b)atunci când se aplică litera (a), perioada de valabilitate a autorizației corespunzătoare acordate în temeiul prezentului titlu nu depășește ultima zi a perioadei de valabilitate specificate în autorizația acordată anterior în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1073/2009.

               4.Autoritatea de autorizare ia o decizie cu privire la cerere în termen de maximum șase luni de la data depunerii cererii de către operatorul de transport rutier de persoane.

               5.Autorizația nu se acordă în cazul în care:

               (a)solicitantul nu este în măsură să furnizeze serviciul care face obiectul cererii cu echipamentul pe care îl are în mod direct la dispoziție;

               (b)solicitantul nu a respectat legislația internă sau internațională în domeniul transportului rutier, în special condițiile și specificațiile privind autorizațiile pentru servicii de transport internațional rutier de persoane, sau a săvârșit încălcări grave ale legislației unei părți în materie de transport rutier, în special în ceea ce privește normele care se aplică vehiculelor și perioadelor de conducere și de odihnă ale conducătorilor auto;

               (c)în cazul unei cereri de reînnoire a autorizației, condițiile de autorizare nu au fost respectate;

               (d)o parte decide, pe baza unei analize detaliate, că serviciul în cauză ar afecta serios, pe segmentele direct implicate, viabilitatea unui serviciu comparabil reglementat de unul sau mai multe contracte de servicii publice în conformitate cu legislația părții contractante. În acest caz, partea în cauză stabilește criterii nediscriminatorii care să permită determinarea măsurii în care serviciul care face obiectul cererii ar afecta în mod serios viabilitatea serviciului comparabil menționat anterior și le transmite celeilalte părți menționate la alineatul (1) sau

               (e)o parte decide, pe baza unei analize detaliate, că scopul principal al serviciului nu este acela de a transporta persoane între stații aflate pe teritoriile părților.

               În eventualitatea în care un serviciu existent afectează în mod serios viabilitatea unui serviciu comparabil reglementat de unul sau mai multe contracte de servicii publice conforme cu legislația unei părți pe segmentele directe implicate, din motive excepționale care nu ar fi putut fi prevăzute în momentul acordării autorizației, o parte, cu acordul celeilalte părți, poate suspenda sau retrage autorizația de exploatare a serviciului internațional cu autocarul și cu autobuzul, după un preaviz de șase luni comunicat operatorului de transport rutier de persoane.

               Faptul că un operator de transport rutier de persoane al unei părți oferă prețuri mai mici decât cele oferite de alți operatori de transport rutier de persoane sau faptul că legătura în cauză este deja operată de alți operatori de transport rutier de persoane nu constituie în sine o justificare pentru respingerea cererii.

               6.După finalizarea procedurii stabilite la alineatele (1)-(5), autoritatea de autorizare acordă autorizația sau respinge în mod oficial cererea.

               Deciziile de respingere a unei cereri trebuie motivate. Părțile le asigură întreprinderilor de transport posibilitatea de a-și prezenta punctul de vedere în cazul în care cererea acestora este respinsă.

               Autoritatea de autorizare informează autoritățile competente ale celeilalte părți cu privire la decizia sa și le transmite acestora o copie a autorizației.

               Articolul X+7: Reînnoirea și modificarea autorizației

               1.Articolul X+6 se aplică, mutatis mutandis, cererilor de reînnoire a autorizațiilor sau de modificare a condițiilor în care trebuie efectuate serviciile care fac obiectul autorizației.

               2.Atunci când autorizația existentă expiră în termen de șase luni de la data intrării în vigoare a prezentului acord, perioada de timp în care autoritățile competente menționate la articolul X+6 alineatul (2) trebuie să notifice autorității de autorizare acordul sau observațiile lor cu privire la cerere, în conformitate cu articolul menționat, este de două luni.

               3.În cazul unei modificări minore a condițiilor de exploatare, în special al ajustării intervalelor, tarifelor și orarelor, autoritatea de autorizare trebuie să transmită autorităților competente ale celeilalte părți numai informațiile cu privire la modificare. Modificarea orarelor sau a intervalelor întrun mod care afectează calendarul controalelor la frontierele dintre părți sau la frontierele țărilor terțe nu se consideră a fi o modificare minoră.

               Articolul X+8: Expirarea autorizației

               1.Fără a aduce atingere articolului X+6 alineatul (3), o autorizație pentru un serviciu menționat la articolul X+2 expiră la sfârșitul perioadei sale de valabilitate sau după trei luni de la primirea de către autoritatea de autorizare a notificării din partea titularului acesteia privind intenția sa de a-și retrage serviciul. O astfel de notificare se motivează în mod corespunzător.

               2.În cazul în care cererea pentru un serviciu a încetat să mai existe, perioada de notificare prevăzută la alineatul (1) este de o lună.

               3.Autoritatea de autorizare informează autoritățile competente ale celeilalte părți vizate cu privire la faptul că autorizația a expirat.

               4.Titularul autorizației le comunică utilizatorilor respectivului serviciu retragerea acestuia de pe piață, prin mijloace adecvate de publicitate, cu o lună înainte de data respectivă.

               Articolul X+9: Obligațiile operatorilor de transport

               1.Cu excepția cazurilor de forță majoră, operatorul de transport rutier de persoane al unei părți care furnizează un serviciu menționat la articolul X+2 lansează fără întârziere serviciul și, până la expirarea autorizației, ia toate măsurile necesare pentru a garanta un serviciu de transport care să îndeplinească standardele de continuitate, de regularitate și de capacitate și care să respecte condițiile specificate în conformitate cu articolul X+4 alineatul (6) și cu anexa ROAD-2.

               2.Operatorul de transport rutier de persoane al unei părți afișează traseul serviciului, stațiile, orarul, tarifele și condițiile de transport în așa fel încât să se asigure că aceste informații sunt accesibile cu ușurință tuturor utilizatorilor.

               3.De comun acord și în acord cu titularul autorizației, părțile pot să modifice condițiile de operare care reglementează un serviciu menționat la articolul X+2.

               Articolul X+10: Documente care trebuie păstrate în autocar sau în autobuz

               1.Fără a se aduce atingere articolului X+4 alineatul (8), autorizația de exploatare a serviciilor menționate la articolul X+2 ori o copie legalizată a acesteia, precum și licența operatorului de transport rutier de persoane pentru transportul rutier internațional de persoane sau o copie legalizată a acesteia, eliberată în conformitate cu dreptul intern sau cu dreptul Uniunii, se păstrează în autocar sau în autobuz și se prezintă, la cerere, oricărui agent autorizat de control.

               2.Fără a se aduce atingere dispozițiilor de la alineatul (1) și celor de la articolul X+4 alineatul (8), în cazul unui serviciu regulat special, contractul încheiat între organizator și operatorul de transport rutier de persoane sau o copie a acestuia, precum și un document care atestă că, în scopul efectuării unui serviciu regulat special, persoanele constituie o categorie specifică de persoane, cu excluderea altor persoane servesc, de asemenea, ca documente de control, se păstrează la bordul vehiculului și se prezintă, la cerere, oricărui agent autorizat de control.

               3.Operatorii de transport rutier de persoane care furnizează servicii ocazionale în temeiul articolului X+2 alineatele (6) și (7) trebuie să aibă asupra lor o foaie de parcurs completată, utilizând modelul din anexa ROAD-4. Carnetele de foi de parcurs sunt furnizate de autoritatea competentă a teritoriului pe care este înregistrat operatorul sau de organismele desemnate de autoritatea competentă.

               Articolul X+11: Norme de trafic rutier

               Conducătorii auto de autocare și de autobuze care efectuează activități de transport de persoane în temeiul prezentului titlu respectă, pe perioada în care se află pe teritoriul celeilalte părți, actele cu putere de lege și normele administrative naționale în vigoare pe teritoriul respectiv în ceea ce privește traficul rutier.

               Articolul X+12: Aplicare

               Dispozițiile prezentului titlu încetează să se aplice la data la care Protocolul la Acordul Interbus referitor la serviciile regulate internaționale și serviciile regulate speciale internaționale de transport de persoane cu autocarul și cu autobuzul intră în vigoare pentru Regatul Unit sau după șase luni de la intrarea în vigoare a respectivului protocol pentru Uniune, luându-se în considerare data care survine mai devreme, cu excepția scopului operațiunilor prevăzute la articolul X+2 alineatele (2), Articolul X+2 alineatul (5); Articolul X+2 alineatul (6) și articolul X+2 alineatul (7).

               Articolul X+13: Obligații prevăzute în alte titluri

               Articolele SERVIN.3.2 [Acces pe piață] și SERVIN.3.4 [Tratament național] din partea a doua rubrica întâi titlul II capitolul trei sunt încorporate în prezentul titlu, fac parte integrantă din acesta și se aplică tratamentului operatorilor de transport care efectuează deplasări în conformitate cu articolul X+2 din prezentul titlu.

               Articolul X+14: Comitetul specializat

               Comitetul specializat privind transportul rutier poate modifica anexele ROAD-2, ROAD-3 și ROAD-4 pentru a ține seama de evoluțiile în materie de reglementare. Acesta poate adopta măsuri privind punerea în aplicare a prezentului titlu.

               RUBRICA A PATRA: COORDONAREA SISTEMELOR DE SECURITATE SOCIALĂ ȘI VIZE PENTRU VIZITELE PE TERMEN SCURT

               Titlul I: Coordonarea sistemelor de securitate socială

               Ch.SSC.1: Prezentare generală

               Statele membre și Regatul Unit își coordonează sistemele de securitate socială în conformitate cu Protocolul privind coordonarea sistemelor de securitate socială, pentru a garanta drepturile în materie de securitate socială ale persoanelor care intră sub incidența acestuia.

               Ch.SSC.2: Ședere legală

               (1)
                     Protocolul privind coordonarea sistemelor de securitate socială se aplică persoanelor aflate în situație de ședere legală într-un stat membru sau în Regatul Unit.

               (2)
                     Alineatul (1) de la prezentul articol nu aduce atingere drepturilor la prestații în bani care sunt legate de perioade anterioare de ședere legală ale persoanelor care intră sub incidența articolului SSC.2 [Persoanele vizate] din Protocolul privind coordonarea sistemelor de securitate socială.

               Ch.SSC.3: Situații transfrontaliere

               (1)
                     Protocolul privind coordonarea sistemelor de securitate socială se aplică numai situațiilor apărute între unul sau mai multe state membre ale Uniunii și Regatul Unit.

               (2)
                     Protocolul privind coordonarea sistemelor de securitate socială nu se aplică persoanelor ale căror situații sunt limitate, din toate punctele de vedere, fie la Regatul Unit, fie la statele membre.

               Ch.SSC.4: Cereri de imigrare

               Protocolul privind coordonarea sistemelor de securitate socială se aplică fără a aduce atingere dreptului unui stat membru sau al Regatului Unit de a percepe o taxă de sănătate în temeiul legislației naționale în legătură cu o cerere de permis de intrare, de ședere, de muncă sau de reședință în statul respectiv.

               Titlul II: Vize pentru vizite pe termen scurt

               Articolul VSTV.1: Vize pentru vizite pe termen scurt

               (1)
                     Părțile iau act de faptul că, la data intrării în vigoare a prezentului acord, ambele părți prevăd, pentru resortisanții lor, un regim de călătorii fără viză pentru vizitele pe termen scurt, în conformitate cu dreptul lor intern. Fiecare parte notifică celeilalte părți orice intenție de a impune obligativitatea vizelor pentru vizitele pe termen scurt ale resortisanților celeilalte părți, în timp util și, dacă este posibil, cu cel puțin trei luni înainte ca o astfel de obligație să intre în vigoare.

               (2)
                     Sub rezerva alineatului (3) și a articolului FINPROV.10 [Viitoare aderări la Uniune], în cazul în care Regatul Unit decide să impună obligativitatea vizelor pentru vizitele pe termen scurt ale resortisanților unui stat membru, această obligație li se aplică resortisanților tuturor statelor membre.

               (3)
                     Prezentul articol nu aduce atingere nici eventualelor acorduri încheiate între Regatul Unit și Irlanda cu privire la zona comună de călătorie.

               RUBRICA A CINCEA: SECTORUL PESCĂRESC

               Capitolul unu: Dispoziții inițiale

               Articolul FISH.1 Drepturile suverane ale statelor de coastă exercitate de către părți

               Părțile afirmă că drepturile suverane ale statelor de coastă exercitate de către părți în scopul explorării, exploatării, conservării și gestionării resurselor acvatice vii din apele lor ar trebui să se exercite în temeiul și în conformitate cu principiile dreptului internațional, inclusiv cele prevăzute de Convenția Națiunilor Unite asupra dreptului mării din 10 decembrie 1982.

               Articolul FISH.2: Obiective și principii

               (1)
                     Părțile cooperează în vederea garantării faptului că activitățile de pescuit care privesc stocurile comune din apele lor respective sunt, pe termen lung, durabile din punct de vedere ecologic și contribuie la obținerea unor beneficii economice și sociale, respectând totodată pe deplin drepturile și obligațiile statelor costiere independente, astfel cum sunt exercitate de către părți.

               (2)
                     Părțile au drept obiectiv comun exploatarea stocurilor comune la rate menite să mențină și să refacă progresiv populațiile speciilor recoltate la niveluri de biomasă superioare celor care permit obținerea capturii maxime durabile.

                  (3)         Părțile țin seama de următoarele principii:

               (a)aplicarea abordării precaute în ceea ce privește administrarea sectorului pescăresc;

               (b)promovarea durabilității pe termen lung (de mediu, socială și economică) și a utilizării optime a stocurilor comune;

               (c)fundamentarea deciziilor de conservare și de administrare a resurselor halieutice pe cele mai bune avize științifice disponibile, în principal pe cele furnizate de Consiliul Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime (ICES);

               (d)asigurarea selectivității pescuitului pentru a proteja puietul de pește și grupările de pești aflați în perioada de depunere a icrelor, precum și pentru a evita și a reduce capturile accidentale nedorite;

               (e)luarea în considerare în mod corespunzător și reducerea la minimum a impactului negativ al pescuitului asupra ecosistemului marin și luarea în considerare în mod corespunzător a necesității de a conserva diversitatea biologică marină;

               (f)aplicarea unor măsuri proporționale și nediscriminatorii pentru conservarea resurselor marine vii și pentru administrarea resurselor halieutice, menținând totodată autonomia părților în materie de reglementare;

               (g)asigurarea colectării și a schimbului în timp util de date complete și exacte, relevante pentru conservarea stocurilor comune și pentru administrarea sectorului pescăresc;

               (h)asigurarea respectării măsurilor de conservare și de administrare a resurselor halieutice și combaterea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat; și

               (i)asigurarea punerii în aplicare în timp util, în cadrele de reglementare ale părților, a oricăror măsuri convenite.

               Articolul FISH.3: Definiții

               1.În sensul prezentului titlu, se aplică următoarele definiții:

               (a)„zonă economică exclusivă (ZEE)” (a unei părți) înseamnă, în conformitate cu Convenția Națiunilor Unite asupra dreptului mării din 10 decembrie 1982:

               (I)în cazul Uniunii, zonele economice exclusive stabilite de statele sale membre, adiacente teritoriilor lor europene;

               (II)zona economică exclusivă stabilită de Regatul Unit

               (b)„abordare precaută în ceea ce privește administrarea sectorului pescăresc” înseamnă o abordare conform căreia absența unor informații științifice adecvate nu justifică decizia de a amâna sau de a nu lua măsuri de administrare pentru conservarea speciilor vizate, a speciilor asociate sau dependente, precum și a speciilor care nu sunt vizate și a mediului acestora;

               (c)„stocuri comune” înseamnă pești, indiferent de specie, care se găsesc în apele părților, inclusiv crustacee și moluște;

               (d)„TAC” înseamnă captura totală admisibilă, care reprezintă cantitatea maximă dintr-un stoc (sau stocuri) cu o anumită descriere ce poate fi capturată într-o perioadă dată;

               (e)„stocuri care nu fac obiectul cotelor” înseamnă stocuri care nu sunt gestionate prin capturi totale admisibile (TAC);

               (f)„mare teritorială” (a unei părți) înseamnă, în conformitate cu Convenția Națiunilor Unite asupra dreptului mării din 10 decembrie 1982:

               (I)în cazul Uniunii, prin derogare de la articolul FINPROV.1 alineatul (1) [Domeniul de aplicare teritorială], marea teritorială stabilită de statele sale membre, adiacentă teritoriilor lor europene;

               (II)marea teritorială stabilită de Regatul Unit

               (g)„ape” (ale unei părți) înseamnă:

               (I)în ceea ce privește Uniunea, prin derogare de la articolul FINPROV.1 alineatul (1) [Domeniul de aplicare teritorială], zonele economice exclusive ale statelor membre și mările lor teritoriale;

               (II)în ceea ce privește Regatul Unit, zona sa economică exclusivă și marea sa teritorială, excluzând, în sensul articolelor FISH.8 [Accesul la ape], FISH.9 [Măsuri compensatorii în caz de retragere sau reducere a accesului] și al anexei FISH.4 [Protocolul privind accesul la ape], marea teritorială adiacentă Domeniului Guernsey, Domeniului Jersey și Insulei Man;

               (h)„navă” (a unei părți) înseamnă:

               (I)în cazul Regatului Unit, o navă de pescuit care arborează pavilionul Regatului Unit, înmatriculată în Regatul Unit, domeniul Guernsey, domeniul Jersey sau Insula Man și având o licență de pescuit eliberată de o administrație a pescuitului din Regatul Unit;

               (II)în cazul Uniunii, o navă de pescuit care arborează pavilionul unui stat membru și este înmatriculată în Uniune.

               Capitolul doi: Conservarea și exploatarea durabilă

               Articolul FISH.4 Administrarea sectorului pescăresc

               (1)
                     Fiecare parte decide asupra oricăror măsuri aplicabile apelor sale, adoptate în vederea atingerii obiectivelor stabilite la articolul FISH.2 alineatele (1) și (2) [Obiective și principii], cu respectarea principiilor menționate la articolul FISH.2 alineatul (3) [Obiective și principii].

               (2)
                     O parte își bazează măsurile menționate la alineatul (1) pe cele mai bune avize științifice disponibile.

               O parte nu aplică măsurile menționate la alineatul (1) navelor celeilalte părți în apele sale decât dacă aplică aceleași măsuri și propriilor nave.

               Al doilea paragraf nu aduce atingere obligațiilor care revin părților în temeiul Acordului privind măsurile de competența statului portului, al sistemului de control și asigurare a respectării normelor adoptat de Comisia pentru pescuit în Atlanticul de Nord-Est, al măsurilor de conservare și executare ale Organizației de Pescuit în Atlanticul de Nord-Vest și al Recomandării 18-09 a Comisiei Internaționale pentru Conservarea Tonului din Oceanul Atlantic privind măsurile de competența statului portului pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat.

               Comitetul specializat privind sectorul pescăresc poate modifica lista obligațiilor internaționale preexistente menționate la al treilea paragraf.

               (3)
                     Fiecare parte notifică celeilalte părți noile măsuri menționate la alineatul (1) care ar putea să afecteze navele celeilalte părți înainte ca aceste măsuri să fie aplicate, lăsând astfel suficient timp celeilalte părți pentru a putea prezenta observații sau a solicita clarificări.

               Articolul FISH.5: Autorizații, conformitate și asigurarea respectării normelor

               (1)
                     În cazul în care navele au acces, în vederea pescuitului, în apele celeilalte părți în conformitate cu articolul FISH.8 [Accesul la ape] și cu articolul FISH.10 [Accesul la apele adiacente Domeniului Guernsey, Domeniului Jersey și Insulei Man]:

               (a)fiecare parte comunică cu suficient timp înainte celeilalte părți o listă cu navele pentru care partea respectivă dorește să obțină autorizații sau licențe de pescuit; și

               (b)cealaltă parte emite autorizații sau licențe de pescuit.

               (2)
                     Fiecare parte ia toate măsurile necesare pentru a asigura respectarea de către navele sale a normelor aplicabile navelor respective în apele celeilalte părți, inclusiv a condițiilor aplicabile pentru eliberarea de autorizații sau licențe.

               Capitolul trei: Dispoziții privind accesul la ape și resurse

               Articolul FISH.6: Posibilități de pescuit

               1.Până la data de 31 ianuarie a fiecărui an, părțile cooperează pentru a stabili calendarul consultărilor, cu scopul de a conveni asupra TAC pentru stocurile enumerate în anexa FISH.1 pentru anul sau anii următori. Calendarul respectiv ține cont și de alte consultări care au loc anual între statele de coastă și care afectează fie una dintre părți, fie pe amândouă.

               2.Părțile organizează în fiecare an consultări pentru a conveni, până la data de 10 decembrie a fiecărui an, TAC pentru anul următor pentru stocurile enumerate în anexa FISH.1. Aceste consultări includ un schimb de opinii timpuriu cu privire la priorități, care are loc de îndată ce sunt primite avizele privind nivelul TAC. Părțile convin asupra TAC:

               (a)pe baza celor mai bune avize științifice disponibile, precum și a altor factori relevanți, inclusiv a aspectelor socioeconomice; și

               (b)în conformitate cu eventualele strategii multianuale aplicabile în materie de conservare și de administrare convenite de către părți.

               3.Cotele din TAC care revin părților pentru stocurile enumerate în anexa FISH.1 se repartizează între părți în conformitate cu cotele prevăzute în anexa respectivă.

               4.În cadrul consultărilor anuale pot fi abordate, printre altele:

               (a)transferurile de părți din cotele din TAC ale unei părți către cealaltă parte;

               (b)o listă a stocurilor pentru care pescuitul este interzis;

               (c)stabilirea TAC pentru orice stoc care nu este enumerat în anexa FISH.1 sau în anexa FISH.2 și cotele care revin părților din stocurile respective;

               (d)măsurile de administrare a sectorului pescăresc, inclusiv, dacă este cazul, reglementarea efortului de pescuit;

               (e)stocurile de interes reciproc pentru părți, altele decât cele enumerate în anexele la prezenta rubrică.

               5.Părțile pot organiza consultări cu scopul de a conveni asupra modificării TAC, în cazul în care oricare dintre părți solicită acest lucru.

               6.Șefii de delegație ai părților întocmesc și semnează un proces-verbal care cuprinde aspectele asupra cărora părțile au căzut de acord în cursul consultărilor derulate în temeiul prezentului articol.

               7.Fiecare parte notifică cu suficient timp înainte celeilalte părți intenția sa de a stabili sau a modifica TAC pentru stocurile enumerate în anexa FISH.3.

               8.Părțile convin să instituie un mecanism pentru transferurile anuale voluntare de posibilități de pescuit între părți, care ar urma să aibă loc în fiecare an. Comitetul specializat privind sectorul pescăresc stabilește detaliile acestui mecanism. Părțile iau în considerare posibilitatea de a efectua transferuri de posibilități de pescuit pentru stocurile care sunt sau se preconizează că vor fi subexploatate, disponibile la valoarea de piață prin intermediul acestui mecanism.

               Articolul FISH.7: TAC provizorii

               1.În cazul în care nu au convenit asupra TAC pentru un stoc enumerat în anexa FISH.1 sau în anexa FISH.2A sau B până la data de 10 decembrie, părțile reiau imediat consultările, cu scopul constant de a cădea de acord cu privire la nivelul TAC. Părțile mențin un dialog regulat, cu scopul de a explora toate opțiunile posibile pentru a ajunge la un acord în cel mai scurt timp posibil.

               2.În cazul în care, pentru un stoc enumerat în anexa FISH.1 sau în anexa FISH.2A și B, nu a fost convenit nivelul TAC până la data de 20 decembrie, fiecare parte stabilește o TAC provizorie corespunzătoare nivelului recomandat de ICES, care se va aplica începând cu data de 1 ianuarie.

               3.Prin derogare de la alineatul (2), TAC pentru stocurile speciale se stabilește în conformitate cu orientările adoptate în temeiul alineatului (5).

               4.În sensul prezentului articol, „stocuri speciale” înseamnă:

               (a)stocurile pentru care avizul ICES prevede zero capturi;

               (b)stocurile capturate în cadrul unei activități de pescuit mixt, în cazul în care stocul respectiv sau un alt stoc din cadrul aceleiași zone de pescuit este vulnerabil; sau

               (c)alte stocuri care, în opinia părților, necesită un tratament special.

               5.Până la 1 iulie 2021, Comitetul specializat privind sectorul pescăresc adoptă orientări pentru stabilirea TAC provizorii pentru stocurile speciale.

               6.În fiecare an în care se primesc avize din partea ICES cu privire la TAC, părțile poartă discuții în cursul cărora abordează, cu prioritate, stocurile speciale și aplicarea eventualelor orientări prevăzute la alineatul (5) cu privire la stabilirea TAC provizorii de către fiecare parte.

               7.Fiecare parte stabilește cota care îi revine pentru fiecare dintre TAC provizorii, care nu trebuie să depășească cota care îi este repartizată, astfel cum figurează în anexa corespunzătoare.

               8.TAC provizorii și cotele menționate la alineatele (2), (3) și (7) se aplică până când se ajunge la un acord în temeiul alineatului (1).

               9.Fiecare parte notifică imediat celeilalte părți TAC provizorii care îi revin în temeiul alineatelor (2) și (3) și cota sa provizorie din fiecare dintre aceste TAC, în temeiul alineatului (7).

               Articolul FISH.8: Accesul la ape

               1.Cu condiția ca TAC să fi fost convenite, fiecare parte acordă navelor celeilalte părți acces, în vederea pescuitului, în apele sale din subzonele ICES relevante în anul respectiv. Accesul se acordă la nivelul și în condițiile stabilite în cadrul acestor consultări anuale.

               2.Părțile pot conveni, în cadrul consultărilor anuale, asupra unor condiții specifice suplimentare privind accesul în ceea ce privește:

               (a)posibilitățile de pescuit convenite;

               (b)orice strategii multianuale pentru stocurile care nu fac obiectul cotelor, elaborate în temeiul articolului FISH.16 alineatul (1) litera (c) [Comitetul specializat privind sectorul pescăresc]; și

               (c)orice măsuri tehnice și de conservare convenite de părți, fără a aduce atingere articolului FISH.4 [Administrarea sectorului pescăresc].

               3.Părțile desfășoară consultările anuale, inclusiv cu privire la nivelul și condițiile de acces menționate la alineatul (1) al prezentului articol, cu bună-credință și cu obiectivul de a asigura un echilibru reciproc satisfăcător între interesele ambelor părți.

               4.Mai exact, rezultatul consultărilor ar trebui să conducă, în mod normal, la acordarea de către fiecare parte:

               (a)a accesului reciproc, în vederea pescuitului, la stocurile enumerate în anexa FISH.1 și în anexa FISH.2.A, B și F în ZEE ale celeilalte părți [sau, în cazul în care accesul este acordat în temeiul literei (c), în ZEE și în diviziunile menționate la litera respectivă] la un nivel care este în mod rezonabil proporțional cu cotele respective din TAC ale părților;

               (b)a accesului reciproc, în vederea pescuitului, la stocurile care nu fac obiectul cotelor, în ZEE ale celeilalte părți [sau, în cazul în care accesul este acordat în temeiul literei (c), în ZEE și în diviziunile menționate la litera respectivă] la un nivel cel puțin egal cu tonajul mediu pescuit de partea respectivă în apele celeilalte părți în perioada 2012-2016; și

               (c)a accesului la apele părților, la o distanță cuprinsă între șase și douăsprezece mile marine de linia de bază din diviziunile ICES 4c și 7d-g, al navelor eligibile, în măsura în care navele de pescuit ale Uniunii și navele de pescuit ale Regatului Unit aveau acces la apele respective la 31 decembrie 2020.

               În sensul literei (c), „navă eligibilă” înseamnă o navă a unei părți care a pescuit în zona menționată în teza anterioară în patru dintre anii cuprinși între 2012 și 2016 sau înlocuirea sa directă.

               Consultările anuale menționate la litera (c) pot include angajamente financiare corespunzătoare și transferuri de cote între părți.

               5.În timpul aplicării TAC provizorii și până la momentul convenirii TAC, părțile acordă acces provizoriu, în vederea pescuitului, în subzonele ICES relevante, după cum urmează:

               (a)în cazul stocurilor enumerate în anexa FISH.1 și al stocurilor care nu fac obiectul cotelor, de la 1 ianuarie până la 31 martie, la nivelurile prevăzute la alineatul (4) literele (a) și (b);

               (b)în cazul stocurilor enumerate în anexa FISH.2, de la 1 ianuarie până la 14 februarie, la nivelurile prevăzute la alineatul (4) litera (a); și

               (c)în ceea ce privește accesul, în vederea pescuitului, în zona cuprinsă între șase și douăsprezece mile marine, accesul în conformitate cu alineatul (4) litera (c) de la 1 ianuarie până la 31 ianuarie, la un nivel echivalent cu tonajul mediu lunar pescuit în zona respectivă în cele 3 luni anterioare.

               Pentru fiecare dintre stocurile relevante menționate la literele (a) și (b), acest acces este proporțional cu procentajul mediu al cotei din TAC anuale a unei părți pe care navele părții respective l-au pescuit în apele celeilalte părți în subzonele ICES relevante în aceeași perioadă din cei trei ani calendaristici anteriori. Același lucru este valabil, mutatis mutandis, pentru accesul, în vederea pescuitului, la stocurile care nu fac obiectul cotelor.

               Până la data de 15 ianuarie în ceea ce privește situația de la litera (c) a prezentului alineat, până la 31 ianuarie în ceea ce privește stocurile enumerate în anexa FISH.2 și până la data de 15 martie în ceea ce privește toate celelalte stocuri, fiecare parte notifică celeilalte părți modificarea nivelului și a condițiilor de acces la ape care se va aplica începând cu data de 1 februarie în ceea ce privește situația de la litera (c), începând cu data de 15 februarie în ceea ce privește stocurile enumerate în anexa FISH.2 și începând cu data de 1 aprilie în ceea ce privește toate celelalte stocuri pentru subzonele ICES relevante.

               6.Fără a aduce atingere articolului FISH.7 alineatele (1) și (8) [TAC provizorii], după perioada de o lună în ceea ce privește situația de la alineatul (5) litera (c), de o lună și jumătate în ceea ce privește stocurile enumerate în anexa FISH-2 și de trei luni în ceea ce privește toate celelalte stocuri, părțile fac tot posibilul pentru a conveni, la nivelul geografic corespunzător, asupra unor noi dispoziții provizorii în materie de acces, astfel încât impactul perturbator asupra activităților de pescuit să fie minim.

               7.Atunci când acordă accesul în temeiul alineatului (1), o parte poate ține seama de respectarea de către o navă sau un grup de nave a normelor aplicabile în apele sale în cursul anului precedent și a măsurilor luate de cealaltă parte în temeiul articolului FISH.5 alineatul (2) [Autorizații, conformitate și asigurarea respectării normelor] în cursul anului precedent.

               8.Prezentul articol se aplică sub rezerva anexei FISH.4 [Protocolul privind accesul la ape].

               Articolul FISH.9: Măsuri compensatorii în caz de retragere sau reducere a accesului

               (1)
                     În urma primirii unei notificări din partea unei părți („partea-gazdă”) în temeiul articolului FISH.8 alineatul (5) [Accesul la ape], cealaltă parte („partea care desfășoară activitatea de pescuit”) poate lua măsuri compensatorii proporționale cu impactul economic și societal al modificării nivelului și condițiilor de acces la ape. Impactul respectiv se măsoară pe baza unor date concrete fiabile și nu doar pe baza unor ipoteze și posibilități îndepărtate. Acordând prioritate măsurilor compensatorii care vor perturba cel mai puțin funcționarea prezentului acord, partea care desfășoară activitatea de pescuit poate suspenda, integral sau parțial, accesul la apele sale și tratamentul tarifar preferențial acordat produselor pescărești în temeiul articolului GOODS.5 [Interzicerea taxelor vamale].

               (2)
                     O măsură compensatorie menționată la alineatul (1) poate intra în vigoare cel mai devreme la 7 zile după ce partea care desfășoară activitatea de pescuit a transmis părții-gazdă o notificare privind intenția sa de suspendare, astfel cum se menționează la alineatul (1), și, în orice caz, nu mai devreme de data de 1 februarie în ceea ce privește situația de la articolul 8 alineatul (5) litera (c) [Accesul la ape], nu mai devreme de 15 februarie în ceea ce privește anexa FISH.2 și nu mai devreme de 1 aprilie în ceea ce privește toate celelalte stocuri. Părțile se consultă în cadrul Comitetului specializat în vederea ajungerii la o soluție reciproc acceptabilă. În notificarea respectivă se precizează:

               (a)data la care partea care desfășoară activitatea de pescuit intenționează să aplice suspendarea și

               (b)obligațiile care fac obiectul suspendării și nivelul suspendării preconizate.

               (3)
                     După primirea notificării privind măsurile compensatorii în conformitate cu alineatul (2), partea-gazdă poate solicita instituirea unui tribunal arbitral în temeiul articolului INST.14 [Procedura arbitrală] din partea a șasea titlul I [Soluționarea litigiilor], fără a recurge la consultări în conformitate cu articolul INST.13 [Consultări]. Tribunalul arbitral poate doar să verifice conformitatea măsurilor compensatorii cu alineatul (1). Tribunalul arbitral tratează problema drept un caz de urgență în sensul articolului INST.19 [Proceduri urgente] din partea a șasea titlul I [Soluționarea litigiilor].

               (4)
                     În cazul în care condițiile pe baza cărora au fost luate măsurile compensatorii menționate la alineatul (1) nu mai sunt îndeplinite, măsurile respective sunt retrase imediat.

               (5)
                     În urma unei hotărâri în defavoarea părții care desfășoară activitatea pescuit, pronunțate în cadrul procedurii menționate la alineatul (3), partea-gazdă poate solicita tribunalului arbitral, în termen de 30 de zile de la hotărârea sa, să stabilească un nivel de suspendare a obligațiilor în temeiul prezentului acord care să nu depășească nivelul echivalent cu anularea sau reducerea avantajelor cauzată de aplicarea măsurilor compensatorii, în cazul în care constată o incompatibilitate semnificativă a măsurilor compensatorii cu dispozițiile alineatului (1). Cererea propune un nivel de suspendare care să fie în concordanță cu principiile prevăzute la alineatul (1) și cu toate principiile relevante prevăzute la articolul INST.34C [Suspendarea obligațiilor în sensul LPFS.3.12 alineatul (12), al articolului FISH.9 alineatul (5) și al articolului FISH.14 alineatul (7)]. Partea-gazdă poate aplica un nivel de suspendare a obligațiilor în temeiul prezentului acord care să fie în concordanță cu nivelul de suspendare stabilit de tribunalul arbitral, cel mai devreme la 15 zile de la pronunțarea hotărârii.

               (6)
                     O parte nu poate invoca Acordul OMC sau orice alt acord internațional pentru a împiedica cealaltă parte să suspende obligații în temeiul prezentului articol.

               Articolul FISH.10: Accesul la apele adiacente Domeniului Guernsey, Domeniului Jersey și Insulei Man

               (1)
                     Prin derogare de la articolul FISH.8 alineatele (1) și (3)−(7) [Accesul la ape], de la articolul FISH.9 [Măsuri compensatorii în caz de retragere sau reducere a accesului] și de la anexa FISH.4 [Protocolul privind accesul la ape], fiecare parte acordă navelor celeilalte părți un acces la pescuit în apele sale care reflectă natura și anvergura reală a activității de pescuit pe care se poate demonstra că au desfășurat-o în cursul perioadei cuprinse între 1 februarie 2017 și 31 ianuarie 2020 navele eligibile ale celeilalte părți în apele sale și în conformitate cu orice modalități prevăzute în tratat existente la 31 ianuarie 2020.

               (2)
                     În sensul prezentului articol și în măsura în care celelalte articole din prezenta rubrică se aplică în ceea ce privește modalitățile de acces stabilite în prezentul articol:

               (a)„navă eligibilă” înseamnă, în ceea ce privește activitatea de pescuit desfășurată în apele adiacente Domeniului Guernsey, Domeniului Jersey, Insulei Man sau ale unui stat membru, orice navă care a pescuit în marea teritorială adiacentă teritoriului respectiv sau statului membru respectiv timp de peste 10 zile în oricare dintre cele trei perioade de 12 luni care se încheie la 31 ianuarie sau între 1 februarie 2017 și 31 ianuarie 2020;

               (b)„navă” (a unei părți) înseamnă, în ceea ce privește Regatul Unit, o navă de pescuit care arborează pavilionul Regatului Unit și este înmatriculată în Domeniul Guernsey, Domeniul Jersey sau Insula Man și care deține o licență eliberată de o administrație a pescuitului din Regatul Unit;

               (c)„ape” (ale unei părți) înseamnă:

               (I)în ceea ce privește Uniunea, marea teritorială adiacentă unui stat membru; și

               (II)în ceea ce privește Regatul Unit, marea teritorială adiacentă Domeniului Guernsey, Domeniului Jersey și Insulei Man, luate fiecare în parte;

               (3)
                     La cererea oricăreia dintre părți, Consiliul de parteneriat decide, în termen de 90 de zile de la intrarea în vigoare a prezentului acord, că prezentul articol, articolul FISH.11 [Perioadele de notificare referitoare la importul și debarcarea directă a produselor pescărești] și orice alte dispoziții ale prezentei rubrici în măsura în care acestea se referă la modalitățile prevăzute la articolele respective, precum și alineatele (3)—(5) ale articolului OTH.9 [Aplicarea geografică], încetează să se aplice în ceea ce privește Domeniul Guernsey, Domeniul Jersey sau Insula Man ori mai multe dintre aceste teritorii, după 30 de zile de la decizia respectivă.

               (4)
                     Consiliul de parteneriat poate decide să modifice prezentul articol, articolul FISH.11 [Perioadele de notificare referitoare la importul și debarcarea directă a produselor pescărești] și orice alte dispoziții ale prezentei rubrici în măsura în care acestea se referă la modalitățile prevăzute la articolele respective.

               Articolul FISH.11: Perioadele de notificare referitoare la importul și debarcarea directă a produselor pescărești

               1.Uniunea aplică următoarele perioade de notificare în ceea ce privește produsele pescărești care au fost capturate, în marea teritorială adiacentă acestor teritorii sau în marea teritorială adiacentă unui stat membru, de nave arborând pavilionul Regatului Unit și înmatriculate în Domeniul Guernsey sau în domeniul Jersey:

               (a)o notificare prealabilă transmisă cu între trei și cinci ore înainte de debarcarea produselor pescărești proaspete pe teritoriul Uniunii;

               (b)o notificare prealabilă privind certificatul de captură validat pentru circulația directă a transporturilor de produse pescărești pe mare, transmisă cu între o oră și trei ore înainte de ora estimată de sosire la locul de intrare pe teritoriul Uniunii.

               2.Exclusiv în sensul prezentului articol, „produse pescărești” înseamnă toate speciile de pești, moluște și crustacee marine.

               Articolul FISH.12: Armonizarea zonelor de administrare

               (1)
                     Până la 1 iulie 2021, părțile solicită avizul ICES cu privire la armonizarea zonelor de administrare și a unităților de evaluare utilizate de ICES pentru stocurile marcate cu un asterisc în anexa FISH.1.

               (2)
                     În termen de șase luni de la primirea avizului menționat la alineatul (1), părțile analizează împreună avizul respectiv și iau în considerare împreună eventuale ajustări ale zonelor de administrare ale stocurilor în cauză, cu scopul de a conveni asupra eventualelor modificări care se impun a fi aduse stocurilor și cotelor enumerate în anexa FISH.1.

               Articolul FISH.13: Cote din TAC pentru anumite alte stocuri

               1.Cotele respective din TAC ale părților pentru anumite alte stocuri sunt prezentate în anexa FISH.2.

               2.Fiecare parte notifică statelor și organizațiilor internaționale relevante cotele care îi revin în conformitate cu acordul de repartizare a cotelor prevăzut în anexa FISH.2A-D.

               3.Orice modificări ulterioare ale acestor cote în anexele FISH.2C și D țin de competența forurilor multilaterale relevante.

               4.Fără a aduce atingere competențelor Consiliului de parteneriat prevăzute la articolul 16 alineatul (3) [Comitetul specializat privind sectorul pescăresc], orice modificare ulterioară a cotelor din anexele FISH.2A și B survenită după 30 iunie 2026 este de competența forurilor multilaterale relevante.

               5.Ambele părți aplică, în cee ace privește administrarea stocurilor respective din anexa FISH.2A-D, o abordarr conformă cu obiectivele și principiile prevăzute la articolul FISH.2 [Obiective și principii].

               Capitolul patru: Dispoziții privind guvernanța

               Articolul FISH.14: Măsuri de remediere și soluționarea litigiilor

               1.În ceea ce privește o presupusă nerespectare de către o parte („partea pârâtă”) a prezentei rubrici [care nu are legătură cu nerespectările presupuse menționate la alineatul (2)], cealaltă parte („partea reclamantă”) poate, după notificarea părții pârâte:

               (a)suspenda, total sau parțial, accesul la apele sale și tratamentul tarifar preferențial acordat produselor pescărești în temeiul articolului GOODS.5 [Interzicerea taxelor vamale]; și

               (b)în cazul în care consideră că suspendarea menționată la litera (a) nu este proporțională cu impactul economic și societal al presupusei nerespectări, poate suspenda, total sau parțial, tratamentul tarifar preferențial al altor mărfuri în temeiul articolului GOODS.5 [Interzicerea taxelor vamale]; și

               (c)în cazul în care consideră că suspendarea menționată la literele (a) și (b) nu este proporțională cu impactul economic și societal al presupusei nerespectări, poate suspenda, total sau parțial, obligațiile prevăzute în partea a doua [Parteneriatul economic] rubrica întâi [Comerț], cu excepția titlului XI [Condiții de concurență echitabile pentru o concurență deschisă și loială și pentru o dezvoltare durabilă]. În cazul în care rubrica întâi [Comerț] este suspendată în totalitate, se suspendă și rubrica a treia [Transportul rutier].

               2.În ceea ce privește o presupusă nerespectare de către o parte („partea pârâtă”) a articolului FISH.10 [Accesul la apele adiacente Domeniului Guernsey, Domeniului Jersey și Insulei Man], FISH.11 [Perioadele de notificare referitoare la importul și debarcarea directă a produselor pescărești] sau a oricărei alte dispoziții a prezentei rubrici în măsura în care se referă la modalitățile prevăzute la articolele respective, cealaltă parte („partea reclamantă”), după ce transmite o notificare părții pârâte:

               (a)poate suspenda, total sau parțial, accesul la apele sale în sensul articolului FISH.10 [Accesul la apele adiacente Domeniului Guernsey, Domeniului Jersey și Insulei Man];

               (b)în cazul în care consideră că suspendarea menționată la litera (a) nu este proporțională cu impactul economic și societal al presupusei nerespectări, poate suspenda, total sau parțial, tratamentul tarifar preferențial acordat produselor pescărești în temeiul articolului GOODS.5 [Interzicerea taxelor vamale];

               (c)în cazul în care consideră că suspendarea menționată la literele (a) și (b) nu este proporțională cu impactul economic și societal al presupusei nerespectări, poate suspenda, total sau parțial, tratamentul tarifar preferențial al altor mărfuri în temeiul articolului GOODS.5 [Interzicerea taxelor vamale]; și

               prin derogare de la alineatul (1), nu pot fi adoptate măsuri de remediere care ar afecta modalitățile stabilite la articolul FISH.10 [Accesul la apele adiacente Domeniului Guernsey, Domeniului Jersey și Insulei Man], la articolul FISH.11 [Perioadele de notificare referitoare la importul și debarcarea directă a produselor pescărești] sau în orice alte dispoziții ale prezentei rubrici în măsura în care se referă la modalitățile prevăzute la articolele respective, ca urmare a unei presupuse nerespectări de către o parte a dispozițiilor prezentei rubrici care nu au legătură cu respectivele modalități.

               (3)
                     Măsurile menționate la alineatele (1) și (2) sunt proporționale cu presupusa nerespectare a părții pârâte și cu impactul economic și societal cauzat de nerespectare.

               (4)
                     O măsură menționată la alineatele (1) și (2) poate intra în vigoare cel mai devreme după 7 zile calendaristice din momentul în care partea reclamantă a notificat părții pârâte suspendarea propusă. Părțile se consultă în cadrul Comitetului specializat privind administrarea sectorului pescăresc în vederea ajungerii la o soluție reciproc acceptabilă. În notificarea respectivă se precizează:

               (a)în ce fel partea reclamantă consideră că partea pârâtă nu și-a îndeplinit obligațiile;

               (b)data la care partea reclamantă intenționează să aplice suspendarea; și

               (c)nivelul suspendării preconizate.

               (5)
                     Partea reclamantă trebuie, în termen de 14 zile de la notificarea menționată la alineatul (4), să conteste presupusa nerespectare de către partea pârâtă a prezentei rubrici, astfel cum se menționează la alineatele (1) și (2), solicitând instituirea unui tribunal arbitral în conformitate cu partea a șasea titlul I [Soluționarea litigiilor] articolul INST.14 [Procedura arbitrală]. Recursul la procedura arbitrală în temeiul prezentului articol se face fără a recurge în prealabil la consultări în temeiul articolului INST.13 [Consultări]. Tribunalul arbitral tratează problema drept un caz de urgență în sensul articolului INST.19 [Proceduri urgente] din partea a șasea titlul I [Soluționarea litigiilor].

               (6)
                     Suspendarea încetează să se aplice atunci când:

               (a)partea reclamantă este convinsă că partea pârâtă își îndeplinește obligațiile relevante în temeiul prezentei rubrici; sau

               (b)tribunalul arbitral a decis că partea pârâtă nu este în situația de a nu-și fi îndeplinit obligațiile relevante în temeiul prezentei rubrici.

               (7)
                     În urma unei hotărâri în defavoarea părții reclamante, pronunțate în cadrul procedurii menționate la alineatul (5), partea pârâtă poate solicita tribunalului arbitral, în termen de 30 de zile de la hotărârea sa, să stabilească un nivel de suspendare a obligațiilor în temeiul prezentului acord care să nu depășească nivelul echivalent anulării sau reducerii avantajelor cauzate de aplicarea măsurilor compensatorii, în cazul în care constată o abatere semnificativă a măsurilor compensatorii față de dispozițiile alineatului (1) sau (2). Cererea propune un nivel de suspendare care să fie în concordanță cu principiile prevăzute la alineatul (1) sau (2) și cu toate principiile relevante prevăzute la articolul INST.34C [Suspendarea obligațiilor în sensul OTHS.3.12 alineatul (12), al articolului FISH.9 alineatul (5) și al articolului FISH.14 alineatul (7)]. Partea pârâtă poate aplica un nivel de suspendare a obligațiilor în temeiul prezentului acord care să fie în concordanță cu nivelul de suspendare stabilit de tribunalul arbitral, cel mai devreme la 15 zile de la pronunțarea hotărârii.

               (8)
                     O parte nu poate invoca Acordul OMC sau orice alt acord internațional pentru a împiedica cealaltă parte să suspende obligații în temeiul prezentului articol.

               Articolul FISH.15: Schimbul de date

               Părțile își comunică una alteia informațiile necesare pentru sprijinirea punerii în aplicare a prezentei rubrici, sub rezerva legislației fiecărei părți.

               Articolul FISH.16: Comitetul specializat privind sectorul pescăresc

               1.Comitetul specializat privind sectorul pescăresc poate, în special:

               (a)să ofere un forum de discuții și cooperare cu privire la administrarea durabilă a sectorului pescăresc;

               (b)să aibă în vedere elaborarea unor strategii multianuale de conservare și administrare ca bază pentru stabilirea TAC și alte măsuri de administrare;

               (c)să elaboreze strategii multianuale pentru conservarea și administrarea stocurilor care nu fac obiectul cotelor, astfel cum se menționează la articolul FISH.8 alineatul (2) litera (b) [Accesul la ape];

               (d)să aibă în vedere măsuri de administrare și de conservare a resurselor halieutice, inclusiv măsuri de urgență și măsuri de asigurare a selectivității pescuitului;

               (e)să exploreze diferite abordări cu privire la colectarea de date în scop științific și pentru administrarea sectorului pescăresc, la punerea în comun a unor astfel de date (inclusiv a informațiilor relevante pentru monitorizarea, controlul și asigurarea respectării normelor) și la consultarea organismelor științifice cu privire la cele mai bune avize științifice disponibile;

               (f)să aibă în vedere măsuri de asigurare a respectării normelor aplicabile, inclusiv programe comune de control, monitorizare și supraveghere, precum și măsuri de asigurare a schimbului de date pentru a facilita monitorizarea utilizării posibilităților de pescuit și controlul și asigurarea respectării normelor;

               (g)să elaboreze orientările privind stabilirea TAC menționate la articolul FISH.7 alineatul (5) [TAC provizorii];

               (h)să pregătească consultările anuale;

               (i)să examineze aspectele legate de desemnarea porturilor de debarcare, inclusiv facilitarea notificării în timp util de către părți a acestor desemnări și a oricăror modificări ale desemnărilor respective;

               (j)să stabilească termene pentru notificarea măsurilor menționate la articolul FISH.4 alineatul (3) [Administrarea sectorului pescăresc], pentru comunicarea listelor de nave menționate la articolul FISH.5 alineatul (1) [Autorizații, conformitate și asigurarea respectării normelor] și pentru notificarea menționată la articolul FISH.6 alineatul (7) [Posibilități de pescuit];

               (k)să ofere un for pentru consultări în temeiul articolului FISH.9 alineatul (2) [Măsuri compensatorii] și al articolului FISH.14 alineatul (4) [Măsuri de remediere];

               (l)să elaboreze orientări pentru a sprijini aplicarea practică a articolului FISH.8 [Accesul la ape];

               (m)să dezvolte un mecanism pentru transferurile voluntare anuale ale posibilităților de pescuit între părți, astfel cum se menționează la articolul FISH.6 alineatul (8) [Posibilități de pescuit]; și

               (n)să aibă în vedere aplicarea și punerea în aplicare a articolului FISH.10 [Accesul la apele adiacente Domeniului Guernsey, Domeniului Jersey și Insulei Man] și a articolului FISH.11 [Perioadele de notificare referitoare la importul și debarcarea directă a produselor pescărești].

               (2)
                     Comitetul specializat privind sectorul pescăresc poate adopta măsuri, inclusiv decizii și recomandări:

               (a)cu privire la aspectele convenite între părți în urma consultărilor organizate în temeiul articolului FISH.6 [Posibilități de pescuit];

               (b)cu privire la aspectele menționate la alineatul (1) literele (b), (c), (d), (e), (f), (g), (i), (j), (l), (m) și (n) al prezentului articol;

               (c)de modificare a listei obligațiilor internaționale preexistente menționate la alineatul (2) al articolului FISH.4 [Administrarea sectorului pescăresc];

               (d)cu privire la orice alt aspect al cooperării în materie de administrare durabilă a sectorului pescăresc abordat în cadrul prezentei rubrici; și

               (e)cu privire la modalitățile de revizuire în temeiul articolului FISH.18 [Revizuire].

               (3)
                     Consiliul de parteneriat are competența de a modifica anexele FISH.1, FISH.2 și FISH.3.

               Articolul FISH.17: Denunțare

               1.Fără a aduce atingere articolului FINPROV.8 [Denunțare] sau articolului OTH.10 [Denunțarea părții a doua], fiecare parte poate denunța în orice moment prezenta rubrică printr-o notificare scrisă transmisă prin canalele diplomatice. În acest caz, rubrica întâi [Comerț], rubrica a doua [Aviație], rubrica a treia [Transportul rutier] și prezenta rubrică [Sectorul pescăresc] încetează să mai fie în vigoare în prima zi a celei de a noua luni de la data notificării.

               (2)
                     În cazul denunțării prezentei rubrici în temeiul alineatului (1) al articolului FINPROV.8 [Denunțare] sau al articolului OTH.10 [Denunțarea părții a doua], obligațiile asumate de părți în temeiul prezentei rubrici pentru anul în curs în momentul în care rubrica încetează să mai fie în vigoare continuă să se aplice până la sfârșitul anului.

               (3)
                     În pofida alineatului (1), rubrica a doua [Aviație] poate rămâne în vigoare în cazul în care părțile sunt de acord să integreze părțile relevante ale titlului XI [Condiții de concurență echitabile pentru o concurență deschisă și loială și pentru o dezvoltare durabilă].

               (4)
                     Prin derogare de la alineatele (1)-(3) și fără a aduce atingere articolului FINPROV.8 [Denunțare] sau articolului OTH.10 [Denunțarea părții a doua]:

               (a) cu excepția cazului în care părțile convin altfel, articolul FISH.10 [Accesul la apele adiacente Domeniului Guernsey, Domeniului Jersey și Insulei Man], FISH.11 [Perioadele de notificare referitoare la importul și debarcarea directă a produselor pescărești] sau orice altă dispoziție a prezentei rubrici în măsura în care se referă la modalitățile prevăzute la articolele respective rămân în vigoare până când:

               (I)sunt denunțate de oricare dintre părți, după ce a trimis celeilalte părți o notificare prealabilă scrisă de denunțare cu trei ani înainte; sau

               (II)dacă survine mai devreme, data la care alineatele (3)-(5) ale articolului OTH.9 [Aplicarea geografică] încetează să mai fie în vigoare;

               (b)
                     în sensul alineatului (4) litera (a) punctul (i), poate fi trimisă o notificare de denunțare în ceea ce privește Domeniul Guernsey, Domeniul Jersey sau Insula Man ori mai multe dintre aceste teritorii, iar articolul FISH.10 [Accesul la apele adiacente Domeniului Guernsey, Domeniului Jersey sau Insulei Man], articolul FISH.11 [Perioadele de notificare referitoare la importul și debarcarea directă a produselor pescărești] și orice alte dispoziții ale prezentei rubrici în măsura în care se referă la modalitățile prevăzute la articolele respective continuă să fie în vigoare în ceea ce privește teritoriile cu privire la care nu a fost trimisă o notificare de denunțare; și

               (c)în sensul alineatului (4) litera (a) punctul (ii), în cazul în care alineatele (3)-(5) ale articolului OTH.9 [Aplicarea geografică] din acord încetează să fie în vigoare în ceea ce privește Domeniul Guernsey, Domeniul Jersey sau Insula Man ori mai multe dintre aceste teritorii (dar nu toate), articolul FISH.10 [Accesul la apele adiacente Domeniului Guernsey, Domeniului Jersey sau Insulei Man], articolul FISH.11 [Perioadele de notificare referitoare la importul și debarcarea directă a produselor pescărești] și orice alte dispoziții ale prezentei rubrici în măsura în care se referă la modalitățile prevăzute la articolele respective continuă să fie în vigoare în ceea ce privește teritoriile cu privire la care alineatele (3)-(5) ale articolului OTH.9 [Aplicarea geografică a acordului] rămân în vigoare.

               Articolul FISH.18: Clauza de revizuire

               1.Părțile revizuiesc împreună, în cadrul Consiliului de parteneriat, punerea în aplicare a prezentei rubrici la patru ani de la încheierea perioadei de ajustare menționate la articolul 1 din anexa FISH.4 [Protocolul privind accesul la ape], cu scopul de a vedea dacă dispozițiile acesteia, inclusiv cele referitoare la accesul la ape, pot fi codificate și consolidate în continuare.

               2.O astfel de revizuire poate fi efectuată din nou ulterior, din patru în patru ani, primul astfel de interval survenind la patru ani de la încheierea primei revizuiri.

               3.Părțile decid în prealabil cu privire la modalitățile de revizuire în cadrul Comitetului specializat privind sectorul pescăresc.

               4.În cadrul revizuirii are loc în special o evaluare, în raport cu anii anteriori, a:

               (a)dispozițiilor privind accesul la apele celeilalte părți în temeiul articolului FISH.8 [Accesul la ape];

               (b)cotelor din TAC prevăzute în anexele FISH.1., 2 și 3;

               (c)numărului și anvergurii transferurilor în cadrul consultărilor anuale organizate în temeiul articolului FISH.6 alineatul (4) [Posibilități de pescuit] și a oricăror transferuri efectuate în temeiul articolului FISH.6 alineatul (8) [Posibilități de pescuit];

               (d)fluctuațiilor TAC anuale;

               (e)respectării de către ambele părți a dispozițiilor prezentei rubrici și a respectării de către navele fiecărei părți a normelor aplicabile navelor respective atunci când se află în apele celeilalte părți;

               (f)naturii și gradului de cooperare în temeiul prezentei rubrici; și

               (g)oricărui alt element pe care părțile îl decid în prealabil prin intermediul Comitetului specializat privind sectorul pescăresc.

               Articolul FISH.19: Relația cu alte acorduri

               1.Sub rezerva alineatului (2), prezenta rubrică nu aduce atingere altor acorduri existente între părți privind activitățile de pescuit ale navelor uneia dintre părți în zona de jurisdicție a celeilalte părți.

               2.Prezenta rubrică înlocuiește orice acorduri sau înțelegeri existente privind activitățile de pescuit ale navelor de pescuit ale Uniunii în marea teritorială adiacentă Domeniului Guernsey, Domeniului Jersey sau Insulei Man și în ceea ce privește pescuitul de către navele de pescuit ale Regatului Unit înmatriculate în Domeniul Guernsey, în Domeniul Jersey sau în Insula Man în marea teritorială adiacentă unui stat membru. Cu toate acestea, în cazul în care Consiliul de parteneriat a luat o decizie în conformitate cu articolul 10 alineatul (3) [Accesul la apele adiacente Domeniului Guernsey, Domeniului Jersey și Insulei Man] potrivit căreia acordul încetează să se aplice în ceea ce privește Domeniul Guernsey, Domeniul Jersey sau Insula Man, acordurile sau înțelegerile relevante nu sunt înlocuite în ceea ce privește teritoriul sau teritoriile cu privire la care a fost luată o astfel de decizie.

               RUBRICA A ȘASEA: ALTE DISPOZIȚII

               Articolul OTH.1: Definiții

               În absența unor dispoziții contrare, în sensul părții a doua a prezentului acord, al Protocolului privind asistența administrativă reciprocă în domeniul vamal și al Protocolului privind cooperarea administrativă și combaterea fraudei în domeniul taxei pe valoarea adăugată și al asistenței reciproce în materie de recuperare a creanțelor legate de taxe și impozite, se aplică următoarele definiții:

               (a)„produs agricol” înseamnă un produs enumerat în anexa 1 la Acordul privind agricultura;

               (b)„autoritate vamală” înseamnă:

               (I)în ceea ce privește Uniunea, serviciile Comisiei Europene competente în domeniul vamal sau, după caz, administrațiile vamale și orice alte autorități împuternicite în statele membre să aplice și să asigure respectarea legislației vamale și

               (II)în ceea ce privește Regatul Unit, Her Majesty’s Revenue and Customs (Administrația Fiscală și Vamală din Regatul Unit) și orice altă autoritate competentă în domeniul vamal.

               (c)„taxă vamală” înseamnă orice taxă sau impunere de orice tip, instituită pentru importul unei mărfi sau în legătură cu acesta, însă nu include:

               (I)o impunere echivalentă cu o taxă internă instituită în conformitate cu articolul GOODS.4 [Tratamentul național în materie de impozitare internă și de reglementare] din partea a doua rubrica întâi titlul I;

               (II)o taxă antidumping, o taxă de salvgardare specială, o taxă compensatorie sau o taxă de salvgardare aplicată în conformitate cu GATT 1994, Acordul antidumping, Acordul privind agricultura, Acordul privind subvențiile și măsurile compensatorii și Acordul privind măsurile de salvgardare, după caz; sau

               (III)o taxă sau altă impunere instituită pentru sau în legătură cu importul, care este limitată ca valoare la costul aproximativ al serviciilor furnizate;

               (d)„CPC” înseamnă Clasificarea centrală provizorie a produselor (Statistical Papers, seria M, nr. 77, Departamentul Afaceri Sociale și Economice Internaționale, Oficiul de Statistică al Organizației Națiunilor Unite, New York, 1991);

               (e) „existent” înseamnă în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord;

               (f)„mărfuri ale unei părți” înseamnă produse interne în înțelesul GATT 1994 și include mărfurile originare din partea respectivă;

               (g)„Sistemul armonizat” sau „SA” înseamnă Sistemul armonizat de denumire și codificare a mărfurilor, inclusiv toate notele juridice și modificările acestuia, elaborat de Organizația Mondială a Vămilor;

               (h)„poziție” înseamnă primele patru cifre ale numărului de clasificare tarifară din Sistemul armonizat;

               (i)„persoană juridică” înseamnă orice entitate juridică constituită în mod corespunzător sau altfel organizată în temeiul legislației aplicabile, cu scop lucrativ sau nu, aflată în proprietate privată sau publică, inclusiv orice corporație, trust, societate de persoane, întreprindere comună, societate cu asociat unic sau asociație;

               (j)„măsură” înseamnă orice măsură a unei părți, sub formă de act cu putere de lege, act administrativ, normă, procedură, decizie, acțiune administrativă, cerință sau practică ori oricare altă formă;
                  71

               (k)„măsuri luate de o parte” înseamnă orice măsuri adoptate sau menținute de:

               (I)administrații sau autorități centrale, regionale sau locale; și

               (II)organisme neguvernamentale în exercitarea competențelor care le-au fost delegate de administrațiile sau autoritățile centrale, regionale sau locale;

               „măsuri luate de o parte” includ măsurile adoptate sau menținute de entitățile enumerate la punctele (i) și (ii) prin impunerea, dirijarea sau controlarea, în mod direct sau indirect, a comportamentului altor entități în legătură cu respectivele măsuri;

               (l)„persoană fizică a unei părți” înseamnă
                  72
               :

               (I)în cazul Uniunii Europene, un resortisant al unui stat membru, în conformitate cu legislația acestuia
                  73
               ; și

               (II)în cazul Regatului Unit, un cetățean britanic;

               (m)„persoană” înseamnă o persoană fizică sau juridică;

               (n)„măsură sanitară sau fitosanitară” înseamnă orice măsură menționată la punctul 1 din anexa A la Acordul SPS;

               (o)„țară terță” înseamnă o țară sau un teritoriu care se situează în afara domeniului de aplicare teritorială al prezentului acord;

               (p)„Convenția de la Viena privind dreptul tratatelor” înseamnă Convenția de la Viena privind dreptul tratatelor, încheiată la Viena la 23 mai 1969 și

               (q)„OMC” înseamnă Organizația Mondială a Comerțului.

               Articolul OTH.2: Acorduri OMC

               În sensul prezentului acord, la Acordurile OMC se face trimitere în felul următor:

               (a)„Acordul privind agricultura” înseamnă Acordul privind agricultura inclus în anexa 1A la Acordul OMC;

               (b)„Acordul antidumping” înseamnă Acordul privind punerea în aplicare a articolului VI al Acordului general pentru tarife și comerț din 1994;

               (c)„GATS” înseamnă Acordul General privind Comerțul cu Servicii inclus în anexa 1B la Acordul OMC;

               (d)„GATT 1994” înseamnă Acordul general pentru tarife și comerț din 1994, inclus în anexa 1A la Acordul OMC;

               (e)„GPA” înseamnă Acordul privind achizițiile publice inclus în anexa 4 la Acordul OMC
                  74
               ;

               (f)„Acordul privind măsurile de salvgardare” înseamnă Acordul privind măsurile de salvgardare inclus în anexa 1A la Acordul OMC;

               (g)„Acordul SMC” înseamnă Acordul privind subvențiile și măsurile compensatorii inclus în anexa 1A la Acordul OMC;

               (h)„Acordul SPS” înseamnă Acordul privind aplicarea măsurilor sanitare și fitosanitare inclus în anexa 1A la Acordul OMC;

               (i)„Acordul BTC” înseamnă Acordul privind barierele tehnice în calea comerțului inclus în anexa 1A la Acordul OMC;

               (j)„Acordul TRIPS” înseamnă Acordul privind aspectele legate de comerț ale drepturilor de proprietate intelectuală inclus în anexa 1C la Acordul OMC și

               (k)„Acordul OMC” înseamnă Acordul de la Marrakesh privind constituirea Organizației Mondiale a Comerțului, încheiat la 15 aprilie 1994.

               Articolul OTH.3: Instituirea unei zone de liber schimb

               Părțile la prezentul acord instituie o zonă de liber schimb în conformitate cu articolul XXIV din GATT 1994 și cu articolul V din GATS.

               Articolul OTH.4: Raportul cu Acordul OMC

                  Părțile își afirmă drepturile și obligațiile pe care le au una față de alta în temeiul Acordului OMC și al altor acorduri la care sunt parte.

                  Nicio dispoziție a prezentului acord nu se interpretează ca obligând-o pe vreuna dintre părți să acționeze într-un mod incompatibil cu obligațiile care îi revin în temeiul Acordului OMC.

               Articolul OTH.4a: Jurisprudența OMC

               La interpretarea și aplicarea dispozițiilor prezentei părți se ține seama de interpretările relevante cuprinse în rapoartele grupurilor speciale de soluționare a litigiilor și ale organului de apel, adoptate de Organul de soluționare a litigiilor al OMC, precum și în hotărârile arbitrale pronunțate în temeiul Memorandumului de înțelegere privind soluționarea litigiilor.

               Articolul OTH.5: Îndeplinirea obligațiilor

               Fiecare parte adoptă măsurile generale sau specifice care se impun pentru îndeplinirea obligațiilor care îi revin în temeiul prezentei părți, inclusiv măsurile necesare pentru a asigura respectarea dispozițiilor prezentei părți de către administrațiile și autoritățile centrale, regionale sau locale, precum și de către organismele neguvernamentale în exercitarea competențelor care le-au fost delegate.

               Articolul OTH.7: Trimiteri la acte cu putere de lege și la alte acorduri

                  1.În absența unor dispoziții contrare, orice trimitere făcută în prezenta parte la actele cu putere de lege și normele administrative ale unei părți se interpretează ca incluzând modificările aduse acestora.

                  (2)
                        În absența unor dispoziții contrare, în cazul în care acordurile internaționale sunt menționate sau încorporate, integral sau parțial, în partea a doua a prezentei părți, ele trebuie înțelese ca incluzând modificările aduse acestora sau acordurile succesoare care intră în vigoare, pentru ambele părți, la data sau după data semnării prezentului acord. Dacă apare vreo problemă privind punerea în aplicare sau aplicarea dispozițiilor prezentei părți ca urmare a unor astfel de modificări sau acorduri succesoare, părțile pot, la cererea uneia dintre părți, să se consulte una cu alta în vederea găsirii unei soluții reciproc satisfăcătoare la această problemă, în funcție de necesități.

               Articolul OTH.8: Sarcinile Consiliului de parteneriat din partea a doua

               Consiliul de parteneriat poate:

               (a)adopta decizii de modificare a:

               (I)părții a doua [Reguli de origine] rubrica întâi titlul I capitolul doi și a anexelor la acesta, în conformitate cu articolul ORIG.31 [Modificarea prezentului capitol și a anexelor sale];

               (II)măsurilor prevăzute în anexele TBT-[XX] și TBT-[ZZ], în conformitate cu articolul TBT.9 alineatul (8) [Cooperarea privind supravegherea pieței și siguranța și conformitatea produselor nealimentare];

               (III)apendicelor A și B, în conformitate cu articolul 2 alineatul (3) [Definițiile produselor, practicile și tratamentele oenologice] din anexa TBT-5 [COMERȚUL CU VIN];

               (IV)apendicelui C, în conformitate cu articolul 3 alineatul (3) [Cerințe de certificare privind importul pe teritoriile respective ale părților] din anexa TBT-5 [COMERȚUL CU VIN];

               (V)apendicelor A, B, C și D, în conformitate cu articolul 1 [Obiectivul și domeniul de aplicare] din anexa TBT-4 [PRODUSE ECOLOGICE];

               (VI)apendicelor 1-3, în conformitate cu articolul 1 [Definiții] și cu articolul 2 [Produsele care fac obiectul anexei TBT-2 [PRODUSE MEDICINALE];

               (VII)anexei privind operatorii economici autorizați, a protocolului privind asistența administrativă reciprocă în domeniul vamal, a Protocolului privind combaterea fraudei în domeniul taxei pe valoarea adăugată și privind asistența reciprocă în materie de recuperare a creanțelor legate de taxe și impozite și a listei mărfurilor prevăzută la articolul CUSTMS.16 alineatul (2) [Admiterea temporară], în conformitate cu articolul CUSTMS.21 [Modificări];

               (VIII)subsecțiunii relevante din secțiunea B a ANNEX.PPROC-1, în conformitate cu articolul PPROC.18 [Modificarea secțiunii B din ANNEX.PPROC-1];

               (IX)anexei ENER-1 [LISTA PRODUSELOR ENERGETICE, a HIDROCARBURILOR ȘI A MATERIILOR PRIME], a anexei ENER-2 [SUBVENȚII ÎN DOMENIUL ENERGIEI ȘI MEDIULUI] și a anexei ENER-3 [NEAPLICAREA ACCESULUI TERȚILOR ȘI SEPARAREA DREPTULUI DE PROPRIETATE LA INFRASTRUCTURĂ], în conformitate cu articolul ENER.31 [Punerea în aplicare eficace și modificări];

               (X)alineatului (4) al articolului LPFS.3.2 [Domeniu de aplicare și excepții] în conformitate cu alineatul respectiv, a celei de a treia teze a alineatului (2) al articolului LPFS.3.3 [Servicii de interes economic public], în conformitate cu a patra teză a alineatului respectiv, a alineatului (3) al articolului LPFS.3.3 [Servicii de interes economic public] în conformitate cu alineatul respectiv, a articolului LPFS.3.5 [ Subvenții și subvenții interzise supuse unor condiții] în conformitate cu alineatul (1) al articolului menționat și a articolului LPFS.3.11 [Recuperare] în conformitate cu alineatul (7) al articolului menționat, a capitolului 3 [Controlul subvențiilor];

               (XI)a articolului FISH.10 [Domeniul Guernsey, Domeniul Jersey și Insula Man], a articolului FISH.11 [Perioadele de notificare referitoare la importul și debarcarea directă a produselor pescărești] și a oricărei alte dispoziții de la rubrica a cincea [Sectorul pescăresc], în conformitate cu articolul FISH.10 alineatul (4) [Domeniul Guernsey, Domeniul Jersey și Insula Man];

               (XII)a anexelor FISH.1, FISH.2 și FISH.3, în conformitate cu articolul FISH.16 alineatul (3) [Comitetul specializat privind sectorul pescăresc];

               (XIII)a oricărei alte dispoziții, a oricărui alt protocol, apendice sau a oricărei alte anexe cu privire la care posibilitatea unei astfel de decizii este prevăzută explicit în partea a doua a prezentului acord.

               (b)adopta decizii în vederea interpretării dispozițiilor părții a doua a prezentului acord.

               Articolul OTH.9: Aplicarea geografică

               (1)
                     Dispozițiile prezentului acord privind tratamentul tarifar al mărfurilor, inclusiv privind regulile de origine și suspendarea temporară a acestui tratament, se aplică, de asemenea, în ceea ce privește Uniunea, în ceea ce privește zonele din teritoriul vamal al Uniunii, astfel cum este definit la articolul 4 din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentul European și al Consiliului de stabilire a Codului vamal al Uniunii
                  75
               , care nu intră sub incidența părții a șaptea [Dispoziții finale] articolul FINPROV.1 [Domeniul de aplicare teritorială] litera (a).

               (2)
                     Fără a aduce atingere articolului FINPROV.1 alineatele (2), (3) și (4) [Domeniul de aplicare teritorială], drepturile și obligațiile părților în temeiul prezentei părți se aplică, de asemenea, în ceea ce privește zonele situate dincolo de marea teritorială a fiecărei părți, incluzând fundul mărilor și subsolul lor, asupra cărora partea în cauză își exercită drepturile suverane sau jurisdicția în conformitate cu dreptul internațional, inclusiv cu Convenția Națiunilor Unite asupra dreptului mării, adoptată la Montego Bay la 10 decembrie 1982, și cu propriile acte cu putere de lege și acte administrative care sunt conforme cu dreptul internațional
                  76
               .

               (3)
                     Sub rezerva excepțiilor prevăzute la alineatul (4), capitolele 1 [NTMA], 2 [Reguli de origine] și 5 [Regimul vamal și facilitarea schimburilor comerciale] de la titlul IV [Comerțul cu mărfuri] și protocoalele și anexele la capitolele respective se aplică, de asemenea, în ceea ce privește Regatul Unit și teritoriile menționate la articolul FINPROV.1 alineatul (2) [Domeniul de aplicare teritorială]. În acest scop, teritoriile menționate la articolul FINPROV.1 [Domeniul de aplicare teritorială] alineatul (2) sunt considerate ca făcând parte din teritoriul vamal al Regatului Unit. Autoritățile vamale ale teritoriilor menționate la articolul FINPROV.1 alineatul (2) [Domeniul de aplicare teritorială] sunt responsabile cu aplicarea și punerea în aplicare a acestor capitole, precum și a protocoalelor și a anexelor la aceste capitole, pe teritoriile lor respective. Trimiterile la „autoritatea vamală” din aceste dispoziții se interpretează în consecință. Cu toate acestea, cererile și comunicările efectuate în temeiul acestor capitole, precum și al protocoalelor și al anexelor la aceste capitole sunt gestionate de autoritatea vamală a Regatului Unit.

               (4)
                     Articolul CUSTMS.9 [Operatori economici autorizați] din partea a doua rubrica întâi titlul IV [Comerțul cu mărfuri] capitolul 5 [Regimul vamal și facilitarea schimburilor comerciale], anexa CUSTMS-1 [Operatori economici autorizați] și Protocolul privind cooperarea administrativă și combaterea fraudei în domeniul taxei pe valoarea adăugată și privind asistența reciprocă în materie de recuperare a creanțelor legate de impozite și taxe nu se aplică Domeniului Jersey sau Domeniului Guernsey.

               (5)
                     Partea a doua rubrica întâi titlul IV [Comerțul cu mărfuri] capitolele 3 [SPS] și 4 [BTC] și anexele la capitolele respective se aplică, de asemenea, în ceea ce privește Regatul Unit și teritoriile menționate la articolul FINPROV.1 alineatul (2) [Domeniul de aplicare teritorială]. Autoritățile teritoriilor menționate la articolul FINPROV.1 alineatul (2) [Domeniul de aplicare teritorial] sunt responsabile cu aplicarea și punerea în aplicare a acestor capitole și a anexelor la aceste capitole în teritoriile lor respective, iar trimiterile la aceste dispoziții se interpretează în consecință. Cu toate acestea, cererile și comunicările efectuate în temeiul acestor capitole și al anexelor la aceste capitole sunt gestionate de autoritățile Regatului Unit.

               (6)
                     Fără a aduce atingere articolului FINPROV.8 [Denunțare] și articolului OTH.10 [Denunțarea părții a doua] și în absența unor dispoziții contrare convenite între părți, alineatele (3)-(5) ale prezentului articol rămân în vigoare până la data cea mai apropiată dintre:

               (a)data expirării unei perioade de trei ani de la primirea notificării scrise de denunțare transmise de cealaltă parte; sau

               (b)data la care articolul FISH.10 [Accesul la apele adiacente Domeniului Guernsey, Domeniului Jersey și Insulei Man], articolul FISH.11 [Perioadele de notificare referitoare la importul și debarcarea directă a produselor pescărești] și orice altă dispoziție de la rubrica a cincea [Sectorul pescăresc] în măsura în care se referă la modalitățile prevăzute la articolele respective încetează să mai fie în vigoare.

               (7)
                     În sensul alineatului (6) litera (a), notificarea de denunțare poate fi efectuată în ceea ce privește Domeniul Guernsey, Domeniul Jersey sau Insula Man ori mai multe dintre aceste teritorii, iar alineatele (3)-(5) ale prezentului articol continuă să fie în vigoare în ceea ce privește teritoriile cu privire la care nu a fost transmisă o notificare de denunțare.

               (8)
                     În sensul articolului 6 litera (b), în cazul în care articolul FISH.10 [Accesul la apele adiacente Domeniului Guernsey, Domeniului Jersey și Insulei Man], articolul FISH.11 [Perioadele de notificare referitoare la importul și debarcarea directă a produselor pescărești] și orice altă dispoziție de la rubrica cinci [Sectorul pescăresc] în măsura în care se referă la modalitățile prevăzute la articolele respective încetează să mai fie în vigoare în ceea ce privește Domeniul Guernsey, Domeniul Jersey sau Insula Man ori mai multe dintre aceste teritorii (dar nu toate), alineatele (3)-(5) ale prezentului articol continuă să fie în vigoare în ceea ce privește teritoriile respective cu privire la care articolul FISH.10 [Accesul la apele adiacente Domeniului Guernsey, Domeniului Jersey și Insulei Man], articolul FISH.11 [Perioadele de notificare referitoare la importul și debarcarea directă a produselor pescărești] și orice altă dispoziție de la rubrica a cincea [Sectorul pescăresc] în măsură în care se referă la modalitățile prevăzute la articolele respective rămân în vigoare.

               Articolul OTH.10: Denunțarea părții a doua

                  Fără a aduce atingere articolului FINPROV.8 [Denunțare], fiecare parte poate denunța în orice moment prezenta parte printr-o notificare scrisă transmisă prin canalele diplomatice. În acest caz, prezenta parte încetează să mai fie în vigoare în prima zi a celei de a noua luni de la data notificării. Rubrica a patra [Coordonarea sistemelor de securitate socială și vizele pentru călătoriile de scurtă durată] și Protocolul privind coordonarea sistemelor de securitate socială nu se denunță în temeiul prezentului articol.

               PARTEA A TREIA: COOPERAREA ÎN MATERIE DE ASIGURAREA RESPECTĂRII LEGII ȘI COOPERAREA JUDICIARĂ ÎN MATERIE PENALĂ

               Titlul I: Dispoziții generale

               Articolul LAW.GEN.1: Obiectiv

               1.Obiectivul prezentei părți este de a institui cadrul în materie de asigurare a respectării legii și cooperare judiciară între statele membre și instituțiile, organele, oficiile și agențiile Uniunii, pe de o parte, și Regatul Unit, pe de altă parte, în ceea ce privește prevenirea, investigarea, depistarea și urmărirea penală a infracțiunilor, precum și prevenirea și combaterea spălării banilor și a finanțării terorismului.

               2.Prezenta parte se aplică numai asigurării respectării legii și cooperării judiciare în materie penală care are loc exclusiv între Regatul Unit, pe de o parte, și Uniune și statele membre, pe de altă parte. Nu se aplică situațiilor apărute între statele membre sau între statele membre și instituțiile, organele, oficiile și agențiile Uniunii și nici activităților autorităților care au responsabilități în materie de protecție a securității naționale atunci când acționează în acest domeniu.

               Articolul LAW.GEN.2: Definiții

               În sensul prezentei părți, se aplică următoarele definiții:

               (a)„țară terță” înseamnă o altă țară decât un stat;

               (b)„categorii speciale de date cu caracter personal” înseamnă date cu caracter personal care dezvăluie originea rasială sau etnică, opiniile politice, convingerile religioase sau filosofice sau apartenența sindicală, date genetice, date biometrice procesate în scopul identificării unice a unei persoane fizice, date privind sănătatea sau viața sexuală sau orientarea sexuală a unei persoane fizice;

               (c)„date genetice” înseamnă toate datele cu caracter personal referitoare la caracteristicile genetice ale unei persoane care au fost moștenite sau dobândite, care oferă informații unice despre fiziologia sau sănătatea persoanei respective, rezultând în special dintr-o analiză a unei probe biologice prelevate de la persoana în cauză;

               (d)„date biometrice” înseamnă date cu caracter personal care rezultă dintr-o prelucrare tehnică specifică referitoare la caracteristicile fizice, fiziologice sau comportamentale ale unei persoane fizice, care permit sau confirmă identificarea unică a respectivei persoane fizice, cum ar fi imaginile faciale sau datele dactiloscopice;

               (e)„prelucrare” înseamnă orice operațiune sau set de operațiuni efectuate asupra datelor cu caracter personal sau a seturilor de date cu caracter personal, cu sau fără utilizarea de mijloace automatizate, cum ar fi colectarea, înregistrarea, organizarea, structurarea, stocarea, adaptarea sau modificarea, extragerea, consultarea, utilizarea, dezvăluirea prin transmitere, diseminarea sau punerea la dispoziție în orice alt mod, alinierea sau combinarea, restricționarea, ștergerea sau distrugerea;

               (f)„încălcarea securității datelor cu caracter personal” înseamnă o încălcare a securității care duce, în mod accidental sau ilegal, la distrugerea, pierderea, modificarea, divulgarea neautorizată a datelor cu caracter personal transmise, stocate sau prelucrate în alt mod, sau la accesul neautorizat la acestea;

               (g)„sistem de evidență a datelor” înseamnă orice set structurat de date cu caracter personal accesibile conform unor criterii specifice, indiferent dacă sunt centralizate, descentralizate sau repartizate după criterii funcționale sau geografice;

               (h)„Comitetul specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară” înseamnă comitetul instituit prin articolul INST.2 [Comitete].

               Articolul LAW.GEN.3: Apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale

               1.Cooperarea prevăzută în prezenta parte se bazează pe respectarea de lungă durată de către părți și statele membre a democrației, a statului de drept și a protecției drepturilor și libertăților fundamentale ale persoanelor, inclusiv astfel cum sunt prevăzute în Declarația universală a drepturilor omului și în Convenția europeană a drepturilor omului, precum și pe importanța punerii în aplicare pe plan intern a drepturilor și libertăților prevăzute în convenția respectivă.

               2.Nicio dispoziție din prezenta parte nu modifică obligația de respectare a drepturilor fundamentale și a principiilor juridice, astfel cum sunt reflectate, în special, în Convenția europeană a drepturilor omului și, în cazul Uniunii și al statelor sale membre, în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

               Articolul LAW.GEN.4: Protecția datelor cu caracter personal

               8.Cooperarea prevăzută în prezenta parte se bazează pe angajamentul de lungă durată al părților de a asigura un nivel ridicat de protecție a datelor cu caracter personal.

               9.Pentru a reflecta acest nivel ridicat de protecție, părțile se asigură că datele cu caracter personal prelucrate în temeiul prezentei părți fac obiectul unor garanții eficace în cadrul regimurilor în materie de protecție a datelor ale părților respective, inclusiv că:

               (a)datele cu caracter personal sunt prelucrate în mod legal și echitabil, în conformitate cu principiile reducerii la minimum a datelor, limitării scopului, acurateței și limitării legate de stocare;

               (b)prelucrarea categoriilor speciale de date cu caracter personal este permisă numai în măsura în care este necesar și sub rezerva unor garanții adecvate adaptate la riscurile specifice ale prelucrării;

               (c)se asigură un nivel de securitate adecvat riscului prelucrării prin măsuri tehnice și organizatorice relevante, în special în ceea ce privește prelucrarea categoriilor speciale de date cu caracter personal;

               (d)persoanelor vizate li se acordă drepturi exercitabile de acces, de rectificare și de ștergere, sub rezerva unor eventuale restricții prevăzute de lege, care constituie măsuri necesare și proporționale într-o societate democratică pentru a proteja obiective importante de interes public;

               (e)în cazul unei încălcări a securității datelor care creează un risc pentru drepturile și libertățile persoanelor fizice, autoritatea de supraveghere competentă este notificată fără întârzieri nejustificate cu privire la încălcare; în cazul în care încălcarea este de natură să genereze un risc ridicat pentru drepturile și libertățile persoanelor fizice, persoanele vizate sunt, de asemenea, notificate, sub rezerva unor eventuale restricții prevăzute de lege care constituie măsuri necesare și proporționale într-o societate democratică pentru a proteja obiective importante de interes public;

               (f)transferurile ulterioare către o țară terță sunt permise numai sub rezerva unor condiții și garanții adecvate transferului, asigurându-se că nivelul de protecție nu este subminat;

               (g)supravegherea respectării garanțiilor în materie de protecție a datelor și asigurarea respectării garanțiilor în materie de protecție a datelor sunt efectuate de autorități independente; și

               (h)persoanelor vizate li se acordă drepturi exercitabile la căi de atac administrative și judiciare eficace în cazul în care au fost încălcate garanțiile în materie de protecție a datelor.

               10.Regatul Unit, pe de o parte, și Uniunea, inclusiv în numele oricăruia dintre statele sale membre, pe de altă parte, îi notifică Comitetului specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară autoritățile de supraveghere responsabile cu supravegherea punerii în aplicare a normelor de protecție a datelor aplicabile cooperării în temeiul prezentei părți și cu asigurarea respectării acestora. Autoritățile de supraveghere cooperează pentru a asigura respectarea prezentei părți.

               11.Dispozițiile privind protecția datelor cu caracter personal din prezenta parte se aplică prelucrării datelor cu caracter personal, efectuate total sau parțial prin mijloace automatizate, precum și prelucrării prin alte mijloace decât cele automatizate a datelor cu caracter personal care fac parte sau care sunt destinate să facă parte dintr-un sistem de evidență a datelor.

               12.Prezentul articol nu aduce atingere aplicării niciunei dispoziții specifice referitoare la prelucrarea datelor cu caracter personal din prezenta parte.

               Articolul LAW.GEN.5: Domeniul de aplicare al cooperării în cazul în care un stat membru nu mai participă la măsuri similare în temeiul dreptului Uniunii

               1.Prezentul articol se aplică dacă un stat membru încetează să participe sau să se bucure de drepturi în temeiul dispozițiilor dreptului Uniunii referitoare la asigurarea respectării legii și la cooperarea judiciară în materie penală similare cu oricare dintre dispozițiile relevante din prezenta parte.

               2.Regatul Unit poate notifica în scris Uniunii intenția sa de a înceta să aplice dispozițiile relevante din prezenta parte în ceea ce privește statul membru respectiv.

               3.O notificare efectuată în temeiul alineatului (2) intră în vigoare la data menționată la alineatul respectiv, care nu poate fi anterioară datei la care statul membru încetează să participe la aplicarea dispozițiilor din dreptul Uniunii menționate la alineatul (1) sau să se bucure de drepturi în temeiul acestor dispoziții.

               4.Dacă Regatul Unit își notifică, în temeiul prezentului articol, intenția de a înceta să aplice dispozițiile relevante din prezenta parte, Comitetul specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară se reunește pentru a decide ce măsuri sunt necesare pentru a se asigura că orice cooperare inițiată în temeiul prezentei părți și afectată de încetare se încheie în mod corespunzător. În orice caz, în ceea ce privește toate datele cu caracter personal obținute prin cooperare în temeiul dispozițiilor relevate din prezenta parte înainte ca acestea să înceteze să mai fie în vigoare, părțile se asigură că nivelul de protecție în temeiul căruia au fost transferate datele cu caracter personal este menținut după ce se produce încetarea.

               5.Uniunea notifică Regatului Unit în scris, pe cale diplomatică, data la care statul membru urmează să își reia participarea sau să beneficieze de drepturile care îi revin în temeiul dispozițiilor respective ale dreptului Uniunii. Aplicarea dispozițiilor relevante ale prezentei părți se reinstituie la acea dată sau, dacă aceasta are loc mai târziu, în prima zi a lunii următoare datei la care a fost efectuată notificarea.

               6.Pentru a facilita aplicarea prezentului articol, Uniunea informează Regatul Unit atunci când un stat membru încetează să participe la aplicarea dispozițiilor dreptului Uniunii referitoare la asigurarea respectării legii și la cooperarea judiciară în materie penală similare dispozițiilor relevante din prezenta parte sau atunci când un stat membru încetează să se bucure de drepturi în temeiul acestor dispoziții.

               Titlul II: Schimburi de date ADN, de date privind amprentele digitale și de date privind înmatricularea vehiculelor

               Articolul LAW.PRUM.5: Obiectiv

               Obiectivul prezentului titlu este de a stabili o cooperare reciprocă între autoritățile competente de aplicare a legii din Regatul Unit, pe de o parte, și statele membre, pe de altă parte, privind transferul automatizat al profilurilor ADN, al datelor dactiloscopice și al anumitor date referitoare la înmatricularea vehiculelor la nivel național.

               Articolul LAW.PRUM.6: Definiții

               În sensul prezentului titlu, se aplică următoarele definiții:

               (a)„autoritate competentă de aplicare a legii” înseamnă poliția națională, autoritatea vamală sau o altă autoritate autorizată prin dreptul intern să depisteze, să prevină și să investigheze infracțiunile sau activitățile infracționale, precum și să își exercite autoritatea și să ia măsuri coercitive în cadrul unor astfel de activități; agențiile, organismele sau alte unități specializate pe probleme de securitate națională nu sunt autorități competente de aplicare a legii în sensul prezentului titlu;

               (b)„căutare” și „comparare”, astfel cum se menționează la articolele LAW.PRUM.8 [Căutarea automatizată a profilurilor ADN], LAW.PRUM.9 [Compararea automatizată a profilurilor ADN], LAW.PRUM.12 [Căutarea automatizată a datelor dactiloscopice] și LAW.PRUM.17 [Măsuri de punere în aplicare] înseamnă procedurile prin care se stabilește dacă există o concordanță între datele ADN sau datele dactiloscopice care au fost comunicate de către un stat și, respectiv, datele ADN sau datele dactiloscopice stocate în bazele de date ale unui stat, ale mai multor state sau ale tuturor statelor;

               (c)„căutare automatizată”, astfel cum se menționează la articolul LAW.PRUM.15 [Căutarea automatizată a datelor privind înmatricularea vehiculelor], înseamnă o procedură de acces online pentru consultarea bazelor de date ale unuia, mai multor sau tuturor celorlalte state;

               (d)„partea necodată a ADN-ului” înseamnă zone de cromozomi care nu conțin nicio expresie genetică, și anume despre care nu se știe că ar furniza informații referitoare la proprietățile funcționale ale unui organism;

               (e)„profil ADN” înseamnă un cod alfabetic sau numeric care reprezintă un set de caracteristici de identificare a părții necodate a unui eșantion analizat de ADN uman, și anume structura moleculară specifică din diverse segmente de ADN (loci);

               (f)„date de referință ADN” înseamnă un profil ADN și un număr de referință; datele de referință ADN conțin numai profilurile ADN create din partea necodată a ADN-ului, precum și un număr de referință; datele de referință ADN nu conțin niciun fel de date care să permită identificarea directă a persoanei vizate; datele de referință ADN care nu sunt atribuite niciunei persoane fizice (profiluri ADN neidentificate) sunt recunoscute ca atare;

               (g)„profil ADN de referință” înseamnă profilul ADN al unei persoane identificate;

               (h)„profil ADN neidentificat” înseamnă profilul ADN obținut din indiciile culese în timpul investigării unor infracțiuni și care aparține unei persoane neidentificate încă;

               (i)„notă” înseamnă marcarea unui profil ADN efectuată de un stat în baza de date națională, care indică obținerea unei concordanțe la căutarea sau compararea inițiate de un alt stat cu privire la acel profil ADN;

               (j)„date dactiloscopice” înseamnă imagini de amprente digitale, imagini de amprente digitale latente, amprente palmare, amprente palmare latente, precum și șabloane ale unor astfel de imagini (caracteristici codificate ale acestora) atunci când sunt stocate și procesate într-o bază de date automatizată;

               (k)„date de referință dactiloscopice” înseamnă date dactiloscopice și număr de referință; datele de referință dactiloscopice nu conțin niciun fel de date care să permită identificarea directă a persoanei vizate; datele de referință dactiloscopice care nu sunt atribuite niciunei persoane fizice (date dactiloscopice neidentificate) trebuie să poată fi recunoscute ca atare;

               (l)„date privind înmatricularea vehiculelor” înseamnă setul de date menționat în capitolul 3 din ANEXA LAW-1;

               (m)„caz individual”, astfel cum se menționează la articolul LAW.PRUM.8 [Căutarea automatizată a profilurilor ADN] alineatul (1) a doua teză, la articolul LAW.PRUM.12 [Căutarea automatizată a datelor dactiloscopice] alineatul (1) a doua teză și la articolul LAW.PRUM.15 [Căutarea automatizată a datelor privind înmatricularea vehiculelor] alineatul (1), înseamnă un singur dosar de anchetă sau de urmărire penală; dacă un astfel de dosar conține mai mult de un profil ADN sau mai multe date dactiloscopice sau date privind înmatricularea vehiculelor, acestea pot fi transmise împreună sub forma unei singure solicitări;

               (n)„activitate de laborator” înseamnă orice măsură luată într-un laborator în cadrul localizării și recuperării urmelor de pe obiecte, precum și în cadrul elaborării, analizei și interpretării probelor criminalistice privind profiluri ADN și date dactiloscopice, în vederea furnizării de expertiză sau a schimbului de probe criminalistice;

               (o)„rezultate ale activităților de laborator” înseamnă orice rezultate analitice și orice interpretare asociată în mod direct;

               (p)„furnizor de servicii de expertiză criminalistică” înseamnă orice organizație, publică sau privată, care efectuează activități de laborator la cererea autorităților competente de aplicare a legii sau judiciare;

               (q)„organism național de acreditare” înseamnă unicul organism dintr-un stat care realizează acreditarea în temeiul autorității conferite de statul respectiv.

               Articolul LAW.PRUM.7: Crearea fișierelor naționale de analiză ADN

               1.Statele deschid și mențin fișiere naționale de analiză ADN în vederea investigării infracțiunilor.

               2.În scopul punerii în aplicare a prezentului titlu, statele asigură disponibilitatea datelor de referință ADN din fișierele lor naționale de analiză ADN menționate la alineatul (1).

               3.Statele declară fișierele naționale de analiză ADN cărora li se aplică articolele LAW.PRUM.7 [Crearea fișierelor naționale de analiză ADN] – LAW.PRUM.10 [Prelevarea de material biologic și transmiterea profilurilor ADN] și articolele LAW.PRUM.13 [Punctele de contact naționale], LAW.PRUM.14 [Transmiterea de date suplimentare cu caracter personal și de alte informații] și LAW.PRUM. 17 [Măsuri de punere în aplicare] și condițiile pentru căutarea automatizată astfel cum se menționează la articolul LAW.PRUM.8 [Căutarea automatizată a profilurilor ADN] alineatul (1).

               Articolul LAW.PRUM.8: Căutarea automatizată a profilurilor ADN

                  1.În vederea investigării infracțiunilor, statele permit punctelor de contact naționale ale altor state, astfel cum sunt menționate la articolul LAW.PRUM.13 [Punctele de contact naționale], accesul la datele de referință ADN din fișierele lor de analiză ADN, autorizându-le să efectueze căutări automatizate prin compararea profilurilor ADN. Căutările pot fi efectuate numai în cazuri individuale și în conformitate cu dreptul intern al statului solicitant.

               2.În cazul în care o căutare automatizată arată concordanța dintre un profil ADN furnizat și un profil ADN înregistrat în fișierul analizat al statului solicitat, statul solicitat îi trimite punctului de contact național al statului solicitant o notificare automatizată a datelor de referință ADN în raport cu care a fost identificată o concordanță. Dacă nu s-a găsit nicio concordanță, acest lucru se notifică automat.

               Articolul LAW.PRUM.9: Compararea automatizată a profilurilor ADN

               1.Pentru investigarea infracțiunilor, statele, prin intermediul punctelor lor de contact naționale, compară profilurile ADN neidentificate cu toate profilurile ADN din datele de referință ale altor fișiere naționale de analiză ADN, în conformitate cu modalitățile practice reciproc acceptate între statele în cauză. Furnizarea și compararea profilurilor ADN se realizează în mod automatizat. Furnizarea spre comparare a profilurilor ADN neidentificate nu se realizează decât în cazul în care este prevăzută de dreptul intern al statului solicitant.

               2.În cazul în care, ca urmare a comparării menționate la alineatul (1), un stat constată că vreunul dintre profilurile ADN furnizate de un alt stat corespunde oricăruia dintre profilurile din propriile sale fișiere de analiză ADN, acesta transmite fără întârziere punctului de contact național al celuilalt stat datele de referință ADN pe baza cărora a fost constatată concordanța.

               Articolul LAW.PRUM.10: Prelevarea de material biologic și transmiterea profilurilor ADN

               În cazul în care, în cadrul unor anchete sau al unui proces penal în curs, lipsește profilul ADN al unei anumite persoane care se găsește pe teritoriul statului solicitat, acesta din urmă acordă asistență judiciară prin prelevarea și analizarea materialului biologic al persoanei respective, precum și prin furnizarea către statul solicitant a profilului ADN obținut, dacă:

               (a)statul solicitant comunică scopul pentru care această procedură este necesară;

               (b)statul solicitant prezintă un mandat de anchetă sau o declarație emisă de autoritatea competentă, astfel cum este prevăzut de dreptul intern al statului respectiv, din care să rezulte că cerințele pentru prelevarea și analizarea materialului biologic ar fi îndeplinite în ipoteza în care persoanei în cauză s-ar afla pe teritoriul statului solicitant; și

               (c)cerințele pentru prelevarea și analizarea materialului biologic, precum și pentru transmiterea profilului ADN obținut sunt îndeplinite, în conformitate cu dreptul statului solicitat.

               Articolul LAW.PRUM.11: Date dactiloscopice

               În vederea punerii în aplicare a prezentului titlu, statele asigură disponibilitatea datelor de referință dactiloscopice din fișier pentru sistemele naționale automatizate de identificare a amprentelor digitale create în vederea prevenirii și investigării infracțiunilor.

               Articolul LAW.PRUM.12: Căutarea automatizată a datelor dactiloscopice

               1.În vederea prevenirii și investigării infracțiunilor, statele permit punctelor de contact naționale ale altor state, astfel cum sunt menționate la articolul LAW.PRUM.13 [Punctele de contact naționale], accesul la datele de referință din sistemele automatizate de identificare a amprentelor digitale pe care le-au creat în acest scop, autorizându-le să efectueze căutări automatizate prin compararea datelor dactiloscopice. Căutările pot fi efectuate numai în cazuri individuale și în conformitate cu dreptul intern al statului solicitant.

               2.Stabilirea concordanței datelor dactiloscopice cu date de referință deținute de statul solicitat se efectuează de punctul de contact național al statului solicitant prin intermediul transmiterii automatizate a datelor de referință necesare pentru stabilirea unei concordanțe certe.

               Articolul LAW.PRUM.13: Punctele de contact naționale

               1.În scopul transmiterii de date, astfel cum se menționează la articolele LAW.PRUM.8 [Căutarea automatizată a profilurilor ADN], LAW.PRUM.9 [Compararea automatizată a profilurilor ADN] și LAW.PRUM.12 [Căutarea automatizată a datelor dactiloscopice], statele desemnează puncte de contact naționale.

               2.În ceea ce privește statele membre, punctele de contact naționale desemnate pentru un schimb similar de date în interiorul Uniunii sunt considerate puncte de contact naționale în sensul prezentului titlu.

               3.Competențele fiecărui punct de contact național sunt reglementate de dreptul intern aplicabil.

               Articolul LAW.PRUM.14: Transmiterea de date suplimentare cu caracter personal și de alte informații

               Dacă procedura menționată la articolele LAW.PRUM.8 [Căutarea automatizată a profilurilor ADN], LAW.PRUM.9 [Compararea automatizată a profilurilor ADN] și LAW.PRUM.12 [Căutarea automatizată a datelor dactiloscopice] indică o concordanță între profilurile ADN sau datele dactiloscopice, transmiterea de date suplimentare cu caracter personal și de alte informații disponibile privind datele de referință este reglementată de dreptul intern al statului solicitat, inclusiv de normele de asistență juridică prevăzute de acesta, fără a se aduce atingere articolului LAW.PRUM.17 alineatul (1) [Măsuri de punere în aplicare].

               Articolul LAW.PRUM.15: Căutarea automatizată a datelor privind înmatricularea vehiculelor

               1.În vederea prevenirii și investigării infracțiunilor și în cadrul investigării altor infracțiuni care sunt de competența instanțelor judecătorești sau a organelor de urmărire penală din statul solicitant, precum și în cadrul menținerii siguranței publice, statele permit punctelor de contact naționale ale altor state, astfel cum sunt menționate la alineatul (2), accesul la următoarele date naționale privind înmatricularea vehiculelor, autorizându-le să efectueze căutări automatizate în cazuri individuale:

               (a)datele privind proprietarii sau utilizatorii și

               (b)datele privind vehiculele.

               (2)
                     Căutările pot fi efectuate în conformitate de alineatul (1) numai pe baza unui număr complet de șasiu sau a unui număr de înmatriculare complet și în conformitate cu dreptul intern al statului care solicită căutarea.

               (3)
                     În scopul transmiterii datelor menționate la alineatul (1), statele desemnează un punct de contact național pentru cererile primite de la alte state. Competențele fiecărui punct de contact național sunt reglementate de dreptul intern aplicabil.

               Articolul LAW.PRUM.16: Acreditarea furnizorilor de servicii de expertiză criminalistică care efectuează activități de laborator

               1.Statele se asigură că furnizorii lor de servicii de expertiză criminalistică care efectuează activități de laborator sunt acreditați de un organism național de acreditare în conformitate cu EN ISO/IEC 17025.

               2.Fiecare stat se asigură că rezultatele furnizorilor de servicii de expertiză criminalistică acreditați care efectuează activități de laborator în alte state sunt recunoscute de către autoritățile sale responsabile cu prevenirea, depistarea și investigarea infracțiunilor ca fiind la fel de fiabile ca și rezultatele furnizorilor naționali de servicii de expertiză criminalistică care efectuează activități de laborator și care sunt acreditați conform EN ISO/IEC 17025.

               3.Autoritățile competente de aplicare a legii din Regatul Unit nu efectuează căutări și comparări automatizate în conformitate cu articolele LAW.PRUM.8 [Căutarea automatizată a profilurilor ADN], LAW.PRUM.9 [Compararea automatizată a profilurilor ADN] și LAW.PRUM.12 [Căutarea automatizată a datelor dactiloscopice] înainte de punerea în aplicare și executarea de către Regatul Unit a măsurilor menționate la alineatul (1) din prezentul articol.

               4.Alineatele (1) și (2) nu aduc atingere normelor interne privind evaluarea judiciară a probelor.

               5.Regatul Unit îi comunică Comitetului specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară textul principalelor dispoziții adoptate în vederea punerii în aplicare și a executării dispozițiilor prezentului articol.

               Articolul LAW.PRUM.17: Măsuri de punere în aplicare

               1.În sensul prezentului titlu, statele pun toate categoriile de date la dispoziția autorităților competente de aplicare a legii din alte state, în vederea efectuării de căutări și comparații, în condiții egale cu cele în care acestea sunt disponibile autorităților naționale competente de aplicare a legii pentru efectuarea de căutări și comparații. Statele transmit date suplimentare cu caracter personal și alte informații disponibile privind datele de referință, astfel cum se menționează la articolul LAW.PRUM.14 [Transmiterea de date suplimentare cu caracter personal și de alte informații], autorităților competente de aplicare a legii din alte state în scopurile prevăzute în prezentul titlu, în condiții egale cu cele în care ar fi transmise autorităților naționale.

               2.În scopul punerii în aplicare a procedurilor menționate la articolele LAW.PRUM.8 [Căutarea automatizată a profilurilor ADN], LAW.PRUM.9 [Compararea automatizată a profilurilor ADN], LAW.PRUM.12 [Căutarea automatizată a datelor dactiloscopice] și LAW.PRUM.15 [Căutarea automatizată a datelor privind înmatricularea vehiculelor], în ANEXA LAW-1 sunt prevăzute specificații tehnice și procedurale.

               3.Declarațiile făcute de statele membre în conformitate cu Deciziile 2008/615/JAI
                  77
                și 2008/616/JAI
                  78
                ale Consiliului se aplică și în relațiile acestora cu Regatul Unit.

               Articolul LAW.PRUM.18: Evaluarea ex-ante

               1.Pentru a verifica dacă Regatul Unit a îndeplinit condițiile prevăzute la articolul LAW.PRUM.17 [Măsuri de punere în aplicare] și în ANEXA LAW-1, se efectuează o vizită de evaluare și un test-pilot, în măsura în care este necesar în conformitate cu ANEXA LAW-1, în ceea ce privește Regatul Unit, conform unor condiții și modalități acceptabile pentru acesta. În orice caz, se efectuează un test-pilot în legătură cu căutarea datelor în temeiul articolului LAW.PRUM.15 [Căutarea automată a datelor privind înmatricularea vehiculelor].

               2.Pe baza unui raport de evaluare global privind vizitele de evaluare, după caz, pe baza testului-pilot menționat la alineatul (1), Uniunea stabilește data sau datele de la care statele membre pot să furnizeze date cu caracter personal Regatului Unit, în temeiul prezentului titlu.

               3.În așteptarea rezultatului evaluării menționate la alineatul (1), de la data intrării în vigoare a prezentului acord, statele membre pot furniza Regatului Unit datele cu caracter personal menționate la articolele LAW.PRUM.8 [Căutare automată a profilurilor ADN], LAW.PRUM.9 [Compararea automată a profilurilor ADN], LAW.PRUM.12 [Căutarea automată a datelor dactiloscopice] și LAW.PRUM.14 [Punerea la dispoziție a altor date cu caracter personal] până la data sau datele stabilite de Uniune în conformitate cu alineatul (2) din prezentul articol, dar nu mai târziu nouă luni de la data intrării în vigoare a prezentului acord. Comitetul specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară poate prelungi această perioadă o singură dată, cu maximum nouă luni.

               Articolul LAW.PRUM.19: Suspendare și excludere din sfera de aplicare

               1.În cazul în care Uniunea consideră că este necesar să se modifice prezentul titlu deoarece dreptul Uniunii referitor la obiectul reglementat de prezentul titlu a fost modificat substanțial sau este în curs de a fi modificat în mod substanțial, aceasta poate informa Regatul Unit în consecință, în vederea ajungerii la un acord privind modificarea formală a prezentului acord în legătură cu prezentul titlu. În urma unei astfel de notificări, părțile inițiază consultări.

               2.În cazul în care, în termen de nouă luni de la notificarea respectivă, părțile nu au ajuns la un acord de modificare a prezentului titlu, Uniunea poate decide să suspende aplicarea prezentului titlu sau a oricăror dispoziții din prezentul titlu pentru o perioadă de până la nouă luni. Înainte de sfârșitul perioadei respective, părțile pot conveni asupra unei prelungiri a suspendării pentru o perioadă suplimentară de până la nouă luni. În cazul în care, până la sfârșitul perioadei de suspendare, părțile nu au ajuns la un acord de modificare a prezentului titlu, dispozițiile suspendate încetează să se aplice din prima zi a lunii care urmează datei la care expiră perioada de suspendare, cu excepția cazului în care Uniunea informează Regatul Unit că nu mai dorește nicio modificare a prezentului titlu. În acest caz, se reinstituie dispozițiile suspendate din prezentului titlu.

               3.Dacă oricare dintre dispozițiile prezentului titlu sunt suspendate în temeiul prezentului articol, Comitetul specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară se reunește pentru a decide ce pași sunt necesari pentru a se asigura că orice cooperare inițiată în temeiul prezentului titlu și afectată de suspendare se încheie în mod corespunzător. În orice caz, în ceea ce privește toate datele cu caracter personal obținute prin cooperare în temeiul prezentului titlu înainte ca acele dispoziții vizate de suspendare să înceteze, provizoriu, să se mai aplice, părțile se asigură că nivelul de protecție în temeiul căruia au fost transferate datele cu caracter personal este menținut după intrarea în vigoare a suspendării.

               TITLUL III: Transferul și prelucrarea datelor din registrul cu numele pasagerilor

               Articolul LAW.PNR.18: Domeniu de aplicare

               1.Prezentul titlu stabilește norme în temeiul cărora datele din registrul cu numele pasagerilor pot fi transferate către autoritățile competente din Regatul Unit, precum și prelucrate și utilizate de către acestea pentru zboruri între Uniune și Regatul Unit și stabilește garanțiile specifice în acel sens.

               2.Prezentul titlu se aplică transportatorilor aerieni care efectuează zboruri de pasageri între Uniune și Regatul Unit.

               3.Prezentul titlu se aplică și transportatorilor aerieni care înregistrează sau stochează date în Uniune și efectuează zboruri de pasageri către sau dinspre Regatul Unit.

               4.Prezentul titlu prevede, de asemenea, dispoziții privind cooperarea polițienească și judiciară în materie penală între Regatul Unit și Uniune în ceea ce privește datele PNR.

               Articolul LAW.PNR.19: Definiții

               În sensul prezentului titlu, se aplică următoarele definiții:

               (a)„transportator aerian” înseamnă o întreprindere de transport aerian care deține o licență de operare valabilă sau un document echivalent care îi permite să efectueze activități de transport aerian de pasageri între Regatul Unit și Uniune;

               (b)„registrul cu numele pasagerilor” sau „PNR” înseamnă un registru al cerințelor de călătorie ale fiecărui pasager, care conține informațiile necesare pentru a permite prelucrarea și controlul rezervărilor de către transportatorii aerieni care efectuează rezervările și de către cei participanți, pentru fiecare călătorie rezervată de către sau în numele oricărei persoane, indiferent că este conținut în sistemele de rezervare, în sistemele de control al plecărilor utilizat pentru verificarea pasagerilor la îmbarcarea în avion, sau în sisteme echivalente care oferă aceleași funcționalități; în mod concret, astfel cum se utilizează în prezentul titlu, datele PNR constau în elementele prevăzute în ANEXA LAW-2;

               (c)„autoritate competentă din Regatul Unit” înseamnă autoritatea din Regatul Unit responsabilă cu primirea și prelucrarea datelor PNR în temeiul prezentului acord; în cazul în care Regatul Unit are mai multe autorități competente, acesta furnizează un ghișeu unic pentru datele pasagerilor care permite transportatorilor aerieni să transfere date PNR către un singur punct de intrare pentru transmiterea datelor și desemnează un punct unic de contact în scopul primirii și formulării de cereri în temeiul articolului LAW.PNR.22 [Cooperare polițienească și judiciară];

               (d)„unități de informații despre pasageri” („UIP”) înseamnă unitățile instituite sau desemnate de statele membre ca responsabile cu primirea și prelucrarea datelor PNR;

               (e)„terorism” înseamnă orice infracțiune din cele enumerate în ANEXA LAW-7;

               (f)„infracțiuni grave” înseamnă orice infracțiune pasibilă de o pedeapsă sau de o măsură de siguranță privativă de libertate a cărei limită superioară este de cel puțin trei ani în temeiul dreptului intern al Regatului Unit.

               Articolul LAW.PNR.20: Scopurile utilizării datelor PNR

               1.Regatul Unit se asigură că datele PNR primite în temeiul prezentului titlu sunt prelucrate strict în scopul prevenirii, depistării, investigării sau urmăririi penale a infracțiunilor de terorism sau a infracțiunilor grave și al supravegherii prelucrării datelor PNR în termenii prevăzuți de prezentul acord.

               2. În cazuri excepționale, autoritatea competentă din Regatul Unit poate prelucra date PNR atunci când acest lucru este necesar pentru a proteja interesele vitale ale oricărei persoane fizice, cum ar fi:

               (a)riscul de deces sau de rănire gravă sau

               (b)un risc important la adresa sănătății publice, în special astfel cum a fost identificat în conformitate cu standardele recunoscute la nivel internațional.

               3.Autoritatea competentă din Regatul Unit poate prelucra, de asemenea, date PNR de la caz la caz atunci când divulgarea datelor PNR relevante este impusă de o instanță judecătorească sau administrativă din Regatul Unit în cadrul unei proceduri direct legate de un scop prevăzut la alineatul (1).

               Articolul LAW.PNR.21: Asigurarea furnizării datelor PNR

               1.Uniunea asigură faptul că transportatorii aerieni nu sunt împiedicați să transfere date PNR autorității competente din Regatul Unit în temeiul prezentului titlu.

               2.Uniunea se asigură că transportatorii aerieni pot transfera date PNR autorității competente din Regatul Unit prin intermediul unor agenți autorizați care acționează în numele și sub responsabilitatea unui transportator aerian, în temeiul prezentului titlu.

               3.Regatul Unit nu solicită unui transportator aerian să furnizeze elemente ale datelor PNR care nu sunt deja colectate sau deținute de transportatorul aerian în scopul rezervării.

               4.Regatul Unit șterge orice date care îi sunt transferate de un transportator aerian în temeiul prezentului titlu, în momentul primirii, dacă elementele datelor nu sunt prevăzute în ANEXA LAW-2.

               Articolul LAW.PNR.22: Cooperarea polițienească și judiciară

               1.Autoritatea competentă din Regatul Unit fac schimb cu Europol sau cu Eurojust, în limitele mandatelor lor respective, sau unităților de informații despre pasageri ale statelor membre, cât mai curând posibil, de toate informațiile analitice relevante și adecvate care conțin date PNR, în cazuri specifice, atunci când acest lucru este necesar pentru prevenirea, depistarea, cercetarea sau urmărirea penală a infracțiunilor de terorism sau a infracțiunilor grave.

               2.La cererea Europol sau Eurojust, în limitele mandatelor lor respective, sau a unei unități de informații despre pasageri a unui stat membru, autoritatea competentă din Regatul Unit face schimb de date PNR, de rezultate ale prelucrării acestor date sau de informații analitice care conțin date PNR, în cazuri specifice, atunci când acest lucru este necesar pentru prevenirea, depistarea, cercetarea sau urmărirea penală a actelor de terorism sau a infracțiunilor grave.

               3.Unitățile de informații despre pasageri ale statelor membre fac schimb cu autoritatea competentă din Regatul Unit, cât mai curând posibil, de toate informațiile analitice relevante și adecvate care conțin date PNR, în cazuri specifice, atunci când acest lucru este necesar pentru prevenirea, depistarea, cercetarea sau urmărirea penală a infracțiunilor de terorism sau a infracțiunilor grave.

               4.La cererea autorității competente din Regatul Unit, unitățile de informații despre pasageri ale statelor membre fac schimb de date PNR, de rezultatele prelucrării acestor date sau de informații analitice care conțin date PNR, în cazuri specifice, atunci când acest lucru este necesar pentru prevenirea, depistarea, cercetarea sau urmărirea penală a actelor de terorism sau a infracțiunilor grave.

               5.Părțile asigură faptul că informațiile menționate la alineatele (1)-(4) sunt partajate în conformitate cu acordurile și înțelegerile privind aplicarea legii sau schimbul de informații între Regatul Unit și Europol, Eurojust sau statul membru relevant. În special, schimbul de informații cu Europol în temeiul prezentului articol se desfășoară prin linia de comunicare securizată instituită pentru schimbul de informații prin intermediul Europol.

               6.Autoritatea competentă din Regatul Unit și unitățile de informații despre pasageri ale statelor membre se asigură că se partajează numai volumul minim necesar de date PNR în temeiul alineatelor (1)-(4).

               Articolul LAW.PNR.23: Nediscriminare

               Regatul Unit se asigură că garanțiile aferente prelucrării datelor PNR se aplică tuturor persoanelor fizice în mod egal, fără discriminări nelegale.

               Articolul LAW.PNR.24: Utilizarea unor categorii speciale de date cu caracter personal

               Orice prelucrare a unor categorii speciale de date cu caracter personal este interzisă în temeiul prezentului titlu. În măsura în care datele PNR care sunt transferate autorității competente din Regatul Unit includ categorii speciale de date cu caracter personal, autoritatea competentă din Regatul Unit șterge astfel de date.

               Articolul LAW.PNR.25: Securitatea și integritatea datelor

               1.Regatul Unit pune în aplicare măsuri de reglementare, procedurale sau tehnice pentru a proteja datele PNR împotriva accesării, prelucrării sau pierderii accidentale, ilegale sau neautorizate.

               2.Regatul Unit asigură verificarea conformității și protecția, securitatea, confidențialitatea și integritatea datelor. În acest sens, regatul Unit:

               (a)aplică proceduri de criptare, autorizare și documentare pentru datele PNR;

               (b)limitează accesul la datele PNR, care este permis doar funcționarilor autorizați;

               (c)păstrează datele PNR într-un mediu fizic securizat care este protejat prin controale ale accesului și

               (d)instituie un mecanism care asigură faptul că accesarea datelor PNR are loc în conformitate cu articolul LAW.PNR.20 [Scopurile utilizării datelor PNR].

               3.Dacă datele PNR ale unei persoane fizice sunt accesate sau divulgate fără autorizare, Regatul Unit ia măsuri pentru informarea persoanei fizice în cauză și pentru atenuarea riscului de prejudiciere a acesteia și întreprinde acțiuni corective.

               4.Autoritatea competentă din Regatul Unit informează cu promptitudine Comitetul specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară cu privire la orice incidente semnificative de accesare, de prelucrare sau de pierdere accidentală, ilegală sau neautorizată a datelor PNR.

               5.Regatul Unit se asigură că orice încălcare a securității datelor, în special orice încălcare care duce la distrugerea accidentală sau ilegală sau la pierderea accidentală, alterarea, divulgarea neautorizată sau accesul neautorizat, sau orice altă formă ilegală de prelucrare face obiectul unor măsuri corective eficace și disuasive, printre care se pot număra și sancțiuni.

               Articolul LAW.PNR.26: Transparență și informarea pasagerilor

               1.Autoritatea competentă din Regatul Unit pune la dispoziție pe site-ul său internet următoarele:

               (a)o listă a actelor legislative care autorizează colectarea datelor PNR;

               (b)scopurile în care se colectează datele PNR;

               (c)modalitatea de asigurare a protecției datelor PNR;

               (d)modalitatea și măsura în care datele PNR pot fi divulgate;

               (e)informații privind drepturile de acces, rectificare, atașare a unei note și dreptul la reparații și

               (f)datele de contact pentru solicitarea de informații.

               2.Părțile colaborează cu părțile terțe interesate, cum ar fi sectorul aviației și sectorul transportului aerian, pentru a promova transparența, în momentul rezervării, cu privire la scopul colectării, prelucrării și utilizării datelor PNR, precum și în privința modalităților de solicitare a accesului la date, a rectificării acestora sau de a solicita reparații. Transportatorii aerieni le oferă pasagerilor informații clare și pertinente în ceea ce privește transferul de date PNR în temeiul prezentului titlu, inclusiv datele de contact ale autorității destinatare, scopul transferului și dreptul de a solicita autorității destinatare accesul la datele cu caracter personal ale pasagerului care au fost transferate și corectarea acestora.

               3.În cazul în care datele PNR păstrate în conformitate cu articolul LAW.PNR.28 [Păstrarea datelor PNR] au fost utilizate în condițiile stabilite la articolul LAW.PNR.29 [Condiții pentru utilizarea PNR] sau au fost divulgate în conformitate cu articolul LAW.PNR.31 [Divulgarea în interiorul Regatului Unit] sau cu articolul LAW.PNR.32 [Divulgarea în afara Regatului Unit], Regatul Unit informează în scris pasagerii în cauză, în mod individual și într-un termen rezonabil, de îndată ce o astfel de notificare nu mai este de natură să compromită investigațiile autorităților publice în cauză, în măsura în care informațiile de contact relevante ale pasagerilor sunt disponibile sau pot fi recuperate prin depunerea unor eforturi rezonabile. Notificarea include informații cu privire la modul în care persoana fizică în cauză poate solicita reparații pe cale administrativă sau judiciară.

               Articolul LAW.PNR.27: Prelucrarea automatizată a datelor PNR

               1.Autoritățile competente din Regatul Unit se asigură că orice prelucrare automatizată a datelor PNR se bazează pe modele și criterii prestabilite nediscriminatorii, specifice și fiabile, care să le permită:

               (a)să ajungă la rezultate care vizează persoane fizice în privința cărora ar putea exista o suspiciune rezonabilă de implicare sau participare la infracțiuni de terorism sau la infracțiuni grave; sau

               (b)în circumstanțe excepționale, să protejeze interesele vitale ale oricărei persoane fizice, astfel cum se prevede la articolul LAW.PNR.20 alineatul (2) [Scopurile utilizării datelor PNR].

               2.Autoritatea competentă din Regatul Unit se asigură că bazele de date în raport cu care se compară datele PNR sunt fiabile, actualizate și limitate la cele pe care le utilizează în legătură cu scopurile prevăzute la articolul LAW.PNR.20 [Scopurile utilizării datelor PNR].

               3.Regatul Unit nu adoptă decizii care au urmări negative în mod semnificativ asupra unei persoane fizice exclusiv pe baza prelucrării automatizate a datelor PNR.

               Articolul LAW.PNR.28: Păstrarea datelor PNR

               1.Regatul Unit păstrează datele PNR pentru o perioadă maximă de cinci ani de la data la care le primește.

               2.În termen de cel mult șase luni de la transferul datelor PNR, menționat la alineatul (1), toate datele PNR se depersonalizează prin mascarea următoarelor elemente de date care ar putea servi la identificarea directă a pasagerului la care se referă datele PNR sau a oricărei alte persoane fizice:

               (a)numele, inclusiv numele altor pasageri din PNR precum și numărul călătorilor din PNR care călătoresc împreună;

               (b)adresele, numerele de telefon și datele de contact electronice ale pasagerului, ale persoanelor care au efectuat rezervarea zborului pentru pasager, ale persoanelor prin intermediul cărora poate fi contactat pasagerul care utilizează transportul aerian și ale persoanelor care urmează să fie informate în caz de urgență;

               (c)toate informațiile disponibile privind plata și facturarea, în măsura în care acestea conțin informații care ar putea servi la identificarea unei persoane fizice;

               (d)informațiile din profilul de client fidel („frequent flyer”);

               (e)alte informații suplimentare (Other Supplementary Information - OSI), informații privind serviciile speciale (Special Service Information - SSI) și informații privind cereri ale serviciilor speciale (Special Service Request - SSR), în măsura în care acestea conțin informații care ar putea servi la identificarea unei persoane fizice; și

               (f)orice date privind informațiile prealabile referitoare la pasageri (Advance Passenger Information - API) care au fost colectate.

               3.Autoritatea competentă din Regatul Unit poate să dezvăluie prin demascare datele PNR numai dacă este necesară efectuarea de investigații în scopurile prevăzute la articolul LAW.PNR.20 [Scopurile utilizării datelor PNR]. Astfel de date PNR nemascate sunt accesibile numai unui număr limitat de funcționari autorizați în mod expres.

               4.În pofida dispozițiilor alineatului (1), Regatul Unit șterge datele PNR ale pasagerilor după plecarea lor din țară, cu excepția cazului în care o evaluare a riscurilor indică necesitatea de a păstra aceste date PNR. Pentru a stabili această necesitate, Regatul Unit identifică probe obiective din care se poate deduce că anumiți pasageri prezintă existența unui risc în ceea ce privește lupta împotriva terorismului și a infracțiunilor grave.

               5.În sensul alineatului (4), cu excepția cazului în care sunt disponibile informații privind data exactă a plecării, data plecării ar trebui să fie considerată ultima zi a perioadei maxime de ședere legală în Regatul Unit a pasagerului în cauză.

               6.Utilizarea datelor păstrate în temeiul prezentului articol face obiectul condițiilor stabilite la articolul LAW.PNR.29 [Condiții pentru utilizarea PNR].

               7.Un organism administrativ independent din Regatul Unit evaluează anual necesitatea abordarea aplicată de autoritatea competentă din Regatul Unit în ceea ce privește necesitatea de a păstra date PNR în temeiul alineatului (4).

               8.În pofida dispozițiilor alineatelor (1), (2) și (4), Regatul Unit poate păstra datele PNR necesare pentru orice acțiune, analiză, investigare, măsură de punere în aplicare, procedură judiciară, urmărire penală sau aplicare de sancțiuni specifică până la încheierea acesteia.

               9.Regatul Unit șterge datele PNR la sfârșitul perioadei de păstrare a acestora.

               10.Alineatul (11) se aplică în circumstanțele speciale care împiedică Regatul Unit să efectueze ajustările tehnice necesare pentru a transforma sistemele de prelucrare a datelor PNR pe care Regatul Unit le-a operat în perioada în care i s-a aplicat dreptul Uniunii în sisteme care ar permite ștergerea datelor PNR în conformitate cu alineatul (4).

               11.Regatul Unit poate deroga temporar de la alineatul (4) pentru o perioadă interimară, a cărei durată este prevăzută la alineatul (13), în așteptarea punerii în aplicare de către Regatul Unit a adaptărilor tehnice cât mai curând posibil. În cursul perioadei interimare, autoritatea competentă din Regatul Unit împiedică utilizarea datelor PNR care urmează să fie șterse în conformitate cu alineatul (4) prin aplicarea următoarelor garanții suplimentare acestor date PNR:

               (a)datele PNR sunt accesibile numai unui număr limitat de funcționari autorizați și numai atunci când acest lucru este necesar pentru a stabili dacă datele PNR ar trebui șterse în conformitate cu alineatul (4);

               (b)cererea de utilizare a datelor PNR se refuză în cazurile în care datele urmează să fie șterse în conformitate cu alineatul (4) și nu se mai acordă acces la datele respective în cazul în care documentația menționată la litera (d) din prezentul alineat indică faptul că o cerere anterioară de utilizare a fost refuzată;

               (c)ștergerea datelor PNR este asigurată cât mai curând posibil, depunându-se toate eforturile necesare, ținându-se seama de circumstanțele speciale menționate la alineatul (10); și

               (d)următoarele se documentează în conformitate cu articolul LAW.PNR.30 [Jurnalizarea și documentarea prelucrării datelor PNR], iar această documentație se pune la dispoziția organismului administrativ independent menționat la alineatul (7) din prezentul articol:

               (I)orice cerere de utilizare a datelor PNR;

               (II)data și ora accesului la date în scopul evaluării necesității ștergerii datelor PNR;

               (III)cererea de utilizare a datelor PNR a fost refuzată pe motiv că datele PNR ar fi trebuit șterse în temeiul alineatului (4), inclusiv data și ora refuzului; și

               (IV)data și ora ștergerii datelor PNR în conformitate cu litera (c) din prezentul alineat.

               12.Regatul Unit furnizează Comitetului specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară, nouă luni de la intrarea în vigoare a prezentului acord și, din nou, un an mai târziu în cazul în care perioada interimară se prelungește cu încă un an:

               (a)un raport din partea organismului administrativ independent menționat la alineatul (7) din prezentul articol, care include avizul autorității de supraveghere din Regatul Unit menționate la articolul LAW.GEN.4 alineatul (3) [Protecția datelor cu caracter personal] cu privire la aplicarea efectivă a garanțiilor prevăzute la alineatul (11) din prezentul articol; și

               (b)o evaluare, efectuată de Regatul Unit, în care se analizează dacă se mențin circumstanțele speciale menționate la alineatul (10) din prezentul articol, împreună cu o descriere a eforturilor depuse pentru a transforma sistemele de prelucrare a datelor PNR ale Regatului Unit în sisteme care să permită ștergerea datelor PNR în conformitate cu alineatul (4) din prezentul articol.

               13.Comitetul specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară se reunește în termen de un an de la intrarea în vigoare a prezentului acord pentru a analiza raportul și evaluarea prevăzute la alineatul (12). În cazul în care se mențin circumstanțele speciale menționate la alineatul (10), Consiliul de parteneriat prelungește cu un an perioada interimară menționată la alineatul (11). Consiliul de parteneriat prelungește perioada interimară cu încă un ultim an, în aceleași condiții și urmând aceeași procedură ca în cazul primei prelungiri, în cazul în care, în plus, s-au înregistrat progrese substanțiale, deși nu a fost încă posibilă transformarea sistemelor de prelucrare a datelor PNR ale Regatului Unit în sisteme care să permită ștergerea datelor PNR în conformitate cu alineatul (4).

               14.Dacă Regatul unit consideră că refuzul Consiliului de parteneriat de a acorda oricare dintre aceste prelungiri nu a fost justificat, Regatul Unit poate suspenda prezentul titlu, acordând un preaviz de o lună.

               15.La a treia aniversare a datei la care prezentul acord intră în vigoare, alineatele (10)-(14) încetează să se aplice.

               Articolul LAW.PNR.29: Condiții de utilizare a datelor PNR

               1.Autoritatea competentă din Regatul Unit poate utiliza datele PNR păstrate în conformitate cu articolul LAW.PNR.28 [Păstrarea datelor PNR] în alte scopuri decât controalele de securitate și controalele la frontieră, inclusiv orice divulgare în temeiul articolului LAW.PNR.31 [Divulgarea în interiorul Regatului Unit] și al articolului LAW.PNR.32 [Divulgarea în afara Regatului Unit], numai în cazul în care circumstanțe noi, bazate pe motive obiective, indică faptul că datele PNR ale unuia sau mai multor pasageri ar putea contribui în mod eficace la atingerea scopurilor prevăzute la articolul LAW.PNR.20 [Scopurile utilizării datelor PNR].

               2.Utilizarea datelor PNR de către autoritatea competentă din Regatul Unit în conformitate cu alineatul (1) face obiectul unei examinări prealabile de către o instanță sau un organism administrativ independent din Regatul Unit pe baza unei cereri motivate din partea autorității competente din Regatul Unit depuse cu respectarea cadrului juridic național al procedurilor de prevenire, depistare sau urmărire penală a infracțiunilor, cu excepția următoarelor situații:

               (a)în cazuri de urgență justificate în mod corespunzător sau

               (b)în scopul verificării fiabilității și caracterului actual al modelelor și criteriilor prestabilite pe care se bazează prelucrarea automatizată a datelor PNR sau în scopul definirii unor noi modele și criterii pentru o astfel de prelucrare.

               Articolul LAW.PNR.30: Jurnalizarea și documentarea prelucrării datelor PNR

               Autoritatea competentă din Regatul Unit înregistrează în jurnal și documentează toate operațiunile de prelucrare a datelor PNR. Acesta utilizează o astfel de jurnalizare sau documentare numai pentru:

               (a)a automonitoriza și a verifica legalitatea prelucrării datelor;

               (b)a asigura integritatea corespunzătoare a datelor;

               (c)a asigura securitatea prelucrării datelor și

               (d)a asigura supravegherea.

               Articolul LAW.PNR.31: Divulgarea în interiorul Regatului Unit

               1.Autoritatea competentă din Regatul Unit nu divulgă date PNR altor autorități publice din Regatul Unit decât dacă sunt îndeplinite următoarele condiții:

               (a)datele PNR sunt divulgate unor autorități publice ale căror funcții sunt legate în mod direct de scopurile prevăzute la articolul LAW.PNR.20 [Scopurile utilizării datelor PNR];

               (b)datele PNR sunt divulgate doar de la caz la caz;

               (c)divulgarea este necesară, în anumite circumstanțe, în scopurile stabilite la articolul LAW.PNR.20 [Scopurile utilizării datelor PNR];

               (d)se divulgă doar volumul minim necesar de date PNR;

               (e)autoritatea publică care primește datele asigură o protecție echivalentă cu garanțiile prevăzute în prezentul titlu; și

               (f)autoritatea publică care primește datele nu divulgă datele PNR unei alte entități, cu excepția cazului în care divulgarea este autorizată de autoritatea competentă din Regatul Unit, în conformitate cu condițiile prevăzute la prezentul alineat.

               2.Atunci când se transferă informații analitice care conțin date PNR obținute în temeiul prezentului titlu, se aplică garanțiile prevăzute în prezentul articol.

               Articolul LAW.PNR.32: Divulgarea în afara Regatului Unit

               1.Regatul Unit se asigură că autoritatea competentă din Regatul Unit nu divulgă date PNR autorităților publice din țările terțe decât dacă sunt îndeplinite toate condițiile următoare:

               (a)datele PNR sunt divulgate unor autorități publice ale căror funcții sunt legate în mod direct de scopurile prevăzute la articolul LAW.PNR.20 [Scopurile utilizării datelor PNR];

               (b)datele PNR sunt divulgate doar de la caz la caz;

               (c)datele PNR sunt divulgate numai dacă este necesar în scopurile stabilite la articolul LAW.PNR.20 [Scopurile utilizării datelor PNR];

               (d)se divulgă doar volumul minim necesar de date PNR; și

               (e)țara terță căreia i se comunică datele PNR fie a încheiat un acord cu Uniunea care prevede protecția datelor cu caracter personal, comparabil cu prezentul acord, fie face obiectul unei decizii a Comisiei Europene în temeiul dreptului Uniunii, în care se constată că țara terță asigură un nivel adecvat de protecție a datelor în sensul dreptului Uniunii.

               2.Prin derogare de la alineatul (1) litera (e), autoritatea competentă din Regatul Unit poate transfera date PNR unei țări terțe dacă:

               (a)șeful autorității respective sau un înalt funcționar mandatat în mod special de acesta consideră că divulgarea este necesară în vederea prevenirii și investigării unui pericol iminent și grav la adresa securității publice sau în vederea protejării intereselor vitale ale oricărei persoane fizice; și

               (b)țara terță respectivă oferă o asigurare scrisă, în temeiul unei înțelegeri, al unui acord sau în alt mod, că informațiile sunt protejate în conformitate cu garanțiile aplicabile în temeiul legislației Regatului Unit în ceea ce privește prelucrarea datelor PNR primite din partea Uniunii, inclusiv cele prevăzute în prezentul titlu.

               3.Transferul efectuat în conformitate cu alineatul (2) din prezentul articol se documentează. Această documentație se pune la dispoziția autorității de supraveghere menționate la articolul LAW.GEN.4 alineatul (3) [Protecția datelor cu caracter personal], la cerere, inclusiv data și ora transferului, informații privind autoritatea destinatară, justificarea transferului și datele PNR transferate.

               4.În cazul în care, în conformitate cu alineatul (1) sau (2), autoritatea competentă din Regatul Unit divulgă date PNR colectate în temeiul prezentului titlu care provin dintr-un stat membru, autoritatea competentă din Regatul Unit transmite autorităților statului membru respectiv o notificare cu privire la divulgare cât mai curând posibil. Regatul Unit efectuează această notificare în conformitate cu acordurile sau înțelegerile privind aplicarea legii sau schimbul de informații între Regatul Unit și statul membru respectiv.

               5.Atunci când se transferă informații analitice care conțin date PNR obținute în temeiul prezentului titlu, se aplică garanțiile prevăzute în prezentul articol.

               Articolul LAW.PNR.33: Metoda de transfer

               Transportatorii aerieni transferă date PNR către autoritatea competentă din Regatul Unit exclusiv pe baza metodei de tip „push”, metodă prin care transportatorii aerieni transferă date PNR în baza de date a autorității competente din Regatul Unit, și în conformitate cu următoarele proceduri care trebuie respectate de transportatorii aerieni, prin care aceștia:

               (a)transferă date PNR prin mijloace electronice, în conformitate cu cerințele tehnice ale autorității competente din Regatul Unit, sau, în cazul unei defecțiuni tehnice a acestora, prin orice alte mijloace adecvate care să asigure un nivel corespunzător de securitate a datelor;

               (b)transferă date PNR utilizând un format de mesaj reciproc acceptat; și

               (c)transferă date PNR în mod securizat, utilizând protocoalele comune, astfel cum impune autoritatea competentă din Regatul Unit.

               Articolul LAW.PNR.34: Frecvența transferurilor

               1.Autoritatea competentă din Regatul Unit le solicită transportatorilor aerieni să transfere datele PNR:

               (a)inițial, cel mai devreme cu 96 de ore înainte de ora de plecare programată a serviciului de zbor; și

               (b)de maximum cinci ori, astfel cum specifică autoritatea competentă din Regatul Unit.

               2.Autoritatea competentă din Regatul Unit permite transportatorilor aerieni să limiteze transferul menționat la alineatul (1) litera (b) la actualizări ale datelor PNR transferate menționate la litera (a) de la alineatul respectiv.

               3.Autoritatea competentă din Regatul Unit informează transportatorii aerieni cu privire la momentele stabilite pentru efectuarea transferurilor.

               4.În cazurile specifice în care există indicii că este necesar un acces suplimentar la datele PNR pentru a răspunde unei amenințări specifice legate de scopurile prevăzute la articolul LAW.PNR.20 [Scopurile utilizării datelor PNR], autoritatea competentă din Regatul Unit poate solicita unui transportator aerian să furnizeze date PNR înainte de, între sau după transferurile programate. În exercitarea acestei competențe discreționare, autoritatea competentă din Regatul Unit acționează în mod judicios și proporțional și utilizează metoda de transfer descrisă la articolul LAW.PNR.33 [Metoda de transfer].

               Articolul LAW.PNR.35: Cooperarea

               Autoritatea competentă din Regatul Unit și unitățile de informații despre pasageri ale statelor membre cooperează pentru a asigura coerența regimurilor lor de prelucrare a datelor PNR, astfel încât să consolideze în continuare securitatea persoanelor în Regatului Unit, în Uniune și în restul lumii.

               Articolul LAW.PNR.36: Nederogare

               Prezentul titlu nu se interpretează ca derogând de la nicio obligație existentă între Regatul Unit și statele membre sau țări terțe de a înainta sau de a răspunde la o cerere în temeiul unui instrument de asistență reciprocă.

               Articolul LAW.PNR.37: Consultare și analiză

               1.Părțile se consultă reciproc cu privire la orice măsură care trebuie adoptată ce poate afecta prezentul titlu.

               2.Atunci când efectuează analize comune ale prezentului titlu, astfel cum se menționează la articolul LAW.OTHER.135 alineatul (1) [Revizuire și evaluare], părțile acordă o atenție deosebită necesității și proporționalității prelucrării și păstrării datelor PNR pentru fiecare dintre scopurile prevăzute la articolul LAW.PNR.20 [Scopurile utilizării datelor PNR]. Analizele comune includ, de asemenea, o examinare a modului în care autoritatea competentă din Regatul Unit s-a asigurat că modelele și criteriile prestabilite, precum și bazele de date menționate la articolul LAW.PNR.27 [Prelucrarea automatizată a datelor PNR] sunt fiabile, relevante și actuale, ținând seama de date statistice.

               Articolul LAW.PNR 38: Suspendarea cooperării în temeiul prezentului titlu

               1.În cazul în care una dintre părți consideră că aplicarea în continuare a prezentului titlu nu mai este adecvată, aceasta poate notifica celeilalte părți intenția sa de a suspenda aplicarea prezentului titlu. În urma unei astfel de notificări, părțile inițiază consultări.

               2.În cazul în care, în termen de 6 luni de la notificarea respectivă, părțile nu au ajuns la o soluție, oricare dintre părți poate decide să suspende aplicarea prezentului titlu pentru o perioadă de până la 6 luni. Înainte de sfârșitul perioadei respective, părțile pot conveni asupra unei prelungiri a suspendării pentru o perioadă suplimentară de până la 6 luni. Dacă, până la sfârșitul perioadei de suspendare, părțile nu au ajuns la o soluție în ceea ce privește prezentul titlu, prezentul titlu încetează să se aplice din prima zi a lunii care urmează datei la care expiră perioada de suspendare, cu excepția cazului în care partea care a efectuat notificarea informează cealaltă parte că își retrage notificarea. În acest caz, se reinstituie dispozițiile prezentului titlu.

               3.Dacă prezentul titlu se suspendă în temeiul prezentului articol, Comitetul specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară se reunește pentru a decide ce pași sunt necesari pentru a se asigura că orice cooperare inițiată în temeiul prezentului titlu care este afectată de suspendare se încheie în mod corespunzător. În orice caz, în ceea ce privește toate datele cu caracter personal obținute prin cooperare în temeiul prezentului titlu înainte ca acele dispoziții vizate de suspendare să înceteze, provizoriu, să se mai aplice, părțile se asigură că nivelul de protecție în temeiul căruia au fost transferate datele cu caracter personal este menținut după intrarea în vigoare a suspendării.

               TITLUL IV: Cooperarea privind informațiile operative

               Articolul LAW.OPCO.1: Cooperarea privind informațiile operative

               1.Obiectivul prezentului titlu este ca părțile să se asigure că autoritățile competente din Regatului Unit și din statele membre pot să își acorde reciproc asistență, sub rezerva condițiilor prevăzute în dreptul lor intern, în limitele competențelor acestora și în măsura în care acest lucru nu este prevăzut în alte titluri din prezenta parte, prin oferirea de informații relevante în scopul:

               (a)prevenirii, cercetării, depistării sau urmăririi penale a infracțiunilor;

               (b)executării sancțiunilor penale;

               (c)protejării împotriva amenințărilor la adresa siguranței publice și prevenirii acestora; și

               (d)prevenirii și combaterii spălării de bani și a finanțării terorismului.

               2.În sensul prezentului titlu, „autoritate competentă” înseamnă o autoritate națională de poliție, vamală sau altă autoritate care este competentă în temeiul dreptului intern să desfășoare activități în scopurile prevăzute la alineatul (1).

               3.Informațiile, inclusiv informațiile privind persoanele căutate sau dispărute, precum și obiectele pot fi solicitate de o autoritate competentă din Regatul Unit sau dintr-un stat membru sau furnizate în mod spontan unei autorități competente din Regatul Unit sau dintr-un stat membru. Informațiile pot fi furnizate ca răspuns la o cerere sau în mod spontan, sub rezerva condițiilor prevăzute de dreptul intern care se aplică autorității competente care furnizează informațiile și în limitele competențelor sale.

               4.Informațiile pot fi solicitate și furnizate în măsura în care condițiile din dreptul intern care se aplică autorității competente care solicită sau celei care furnizează informațiile nu prevăd că cererea sau furnizarea de informații trebuie să fie făcută sau canalizată prin intermediul autorităților judiciare.

               5.În cazuri urgente, autoritatea competentă care furnizează informațiile răspunde unei cereri sau furnizează informații în mod spontan, cât mai curând posibil.

               6.O autoritate competentă a statului solicitant poate, în conformitate cu dreptul intern relevant, în momentul formulării cererii sau la un moment ulterior, să solicite consimțământul statului care furnizează informațiile pentru ca informațiile să fie utilizate ca elemente de probă în cadrul unei proceduri în fața unei autorități judiciare. Statul care furnizează informațiile poate, sub rezerva condițiilor prevăzute în titlul VIII [Asistența judiciară reciprocă] și a condițiilor de drept intern care i se aplică, să consimtă ca informațiile să fie utilizate ca elemente de probă în fața unei autorități judiciare din statul solicitant. De asemenea, în cazul în care informațiile sunt furnizate în mod spontan, statul care furnizează informațiile poate consimți ca informațiile să fie utilizate ca elemente de probă în cadrul unei proceduri în fața unei autorități judiciare din statul de primire. În cazul în care consimțământul nu este dat în temeiul prezentului alineat, informațiile primite nu se utilizează ca elemente de probă în cadrul unei proceduri în fața unei autorități judiciare.

               7.Autoritatea competentă care furnizează informațiile poate, în temeiul dreptului intern relevant, să impună condiții privind utilizarea informațiilor furnizate.

               8.O autoritate competentă poate furniza, în temeiul prezentului titlu, orice tip de informații pe care le deține, sub rezerva condițiilor prevăzute de dreptul intern care i se aplică și în limitele competențelor sale. Acestea pot include informații din alte surse, numai în cazul în care transferul ulterior al informațiilor respective este permis în cadrul în care au fost obținute de către autoritatea competentă care le-a furnizat.

               9.Informațiile pot fi furnizate în temeiul prezentului titlu prin orice canal de comunicare adecvat, inclusiv prin intermediul liniei de comunicare securizate, în scopul furnizării de informații prin intermediul Europol.

               10.Prezentul articol nu aduce atingere posibilității ca Regatul Unit și statele membre să încheie și să aplice acorduri bilaterale, cu condiția ca statele membre să acționeze în conformitate cu dreptul Uniunii. De asemenea, acesta nu aduce atingere niciunei alte competențe de care dispun autoritățile competente din Regatul Unit sau din statele membre, în temeiul dreptului intern sau internațional aplicabil, de a acorda asistență prin schimbul de informații în scopurile prevăzute la alineatul (1).

               Titlul V: Cooperarea cu Europol

               Articolul LAW.EUROPOL.46: Obiectiv

               Obiectivul prezentului titlu este de a stabili relații de cooperare între Europol și autoritățile competente din Regatul Unit, pentru a sprijini și a consolida acțiunile statelor membre și ale Regatului Unit, precum și cooperarea reciprocă a acestora în ceea ce privește prevenirea și combaterea infracțiunilor grave, a terorismului și a formelor de criminalitate ce aduc atingere unui interes comun care face obiectul unei politici a Uniunii, astfel cum se menționează la articolul LAW.EUROPOL.48 [Forme de criminalitate].

               Articolul LAW.EUROPOL.47: Definiții

               În sensul prezentului titlu, se aplică următoarele definiții:

               (a)„Europol” înseamnă Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii, instituită în temeiul Regulamentului (UE) 2016/794
                  79
                („Regulamentul Europol”);

               (b)„autoritate competentă” înseamnă, pentru Uniune, Europol, iar, pentru Regatul Unit, o autoritate națională de aplicare a legii responsabilă în temeiul dreptului intern de prevenirea și combaterea infracțiunilor;

               Articolul LAW.EUROPOL.48: Forme de criminalitate

               1.Cooperarea instituită în temeiul prezentului titlu se referă la formele de criminalitate care intră în sfera de competență a Europol, astfel cum sunt enumerate în ANEXA LAW-3, inclusiv infracțiunile conexe.

               2.Infracțiunile conexe sunt infracțiunile săvârșite pentru procurarea mijloacelor necesare comiterii formelor de criminalitate menționate la alineatul (1), infracțiunile săvârșite pentru a facilita sau a desfășura astfel de infracțiuni, precum și infracțiunile săvârșite pentru a asigura impunitatea unor astfel de infracțiuni.

               3.În cazul în care se aduc modificări listei cu formele de criminalitate care intră în sfera de competență a Europol în temeiul dreptului Uniunii, Comitetul specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară poate, la propunerea Uniunii, să modifice în consecință ANEXA LAW-3 de la data intrării în vigoare a modificării competenței Europol.

               Articolul LAW.EUROPOL.49: Domeniul de aplicare al cooperării

               Cooperarea poate include, în plus față de schimbul de date cu caracter personal în condițiile prevăzute în prezentul titlu și în conformitate cu sarcinile Europol, astfel cum sunt prevăzute în Regulamentul privind Europol, în special:

               (a)schimbul de informații, cum ar fi cunoștințele de specialitate;

               (b)rapoarte privind situația generală;

               (c)rezultate ale analizelor strategice;

               (d)informații privind procedurile de urmărire penală;

               (e)informații privind metodele de prevenire a criminalității;

               (f)participarea la activități de formare; și

               (g)furnizarea de consultanță și sprijin în cazuri individuale care sunt anchetate penal, precum și cooperarea operațională.

               Articolul LAW.EUROPOL.50: Punct de contact național și ofițeri de legătură

               1.Regatul Unit desemnează un punct de contact național care să acționeze ca punct de contact central între Europol și autoritățile competente din Regatul Unit.

               2.Schimbul de informații dintre Europol și autoritățile competente din Regatul Unit are loc între Europol și punctul de contact național menționat la alineatul (1). Totuși, aceasta nu exclude schimburile directe de informații între Europol și autoritățile competente din Regatul Unit, dacă acest lucru este considerat oportun atât de Europol, cât și de autoritățile competente relevante.

               3.Punctul de contact național este, de asemenea, punctul de contact central în ceea ce privește revizuirea, corectarea și ștergerea datelor cu caracter personal.

               4.Pentru a facilita cooperarea prevăzută în prezentul titlu, Regatul Unit detașează unul sau mai mulți ofițeri de legătură în cadrul Europol. Europol poate detașa unul sau mai mulți ofițeri de legătură în Regatul Unit.

               5.Regatul Unit se asigură că ofițerii săi de legătură au acces rapid și, în cazul în care este posibil din punct de vedere tehnic, acces direct la bazele de date naționale relevante ale Regatului Unit care le sunt necesare pentru a-și îndeplini atribuțiile.

               6.Numărul de ofițeri de legătură, detaliile privind atribuțiile acestora, drepturile și obligațiile lor, precum și costurile implicate sunt reglementate prin acorduri de lucru încheiate între Europol și autoritățile competente din Regatul Unit, astfel cum se menționează la articolul LAW.EUROPOL.59 [Acorduri de lucru și administrative].

               7.Ofițerii de legătură din Regatul Unit și reprezentanți ai autorităților competente din Regatul Unit pot fi invitați la reuniuni operaționale. Ofițerii de legătură ai statelor membre și ofițerii de legătură ai țărilor terțe, reprezentanți ai autorităților competente din statele membre și din țări terțe, personalul Europol și alte părți interesate pot participa la reuniunile organizate de ofițerii de legătură sau de autoritățile competente din Regatul Unit.

               Articolul LAW.EUROPOL.51: Schimburi de informații

               1.Schimburile de informații dintre autoritățile competente sunt conforme cu obiectivul și dispozițiile prezentului titlu. Datele cu caracter personal sunt prelucrate numai în scopurile specifice menționate la alineatul (2).

               2.Autoritățile competente indică în mod clar, cel târziu în momentul transferării datelor cu caracter personal, scopul specific sau scopurile specifice pentru care sunt transferate datele cu caracter personal. În ceea ce privește transferurile către Europol, scopul sau scopurile unui astfel de transfer sunt specificate în conformitate cu scopurile specifice ale prelucrării prevăzute în Regulamentul Europol. În cazul în care autoritatea competentă de transfer nu a făcut acest lucru, autoritatea competentă destinatară, în acord cu autoritatea de transfer, prelucrează datele cu caracter personal pentru a le stabili relevanța, precum și scopul sau scopurile în care acestea urmează să fie prelucrate ulterior. Autoritățile competente pot prelucra date cu caracter personal în alt scop decât scopul în care au fost transmise numai dacă sunt autorizate în acest sens de către autoritatea competentă de transfer.

               3.Autoritățile competente care primesc datele cu caracter personal trebuie să își ia angajamentul că aceste date vor fi prelucrate numai în scopul pentru care au fost transferate. Datele cu caracter personal sunt șterse de îndată ce nu mai sunt necesare în scopul pentru care au fost transferate.

               4.Europol și autoritățile competente din Regatul Unit stabilesc, fără întârzieri nejustificate, în termen de cel mult șase luni de la primirea datelor cu caracter personal, dacă și în ce măsură acestea sunt necesare în scopul pentru care au fost transmise și informează autoritatea de transfer în acest sens.

               Articolul LAW.EUROPOL.52: Restricții privind accesul la datele cu caracter personal transferate și utilizarea ulterioară a acestora

               1.Autoritatea competentă de transfer poate indica, la momentul transferului datelor cu caracter personal, orice restricții privind accesul la acestea sau modul în care urmează să fie utilizate acestea, în termeni generali sau specifici, inclusiv în ceea ce privește transferul ulterior, ștergerea sau distrugerea acestora după o anumită perioadă de timp sau prelucrarea ulterioară a acestora. Atunci când necesitatea unor astfel de restricții devine evidentă după transferul datelor cu caracter personal, autoritatea competentă de transfer informează în consecință autoritatea competentă destinatară.

               2.Autoritatea competentă destinatară respectă orice restricții privind accesul la datele cu caracter personal sau utilizarea ulterioară a acestora indicate de autoritatea competentă de transfer, astfel cum se descrie la alineatul (1).

               3.Fiecare parte se asigură că informațiile transferate în temeiul prezentului titlu au fost colectate, stocate și transferate în conformitate cu cadrul său juridic respectiv. Fiecare parte se asigură, în măsura posibilului, că astfel de informații nu au fost obținute cu încălcarea drepturilor omului. De asemenea, aceste informații nu pot fi transferate în cazul în care, în măsura în care se poate prevedea în mod rezonabil, ar putea fi utilizate pentru a solicita, a pronunța sau a executa o pedeapsă cu moartea sau orice altă formă de tratamente crude sau inumane.

               Articolul LAW.EUROPOL.53: Diferite categorii de persoane vizate

               1.Transferul datelor cu caracter personal în ceea ce privește victimele unei infracțiuni, martorii sau alte persoane care pot furniza informații privind infracțiuni sau în ceea ce privește persoanele cu vârsta sub 18 ani este interzis, cu excepția cazului în care un astfel de transfer este strict necesar și proporțional în cazuri individuale pentru prevenirea sau combaterea unei infracțiuni.

               2.Regatul Unit și Europol se asigură, fiecare, că prelucrarea datelor cu caracter personal în temeiul alineatului (1) face obiectul unor garanții suplimentare, inclusiv restricții privind accesul, măsuri de securitate suplimentare și limitări privind transferurile ulterioare.

               Articolul LAW.EUROPOL.54: Facilitarea fluxului de date cu caracter personal între Regatul Unit și Europol

               În interesul avantajelor operaționale reciproce, părțile depun eforturi să coopereze în viitor pentru a se asigura că schimburile de date între Europol și autoritățile competente din Regatul Unit pot avea loc cât mai curând posibil și pentru a lua în considerare încorporarea oricăror noi procese și evoluții tehnice care ar putea contribui la realizarea acestui obiectiv, ținând seama, în același timp, de faptul că Regatul Unit nu este stat membru.

               Articolul LAW.EUROPOL.55: Evaluarea fiabilității sursei și acurateței informațiilor

               1.Autoritățile competente indică, în măsura posibilului, cel târziu în momentul transferului informațiilor, fiabilitatea sursei informațiilor pe baza următoarelor criterii:

               (a)atunci când nu există îndoieli cu privire la autenticitatea, credibilitatea și competența sursei sau dacă informațiile sunt furnizate de o sursă care s-a dovedit fiabilă în toate cazurile;

               (b)atunci când informațiile sunt furnizate de o sursă care s-a dovedit fiabilă în majoritatea cazurilor;

               (c)atunci când informațiile sunt furnizate de o sursă care s-a dovedit nefiabilă în majoritatea cazurilor;

                  (d)atunci când fiabilitatea sursei nu poate fi evaluată.

               2.Autoritățile competente indică, în măsura posibilului, cel târziu în momentul transferului informațiilor, acuratețea informațiilor pe baza următoarelor criterii:

               (a)informații a căror acuratețe nu este pusă la îndoială;

               (b)informații cunoscute personal de sursă, dar care nu sunt cunoscute personal de funcționarul care le transmite;

               (c)informații pe care sursa nu le cunoaște personal, dar care sunt coroborate cu alte informații deja înregistrate;

               (d)informații care nu sunt cunoscute personal de sursă și care nu pot fi coroborate.

               3.Atunci când autoritatea competentă destinatară, pe baza informațiilor de care dispune deja, ajunge la concluzia că evaluarea informațiilor sau a sursei acestora care este transmisă de către autoritatea competentă de transfer în conformitate cu alineatele (1) și (2) trebuie corectată, aceasta informează autoritatea competentă respectivă și încearcă obținerea unui acord asupra unei modificări a evaluării. Autoritatea competentă destinatară nu modifică evaluarea informațiilor primite sau a sursei acestora fără un astfel de acord.

               4.În cazul în care o autoritate competentă primește informații care nu sunt însoțite de o evaluare, aceasta încearcă, în măsura posibilului și, dacă se poate, de comun acord cu autoritatea competentă de transfer, să evalueze fiabilitatea sursei sau acuratețea informațiilor pe baza informațiilor de care dispune deja.

               5.În cazul în care nu se poate efectua o evaluare fiabilă, informațiile se evaluează astfel după cum se prevede la alineatul (1) litera (d) și la alineatul (2) litera (d).

               Articolul LAW.EUROPOL.56: Securitatea schimbului de informații

               1.Măsurile tehnice și organizatorice instituite pentru a asigura securitatea schimbului de informații în temeiul prezentului titlu sunt stabilite în cadrul unor acorduri administrative între Europol și autoritățile competente din Regatul Unit, astfel cum se menționează la articolul LAW.EUROPOL.59 [Acorduri de lucru și administrative].

               2.Părțile convin cu privire la stabilirea, punerea în aplicare și exploatarea unei linii de comunicare securizată destinate schimbului de informații între Europol și autoritățile competente din Regatul Unit.

               3.Acordurile administrative dintre Europol și autoritățile competente din Regatul Unit, astfel cum sunt menționate la articolul LAW.EUROPOL.58 [Schimbul de informații clasificate și de informații sensibile neclasificate], reglementează termenele și condițiile de utilizare aferente liniei de comunicare securizate.

               Articolul LAW.EUROPOL.57: Răspunderea pentru prelucrarea neautorizată sau incorectă a datelor cu caracter personal

               1.Autoritățile competente răspund, în conformitate cu cadrele lor juridice respective, pentru orice fel de prejudicii cauzate unei persoane ca urmare a unor erori de drept sau de fapt în schimbul de informații. Pentru a evita răspunderea în temeiul cadrelor lor juridice respective în raport cu o parte vătămată, nici Europol, nici autoritățile competente din Regatul Unit nu pot să invoce faptul că cealaltă autoritate competentă a transferat informații inexacte.

               2.În cazul în care Europol sau autoritățile competente din Regatul Unit sunt obligate la plata de daune-interese ca urmare a faptului că oricare dintre acestea au utilizat informații care au fost comunicate în mod eronat de către cealaltă parte sau care au fost comunicate ca urmare a nerespectării de către cealaltă parte a obligațiilor care îi revin, suma plătită cu titlu de compensație în temeiul alineatului (1) fie de către Europol, fie de către autoritățile competente din Regatul Unit se rambursează de către cealaltă parte, cu excepția cazului în care informațiile au fost utilizate cu încălcarea dispozițiilor prezentului titlu.

               3.Europolul și autoritățile competente din Regatul Unit nu își impun reciproc plata de dauneinterese punitive sau necompensatorii în temeiul alineatelor (1) și (2).

               Articolul LAW.EUROPOL.58: Schimbul de informații clasificate și de informații sensibile neclasificate

               Schimbul de informații clasificate și de informațiilor neclasificate sensibile și protecția acestora, dacă sunt necesare în temeiul prezentului titlu, sunt reglementate printr-un acorduri de lucru și acorduri administrative, astfel cum se menționează la articolul LAW.EUROPOL.59 [Acord de lucru] încheiate între Eurojust și autoritățile competente din Regatul Unit.

               Articolul LAW.EUROPOL.59: Acorduri de lucru și acorduri administrative

               1.Detaliile cooperării dintre Regatul Unit și Europol, după caz, pentru a completa și a pune în aplicare dispozițiile prezentului titlu fac obiectul unor acorduri de lucru în conformitate cu articolul 23 alineatul (4) din Regulamentul Europol și al unor acorduri administrative în conformitate cu articolul 25 alineatul (1) din Regulamentul Europol încheiate între Europol și autoritățile competente din Regatul Unit.

               2.Fără a aduce atingere niciunei dispoziții din prezentul titlu și reflectând statutul Regatului Unit, care nu este un stat membru, Europol și autoritățile competente din Regatul Unit, sub rezerva unei decizii a Consiliului de administrație al Europol, pot include, în cadrul unor acorduri de lucru sau al unor acorduri administrative, după caz, dispoziții de completare sau de punere în aplicare a prezentului titlu, care să permită, în special:

               (a)consultări între Europol și unul sau mai mulți reprezentanți ai punctului de contact național din Regatul Unit în ceea ce privește chestiuni de politici și chestiuni de interes comun în scopul atingerii obiectivelor acestora și al coordonării activităților lor respective și în ceea ce privește chestiuni vizând intensificarea cooperării între Europol și autoritățile competente din Regatul Unit;

               (b)participarea unuia sau mai multor reprezentanți ai Regatului Unit în calitate de observator sau observatori la reuniunile specifice ale șefilor de unitate din cadrul Europol, în conformitate cu normele de procedură ale acestor reuniuni;

               (c)asocierea unuia sau mai multor reprezentanți ai Regatului Unit la proiecte de analiză operațională, în conformitate cu normele stabilite de organismele de guvernanță corespunzătoare ale Europol;

                  (d)specificarea sarcinilor ofițerilor de legătură, a drepturilor și obligațiilor acestora, precum și a costurilor implicate; sau

               (e)cooperarea dintre autoritățile competente din Regatul Unit și Europol în caz de încălcare a vieții private sau a securității.

               3.Conținutul acordurilor de lucru și al acordurilor administrative poate fi prevăzut într-un singur document.

               Articolul LAW.EUROPOL.60: Notificarea punerii în aplicare

               1.Atât Regatul Unit, cât și Europol pun la dispoziția publicului un document care prezintă într-o formă inteligibilă dispozițiile privind prelucrarea datelor cu caracter personal transferate în temeiul prezentului titlu, inclusiv mijloacele disponibile pentru exercitarea drepturilor persoanelor vizate, și se asigură, fiecare, că o copie a acestui document este pusă la dispoziția celeilalte părți.

               2.Regatul Unit și Europol adoptă norme, în cazul în care acestea nu există deja, care specifică modul în care respectarea dispozițiilor privind prelucrarea datelor cu caracter personal va fi asigurată în practică. Regatul Unit și Europol transmit, fiecare, câte o copie a acestor dispoziții celeilalte părți și autorităților de supraveghere respective.

               Articolul LAW.EUROPOL.61: Competențele Europol

               Nicio dispoziție din prezentul titlu nu se interpretează ca stabilind o obligație a Europol de a coopera cu autoritățile competente din Regatul Unit dincolo de competența Europol, astfel cum este prevăzută în dreptul relevant al Uniunii.

               Titlul VI: Cooperarea cu Eurojust

               Articolul LAW.EUROJUST.61: Obiectiv

               Obiectivul prezentului titlu este de a stabili o cooperare între Eurojust și autoritățile competente din Regatul Unit în ceea ce privește combaterea infracțiunilor grave menționate la articolul LAW.EUROJUST.63 [Forme de criminalitate].

               Articolul LAW.EUROJUST.62: Definiții

               În sensul prezentului titlu, se aplică următoarele definiții:

               (a)„Eurojust” înseamnă Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Justiție Penală, instituită în temeiul Regulamentului (UE) 2018/1727
                  80
                („Regulamentul privind Eurojust”);

               (b)„autoritate competentă” înseamnă, pentru Uniune, Eurojust, reprezentat de colegiu sau un membru național, și, pentru Regatul Unit, o autoritate națională cu responsabilități în temeiul dreptului intern în ceea ce privește investigarea și urmărirea penală a infracțiunilor;

               (c)„colegiu” înseamnă Colegiul Eurojust, astfel cum este menționat în Regulamentul privind Eurojust;

               (d)„membru național” înseamnă membrul național detașat la Eurojust de fiecare stat membru, astfel cum se menționează în Regulamentul privind Eurojust;

               (e)„asistent” înseamnă o persoană care poate asista un membru național și adjunctul membrului național, sau procurorul de legătură, astfel cum se menționează în Regulamentul privind Eurojust și, respectiv, la articolul LAW.EUROJUST.66 alineatul (3) [Procurorul de legătură].

               (f)„procuror de legătură” înseamnă un procuror detașat de Regatul Unit la Eurojust și care face obiectul dreptului intern al Regatului Unit în ceea ce privește statutul procurorului;

               (g)„magistrat de legătură” înseamnă un magistrat detașat de Eurojust în Regatul Unit, în conformitate cu articolul LAW.EUROJUST.67 [Magistrat de legătură];

               (h)„corespondent național pe probleme legate de terorism” înseamnă punctul de contact desemnat de Regatul Unit în conformitate cu articolul LAW.EUROJUST.65 [Puncte de contact pentru Eurojust], responsabil cu gestionarea corespondenței referitoare la probleme legate de terorism.

               Articolul LAW.EUROJUST.63: Forme de criminalitate

               1.Cooperarea instituită în temeiul prezentului titlu se referă la formele de criminalitate gravă care intră în sfera de competență a Eurojust, astfel cum sunt enumerate în ANEXA LAW-4, inclusiv infracțiunile conexe.

               2.Infracțiunile conexe sunt infracțiunile săvârșite pentru procurarea mijloacelor necesare comiterii formelor de criminalitate gravă menționate la alineatul (1), infracțiunile săvârșite pentru a facilita sau a comite astfel de forme de criminalitate gravă, precum și infracțiunile săvârșite pentru a asigura impunitatea unor astfel de forme de criminalitate gravă.

               3.În cazul în care se aduc modificări listei cu formele de criminalitate care intră în sfera de competență a Eurojust în temeiul dreptului Uniunii, Comitetul specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară poate, la propunerea Uniunii, să modifice în consecință ANEXA LAW-4 de la data intrării în vigoare a modificării competenței Eurojust.

               Articolul LAW.EUROJUST.64: Domeniul de aplicare al cooperării

               Părțile se asigură că Eurojust și autoritățile competente din Regatul Unit cooperează în domeniile de activitate prevăzute la articolele 2 și 54 din Regulamentul privind Eurojust și în prezentul titlu.

               Articolul LAW.EUROJUST.65: Puncte de contact pentru Eurojust

               1.Regatul Unit instituie sau desemnează cel puțin un punct de contact pentru Eurojust în cadrul autorităților competente din Regatul Unit.

               2.Regatul Unit desemnează unul dintre punctele sale de contact drept corespondent național al Regatului Unit pe probleme legate de terorism.

               Articolul LAW.EUROJUST.66: Procurorul de legătură

               1.Pentru a facilita cooperarea prevăzută în prezentul titlu, Regatul Unit detașează un procuror de legătură în cadrul Eurojust.

               2.Mandatul și durata detașării se stabilesc de către Regatul Unit.

               3.Procurorul de legătură poate fi asistat de un număr de până la cinci asistenți, în funcție de volumul cooperării. Atunci când este necesar, asistenții pot înlocui procurorul de legătură sau pot acționa în numele procurorului de legătură.

               4.Regatul Unit informează Eurojust cu privire la natura și sfera competențelor judiciare ale procurorului de legătură și ale asistenților procurorului de legătură în Regatul Unit legate de îndeplinirea atribuțiilor lor în conformitate cu prezentul titlu. Regatul Unit stabilește competența procurorului său de legătură și a asistenților procurorului de legătură de a acționa în raport cu autoritățile judiciare străine.

               5.Procurorul de legătură și asistenții procurorului de legătură au acces la informațiile conținute în cazierul judiciar național sau în orice alt registru al Regatului Unit, în conformitate cu dreptul intern, în cazul unui procuror sau al unei persoane cu competențe echivalente.

               6.Procurorul de legătură și asistenții procurorului de legătură au competența de a contacta direct autoritățile competente din Regatul Unit.

               7.Numărul de asistenți menționați la alineatul (3) din prezentul articol, detaliile privind atribuțiile procurorului de legătură și ale asistenților procurorului de legătură, drepturile și obligațiile acestora, precum și costurile implicate sunt reglementate printr-un acord de lucru încheiat între Eurojust și autoritățile competente din Regatul Unit, astfel cum se menționează la articolul LAW.EUROJUST.75 [Acord de lucru].

               8.Eurojust tratează documentele de lucru ale procurorului de legătură și ale asistenților procurorului de legătură ca fiind inviolabile.

               Articolul LAW.EUROJUST.67: Magistratul de legătură

               1.În scopul facilitării cooperării judiciare cu Regatul Unit în cazurile în care Eurojust oferă asistență, Eurojust poate detașa un magistrat de legătură în Regatul Unit, în conformitate cu articolul 53 din Regulamentul privind Eurojust.

               2.Detaliile privind atribuțiile magistratului de legătură menționate la alineatul (1) din prezentul articol, drepturile și obligațiile procurorului de legătură, precum și costurile implicate sunt reglementate printr-un acord de lucru încheiat între Eurojust și autoritățile competente din Regatul Unit, astfel cum se menționează la articolul LAW.EUROJUST.75 [Acord de lucru].

               Articolul LAW.EUROJUST.68: Reuniuni operaționale și strategice

               1.Procurorul de legătură, asistenții procurorului de legătură și reprezentanți ai altor autorități competente din Regatul Unit, inclusiv punctul de contact pentru Eurojust, pot participa la reuniuni privind chestiuni strategice, la invitația președintelui Eurojust, și la reuniuni privind chestiuni operaționale, cu aprobarea membrilor naționali în cauză.

               2.Membrii naționali, adjuncții și asistenții acestora, directorul administrativ al Eurojust și personalul Eurojust pot participa la reuniuni organizate de procurorul de legătură, de asistenții procurorului de legătură sau de alte autorități competente din Regatul Unit, inclusiv de punctul de contact pentru Eurojust.

               Articolul LAW.EUROJUST.69: Schimbul de date cu caracter personal

               Eurojust și autoritățile competente din Regatul Unit pot face schimb de date fără caracter personal în măsura în care aceste date sunt relevante pentru cooperarea în temeiul prezentului titlu și sub rezerva oricăror restricții în temeiul articolului LAW.EUROJUST.74 [Schimbul de informații clasificate și sensibile neclasificate].

               Articolul LAW.EUROJUST.70: Schimbul de date cu caracter personal

               1.Datele cu caracter personal solicitate și primite de autoritățile competente în temeiul prezentului titlu sunt prelucrate de către acestea numai pentru urmărirea obiectivelor prevăzute la articolul LAW.EUROJUST.61 [Obiectiv], în scopurile specifice menționate la alineatul (2) de la prezentul articol și sub rezerva restricțiilor privind accesul sau utilizarea ulterioară menționate la alineatul (3) de la prezentul articol.

               2.Autoritatea competentă de transfer indică în mod clar, cel târziu în momentul transferării datelor cu caracter personal, scopul specific sau scopurile specifice pentru care sunt transferate datele.

               3.Autoritatea competentă de transfer poate indica, la momentul transferului datelor cu caracter personal, orice restricții privind accesul la acestea sau modul în care urmează să fie utilizate acestea, în termeni generali sau specifici, inclusiv în ceea ce privește transferul ulterior, ștergerea sau distrugerea acestora după o anumită perioadă de timp sau prelucrarea ulterioară a acestora. Atunci când necesitatea unor astfel de restricții devine evidentă după ce datele cu caracter personal au fost puse la dispoziție, autoritatea de transfer informează în consecință autoritatea destinatară.

               4.Autoritatea competentă destinatară respectă orice restricții privind accesul la datele cu caracter personal sau utilizarea ulterioară a acestora indicate de autoritatea competentă de transfer, astfel cum se prevede la alineatul (3).

               Articolul LAW.EUROJUST.71: Canale de transmisie

               1.Schimbul de informații are loc:

               (a)între procurorul de legătură sau asistenții procurorului de legătură sau – dacă niciunul dintre aceștia nu este desemnat sau nu este disponibil din alte motive – punctul de contact al Regatului Unit pentru Eurojust și membrii naționali în cauză sau colegiu;

               (b)dacă Eurojust a detașat un magistrat de legătură în Regatul Unit, între magistratul de legătură și orice autoritate competentă din Regatul Unit; în acest caz, procurorul de legătură este informat cu privire la orice astfel de schimb de informații; sau

               (c)direct între o autoritate competentă din Regatul Unit și membrii naționali în cauză sau colegiu; În acest caz, procurorul de legătură și, după caz, magistratul de legătură sunt informați cu privire la orice astfel de schimburi de informații.

               2.Eurojust și autoritățile competente din Regatul Unit pot conveni să utilizeze alte canale pentru schimbul de informații în anumite cazuri.

               3.Eurojust și autoritățile competente din Regatul Unit se asigură, fiecare, că reprezentanții lor respectivi sunt autorizați să facă schimb de informații la nivelul corespunzător și în conformitate cu dreptul Regatului Unit și, respectiv, Regulamentul privind Eurojust, și sunt verificați în mod corespunzător.

               Articolul LAW.EUROJUST.72: Transferuri ulterioare

               Autoritățile competente din Regatul Unit și Eurojust nu comunică informațiile furnizate de cealaltă parte unei țări terțe sau organizații internaționale fără consimțământul acelei autorități competente din Regatul Unit sau din cadrul Eurojust care a furnizat informațiile și fără garanții adecvate în ceea ce privește protecția datelor cu caracter personal.

               Articolul LAW.EUROJUST.73: Răspunderea pentru prelucrarea neautorizată sau incorectă a datelor cu caracter personal

               1.Autoritățile competente răspund, în conformitate cu cadrele lor juridice respective, pentru orice fel de prejudicii cauzate unei persoane ca urmare a unor erori de drept sau de fapt în schimbul de informații. Pentru a evita răspunderea în temeiul cadrelor lor juridice respective în raport cu o parte vătămată, nici Eurojust, nici autoritățile competente din Regatul Unit nu pot să invoce faptul că cealaltă autoritate competentă a transferat informații inexacte.

               2.În cazul în care o autoritate competentă este obligată la plata de daune-interese ca urmare a faptului că a utilizat informații care au fost comunicate în mod eronat de către cealaltă parte sau care au fost comunicate ca urmare a nerespectării de către cealaltă parte a obligațiilor care îi revin, suma plătită cu titlu de compensație în temeiul alineatului (1) de către autoritatea competentă se rambursează de către cealaltă parte, cu excepția cazului în care informațiile au fost utilizate cu încălcarea dispozițiilor prezentului titlu.

               3.Eurojust și autoritățile competente din Regatul Unit nu își impun reciproc plata de daune-interese punitive sau necompensatorii în temeiul alineatelor (1) și (2).

               Articolul LAW.EUROJUST.74: Schimbul de informații clasificate și de informații sensibile neclasificate

               Schimbul de informații clasificate și de informațiilor neclasificate sensibile și protecția acestora, dacă este necesar în temeiul prezentului titlu, sunt reglementate printr-un acord de lucru, astfel cum se menționează la articolul LAW.EUROJUST.75 [Acord de lucru] încheiat între Eurojust și autoritățile competente din Regatul Unit.

               Articolul LAW.EUROJUST.75: Acord de lucru

               Modalitățile de cooperare între părți, adecvate pentru punerea în aplicare a prezentului titlu, fac obiectul unui acord de lucru încheiat între Eurojust și autoritățile competente din Regatul Unit, în conformitate cu articolul 47 alineatul (3) și articolul 56 alineatul (3) din Regulamentul privind Eurojust.

               Articolul LAW.EUROJUST.76: Competențele Eurojust

               Nicio dispoziție din prezentul titlu nu se interpretează ca stabilind o obligație a Eurojust de a coopera cu autoritățile competente din Regatul Unit dincolo de competența Eurojust, astfel cum se prevede în dreptul relevant al Uniunii.

               Titlul VII: Predare

               Articolul LAW.SURR.76: Obiectiv

               Obiectivul prezentului titlu este de a asigura că sistemul de extrădare dintre statele membre, pe de o parte, și Regatul Unit, pe de altă parte, se bazează pe un mecanism de predare în temeiul unui mandat de arestare, în conformitate cu dispozițiile prezentului titlu.

               Articolul LAW.SURR.77: Principiul proporționalității

               Cooperarea prin intermediul mandatului de arestare este necesară și proporțională, ținând seama de drepturile persoanei căutate și de interesele victimelor și având în vedere gravitatea faptei, pedeapsa probabilă care ar fi impusă și posibilitatea ca un stat să ia măsuri mai puțin coercitive decât predarea persoanei căutate, în special pentru a se evita perioade inutil de lungi de arest preventiv.

               Articolul LAW.SURR.78: Definiții

               În sensul prezentului titlu, se aplică următoarele definiții:

               (a)„mandat de arestare” înseamnă o decizie judiciară emisă de un stat în vederea arestării și predării de către un alt stat a unei persoane căutate, pentru efectuarea urmăririi penale sau în scopul executării unei pedepse sau a unei măsuri de siguranță privative de libertate;

               (b)„autoritate judiciară” înseamnă o autoritate care este, în temeiul dreptului intern, un judecător, o instanță sau un procuror. Un procuror este considerat autoritate judiciară numai în măsura în care dreptul intern prevede acest lucru;

               (c)„autoritate judiciară de executare” înseamnă autoritatea judiciară a statului de executare care este competentă să execute mandatul de arestare în temeiul dreptului intern al statului respectiv;

               (d)„autoritate judiciară emitentă” înseamnă autoritatea judiciară a statului emitent care este competentă să emită un mandat de arestare în temeiul dreptului intern al statului respectiv.

               Articolul LAW.SURR.79: Domeniu de aplicare

               1.Un mandat de arestare poate fi emis pentru fapte pedepsite de dreptul statului emitent cu o pedeapsă sau o măsură de siguranță privativă de libertate a căror durată maximă este de cel puțin 12 luni sau, atunci când s-a dispus o condamnare la o pedeapsă sau s-a pronunțat o măsură de siguranță privativă de libertate cu o durată de cel puțin patru luni.

               2.Fără a aduce atingere alineatelor (3) și (4), predarea este supusă condiției ca faptele pentru care a fost emis mandatul de arestare să constituie o infracțiune în temeiul dreptului statului de executare, oricare ar fi elementele constitutive sau încadrarea acesteia.

               3.Sub rezerva articolului LAW.SURR.80 [Motive de neexecutare obligatorie a mandatului de arestare] literele (b)-(h), a articolului LAW.SURR.81 alineatul (1) [Alte motive de neexecutare a mandatului de arestare], a articolului LAW.SURR.82 [Excepția legată de infracțiunile politice], a articolului LAW.SURR.83 [Excepția legată de cetățenie] și a articolului LAW.SURR.84 [Garanții pe care trebuie să le ofere statul emitent în cazuri speciale], un stat nu refuză executarea unui mandat de arestare emis în legătură cu următoarele fapte atunci când acestea sunt pasibile de o pedeapsă sau o măsură de siguranță privativă de libertate a cărei durată maximă este de cel puțin 12 luni:

               (a)faptele oricărei persoane care contribuie la săvârșirea, de către un grup de persoane care acționează într-un scop comun, a uneia sau mai multor infracțiuni în domeniul terorismului, prevăzute la articolele 1 și 2 din Convenția europeană pentru reprimarea terorismului, încheiată la Strasbourg la 27 ianuarie 1977, sau în legătură cu traficul ilicit de stupefiante și substanțe psihotrope sau infracțiuni de omucidere, vătămări corporale grave, răpire, sechestrare, luare de ostatici sau de viol, chiar și în cazul în care această persoană nu participă la executarea propriuzisă a infracțiunii sau a infracțiunilor respective; contribuția acesteia trebuie să fi fost intenționată și săvârșită având cunoștință de faptul că participarea va contribui la realizarea activităților infracționale ale grupului; sau

               (b)terorismul, astfel cum este definit în ANEXA LAW-7.

               4.Regatul Unit și Uniunea, în numele oricăruia dintre statele sale membre pot, fiecare, să notifice Comitetului specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară că, pe bază de reciprocitate, condiția dublei incriminări prevăzută la alineatul (2) nu se va aplica, cu condiția ca infracțiunea pe baza căreia a fost emis mandatul să fie:

               (a)una dintre infracțiunile enumerate la alineatul (5), astfel cum sunt definite de dreptul statului emitent și

               (b)pasibilă, în statul emitent, de o pedeapsă sau o măsură de siguranță privativă de libertate pentru o perioadă maximă de cel puțin trei ani.

               5.Infracțiunile menționate la alineatul (4) sunt:

               -participare la un grup criminal organizat;

               -terorismul, astfel cum este definit în ANEXA LAW-7;

               -trafic de persoane;

               -exploatarea sexuală a copiilor și pornografia infantilă;

               -traficul ilicit de droguri și substanțe psihotrope;

               -traficul ilicit de arme, muniții și substanțe explozive;

               -corupția, inclusiv darea de mită;

               -fraudă, inclusiv frauda care aduce atingere intereselor financiare ale Regatului Unit, ale unui stat membru sau ale Uniunii;

               -spălarea produselor infracțiunii;

               -falsificarea de monede;

               -fapte legate de criminalitatea informatică;

               -infracțiuni împotriva mediului, inclusiv traficul ilicit de specii de animale pe cale de dispariție și traficul ilicit de specii și soiuri de plante pe cale de dispariție;

               -facilitarea intrării și a șederii ilegale;

               -omor;

               -vătămările corporale grave;

               -traficul ilicit de organe și țesuturi umane;

               -răpirea, lipsirea de libertate în mod ilegal și luarea de ostatici;

               -rasismul și xenofobia;

               -furt organizat sau armat;

               -trafic ilicit de bunuri culturale, inclusiv antichități și opere de artă;

               -înșelăciune;

               -racketul și extorcarea de fonduri;

               -contrafacerea și pirateria produselor;

               -falsificarea de documente administrative și uzul de fals;

               -falsificarea mijloacelor de plată;

               -traficul ilicit de substanțe hormonale și alți factori de creștere;

               -trafic ilicit de materiale nucleare sau radioactive;

               -trafic de vehicule furate;

               -viol;

               -incendiere cu intenție;

               -crime care țin de competența Curții Penale Internaționale;

               -sechestrare ilegală de aeronave, nave, vehicule spațiale și

               -sabotajul.

               Articolul LAW.SURR.80: Motive de neexecutare obligatorie a mandatului de arestare

               Executarea mandatului de arestare se refuză:

               (a)atunci când infracțiunea care se află la baza mandatului de arestare este acoperită de amnistie în statul de executare, atunci când acesta ar avea competența să urmărească această infracțiune în temeiul dreptului său penal;

               (b)atunci când din informațiile aflate la dispoziția autorității judiciare de executare rezultă că persoana căutată a fost judecată definitiv de un stat pentru aceleași fapte, cu condiția ca, în cazul în care a fost impusă o pedeapsă, aceasta să fi fost executată, să fie în curs de executare sau să nu mai poată fi executată în temeiul dreptului statului de condamnare; sau

               (c)atunci când persoana care face obiectul mandatului de arestare nu poate, datorită vârstei sale, să răspundă penal pentru faptele aflate la originea acestui mandat, în temeiul dreptului statului de executare.

               Articolul LAW.SURR.81: Alte motive de neexecutare a mandatului de arestare

               1.Executarea mandatului de arestare se poate refuza:

               (a)dacă, într-unul dintre cazurile prevăzute la articolul LAW.SURR.79 alineatul (2) [Domeniu de aplicare], fapta care stă la baza mandatului de arestare nu constituie o infracțiune în temeiul dreptului statului de executare; cu toate acestea, în materie de taxe sau impozite, vămi și schimb valutar, executarea mandatului de arestare nu poate fi refuzată pe motiv că dreptul statului de executare nu impune același tip de taxe sau impozite sau nu prevede același tip de norme în materie de taxe sau impozite sau același tip de reglementări în materie de vămi și schimb valutar ca dreptul statului emitent;

               (b)dacă persoana care face obiectul mandatului de arestare este urmărită penal în statul de executare pentru aceeași faptă care stă la baza mandatului de arestare;

               (c)dacă autoritățile judiciare ale statului membru de executare au decis fie să nu înceapă urmărirea penală pentru infracțiunea care face obiectul mandatului european de arestare, fie să îi pună capăt, sau dacă persoana căutată a făcut obiectul unei hotărâri definitive într-un stat membru, pentru aceleași fapte, prin intermediul căreia se împiedică desfășurarea ulterioară a procedurii;

               (d)dacă s-a prescris acțiunea penală sau pedeapsa, în conformitate cu legislația statului de executare, iar faptele sunt de competența acestui stat, în conformitate cu dreptul său penal;

               (e)dacă, din informațiile aflate la dispoziția autorității judiciare de executare, rezultă că persoana căutată a fost judecată definitiv de o țară terță pentru aceleași fapte, cu condiția ca, în cazul în care a fost impusă o pedeapsă, aceasta să fi fost executată, să fie în curs de executare sau să nu mai poată fi executată în temeiul dreptului țara de condamnare;

               (f)dacă mandatul de arestare a fost emis în scopul executării unei pedepse sau a unei măsuri de siguranță privative de libertate și persoana căutată rămâne în statul de executare, este cetățean sau rezident al acestuia, iar acest stat se angajează să execute această pedeapsă sau măsură de siguranță în conformitate cu dreptul său intern; dacă este necesar consimțământul persoanei căutate pentru transferul pedepsei sau al măsurii de siguranță către statul de executare, statul de executare poate refuza executarea mandatului de arestare numai după ce persoana căutată consimte la transferul pedepsei sau al măsurii de siguranță privative de libertate;

               (g)dacă mandatul de arestare se referă la infracțiuni care:

               (I)în conformitate cu dreptul statului de executare, au fost săvârșite în întregime sau parțial pe teritoriul statului de executare sau într-un loc considerat ca atare sau

               (II)au fost săvârșite în afara teritoriului statului executant și legislația statului executant nu permite urmărirea judiciară pentru aceleași infracțiuni, dacă sunt comise în afara teritoriului său;

               (h)dacă există motive să se creadă, pe baza unor elemente obiective, că mandatul de arestare a fost emis cu scopul de a urmări penal sau de a pedepsi o persoană pe criterii legate de sexul, rasa, religia, originea etnică, cetățenia sau naționalitatea, limba, opiniile politice sau orientarea sexuală a persoanei sau că se poate aduce atingere situației acestei persoane pentru oricare din aceste motive;

               (i)dacă mandatul de arestare a fost emis în scopul executării unei pedepse sau a unei măsuri de siguranță privative de libertate și persoana căutată nu a fost prezentă în persoană la procesul în urma căruia a fost pronunțată decizia, cu excepția cazului în care mandatul de arestare precizează că persoana, în conformitate cu alte cerințe procedurale definite în dreptul intern al statului emitent:

               (III)în timp util,

               (A)fie a fost citată personal și, prin urmare, a fost informată cu privire la data și locul stabilite pentru procesul în urma căruia a fost pronunțată decizia, fie a primit efectiv, prin alte mijloace, o informare oficială cu privire la data și locul stabilite pentru respectivul proces, în așa fel încât s-a stabilit fără echivoc faptul că persoana în cauză a avut cunoștință de data și locul procesului stabilit;

               și

               (B)a fost informată că poate fi pronunțată o decizie în cazul în care persoana respectivă nu se prezintă la proces

               sau

               (IV)având cunoștință de data și locul procesului stabilit, a mandatat un avocat care a fost numit fie de către persoana în cauză, fie de către stat pentru a o apăra la proces și a fost într-adevăr apărată de avocatul respectiv la proces

               sau

               (V)după ce i s-a înmânat decizia și a fost informată în mod expres cu privire la dreptul la rejudecarea cauzei sau la o cale de atac, la care are dreptul de a fi prezentă și care permite ca situația de fapt a cauzei, inclusiv dovezile noi, să fie reexaminată și care poate conduce la desființarea deciziei inițiale:

               (A)persoana a declarat în mod expres că nu contestă decizia;

               sau

               (B)nu a solicitat rejudecarea cauzei sau promovarea unei căi de atac în intervalul de timp corespunzător

               sau

               (VI)persoanei nu i s-a înmânat personal decizia, însă:

               (A)i se va înmâna decizia personal și fără întârziere după predare și va fi informată în mod expres cu privire la dreptul la rejudecarea cauzei sau la o cale de atac, la care are dreptul de a fi prezentă și care permite ca situația de fapt a cauzei, inclusiv dovezile noi, să fie reexaminată și care poate conduce la desființarea deciziei inițiale;

               și

               (B)persoana va fi informată cu privire la intervalul de timp în care trebuie să solicite rejudecarea cauzei sau promovarea unei căi de atac, astfel cum se menționează în mandatul de arestare relevant.

               (2)
                     În cazul în care un mandat de arestare este emis în scopul executării unei pedepse sau a unei măsuri de siguranță privative de libertate în condițiile menționate la alineatul (1) litera (i) punctul (iv), iar persoana în cauză nu a primit în prealabil nicio informare oficială cu privire la existența unui proces penal împotriva sa, această persoană ar putea solicita, atunci când este informată cu privire la conținutul mandatului de arestare, o copie a hotărârii judecătorești, înaintea începerii procedurii de predare. Imediat după primirea informațiilor privind cererea, autoritatea emitentă va furniza persoanei vizate o copie a hotărârii judecătorești, prin intermediul autorității de executare. Cererea persoanei vizate nu întârzie procedura de predare sau decizia de a executa mandatul de arestare. Hotărârea judecătorească îi este furnizată persoanei în cauză numai în scop informativ; aceasta nu va fi considerată o notificare formală a hotărârii judecătorești și nici nu va declanșa curgerea termenelor aplicabile pentru solicitarea unei noi proceduri de judecată sau a unui apel.

               (3)
                     În cazul în care o persoană este predată în condițiile menționate la alineatul (1) litera (i) punctul (iv) și această persoană a solicitat rejudecarea cauzei sau promovarea unei căi de atac, până la încheierea acestor proceduri detenția persoanei respective care așteaptă rejudecarea cauzei sau promovarea unei căi de atac este revizuită în conformitate cu dreptul intern al statului emitent, până la finalizarea procedurilor, fie în mod regulat, fie la solicitarea persoanei în cauză. O astfel de revizuire include, în special, posibilitatea de a suspenda sau întrerupe detenția. Rejudecarea cauzei sau promovarea căii de atac încep în timp util, după predare.

               Articolul LAW.SURR.82: Excepția legată de infracțiunile politice

               1.Executarea unui mandat de arestare nu poate fi refuzată pe motiv că statul de executare poate considera infracțiunea drept o infracțiune politică, o infracțiune conexă unei infracțiuni politice sau o infracțiune inspirată de motive politice.

               2.Cu toate acestea, Regatul Unit și Uniunea, în numele oricăruia dintre statele sale membre pot, fiecare, să notifice Comitetului specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară că alineatul (1) se va aplica numai în legătură cu:

               (a)infracțiunile prevăzute la articolele 1 și 2 din Convenția europeană pentru reprimarea terorismului;

               (b)infracțiunile de conspirație sau de asociere pentru săvârșirea uneia sau mai multor infracțiuni dintre cele prevăzute la articolele 1 și 2 din Convenția europeană pentru reprimarea terorismului, dacă aceste infracțiunile de conspirație sau de asociere corespund descrierii faptelor menționate la articolul LAW.SURR.79 alineatul (3) [Domeniul de aplicare] din prezentul acord; și

               (c)terorism, astfel cum este definit în ANEXA LAW-7 din prezentul acord.

               3.Atunci când a fost emis un mandat de arestare de către un stat care a făcut o notificare, astfel cum se menționează la alineatul (2), sau de către un stat în numele căruia s-a făcut o astfel de notificare, statul de executare al mandatului de arestare poate să aplice principiul reciprocității.

               Articolul LAW.SURR.83: Excepția legată de cetățenie

               1.Executarea unui mandat de arestare nu poate fi refuzată pe motiv că persoana căutată este cetățean al statului de executare.

               2.Regatul Unit și Uniunea, în numele oricăruia dintre statele sale membre pot, fiecare, să notifice Comitetului specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară că propriii lor cetățeni nu vor fi predați sau că predarea propriilor cetățeni nu va fi autorizată decât în anumite condiții specificate. Notificarea se bazează pe motive legate de principiile fundamentale sau de practica ordinii juridice interne a Regatului Unit sau a statului în numele căruia a fost efectuată notificarea. Într-un astfel de caz, Uniunea, în numele oricăruia dintre statele sale membre sau Regatul Unit pot, fiecare, să notifice Comitetului specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară, într-un termen rezonabil de la primirea notificării celeilalte părți, că autoritățile judiciare de executare din acel stat membru sau din Regatul Unit, după caz, pot refuza predarea propriilor cetățeni către statul respectiv sau că predarea este autorizată numai în anumite condiții specificate.

               (3)
                     În cazul în care un stat a refuzat să execute un mandat de arestare pe motiv că, în cazul Regatului Unit, a făcut o notificare sau, în cazul unui stat membru, Uniunea a efectuat o notificare în numele său, astfel cum se menționează la alineatul (2), statul respectiv ia în considerare introducerea unei acțiuni împotriva propriului cetățean care să fie proporțională cu obiectul mandatului de arestare, ținând seama de opiniile statului emitent. În situațiile în care o autoritate judiciară decide să nu inițieze o astfel de procedură, victima infracțiunii pe care se bazează mandatul de arestare poate primi informații cu privire la decizie în conformitate cu dreptul intern aplicabil.

                  4.În cazul în care autoritățile competente ale unui stat inițiază proceduri împotriva propriului cetățean în conformitate cu alineatul (3), statul respectiv se asigură că autoritățile sale competente sunt în măsură să ia măsurile corespunzătoare pentru a asista victimele și martorii în situațiile în care aceștia își au reședința într-un alt stat, în special în ceea ce privește modul în care se desfășoară procedurile.

               Articolul LAW.SURR.84: Garanții pe care trebuie să le ofere statul emitent în cazuri speciale

               Executarea mandatului de arestare de către autoritatea judiciară de executare poate fi subordonată următoarelor garanții:

               (a)dacă infracțiunea pe baza căreia a fost emis mandatul de arestare este pasibilă de o pedeapsă sau de o măsură de siguranță privativă de libertate cu caracter permanent în statul emitent, statul de executare poate supune executarea respectivului mandat de arestare condiției ca statul emitent să garanteze, într-un mod considerat suficient de statul de executare, că statul emitent va reexamina pedeapsa sau măsura impusă, la cerere sau cel târziu după 20 de ani, sau că va încuraja aplicarea unor măsuri de clemență pe care persoana are dreptul să le solicite, în temeiul dreptului sau al practicii statului emitent, în vederea neexecutării acelei pedepse sau măsuri;

               (b)dacă persoana care face obiectul unui mandat de arestare în scopul urmăririi penale este cetățean sau rezident al statului de executare, predarea poate fi supusă condiției ca persoana, după ce a fost audiată, să fie returnată în statul de executare pentru a executa acolo sancțiunea sau măsura de siguranță privativă de libertate care a fost pronunțată împotriva sa în statul emitent. dacă este necesar consimțământul persoanei căutate pentru transferul pedepsei sau al măsurii de siguranță către statul de executare, garanția că persoana în cauză este returnată în statul de executare pentru a-și executa pedeapsa este supusă condiției ca persoana căutată, după ce a fost audiată, să consimtă să fie returnată în statul de executare;

               (c)dacă există motive serioase de a crede că există un risc real pentru protecția drepturilor fundamentale ale persoanei căutate, autoritatea judiciară de executare poate solicita, după caz, garanții suplimentare cu privire la tratamentul persoanei căutate după predarea acesteia înainte de a decide dacă să execute mandatul de arestare.

               Articolul LAW.SURR.85: Recursul la autoritatea centrală

               1.Regatul Unit și Uniunea, acționând în numele oricăruia dintre statele sale membre, pot notifica, fiecare, Comitetului specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară: în cazul Regatului Unit, autoritatea sa centrală, și, în cazul Uniunii, autoritățile centrale ale fiecărui stat care a desemnat o astfel de autoritate sau, dacă sistemul juridic al statului relevant prevede astfel, autoritățile centrale care acordă asistență autorităților judiciare competente.

               2.Atunci când trimit Comitetului specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară notificarea menționată la alineatul (1), Regatul Unit și Uniunea, acționând în numele oricăruia dintre statele sale membre pot, fiecare, să indice că, în urma organizării sistemului judiciar intern al statelor în cauză, autoritatea centrală sau autoritățile centrale sunt responsabile de transmiterea și primirea administrativă a mandatelor de arestare, precum și de orice alt tip de corespondență oficială referitoare la transmiterea și primirea administrativă a mandatelor de arestare. Aceste indicații sunt obligatorii pentru toate autoritățile statului emitent.

               Articolul LAW.SURR.86: Conținutul și forma mandatului de arestare

               1.Mandatul de arestare conține următoarele informații, prezentate în conformitate cu formularul din ANEXA LAW-5:

               (a)identitatea și cetățenia persoanei căutate;

               (b)numele, adresa, numerele de telefon și de fax și adresa de e-mail a autorității judiciare emitente;

               (c)indicarea existenței unei hotărâri executorii, a unui mandat de arestare sau a oricărei alte decizii judiciare executorii având același efect, intrând în sfera de aplicare a articolului LAW.SURR.79 [Domeniu de aplicare];

               (d)natura și încadrarea juridică a infracțiunii, în special în ceea ce privește articolul LAW.SURR.79 [Domeniu de aplicare];

               (e)o descriere a circumstanțelor în care s-a comis infracțiunea, inclusiv data, locul și măsura în care persoana căutată a participat la comiterea infracțiunii;

               (f)pedeapsa pronunțată, dacă este vorba despre o hotărâre definitivă, sau seria de pedepse prevăzute pentru infracțiune de dreptul statului emitent; și

               (g)în măsura posibilă, alte consecințe ale infracțiunii.

               2.Mandatul de arestare se traduce în limba oficială sau într-una din limbile oficiale ale statului de executare. Regatul Unit și Uniunea, acționând în numele oricăruia dintre statele sale membre pot, fiecare, să notifice Comitetului specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară că va fi acceptată o traducere în una sau mai multe limbi oficiale ale unui stat.

               Articolul LAW.SURR.87: Transmiterea unui mandat de arestare

               Dacă se cunoaște locul unde se află persoana căutată, autoritatea judiciară emitentă poate transmite direct autorității judiciare de executare mandatul de arestare.

               Articolul LAW.SURR.88: Procedura detaliată de transmitere a unui mandat de arestare

               1.În cazul în care autoritatea judiciară emitentă nu cunoaște ce autoritate este autoritatea judiciară de executare competentă, aceasta efectuează cercetările necesare, în vederea obținerii acestei informații de la statul de executare.

               2.Autoritatea judiciară emitentă poate solicita Organizației Internaționale de Poliție Criminală („Interpol”) să transmită un mandat de arestare.

               3.Autoritatea judiciară emitentă poate transmite mandatul de arestare prin orice mijloc sigur care permite obținerea unei urme scrise a transmiterii, în condiții care să-i permită statului de executare să verifice autenticitatea mandatului de arestare.

               4.Toate dificultățile legate de transmiterea sau autenticitatea oricărui document necesar pentru executarea mandatului de arestare sunt soluționate prin contacte directe între autoritățile judiciare implicate sau, după caz, cu implicarea autorităților centrale ale statelor.

               5.În cazul în care autoritatea care primește un mandat de arestare nu este competentă pentru a-i da curs, aceasta transmite din oficiu mandatul de arestare autorității competente a statului său și informează în consecință autoritatea judiciară emitentă.

               Articolul LAW.SURR.89: Drepturile persoanei căutate

               1.Dacă o persoană căutată este arestată în scopul executării unui mandat de arestare, autoritatea judiciară de executare informează această persoană, în conformitate cu dreptul intern, cu privire la existența și conținutul mandatului de arestare, precum și cu privire la posibilitatea oferită persoanei respective de a consimți la predarea sa către statul emitent.

               2.O persoană căutată care este arestată în scopul executării unui mandat de arestare și care nu vorbește sau nu înțelege limba în care se desfășoară procedurile aferente mandatului de arestare are dreptul de a fi asistată de un interpret și de a i se furniza o traducere scrisă în limba maternă a persoanei căutate sau în orice altă limbă pe care persoana respectivă o vorbește sau o înțelege, în conformitate cu dreptul intern al statului de executare.

               3.Persoana căutată are dreptul ca, în momentul arestării, să fie asistată de un avocat, în conformitate cu dreptul intern al statului de executare.

               4.Persoana căutată este informată cu privire la dreptul său de a numi un avocat în statul emitent în scopul asistării avocatului din statul de executare în cadrul procedurilor aferente mandatului de arestare. Prezentul alineat nu aduce atingere termenelor prevăzute la articolul LAW.SURR.101 [Termene pentru predarea persoanei].

               5.O persoană căutată care este arestată are dreptul ca autoritățile consulare ale statului său de cetățenie sau, în cazul în care persoana respectivă este apatridă, autoritățile consulare ale statului în care persoana respectivă își are reședința obișnuită, să fie informate cu privire la arestare fără întârzieri nejustificate și să comunice cu autoritățile respective, dacă persoana respectivă dorește acest lucru.

               Articolul LAW.SURR.90: Menținerea persoanei în detenție

               Atunci când o persoană este arestată pe baza unui mandat de arestare, autoritatea judiciară de executare decide dacă persoana căutată trebuie să rămână în detenție, în conformitate cu dreptul statului de executare. Punerea provizorie în libertate este posibilă în orice moment, în conformitate cu dreptul intern al statului de executare, cu condiția ca autoritatea competentă a acelui stat să ia orice măsură pe care o va considera necesară pentru a evita fuga persoanei căutate.

               Articolul LAW.SURR.91: Consimțământul la predare

               1.În cazul în care persoana arestată își exprimă consimțământul cu privire la predarea sa, acest consimțământ și, după caz, renunțarea sa expresă la drepturile conferite de principiul specialității, prevăzute la articolul LAW.SURR.105 alineatul (2) [Eventuala urmărire penală pentru alte infracțiuni], trebuie date în fața autorității judiciare de executare, în conformitate cu dreptul intern al statului de executare.

               2.Fiecare stat adoptă măsurile necesare pentru a se asigura că acest consimțământ și, după caz, renunțarea menționate la alineatul (1), sunt obținute în condiții care să arate faptul că persoana în cauză le-a exprimat în mod liber, cu conștientizarea deplină a consecințelor. În acest scop, persoana căutată are dreptul la un avocat.

               3.Consimțământul și, după caz, renunțarea prevăzute la alineatul (1), sunt consemnate într-un proces-verbal, în conformitate cu procedura prevăzută de dreptul intern al statului de executare.

               4.Consimțământul este, în principiu, irevocabil. Fiecare stat poate să prevadă că acest consimțământ și, după caz, renunțarea prevăzute la alineatul (1) din prezentul articol pot fi revocate, în conformitate cu normele aplicabile în dreptul intern. În acest caz, perioada cuprinsă între data consimțământului și cea a revocării acestuia nu este luată în considerare pentru stabilirea termenului prevăzut la articolul LAW.SURR.101 [Termenul pentru predarea persoanei]. Regatul Unit și Uniunea, în numele oricăruia dintre statele sale membre pot, fiecare, să notifice Comitetului specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară că doresc să recurgă la această posibilitate, specificând procedurile prin care este posibilă revocarea consimțământului, precum și orice modificare a acestor proceduri.

               Articolul LAW.SURR.92: Audierea persoanei căutate

               În cazul în care persoana arestată nu consimte la predare astfel cum se prevede la articolul LAW.SURR.91 [Consimțământul la predare], aceasta are dreptul să fie audiată de autoritatea judiciară de executare, în conformitate cu dreptul statului de executare.

               Articolul LAW.SURR.93: Decizia de predare

               1.Autoritatea judiciară de executare decide, în termenele și în conformitate cu condițiile definite în prezentul titlu, în special în conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este prevăzut la articolul LAW.SURR.77 [Principiul proporționalității], dacă persoana în cauză trebuie să fie predată.

               2.Dacă autoritatea judiciară de executare consideră că informațiile comunicate de statul emitent sunt insuficiente pentru a-i permite să decidă cu privire la predare, aceasta solicită să i se furnizeze de urgență informațiile suplimentare necesare, în special în legătură cu articolul LAW.SURR. 77 [Principiul proporționalității], articolele LAW.SURR.80 [Motive de neexecutare obligatorie a mandatului de arestare] - LAW.SURR.82 [Excepția legată de infracțiunile politice], articolul LAW.SURR.84 [Garanții pe care trebuie să le ofere statul emitent în cazuri speciale] și articolul LAW.SURR.86 [Conținutul și forma mandatului de arestare], și poate stabili un termen pentru primirea acestora, ținând seama de necesitatea de a respecta termenele stabilite la articolul LAW.SURR.95 [Termene și proceduri pentru decizia de executare a mandatului de arestare].

               3.Autoritatea judiciară emitentă poate să transmită în orice moment toate informațiile suplimentare utile autorității judiciare de executare.

               Articolul LAW.SURR.94: Decizia în cazul concursului de cereri

               1.În cazul în care două sau mai multe state au emis un mandat european de arestare sau un mandat de arestare pentru aceeași persoană, autoritatea judiciară de executare decide care mandat de arestare trebuie executat, ținând seama în mod corespunzător de toate circumstanțele, în special, de gravitatea relativă a infracțiunilor și de locul săvârșirii acestora, de datele respective ale mandatelor de arestare sau mandatelor europene de arestare, de scopul emiterii mandatelor – urmărirea penală sau executarea unei pedepse sau a unei măsuri de siguranță privative de libertate –, precum și de obligațiile legale ale statelor membre care decurg din dreptul Uniunii în ceea ce privește, în special, principiul libertății de circulație și principiul nediscriminării pe motiv de cetățenie sau naționalitate.

               2.Autoritatea judiciară de executare a unui stat membru poate solicita avizul Eurojust pentru a face alegerea prevăzută la alineatul (1).

               3.În cazul unui conflict între un mandat de arestare și o cerere de extrădare prezentată de o țară terță, decizia de acordare a priorității fie mandatului de arestare, fie cererii de extrădare este luată de autoritatea competentă a statului de executare, luând în considerare în mod corespunzător toate circumstanțele, în special cele prevăzute la alineatul (1), precum și cele menționate de convenția aplicabilă.

               4.Prezentul articol nu aduce atingere obligațiilor statelor care decurg din Statutul Curții Penale Internaționale.

               Articolul LAW.SURR.95: Termene și proceduri pentru decizia de executare a mandatului de arestare

               1.Un mandat de arestare se soluționează și se execută în regim de urgență.

               2.În cazul în care persoana căutată consimte la predare, decizia definitivă privind executarea mandatului de arestare se ia în zece zile de la data exprimării consimțământului.

               3.În celelalte cazuri, decizia definitivă privind executarea mandatului de arestare se ia în 60 de zile de la data arestării persoanei căutate.

               4.În cazuri particulare, atunci când mandatul de arestare nu poate fi executat în termenele prevăzute la alineatele (2) sau (3), autoritatea judiciară de executare informează de îndată autoritatea judiciară emitentă despre aceasta, indicând motivele întârzierii. Într-un astfel de cazuri, termenele pot fi prelungite cu 30 de zile suplimentare.

               5.Cât timp autoritatea judiciară de executare nu ia o decizie definitivă privind executarea mandatului de arestare, aceasta se va asigura că sunt îndeplinite condițiile materiale necesare unei predări efective a persoanei.

               6.Orice refuz de a executa un mandat de arestare trebuie să fie motivat.

               Articolul LAW.SURR.96: Situația în așteptarea deciziei

               1.Atunci când mandatul de arestare a fost emis în scopul efectuării urmăririi penale, autoritatea judiciară de executare:

               (a)fie acceptă audierea persoanei căutate, în conformitate cu articolul LAW.SURR.97 [Audierea persoanei în așteptarea deciziei], sau

               (b)acceptă transferul temporar al persoanei căutate.

               2.Condițiile și durata transferului temporar sunt stabilite de comun acord de autoritatea judiciară emitentă și autoritatea judiciară de executare.

               3.În caz de transfer temporar, persoana trebuie să se poată întoarce în statul de executare pentru a asista la audierile care o privesc, în cadrul procedurii de predare.

               Articolul LAW.SURR.97: Audierea persoanei în așteptarea deciziei

               1.Persoana căutată este audiată de o autoritate judiciară. În acest scop, persoana căutată este asistată de un avocat numit în conformitate cu dreptul statului emitent.

               2.Audierea persoanei căutate se realizează în conformitate cu dreptul statului de executare și în condițiile stabilite de comun acord de autoritatea judiciară emitentă și autoritatea judiciară de executare.

               3.Autoritatea judiciară de executare competentă poate însărcina o altă autoritate judiciară a statului din care provine să participe la audierea persoanei căutate, pentru a garanta aplicarea corectă a prezentului articol.

               Articolul LAW.SURR.98: Privilegii și imunități

               1.Atunci când persoana căutată beneficiază de un privilegiu sau de o imunitate de jurisdicție sau de executare în statul de executare, termenele prevăzute la articolul LAW.SURR.95 [Termene și proceduri pentru decizia de executare a mandatului de arestare] încep să curgă doar atunci când sau dacă autoritatea judiciară de executare a fost informată cu privire la faptul că s-a ridicat privilegiul sau imunitatea în cauză.

               2.Statul de executare se asigură că sunt îndeplinite condițiile materiale necesare pentru predarea efectivă, în momentul în care persoana nu mai beneficiază de un asemenea privilegiu sau de o asemenea imunitate.

               3.Atunci când ridicarea privilegiului sau a imunității depinde de o autoritate a statului de executare, autoritatea judiciară de executare îi solicită acelei autorități să își exercite această competență fără întârziere. Atunci când ridicarea privilegiului sau a imunității este de competența unei autorități dintr-un alt stat sau dintr-o țară terță sau de competența unei organizații internaționale, autoritatea judiciară emitentă îi solicită acelei autorități să își exercite această competență.

               Articolul LAW.SURR.99: Conflictul de obligații internaționale

               1.Prezentul acord nu aduce atingere obligațiilor statului de executare atunci când persoana căutată a fost extrădată către acest stat dintr-o țară terță și atunci când această persoană este protejată de dispoziția privind specialitatea din cadrul acordului în temeiul căruia a fost extrădată. Statul de executare ia toate măsurile necesare pentru a solicita, fără întârziere, consimțământul țării terțe din care a fost extrădată persoana căutată, astfel încât această persoană să poată fi predată statului care a emis mandatul de arestare. Termenele prevăzute la articolul LAW.SURR.95 [Termene și proceduri pentru decizia de executare a mandatului de arestare] nu încep să curgă decât din ziua în care principiul specialității încetează să se mai aplice.

               2.Până la primirea deciziei din partea țării terțe din care a fost extrădată persoana căutată, statul de executare se asigură că sunt îndeplinite în continuare condițiile materiale necesare pentru predarea efectivă.

               Articolul LAW.SURR.100: Notificarea deciziei

               Autoritatea judiciară de executare notifică de îndată autorității judiciare emitente decizia privind modul în care urmează să se dea curs mandatului de arestare.

               Articolul LAW.SURR.101: Termenul pentru predarea persoanei

               1.Persoana căutată este predată în cel mai scurt timp, la o dată convenită între autoritățile implicate.

               2.Persoana căutată este predată în termen de cel mult zece zile de la data deciziei definitive privind executarea mandatului de arestare.

               3.În cazul în care predarea persoanei căutate în termenul prevăzut la alineatul (2) este împiedicată de un caz de forță majoră în oricare dintre state, autoritatea judiciară de executare și autoritatea judiciară emitentă iau imediat legătura una cu cealaltă și convin asupra unei noi date a predării. În acest caz, predarea are loc în termen de zece zile de la noua dată astfel convenită.

               4.În mod excepțional, predarea poate fi suspendată temporar din motive umanitare serioase, cum ar fi existența unor motive valabile pentru a crede că predarea ar pune în mod evident în pericol viața sau sănătatea persoanei căutate. Executarea mandatului de arestare are loc de îndată ce aceste motive au încetat să existe. Autoritatea judiciară de executare informează de îndată autoritatea judiciară emitentă în acest sens și convine cu aceasta asupra unei noi date de predare. În acest caz, predarea are loc în termen de zece zile de la noua dată convenită.

               5.La expirarea termenelor prevăzute la alineatele (2)-(4), în cazul în care persoana căutată se mai află în detenție, aceasta este pusă în libertate. Autoritatea judiciară de executare și autoritatea judiciară emitentă se contactează reciproc de îndată ce se constată că o persoană urmează să fie eliberată în temeiul prezentului alineat și convin asupra modalităților de predare a persoanei respective.

               Articolul LAW.SURR.102: Predarea amânată sau condiționată

               1.După ce a decis executarea mandatului de arestare, autoritatea judiciară de executare poate să amâne predarea persoanei căutate, pentru ca aceasta să poată fi urmărită penal în statul de executare sau, dacă a fost deja condamnată, pentru a putea executa, pe teritoriul statului de executare, o pedeapsă la care a fost condamnată pentru săvârșirea unei alte fapte decât cea prevăzută de mandatul de arestare.

               2.În loc să amâne predarea, autoritatea judiciară de executare poate preda temporar statului emitent persoana căutată, în condiții care urmează a fi stabilite de comun acord de autoritatea judiciară de executare și autoritatea judiciară emitentă. Acordul se face în scris, iar toate autoritățile statului emitent sunt obligate să respecte condițiile acestuia.

               Articolul LAW.SURR.103: Tranzit

               1.Fiecare stat permite tranzitul pe teritoriul său al unei persoane căutate care este predată, cu condiția să fi primit informații cu privire la:

               (a)identitatea și cetățenia persoanei care face obiectul mandatului de arestare;

               (b)existența unui mandat de arestare;

               (c)natura și încadrarea juridică a infracțiunii; și

               (d)descrierea circumstanțelor în care s-a comis infracțiunea, inclusiv data și locul.

               2.Statul în numele căruia a fost făcută o notificare în conformitate cu articolul LAW.SURR.83 alineatul (2) [Excepția legată de cetățenie], potrivit căreia predarea cetățenilor proprii nu va fi executată sau nu va fi autorizată decât în anumite condiții specificate, poate să refuze, în aceleași condiții, tranzitul cetățenilor proprii pe teritoriul său sau să supună acest tranzit acelorași condiții.

               3.Statele desemnează o autoritate însărcinată cu primirea cererilor de tranzit și a documentelor necesare, precum și a oricărei alte corespondențe oficiale privind cererile de tranzit.

               4.Cererea de tranzit și informațiile menționate la alineatul (1) pot fi adresate autorității desemnate în temeiul alineatului (3) prin orice mijloc care permite înregistrarea scrisă a transmiterii. Statul de tranzit notifică decizia sa prin același procedeu.

               5.Prezentul articol nu se aplică în cazul utilizării căilor aeriene fără escală prevăzută. Cu toate acestea, în caz de aterizare neprevăzută, statul emitent furnizează autorității desemnate în temeiul alineatului (3) informațiile prevăzute la alineatul (1).

               6.Atunci când tranzitul se referă la o persoană care trebuie să fie extrădată de o țară terță către un stat, se aplică mutatis mutandis prezentul articol. În special, trimiterile la un „mandat de arestare” sunt tratate ca trimiteri la o „cerere de extrădare”.

               Articolul LAW.SURR.104: Computarea perioadei de detenție executate în statul de executare

               1.Statul emitent compută din durata totală a privării de libertate care ar trebui executată în statul emitent toate perioadele de detenție rezultând din executarea unui mandat de arestare, ca urmare a condamnării la o pedeapsă sau o măsură de siguranță privativă de libertate.

               2.Toate informațiile privind durata detenției persoanei căutate pe baza mandatului de arestare sunt transmise de autoritatea judiciară de executare sau de autoritatea centrală desemnată în temeiul articolului LAW.SURR.85 [Recursul la autoritatea centrală] autorității judiciare emitente în momentul predării.

               Articolul LAW.SURR.105: Eventuala urmărire penală pentru alte infracțiuni

               1.Regatul Unit și Uniunea, în numele oricăruia dintre statele sale membre, pot, fiecare, să notifice Comitetului specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară că, în relațiile cu alte state cărora li se aplică aceeași notificare, se prezumă că s-a dat consimțământul pentru ca o persoană să fie urmărită penal, condamnată sau deținută în vederea executării unei pedepse sau a unei măsuri de siguranță privative de libertate, pentru o infracțiune săvârșită înaintea predării acesteia, alta decât cea care a motivat predarea, cu excepția situației în care, într-un anumit caz, autoritatea judiciară de executare dispune în alt mod în decizia sa de predare.

               2.Cu excepția cazurilor prevăzute la alineatele (1) și (3), o persoană care a fost predată nu poate fi urmărită penal, condamnată sau privată de libertate în alt mod pentru o infracțiune săvârșită înaintea predării sale, alta decât cea care a motivat predarea persoanei.

               3.Alineatul (2) din prezentul articol nu se aplică în următoarele cazuri:

               (a)persoana nu a părăsit teritoriul statului căruia i-a fost predată în 45 de zile de la data eliberării sale definitive, deși a avut posibilitatea să o facă, sau atunci când a revenit pe teritoriul acestuia după ce l-a părăsit;

               (b)infracțiunea nu este sancționată cu o pedeapsă sau o măsură de siguranță privativă de libertate;

               (c)procesul penal nu are drept consecință aplicarea unei măsuri care restrânge libertatea persoanei;

               (d)persoana este pasibilă de o pedeapsă sau de o măsură care nu implică privarea de libertate, în special o pedeapsă pecuniară sau o măsură echivalentă unei pedepse pecuniare, chiar dacă această pedeapsă sau măsură este susceptibilă de restrângerea libertății sale individuale;

               (e)persoana și-a dat consimțământul la predare, renunțând, după caz, în același timp la principiul specialității, în conformitate cu articolul LAW.SURR.91 [Consimțământul la predare];

               (f)persoana a renunțat în mod expres, după predarea sa, să beneficieze de principiul specialității pentru infracțiuni specifice anterioare predării sale; renunțarea trebuie să se facă în fața autorității judiciare competente ale statului emitent și să fie consemnată în conformitate cu dreptul intern al acestui stat; aceasta trebuie să fie redactată astfel încât să reiasă clar că persoana în cauză a exprimat-o în mod liber, cu conștientizarea deplină a consecințelor; în acest scop, persoana are dreptul la un avocat; și

               (g)autoritatea judiciară de executare care a predat persoana își dă consimțământul, în conformitate cu alineatul (4) din prezentul articol.

               4.Cererea de consimțământ se prezintă autorității judiciare de executare, însoțită de informațiile menționate la articolul LAW.SURR.86 alineatul (1) [Conținutul și forma mandatului de arestare] și de o traducere, astfel cum se prevede la articolul LAW.SURR.86 alineatul (2) [Conținutul și forma mandatului de arestare]. Consimțământul este dat în cazul în care infracțiunea pentru care este solicitat implică ea însăși obligația de predare, în conformitate cu dispozițiile prezentului titlu. Consimțământul se refuză pentru motivele menționate la articolul LAW.SURR.80 [Motive de neexecutare obligatorie a mandatului de arestare] și, în alte cazuri, poate fi refuzat doar pentru motivele menționate la articolul LAW.SURR.81 [Alte motive de neexecutare a mandatului de arestare], la articolul LAW.SURR.82 alineatul (2) [Excepția legată de infracțiunile politice] și la articolul LAW.SURR.83 alineatul (2) [Excepția legată de cetățenie]. Decizia este luată în termen de cel mult 30 de zile de la data primirii cererii. Pentru situațiile menționate la articolul LAW.SURR.84 [Garanții pe care trebuie să le ofere statul emitent în cazuri speciale], statul emitent trebuie să ofere garanțiile prevăzute la acel articol.

               Articolul LAW.SURR.106: Predarea sau extrădarea ulterioară

               1.Regatul Unit și Uniunea, în numele oricăruia dintre statele sale membre, pot, fiecare, să notifice Comitetului specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară că, în relațiile cu alte state cărora li se aplică aceeași notificare, se prezumă că s-a dat consimțământul pentru predarea unei persoane către un alt stat decât statul de executare, în temeiul unui mandat de arestare sau al unui mandat european de arestare emis pentru o infracțiune săvârșită înaintea predării acesteia, cu excepția situației în care, într-un caz particular, autoritatea judiciară de executare dispune în alt mod în decizia sa de predare.

               2.În orice situație, o persoană care a fost predată statului emitent în temeiul unui mandat de arestare sau al unui mandat european de arestare poate să fie predată către un alt stat decât statul de executare, în temeiul unui mandat de arestare sau al unui mandat european de arestare emis pentru o infracțiune săvârșită înaintea predării sale, fără consimțământul statului de executare, în următoarele cazuri:

               (a)persoana căutată nu a părăsit teritoriul statului căruia i-a fost predată în 45 de zile de la data eliberării sale definitive, deși a avut posibilitatea să o facă, sau atunci când a revenit pe teritoriul acestuia după ce l-a părăsit;

               (b)persoana căutată consimte să fie predată către un alt stat decât statul de executare, în temeiul unui mandat de arestare sau al unui mandat european de arestare; consimțământul trebuie să fie dat în fața autorităților judiciare competente ale statului emitent și să fie consemnat în conformitate cu dreptul intern al acestui stat; acesta trebuie să fie redactat astfel încât să reiasă că persoana în cauză l-a exprimat în mod liber, cu conștientizarea deplină a consecințelor; în acest scop, persoana căutată are dreptul la un avocat; și

               (c)persoana căutată nu face obiectul principiului specialității, în conformitate cu literele (a), (e), (f) sau (g) de la articolul LAW.SURR.105 alineatul (3) [Eventuala urmărire penală pentru alte infracțiuni].

               3.Autoritatea judiciară de executare consimte ca persoana vizată să fie predată unui alt stat, în conformitate cu următoarele norme:

               (a)cererea de consimțământ se prezintă în conformitate cu articolul LAW.SURR.87 [Transmiterea unui mandat de arestare], însoțită de informațiile menționate la articolul LAW.SURR.86 alineatul (1) [Conținutul și forma mandatului de arestare] și de o traducere, astfel cum se prevede la articolul LAW.SURR.86 alineatul (2) [Conținutul și forma mandatului de arestare];

               (b)consimțământul este dat în cazul în care infracțiunea pentru care este solicitat implică ea însăși obligația de predare, în conformitate cu dispozițiile prezentului acord;

               (c)decizia este luată în termen de cel mult 30 de zile de la data primirii cererii; și

               (d)Consimțământul se refuză pentru motivele menționate la articolul LAW.SURR.80 [Motive de neexecutare obligatorie a mandatului de arestare] și, în alte cazuri, poate fi refuzat doar pentru motivele menționate la articolul LAW.SURR.81 [Alte motive de neexecutare a mandatului de arestare], la articolul LAW.SURR.82 alineatul (2) [Excepția legată de infracțiunile politice] și la articolul LAW.SURR.83 alineatul (2) [Excepția legată de cetățenie].

               4.Pentru situațiile menționate la articolul LAW.SURR.84 [Garanții pe care trebuie să le ofere statul emitent în cazuri speciale], statul emitent trebuie să ofere garanțiile prevăzute în acesta.

               5.Fără a aduce atingere alineatului (1), o persoană care a fost predată în temeiul unui mandat de arestare nu este extrădată unei țări terțe fără consimțământul autorității competente a statului care a predat-o. Acest consimțământ este acordat în conformitate cu convențiile prin care acest stat își asumă obligații, precum și cu dreptul intern.

               Articolul LAW.SURR.107: Predarea unor bunuri

               1.La cererea autorității judiciare emitente sau din proprie inițiativă, autoritatea judiciară de executare pune sub sechestru și predă, în conformitate cu dreptul său intern, bunurile:

               (a)care pot servi drept mijloace de probă sau

               (b)care au fost dobândite de persoana căutată ca urmare a săvârșirii infracțiunii.

               2.Predarea bunurilor prevăzute la alineatul (1) este efectuată chiar și în cazul în care mandatul de arestare nu poate fi executat, ca urmare a decesului sau a evadării persoanei căutate.

               3.Atunci când bunurile prevăzute la alineatul (1) sunt susceptibile de a fi puse sub sechestru sau de a fi confiscare pe teritoriul statului de executare, acest stat poate, în cazul în care bunurile sunt necesare unei proceduri penale în curs, să le păstreze temporar sau să le predea statului emitent, sub rezerva restituirii.

               4.Drepturile pe care statul de executare sau părți terțe le-ar fi dobândit asupra bunurilor prevăzute la alineatul (1) sunt menținute. Atunci când există asemenea drepturi, statul emitent restituie bunurile statului de executare fără a percepe taxe, de îndată ce procedura penală s-a încheiat.

               Articolul LAW.SURR.108: Cheltuieli

               1.Cheltuielile angajate pe teritoriul statului de executare pentru executarea mandatului de arestare sunt suportate de acest stat.

               2.Toate celelalte cheltuieli sunt în sarcina statului emitent.

               Articolul LAW.SURR.109: Raporturile cu alte instrumente juridice

               1.Fără a aduce atingere aplicării acestora în relațiile dintre state și țările terțe, prezentul titlu înlocuiește, de la data intrării în vigoare a prezentului acord, dispozițiile corespunzătoare ale următoarelor convenții aplicabile în materie de extrădare, în relațiile dintre Regatul Unit, pe de o parte, și statele membre, pe de altă parte:

               (a)Convenția europeană de extrădare, încheiată la Paris la 13 decembrie 1957, precum și protocoalele adiționale la aceasta; și

               (b)Convenția europeană pentru reprimarea terorismului, în ceea ce privește extrădarea.

               2.În măsura în care convențiile prevăzute la alineatul (1) se aplică teritoriilor statelor sau unor teritorii pentru ale căror relații externe este responsabil un stat, cărora nu li se aplică prezentul titlu, aceste convenții continuă să reglementeze raporturile existente între aceste teritorii și celelalte state.

               Articolul LAW.SURR.110: Analiza notificărilor

               Atunci când efectuează revizuirea comună a prezentului titlu, astfel cum se menționează la articolul LAW.OTHER.135 alineatul (1)[Revizuire și evaluare], părțile iau în considerare, de asemenea, necesitatea de a menține notificările efectuate în temeiul articolului LAW.SURR.79 alineatul (4) [Domeniu de aplicare], al articolului LAW.SURR.82 alineatul (2) [Excepția legată de infracțiunile politice] și al articolului LAW.SURR.83 alineatul (2) [Excepția legată de cetățenie]. Dacă notificările menționate la articolul LAW.SURR.83 alineatul (2) [Excepția legată de cetățenie] nu sunt reînnoite, acestea expiră la cinci ani de la data intrării în vigoare a prezentului acord. Notificările menționate la articolul LAW.SURR.83 alineatul (2) [Excepția privind cetățenia] pot fi reînnoite sau efectuate pentru prima dată numai în cursul celor trei luni anterioare celei de a cincea aniversări a intrării în vigoare a prezentului acord și, ulterior, o dată la cinci ani, cu condiția ca, la momentul respectiv, să fie îndeplinite condițiile prevăzute la articolul LAW.SURR.83 alineatul (2)[Excepția privind cetățenia].

               Articolul LAW.SURR.111: Mandate de arestare în curs de executare în cazul excluderii din sfera de aplicare

               În pofida articolului LAW.GEN.5 [Domeniul de aplicare al cooperării în cazul în care un stat membru nu mai participă la măsuri similare în temeiul dreptului Uniunii]; a articolului LAW.OTHER.136 [Denunțare] și a articolului LAW.OTHER.137 [Suspendare], dispozițiile prezentului titlu se aplică în ceea ce privește mandatele de arestare în cazul în care persoana căutată a fost arestată înainte ca prezentul titlu să înceteze să se aplice în scopul executării unui mandat de arestare, indiferent de decizia autorității judiciare de executare privind menținerea în detenție sau eliberarea provizorie a persoanei căutate.

               Articolul LAW.SURR.112: Aplicarea în cazul mandatelor europene de arestare existente

               Prezentul titlu se aplică în ceea ce privește mandatele europene de arestare emise în conformitate cu Decizia-cadru 2002/584/JAI a Consiliului
                  81
                de către un stat înainte de încheierea perioadei de tranziție în cazul în care persoana căutată nu a fost arestată în scopul executării respectivului mandat înainte de încheierea perioadei de tranziție.

               Titlul VIII: Asistența reciprocă

               Articolul LAW.MUTAS.113: Obiectiv

               1.Obiectivul prezentului titlu este de a completa dispozițiile și a facilita aplicarea între statele membre, pe de o parte, și Regatul Unit, pe de altă parte, a:

               (a)Convenției europene de asistență judiciară în materie penală, încheiată la Strasbourg la 20 aprilie 1959, denumită în continuare „Convenția europeană de asistență judiciară reciprocă”;

               (b)Protocolului adițional la Convenția europeană de asistență judiciară reciprocă, încheiat la Strasbourg la 17 martie 1978; și

               (c)celui de Al doilea protocol adițional la Convenția europeană de asistență judiciară reciprocă, încheiat la Strasbourg la 8 noiembrie 2001.

               2.Prezentul titlu nu aduce atingere dispozițiilor titlului IX [Schimbul de informații extrase din cazierele judiciare], care prevalează asupra prezentului titlu.

               Articolul LAW.MUTAS.114: Definiția autorității competente

               În sensul prezentului titlu, „autoritate competentă” înseamnă orice autoritate care are competența de a trimite sau de a primi cereri de asistență reciprocă în conformitate cu dispozițiile Convenției europene de asistență judiciară reciprocă și ale protocoalelor la aceasta și astfel cum este definită de state în declarațiile lor respective adresate secretarului general al Consiliului Europei. „Autoritatea competentă” include, de asemenea, organismele Uniunii notificate în conformitate cu litera (c) de la articolul LAW.OTHER.134 alineatul (7) [Notificări]; în ceea ce privește astfel de organisme ale Uniunii, dispozițiile prezentului titlu se aplică în mod corespunzător.

               Articolul LAW.MUTAS.115: Formular de cerere de asistență reciprocă

               1.Comitetul specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară stabilește un formular-tip pentru cererile de asistență reciprocă, prin adoptarea unei anexe la prezentul acord.

               2.În cazul în care Comitetul specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară adoptă o decizie în conformitate cu alineatul (1), cererile de asistența reciprocă se formulează utilizând formularul-tip.

               3.Comitetul specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară poate modifica formularul-tip de cerere de asistența reciprocă, în funcție de necesități.

               Articolul LAW.MUTAS.116 Condițiile pentru depunerea unei cereri de asistență reciprocă

               1.Autoritatea competentă a statului solicitant poate depune o cerere de asistență reciprocă numai dacă consideră că sunt îndeplinite următoarele condiții:

               (a)cererea este necesară și proporțională în scopul procedurilor, ținând seama de drepturile persoanei suspectate sau acuzate, și

               (b)măsura sau măsurile de investigare indicate în cerere ar putea fi dispuse în același condiții întro cauză internă similară.

               2.Statul solicitat poate consulta statul solicitant în cazul în care autoritatea competentă a statului solicitat consideră că nu sunt îndeplinite condițiile prevăzute la alineatul (1).În urma consultării, autoritatea competentă a statului solicitant poate decide să retragă cererea de asistență reciprocă.

               Articolul LAW.MUTAS.117: Recurgerea la măsuri de investigare alternative

               1.Ori de câte ori este posibil, autoritatea competentă a statului solicitat ia în considerare recurgerea la o altă măsură de investigare decât cea indicată în cererea de asistență reciprocă, dacă:

               (a)măsura de investigare indicată în cerere nu există în dreptul statului solicitat sau

               (b)măsura de investigare indicată în cerere nu ar fi disponibilă într-o cauză internă similară.

               2.Fără a aduce atingere motivelor de refuz disponibile în temeiul Convenției europene de asistență judiciară reciprocă, al protocoalelor la aceasta și al articolului LAW.MUTAS.119 [Ne bis in idem], alineatul (1) din prezentul articol nu se aplică următoarelor măsuri de investigare, care trebuie să fie întotdeauna disponibile în temeiul dreptului statului solicitat:

               (a)obținerea de informații cuprinse în baze de date deținute de poliție sau de autoritățile judiciare care sunt direct accesibile autorității competente a statului solicitat în cadrul unui proces penal;

               (b)audierea unui martor, a unui expert, a unei victime, a unei persoane suspectate sau acuzate sau a unei părți terțe pe teritoriul statului solicitat;

               (c)orice măsură de investigare fără caracter coercitiv, astfel cum este definită în dreptul statului solicitat și

               (d)identificarea persoanelor abonate la un număr de telefon sau o adresă IP anume.

               3.Autoritatea competentă a statului solicitat poate recurge, de asemenea, la o altă măsură de investigare decât măsura indicată în cererea de asistență reciprocă, dacă măsura de investigare selectată de autoritatea competentă a statului solicitat ar duce la același rezultat prin mijloace mai puțin intruzive decât măsura de investigare indicată în cerere.

               4.Dacă autoritatea competentă a statului solicitat decide să se prevaleze de o altă măsură decât cea indicată în cererea de asistență reciprocă, astfel cum se prevede la alineatul (1) sau (3), aceasta informează mai întâi autoritatea competentă a statului solicitant, care poate decide să retragă sau să completeze cererea.

               5.Dacă măsura de investigare indicată în cerere nu există în dreptul statului solicitat sau nu ar fi disponibilă într-o cauză internă similară și nu există nicio altă măsură de investigare care ar avea același rezultat ca măsura de investigare solicitată, autoritatea competentă a statului solicitat informează autoritatea competentă a statului solicitant că nu este posibil să se furnizeze asistența solicitată.

               Articolul LAW.MUTAS.118: Obligația de a informa

               Autoritatea competentă a statului solicitat informează fără întârziere autoritatea competentă a statului solicitant, prin orice mijloace, dacă:

               (a)executarea cererii de asistență reciprocă este imposibilă datorită faptului că cererea este incompletă sau vădit incorectă; sau

               (b)autoritatea competentă a statului solicitat, în cursul executării cererii de asistență reciprocă, consideră, fără cercetări suplimentare, că ar putea fi oportun să se desfășoare măsuri de investigare care nu au fost prevăzute inițial sau care nu au putut fi specificate în momentul formulării cererii de asistență reciprocă, pentru a permite autorității competente a statului solicitant să ia măsuri suplimentare în cazul respectiv.

               Articolul LAW.MUTAS.119: Ne bis in idem

               Pe lângă motivele de refuz prevăzute în Convenția europeană de asistență judiciară reciprocă și în protocoalele la aceasta, asistența reciprocă mai poate fi refuzată pe motiv că persoana pentru care se solicită asistența și care face obiectul unei anchete penale, al unei urmăriri penale sau al altor proceduri, inclusiv proceduri judiciare, în statul solicitant, a fost judecată definitiv de un alt stat pentru aceleași fapte, cu condiția ca, în cazul în care a fost impusă o pedeapsă, aceasta să fi fost executată, să fie în curs de executare sau să nu mai poată fi executată în temeiul dreptului statului de condamnare.

               Articolul LAW.MUTAS.120: Termene

               1.Statul solicitat decide dacă execută cererea de asistență reciprocă cât mai curând posibil și, în orice caz, în termen de cel mult 45 de zile de la primirea acesteia și informează statul solicitant de decizia luată.

               2.Cererea de asistență reciprocă se execută cât mai curând posibil și, în orice caz, în termen de cel mult 90 de zile de la luarea deciziei menționate la alineatul (1) din prezentul articol sau de la efectuarea consultării menționate la articolul LAW.MUTAS. 116 alineatul (2) [Condițiile pentru depunerea unei cereri de asistență reciprocă].

               3.Dacă în cererea de asistență reciprocă se indică faptul că, din cauza termenelor procedurale, a gravității infracțiunii sau a altor împrejurări urgente, este necesar un termen mai scurt decât cel prevăzut la alineatul (1) sau (2) sau dacă în cerere se indică faptul că măsura de asistență reciprocă se desfășoară la o anumită dată, statul solicitat ține seama de această cerință pe cât posibil.

               4.Dacă se formulează o cerere de asistență reciprocă pentru adoptarea de măsuri provizorii în temeiul articolului 24 din Al doilea protocol adițional la Convenția europeană de asistență judiciară reciprocă, autoritatea competentă a statului solicitat decide cu privire la măsura provizorie și îi comunică decizia luată autorității competente a statului solicitant, cât mai repede posibil după primirea cererii. Înainte de a ridica orice măsură provizorie adoptată în temeiul prezentului articol, autoritatea competentă a statului solicitat acordă, ori de câte ori este posibil, autorității competente a statului solicitant posibilitatea de a-și prezenta motivele în favoarea continuării măsurii.

               5.Dacă, într-un anumit caz, termenul prevăzut la alineatul (1) sau (2) sau termenul ori data specifică prevăzută la alineatul (3) nu poate fi respectat(ă) sau decizia privind adoptarea unor măsuri provizorii în conformitate cu alineatul (4) este amânată, autoritatea competentă a statului solicitat informează fără întârziere autoritatea competentă a statului solicitant, prin orice mijloace, indicând motivele amânării, și se consultă cu autoritatea competentă a statului solicitant cu privire la calendarul adecvat pentru executarea cererii de asistență reciprocă.

               6.Termenele menționate în prezentul articol nu se aplică dacă cererea de asistență reciprocă se referă la oricare dintre următoarele infracțiuni și încălcări care intră în domeniul de aplicare al Convenției europene privind asistența reciprocă și al protocoalelor la aceasta, astfel cum sunt definite în legislația statului solicitant:

               (a)excesul de viteză, dacă nu s-a cauzat nicio vătămare sau nu a survenit decesul unei alte persoane și dacă depășirea vitezei nu a fost semnificativă;

               (b)nepurtarea centurii de siguranță;

               (c)nerespectarea culorii roșii a semaforului sau a altui semn de oprire obligatoriu;

               (d)nefolosirea căștii de protecție; sau

               (e)utilizarea unei benzi interzise (cum ar fi utilizarea interzisă a unei benzi de urgență, a unei benzi rezervate transportului public sau a unei benzi închise pentru lucrări rutiere).

               7.Comitetul specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară supraveghează modul în care alineatul (6) funcționează în practică. Acesta se angajează să stabilească termene pentru cererile cărora li se aplică alineatul (6) în termen de trei ani de la intrarea în vigoare a prezentului acord, ținând seama de volumul cererilor. De asemenea, acesta poate decide că alineatul (6) nu se mai aplică.

               Articolul LAW.MUTAS.121: Transmiterea cererilor de asistență reciprocă

               1.Pe lângă canalele de comunicare prevăzute în Convenția europeană de asistență judiciară reciprocă și în protocoalele la aceasta, dacă transmiterea directă este prevăzută în dispozițiile respective ale acestora, cererile de asistență reciprocă pot fi transmise, de asemenea, direct de către parchetele din Regatul Unit autorităților competente ale statelor membre.

               2.Pe lângă canalele de comunicare prevăzute în Convenția europeană de asistență judiciară reciprocă și în protocoalele la aceasta, în caz de urgență, orice cerere de asistență reciprocă, precum și informații spontane pot fi transmise prin intermediul Europol sau al Eurojust, în conformitate cu dispozițiile din titlurile respective ale prezentului acord.

               Articolul LAW.MUTAS.122: Echipe comune de anchetă

               Dacă autoritățile competente ale statelor înființează o echipă comună de anchetă, relația dintre statele membre în cadrul echipei comune de anchetă este reglementată de dreptul Uniunii, în pofida temeiurilor juridice menționate în Acordul privind constituirea echipelor comune de anchetă.

               Titlul IX: Schimbul de informații privind cazierele judiciare

               Articolul LAW.EXINF.120: Obiectiv

               1.Obiectivul prezentului titlu este de a facilita schimburile de informații extrase din cazierul judiciar între statele membre, pe de o parte, și Regatul Unit, pe de altă parte.

               2.În relațiile dintre Regatul Unit și statele membre, prevederile prezentului titlu:

               (a)completează articolul 13 și articolul 22 alineatul (2) din Convenția europeană de asistență judiciară în materie penală și protocoalele adiționale la aceasta din 17 martie 1978 și 8 noiembrie 2001; și

               (b)înlocuiesc articolul 22 alineatul (1) din Convenția europeană de asistență judiciară în materie penală, astfel cum a fost completat prin articolul 4 din protocolul adițional la aceasta din 17 martie 1978.

               3.În relațiile dintre un stat membru, pe de o parte, și Regatul Unit, pe de altă parte, fiecare renunță la dreptul de a invoca rezerve cu privire la articolul 13 din Convenția europeană de asistență judiciară în materie penală și cu privire la articolul 4 din Protocolul adițional la aceasta din 17 martie 1978.

               Articolul LAW.EXINF.121: Definiții

               În sensul prezentului titlu, se aplică următoarele definiții:

               (a)„condamnare” înseamnă orice hotărâre definitivă a unei instanțe penale împotriva unei persoane fizice pentru o infracțiune, în măsura în care hotărârea este înscrisă în cazierul judiciar din statul de condamnare;

               (b)„procedură penală” înseamnă procedura care cuprinde etapa premergătoare judecății, etapa judecății și executarea condamnării;

               (c)„cazier judiciar” înseamnă registrul național sau registrele naționale în care sunt consemnate condamnările pronunțate în conformitate cu dreptul intern.

               Articolul LAW.EXINF.122: Autoritățile centrale

               Fiecare stat desemnează una sau mai multe autorități centrale care sunt competente pentru schimbul de informații extrase din cazierele judiciare în temeiul prezentului titlu și pentru schimburile menționate la articolul 22 alineatul (2) din Convenția europeană de asistență judiciară în materie penală.

               Articolul LAW.EXINF.123: Notificări

               1.Fiecare stat ia măsurile necesare pentru a se asigura că toate condamnările pronunțate pe teritoriul său sunt însoțite, în momentul înregistrării în cazierul judiciar, de informații referitoare la cetățenia sau cetățeniile persoanei condamnate, dacă aceasta este cetățean al unui alt stat.

               2.Autoritatea centrală a fiecărui stat informează autoritatea centrală a oricărui alt stat cu privire la toate condamnările pronunțate pe teritoriul său vizând cetățenii celui de al doilea stat, precum și cu privire la orice modificări sau ștergeri ulterioare ale informațiilor cuprinse în cazierul judiciar, astfel cum au fost înscrise în cazierul judiciar. Autoritățile centrale ale statelor își comunică reciproc aceste informații cel puțin o dată pe lună.

               3.În cazul în care autoritatea centrală a unui stat ia cunoștință de faptul că o persoană condamnată deține cetățenia a două sau mai multe alte state, informațiile relevante sunt transmise fiecăruia dintre aceste state, chiar dacă persoana condamnată este cetățean al statului pe teritoriul căruia a fost condamnată.

               Articolul LAW.EXINF.124: Stocarea condamnărilor

               1.Autoritatea centrală a fiecărui stat stochează toate informațiile notificate în temeiul articolului LAW.EXINF.123 [Notificări].

               2.Autoritatea centrală a fiecărui stat se asigură că, în cazul în care o modificare sau ștergere ulterioară este notificată în temeiul articolului LAW.EXINF.123 alineatul (2) [Notificări], se efectuează o modificare sau o ștergere identică a informațiilor stocate în conformitate cu alineatul (1) din prezentul articol.

               3.Atunci când răspunde cererilor formulate în temeiul articolului LAW.EXINF.125 [Cereri de informații], autoritatea centrală a fiecărui stat se asigură că sunt furnizate numai informații care au fost actualizate în conformitate cu alineatul (2) din prezentul articol.

               Articolul LAW.EXINF.125: Cereri de informații

               1.Dacă se solicită, la nivel național, informații din cazierul judiciar al unui stat în scopul unui proces penal împotriva unei persoane sau în orice alt scop decât cel al procesului penal, autoritatea centrală a acelui stat, în conformitate cu dreptul său intern, poate să adreseze autorității centrale din alt stat o cerere de informații și de date conexe care să fie extrase din cazierul judiciar.

               2.Dacă o persoană solicită informații privind propriul cazier judiciar autorității centrale a unui stat, altul decât statul de cetățenie al persoanei, autoritatea centrală respectivă transmite o cerere de informații și de date conexe care să fie extrase din cazierul judiciar către autoritatea centrală a statului de cetățenie al persoanei, pentru a include astfel de informații și date conexe în extrasul care urmează a fi eliberat persoanei în cauză.

               Articolul LAW.EXINF.126: Răspunsuri la cereri

               1.Răspunsurile la cererile de informații se transmit de către autoritatea centrală a statului solicitat către autoritatea centrală a statului solicitant, cât mai curând posibil și, în orice caz, într-un termen de 20 de zile lucrătoare de la data primirii cererii.

               2.Autoritatea centrală a fiecărui stat răspunde cererilor formulate în alte scopuri decât cel al procesului penal, în conformitate cu dreptul său intern.

               3.În pofida alineatului (2), atunci când răspund cererilor formulate în scopurile recrutării pentru activități profesionale sau activități de voluntariat într-un cadru organizat care implică contactul direct și periodic cu copiii, statele includ informații privind existența unor condamnări penale pentru infracțiuni legate de abuzul sexual asupra copiilor sau de exploatarea sexuală a copiilor, pornografia infantilă, ademenirea copiilor în scopuri sexuale, inclusiv instigarea, complicitatea sau tentativa de a comite oricare dintre aceste infracțiuni, precum și informații privind existența oricăror decăderi din drepturi în ceea ce privește exercitarea de activități care implică contactul direct și periodic cu copiii care decurg din respectivele condamnări penale.

               Articolul LAW.EXINF.127: Canal de comunicare

               Schimbul de informații extrase din cazierele judiciare dintre state se face pe cale electronică în conformitate cu specificațiile tehnice și procedurale prevăzute în ANEXA LAW-6.

               Articolul LAW.EXINF.128: Condiții de utilizare a datelor cu caracter personal

               1.Fiecare stat poate utiliza datele cu caracter personal primite ca răspuns la cererea sa în temeiul articolului LAW.EXINF. 126 [Răspunsuri la cereri] numai în scopurile pentru care au fost solicitate.

               2.Dacă informațiile au fost solicitate în orice alte scopuri decât cel al procedurilor penale, datele cu caracter personal primite în temeiul articolului LAW.EXINF.126 [Răspunsuri la cereri] pot fi utilizate de statul solicitant în conformitate cu dreptul său intern numai în limitele specificate de statul solicitat, astfel cum se prevede în capitolul 2 din ANEXA LAW-6.

               3.În pofida alineatelor (1) și (2) din prezentul articol, datele cu caracter personal furnizate de un stat ca răspuns la o cerere formulată în temeiul articolului LAW.EXINF.126 [Răspunsuri la cereri] pot fi utilizate de statul solicitant pentru a preveni o amenințare imediată și gravă la adresa siguranței publice.

               4.Fiecare stat se asigură că autoritățile lor centrale nu divulgă autorităților din țări terțe date cu caracter personal notificate în temeiul articolului LAW.EXINF.123 [Notificări] decât dacă sunt îndeplinite condițiile următoare:

               (a)datele cu caracter personal sunt divulgate doar de la caz la caz;

               (b)datele cu caracter personal sunt divulgate unor autorități ale căror funcții sunt legate în mod direct de scopurile pentru care datele cu caracter personal sunt divulgate în temeiul literei (c) din prezentul alineat;

               (c)datele cu caracter personal sunt divulgate numai dacă este necesar:

               (VII)în scopul procesului penal;

               (VIII)în orice alte scopuri decât cel al procesului penal sau

               (IX)pentru prevenirea unei amenințări imediate și grave la adresa siguranței publice;

               (d)datele cu caracter personal pot fi utilizate de țara terță solicitantă numai în scopurile pentru care au fost solicitate informațiile și în limitele specificate de statul care a notificat datele cu caracter personal în temeiul articolului LAW.EXINF.123 [Notificări]; și

               (e)datele cu caracter personal sunt divulgate numai dacă autoritatea centrală, după ce a evaluat toate circumstanțele legate de transferul datelor cu caracter personal către țara terță, concluzionează că există garanții adecvate pentru protecția datelor cu caracter personal.

               5.Prezentul articol nu se aplică datelor cu caracter personal care sunt obținute de un stat în temeiul prezentului titlu și care provin din statul respectiv.

               Titlul X: Combaterea spălării banilor și a finanțării terorismului

               Articolul LAW.AML.127: Obiectiv

               Obiectivul prezentului titlu este de a sprijini și de a consolida acțiunea Uniunii și a Regatului Unit de prevenire și combatere a spălării banilor și a finanțării terorismului.

               Articolul LAW.AML.128: Măsuri de prevenire și combatere a spălării banilor și a finanțării terorismului

               1.Părțile convin să sprijine eforturile internaționale de prevenire și combatere a spălării banilor și a finanțării terorismului. Părțile recunosc necesitatea de a coopera în vederea prevenirii utilizării sistemelor lor financiare pentru spălarea produselor provenite din toate activitățile infracționale, inclusiv traficul de droguri și corupția, precum și pentru combaterea finanțării terorismului.

               2.Părțile fac schimb de informații relevante, după caz, în limitele cadrelor juridice.

               3.Părțile mențin un regim cuprinzător de combatere a spălării banilor și a finanțării terorismului și revizuiesc periodic necesitatea de a consolida acest regim, ținând seama de principiile și obiectivele recomandărilor Grupului de Acțiune Financiară Internațională.

               Articolul LAW.AML.129 Transparența privind beneficiarii reali ai entităților corporative și ai altor entități juridice

               1.În sensul prezentului articol, se aplică următoarele definiții:

               (a)„beneficiar real” înseamnă orice persoană fizică care, în raport cu o entitate corporativă, în conformitate cu actele cu putere de lege și actele administrative ale părții:

               (X)exercită sau are dreptul de a exercita controlul final asupra conducerii entității;

               (XI)deține sau controlează în ultimă instanță, direct sau indirect, peste 25 % din drepturile de vot sau din acțiunile sau alte participații în capitalurile proprii ale entității, fără a aduce atingere dreptului fiecărei părți de a defini un procent mai mic; sau

               (XII)controlează sau are dreptul de a controla în alt mod entitatea;

               În ceea ce privește entitățile juridice precum fundațiile, entitățile de tip Anstalt și societățile în comandită simplă, fiecare parte are dreptul de a stabili criterii similare pentru identificarea beneficiarului real sau, în cazul în care aleg acest lucru, de a aplica definiția prevăzută la litera (a) de la articolul LAW.AML.130 alineatul (1) [Transparența privind beneficiarii reali ai construcțiilor juridice], având în vedere forma și structura acestor entități.

               În ceea ce privește alte entități juridice nemenționate mai sus, fiecare parte ține seama de diferitele forme și structuri ale acestor entități, precum și de nivelurile de spălare a banilor și de riscurile de finanțare a terorismului asociate acestor entități, în vederea stabilirii nivelurilor adecvate de transparență privind beneficiarii reali.

               (b)„informații de bază despre un beneficiar real” înseamnă numele beneficiarului real, luna și anul nașterii, țara de reședință și cetățenia acestuia, precum și natura și amploarea interesului deținut sau a controlului exercitat asupra entității de către beneficiarul real;

               (c)„autorități competente” înseamnă:

               (XIII)autoritățile publice, inclusiv unitățile de informații financiare, cărora li s-au desemnat responsabilități de combatere a spălării banilor sau de finanțare a terorismului;

               (XIV)autoritățile publice care au funcția de a investiga sau de a urmări penal spălarea banilor, infracțiunile principale asociate sau finanțarea terorismului sau care au funcția de urmărire, punere sub sechestru sau înghețare și confiscare a activelor provenite din săvârșirea de infracțiuni;

               (XV)autoritățile publice care au responsabilități de supraveghere sau de monitorizare menite să asigure respectarea cerințelor în materie de combatere a spălării banilor sau a finanțării terorismului.

               Prezenta definiție nu aduce atingere dreptului fiecărei părți de a identifica alte autorități competente care pot accesa informațiile privind beneficiarii reali.

                  2.Fiecare parte se asigură că entitățile juridice de pe teritoriul său păstrează informații adecvate, exacte și actualizate cu privire la beneficiarii reali. Fiecare parte instituie mecanisme pentru a se asigura că autoritățile sale competente au acces în timp util la astfel de informații.

                  3.Fiecare parte instituie sau menține un registru central care conține informații adecvate, actualizate și exacte cu privire la beneficiarii reali. În cazul Uniunii, registrele centrale se instituie la nivelul statelor membre. Această obligație nu se aplică entităților juridice cotate la o bursă de valori care fac obiectul cerințelor de informare cu privire la un nivel adecvat de transparență. În cazul în care nu este identificat niciun beneficiar real în ceea ce privește o entitate, registrul conține informații alternative, cum ar fi o declarație că nu a fost identificat niciun beneficiar real sau detalii privind persoana sau persoanele fizice care ocupă o funcție de conducere de rang superior în cadrul entității juridice.

               4.Fiecare parte se asigură că informațiile păstrate în registrul sau registrele sale centrale sunt puse la dispoziția autorităților sale competente fără restricții și în timp util.

               5.Fiecare parte se asigură că informațiile de bază cu privire la beneficiarii reali sunt puse la dispoziția publicului. Se pot face excepții limitate de la punerea la dispoziția publicului a informațiilor în temeiul prezentului alineat în cazurile în care accesul public ar expune beneficiarul real unor riscuri disproporționate, cum ar fi riscurile de fraudă, răpire, șantaj, extorcare, hărțuire, violență sau intimidare, sau în cazul în care beneficiarul real este un minor sau este în alt mod incapabil din punct de vedere juridic.

               6.Fiecare parte se asigură că există sancțiuni eficace, proporționale și disuasive împotriva persoanelor fizice sau juridice care nu respectă cerințele care le sunt impuse în legătură cu aspectele menționate în prezentul articol.

               7.Fiecare parte se asigură că autoritățile sale competente sunt în măsură să furnizeze informațiile menționate la alineatele (2) și (3) autorităților competente ale celeilalte părți în timp util și în mod eficient și gratuit. În acest scop, părțile iau în considerare modalități de asigurare a schimbului securizat de informații.

               Articolul LAW.AML.130 Transparența privind beneficiarii reali ai construcțiilor juridice

               1.În sensul prezentului articol, se aplică următoarele definiții:

               (a)„beneficiar efectiv” înseamnă constituitorul, protectorul (dacă există), fiduciarii, beneficiarul sau categoria de beneficiari, orice persoană care deține o poziție echivalentă în raport cu o construcție juridică cu o structură sau o funcție similară unei fiducii exprese și orice altă persoană fizică care exercită controlul efectiv final asupra unei fiducii sau a unei construcții juridice similare;

               (b)„autorități competente” înseamnă:

               (XVI)autoritățile publice, inclusiv unitățile de informații financiare, cărora li s-au desemnat responsabilități de combatere a spălării banilor sau de finanțare a terorismului;

               (XVII)autoritățile publice care au competența de a investiga sau de a urmări penal spălarea banilor, infracțiunile principale asociate sau finanțarea terorismului sau competența de urmărire, punere sub sechestru sau înghețare și confiscare a activelor provenite din săvârșirea de infracțiuni;

               (XVIII)autoritățile publice care au responsabilități de supraveghere sau de monitorizare menite să asigure respectarea cerințelor în materie de combatere a spălării banilor sau a finanțării terorismului.

               Prezenta definiție nu aduce atingere dreptului fiecărei părți de a identifica alte autorități competente care pot accesa informațiile privind beneficiarii reali.

               2.Fiecare parte se asigură că administratorii fiduciari ai fiduciilor exprese de pe teritoriul său păstrează informații adecvate, exacte și actualizate cu privire la beneficiarii reali. Aceste măsuri se aplică, de asemenea, altor construcții juridice identificate de fiecare parte ca având o structură sau o funcție similară fiduciilor.

               3.Fiecare parte instituie mecanisme pentru a se asigura că autoritățile sale competente au acces în timp util la informații adecvate, exacte și actualizate cu privire la beneficiarii reali ai fiduciilor expres și ai altor construcții juridice cu o structură sau funcție similară fiduciilor de pe teritoriul său.

               4.Dacă informațiile cu privire la beneficiarii reali ai fiduciilor sau ai altor construcții juridice similare sunt păstrate într-un registru central, statul în cauză se asigură că aceste informații sunt adecvate, exacte și actualizate și că autoritățile competente au acces în timp util și în mod nerestricționat la astfel de informații. Părțile depun eforturi să ia în considerare modalități de a acorda acces la informațiile cu privire la beneficiarii reali ai fiduciilor sau ai altor construcții juridice similare persoanelor sau organizațiilor care pot demonstra un interes legitim în accesarea unor astfel de informații.

               5.Fiecare parte se asigură că există sancțiuni eficace, proporționale și disuasive împotriva persoanelor fizice sau juridice care nu respectă cerințele care le sunt impuse în legătură cu aspectele menționate în prezentul articol.

               6.Fiecare parte se asigură că autoritățile sale competente sunt în măsură să furnizeze informațiile menționate la alineatul (3) autorităților competente ale celeilalte părți în timp util și în mod eficient și gratuit. În acest scop, părțile iau în considerare modalități de asigurare a schimbului securizat de informații.

               Titlul XI: Înghețarea și confiscarea

               Articolul LAW.CONFISC.1: Obiectivele și principiile cooperării

               1. Obiectivul prezentului titlu este de a asigura cooperarea între Regatul Unit, pe de o parte, și statele membre, pe de altă parte, în cea mai mare măsură posibilă, în scopul anchetelor și procedurilor care vizează înghețarea bunurilor în vederea confiscării ulterioare a acestora, precum și al anchetelor și procedurilor care vizează confiscarea bunurilor în cadrul procedurilor penale. Aceasta nu exclude alte forme de cooperare în temeiul articolului LAW.CONFISC.10 alineatele (5) și (6) [Obligația de confiscare]. Prezentul titlu prevede, de asemenea, cooperarea cu organismele Uniunii desemnate de Uniune în sensul prezentului titlu.

               2.Fiecare stat se conformează, în condițiile prevăzute în prezentul titlu, cererilor din partea altui stat:

               (a)
                     privind confiscarea unor bunuri specifice, precum și cererilor privind confiscarea unor produse constând în impunerea unei obligații de plată a unei sume de bani care corespunde valorii produselor;

               (b)
                     privind asistența în anchete și măsuri provizorii în vederea oricăreia dintre formele de confiscare menționate la litera (a).

               3.Asistența în anchete și măsurile provizorii prevăzute la alineatul (2) litera (b) se acordă, respectiv, se iau astfel după cum se permite în legislația internă a statului solicitat și în conformitate cu aceasta. În cazul în care cererea referitoare la una dintre aceste măsuri prevede formalități sau proceduri necesare în temeiul dreptului intern al statului solicitant, chiar dacă acestea nu sunt cunoscute statului solicitat, acesta din urmă se conformează unor astfel de cereri în măsura în care acțiunea solicitată nu contravine principiilor fundamentale ale dreptului său intern.

               4.Statul solicitat se asigură că cererile provenind de la un alt stat privind identificarea, urmărirea, indisponibilizarea sau punerea sub sechestru a produselor și a instrumentelor beneficiază de aceeași prioritate ca și cererile formulate în cadrul procedurilor interne.

               5.Atunci când solicită confiscarea, asistența în anchete sau măsuri provizorii în scopul confiscării, statul solicitant se asigură că sunt respectate principiile necesității și proporționalității.

               6.Dispozițiile prezentului titlu se aplică în locul capitolelor „Cooperarea internațională” din Convenția Consiliului Europei privind spălarea, descoperirea, sechestrarea și confiscarea produselor infracțiunii și finanțarea terorismului, încheiată la Varșovia la 16 mai 2005 („Convenția din 2005”) și din Convenția europeană privind spălarea, descoperirea, sechestrarea și confiscarea produselor infracțiunii, încheiată la Strasbourg la 8 noiembrie 1990 (denumită în continuare „Convenția din 1990”). Articolul LAW.CONFISC.2 Definiții] din prezentul acord înlocuiește definițiile corespunzătoare de la articolul 1 din Convenția din 2005 și de la articolul 1 din Convenția din 1990. Dispozițiile prezentului titlu nu aduc atingere obligațiilor statelor în temeiul celorlalte dispoziții ale Convenției din 2005 și ale Convenției din 1990.

               Articolul LAW.CONFISC.2: Definiții

               În sensul prezentului titlu, se aplică următoarele definiții:

               (a)„confiscare” înseamnă o pedeapsă sau o măsură dispusă de o instanță judecătorească în urma unei proceduri în legătură cu o infracțiune sau infracțiuni, având ca rezultat deposedarea definitivă de bunul respectiv;

               (b)„înghețare sau sechestrare” înseamnă interdicția temporară a transferului, distrugerii, conversiei, dispoziției sau circulației bunurilor sau asumarea temporară a pazei ori a controlului de bunuri în temeiul unei hotărâri a unei instanțe judecătorești sau a unei alte autorități competente;

               (c)„instrument” înseamnă orice bun utilizat sau destinat a fi utilizat, în orice mod, total sau parțial, la comiterea unei sau unor infracțiuni;

               (d)„autoritate judiciară” înseamnă o autoritate care este, în temeiul dreptului intern, un judecător, o instanță judecătorească sau un procuror; un procuror este considerat autoritate judiciară numai în măsura în care dreptul intern prevede acest lucru;

               (e)„produse” înseamnă orice avantaj economic obținut direct sau indirect din săvârșirea unei infracțiuni sau o sumă de bani echivalentă cu acel avantaj economic; poate consta în orice bun, astfel cum este definit în prezentul articol;

               (f)„bun” înseamnă un bun de orice natură, corporal sau incorporal, mobil sau imobil, precum și actele sau documentele juridice care atestă un titlu sau un drept asupra unui astfel de bun, pe care statul solicitant îl consideră a fi:

               (XIX)produsul unei infracțiuni ori echivalentul său, fie că este vorba de suma totală a valorii unui astfel de produs sau doar de o parte a valorii unui astfel de produs;

               (XX)instrumentul unei infracțiuni sau valoarea respectivului instrument;

               (XXI)fac obiectul confiscării în temeiul oricăror alte dispoziții referitoare la competențele de confiscare în temeiul legislației statului solicitant, în urma procedurilor legate de o infracțiune, inclusiv confiscarea aplicată terților, confiscarea extinsă și confiscarea în lipsa unei condamnări definitive.

               Articolul LAW.CONFISC.3: Obligația de a furniza asistență

               Statele își furnizează asistență reciproc, la cerere, în cea mai mare măsură posibilă în ceea ce privește identificarea și urmărirea instrumentelor, a produselor și a altor bunuri susceptibile de confiscare. Această asistență include orice măsură prin care se furnizează și se asigură dovezi cu privire la existența, localizarea sau deplasarea, natura, statutul juridic sau valoarea respectivelor instrumente, produse sau alte bunuri.

               Articolul LAW.CONFISC.4: Cereri de informații privind conturile bancare și casetele de valori

               1.Statul solicitat ia, în condițiile prevăzute de prezentul articol, măsurile necesare pentru a stabili, ca răspuns la o cerere transmisă de un alt stat, dacă o persoană fizică sau juridică care face obiectul unei anchete penale deține sau controlează unul sau mai multe conturi, de orice natură, în orice bancă situată pe teritoriul său și, în caz afirmativ, pentru a furniza detaliile conturilor identificate. Aceste detalii includ, în special, numele titularului contului de client și numărul IBAN, iar în cazul casetelor de valori, numele depozitarului sau un număr unic de identificare.

               2.Obligația stabilită la alineatul (1) se aplică doar în măsura în care banca gestionară a contului posedă informațiile respective.

               3.În cerere, în plus față de cerințele de la articolul LAW.CONFISC.25 [Conținutul cererii], statul solicitant:

               (a)indică motivele pentru care consideră că informațiile solicitate sunt de natură să aibă o valoare substanțială pentru ancheta penală privind infracțiunea;

               (b)indică motivele pentru care presupune că băncile de pe teritoriul statului solicitat dețin contul și precizează, în cea mai mare măsură posibilă, băncile și conturile care ar putea fi implicate; și

               (c)comunică orice informații suplimentare disponibile care ar putea facilita executarea cererii.

               (4)
                     Regatul Unit, pe de o parte, și Uniunea, acționând în numele oricăruia dintre statele sale membre, pe de altă parte, pot notifica, fiecare, Comitetului specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară că prezentul articol va fi extins pentru a include conturile deținute la instituții financiare nebancare. Aceste notificări pot fi supuse principiului reciprocității.

               Articolul LAW.CONFISC.5: Cereri de informații privind tranzacțiile bancare

               1.La cererea unui alt stat, statul solicitat furnizează detaliile conturilor bancare specificate și ale operațiunilor bancare ce au fost efectuate pe parcursul unei perioade specificate în unul sau mai multe conturi precizate în cerere, inclusiv detaliile privind orice cont emitent sau beneficiar.

               2.Obligația stabilită la alineatul (1) se aplică doar în măsura în care banca gestionară a contului posedă informațiile respective.

               3.Pe lângă cerințele de la articolul LAW.CONFISC.25 [Conținutul cererii], statul solicitant indică în cererea sa motivele pentru care consideră că informațiile solicitate sunt relevante în scopurile cercetării penale a infracțiunii.

               4.Statul solicitat poate supune executarea unei astfel de cereri acelorași condiții precum cele pe care le aplică în ceea ce privește cererile de percheziție și sechestrare.

               5.Regatul Unit, pe de o parte, și Uniunea, acționând în numele oricăruia dintre statele sale membre, pe de altă parte, pot notifica, fiecare, Comitetului specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară că prezentul articol va fi extins pentru a include conturile deținute la instituții financiare nebancare. Aceste notificări pot fi supuse principiului reciprocității.

               Articolul LAW.CONFISC.6: Cereri de monitorizare a tranzacțiilor bancare

               1.Statul solicitat se asigură că, la cererea unui alt stat, este în măsură să monitorizeze, pe o perioadă determinată, operațiunile bancare care sunt efectuate prin intermediul unuia sau mai multor conturi menționate în cerere și să comunice statului solicitant rezultatele monitorizării.

               2.Pe lângă cerințele de la articolul LAW.CONFISC.25 [Conținutul cererii], statul solicitant indică în cererea sa motivele pentru care consideră că informațiile solicitate sunt relevante în scopurile cercetării penale a infracțiunii.

               3.Decizia de monitorizare se ia în fiecare caz în parte de către autoritățile competente ale statului solicitat, în conformitate cu dreptul intern al acestuia.

               4.Detaliile practice privind monitorizarea sunt convenite între autoritățile competente ale statului solicitant și ale statului solicitat.

               5.Regatul Unit, pe de o parte, și Uniunea, acționând în numele oricăruia dintre statele sale membre, pe de altă parte, pot notifica, fiecare, Comitetului specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară că prezentul articol va fi extins pentru a include conturile deținute la instituții financiare nebancare. Aceste notificări pot fi supuse principiului reciprocității.

               Articolul LAW.CONFISC.7: Informare spontană

               Fără a aduce atingere propriilor sale anchete sau proceduri, un stat poate să transmită, fără cerere prealabilă, unui alt stat informații cu privire la instrumentele, produsele și alte bunuri susceptibile de confiscare, în cazul în care consideră că divulgarea unor astfel de informații ar putea ajuta statul destinatar în vederea inițierii sau a desfășurării de anchete sau proceduri sau ar putea conduce la o cerere din partea statului respectiv în temeiul prezentului titlu.

               Articolul LAW.CONFISC.8: Obligația de a adopta măsuri provizorii

               1.La cererea unui alt stat care a inițiat o anchetă sau o procedură penală ori o anchetă sau o procedură în scopul confiscării, statul solicitat ia măsurile provizorii necesare, cum ar fi înghețarea sau punerea sub sechestru, pentru a preveni orice tranzacție, transfer sau înstrăinare a bunurilor care, într-o etapă ulterioară, pot face obiectul unei cereri de confiscare sau care ar putea să satisfacă cererea.

               2.Un stat care a primit o cerere de confiscare în temeiul articolului LAW.CONFISC.10 [Obligația de confiscare] ia, în cazul în care i se solicită acest lucru, măsurile menționate la alineatul (1) din prezentul articol cu privire la orice bun care face obiectul cererii sau care ar putea să satisfacă cererea.

               3.În cazul în care se primește o cerere în temeiul prezentului articol, statul solicitat ia toate măsurile necesare pentru a se conforma cererii fără întârziere și cu aceeași rapiditate și prioritate ca pentru un caz intern similar și trimite confirmarea fără întârziere și prin orice mijloace de înregistrare scrisă statului solicitant.

               4.În cazul în care statul solicitant declară că este necesară înghețarea imediată, deoarece există motive legitime pentru a se considera că bunul în cauză va fi îndepărtat sau distrus imediat, statul solicitat ia toate măsurile necesare pentru a se conforma cererii în termen de 96 de ore de la primirea cererii și trimite confirmarea statului solicitant prin orice mijloace electronice care permit o înregistrare scrisă și fără întârziere.

               5.În cazul în care statul solicitat nu este în măsură să respecte termenele prevăzute la alineatul (4), statul solicitat informează imediat statul solicitant și se consultă cu statul solicitant cu privire la etapele următoare adecvate.

               6.Expirarea termenelor prevăzute la alineatul (4) nu determină anularea cerințelor impuse statului solicitat prin prezentul articol.

               Articolul LAW.CONFISC.9: Executarea măsurilor provizorii

               1.După executarea măsurilor provizorii solicitate în conformitate cu articolul LAW.CONFISC.8 alineatul (1) [Obligația de a lua măsuri provizorii], statul solicitant furnizează în mod spontan și cât mai curând posibil statului solicitat toate informațiile care pot pune sub semnul întrebării sau modifica amploarea acestor măsuri. Statul solicitant furnizează, de asemenea, fără întârziere toate informațiile complementare care au fost cerute de statul solicitat și care sunt necesare pentru punerea în aplicare și monitorizarea măsurilor provizorii.

               2.Înainte de a ridica orice măsură provizorie adoptată în temeiul articolului LAW.CONFISC.8 [Obligația de a adopta măsuri provizorii], statul solicitat acordă statului solicitant, ori de câte ori este posibil, posibilitatea de a-și prezenta motivele în favoarea continuării măsurii.

               Articolul LAW.CONFISC.10: Obligația de confiscare

               1.Statul care a primit o cerere de confiscare a bunurilor aflate pe teritoriul său:

               (a)execută un ordin de confiscare emis de o instanță a statului solicitant în legătură cu astfel de bunuri; sau

               (b)depune cererea la autoritățile sale competente în scopul obținerii unui ordin de confiscare și, în cazul emiterii ordinului respectiv, îl execută.

               2.În scopul alineatului (1) litera (b), statele au competența, ori de câte ori este necesar, de a iniția proceduri de confiscare în temeiul dreptului lor intern.

               3.Alineatul (1) se aplică, de asemenea, confiscării care constă în cerința de a plăti o sumă de bani corespunzătoare valorii produselor, în cazul în care bunurile împotriva cărora poate fi executată confiscarea se află în statul solicitat. În astfel de cazuri, atunci când execută confiscarea în temeiul alineatului (1), statul solicitat, în cazul neobținerii plății, procedează la acoperirea creanței sale asupra oricăror bunuri disponibile în acest scop.

               4.În cazul în care cererea de confiscare vizează un anumit bun, statul solicitant și statul solicitat pot cădea de acord asupra posibilității ca statul solicitat să execute confiscarea prin impunerea unei obligații de plată a unei sume de bani care corespunde valorii bunului.

               5.Un stat cooperează în cea mai mare măsură posibilă în temeiul legislației sale interne cu un stat care solicită executarea unor măsuri echivalente cu confiscarea bunurilor, în cazul în care cererea nu a fost emisă în cadrul procedurilor penale, în măsura în care astfel de măsuri sunt dispuse de o autoritate judiciară a statului solicitant în legătură cu o infracțiune, cu condiția să se fi stabilit că bunurile constituie produse sau:

               (a)alte bunuri în care produsele au fost transformate sau convertite;

               (b)bunuri dobândite din surse legitime, dacă produsele au fost combinate, integral sau parțial, cu astfel de bunuri, până la valoarea estimată a produselor combinate; sau

               (c)venituri sau alte beneficii rezultate din produse, din bunurile în care produsele infracțiunii au fost transformate sau convertite sau din bunurile cu care produsele infracțiunii au fost combinate, până la valoarea estimată a produselor combinate, în același mod și în aceeași măsură ca produsele.

               6.Măsurile menționate la alineatul (5) includ măsuri care permit punerea sub sechestru, reținerea și confiscarea bunurilor și a activelor prin intermediul unor cereri adresate instanțelor civile.

               7.Statul solicitat ia decizia privind executarea ordinului de confiscare fără întârziere și, fără a aduce atingere alineatului (8) din prezentul articol, în termen de cel mult 45 de zile de la primirea cererii. Statul solicitat trimite confirmarea statului solicitant prin orice mijloc de înregistrare scrisă și fără întârziere. Cu excepția cazului în care există motive de amânare în temeiul articolului LAW.CONFISC.17 [Amânare], statul solicitat ia măsurile concrete necesare pentru executarea ordinului de confiscare fără întârziere și cel puțin cu aceeași rapiditate și prioritate ca pentru un caz intern similar.

               8.În cazul în care statul solicitat nu este în măsură să respecte termenul prevăzut la alineatul (7), statul solicitat informează imediat statul solicitant și se consultă cu statul solicitant cu privire la etapele următoare adecvate.

               9.Expirarea termenului prevăzut la alineatul (7) nu determină anularea cerințelor impuse statului solicitat prin prezentul articol.

               Articolul LAW.CONFISC.11: Executarea confiscării

               1.Procedurile de obținere și executare a confiscării în temeiul articolului LAW.CONFISC.10 [Obligația de confiscare] sunt reglementate de dreptul intern al statului solicitat.

               2.Statul solicitat este ținut de constatările de fapt, în măsura în care acestea sunt expuse într-o condamnare sau decizie judiciară emisă de o instanță a statului solicitant sau în măsura în care o astfel de condamnare sau decizie judiciară se întemeiază în mod implicit pe aceste constatări.

               3.În cazul în care confiscarea constă în obligația de a plăti o sumă de bani, autoritatea competentă a statului solicitat convertește valoarea sumei în moneda statului respectiv la cursul de schimb aplicabil în momentul luării deciziei de executare a confiscării.

               Articolul LAW.CONFISC.12: Bunuri confiscate

               1.Sub rezerva alineatelor (2) și (3) din prezentul articol, statul solicitat dispune de bunurile confiscate în temeiul articolelor LAW.CONFISC.10 [Obligația de confiscare] și LAW.CONFISC.11 [Executarea confiscării] în conformitate cu dreptul său intern și cu procedurile sale administrative.

               2.Atunci când acționează la cererea unui alt stat în temeiul articolului LAW.CONFISC.10 [Obligația de confiscare], statul solicitat acordă o atenție prioritară, în măsura în care acest lucru este permis de dreptul său intern și în cazul în care i se solicită acest lucru, returnării bunurilor confiscate statului solicitant, astfel încât acesta să poată acorda despăgubiri victimelor infracțiunii sau să restituie aceste bunuri proprietarilor lor legitimi.

               3.Atunci când acționează la cererea unui alt stat în conformitate cu articolul LAW.CONFISC.10 [Obligația de confiscare] și după luarea în considerare a dreptului victimei la restituirea bunurilor sau la despăgubiri în temeiul alineatului (2) din prezentul articol, statul solicitat dispune de banii obținuți în urma executării unui ordin de confiscare după cum urmează:

               (a)dacă suma este mai mică sau egală cu 10 000 EUR, suma îi revine statului solicitat; sau

               (b)dacă suma este mai mare de 10 000 EUR, statul solicitat transferă statului solicitant 50 % din suma recuperată.

               4.În pofida alineatului (3), statul solicitant și statul solicitat pot, de la caz la caz, să acorde o atenție deosebită încheierii altor astfel de acorduri sau înțelegeri privind înstrăinarea bunurilor, după cum consideră potrivit.

               Articolul LAW.CONFISC.13: Dreptul de executare și valoarea maximă a confiscării

               1.O cerere de confiscare formulată în temeiul articolului LAW.CONFISC.10 [Obligația de confiscare] nu aduce atingere dreptului statului solicitant de a executa el însuși ordinul de confiscare.

               2.Nicio dispoziție din prezentul titlu nu se interpretează ca permițând ca valoarea totală a confiscării să depășească suma specificată în ordinul de confiscare. În cazul în care un stat constată că acest lucru s-ar putea produce, statele în cauză inițiază consultări pentru a evita un astfel de efect.

               Articolul LAW.CONFISC.14: Privarea de libertate în caz de neplată

               Statul solicitat nu impune privarea de libertate în caz de neplată sau orice altă măsură de restrângere a libertății unei persoane ca urmare a unei cereri formulate în temeiul articolului LAW.CONFISC.10 [Obligația de confiscare] fără consimțământul statului solicitant.

               Articolul LAW.CONFISC.15: Motive de refuz

               1.Cooperarea în temeiul prezentului titlu poate fi refuzată în cazul în care:

               (a)statul solicitat consideră că executarea cererii ar fi contrară principiului ne bis in idem; sau

               (b)fapta la care se referă cererea nu constituie o infracțiune în temeiul dreptului intern al statului solicitat dacă ar fi săvârșită în jurisdicția acestuia; cu toate acestea, motiv de refuz menționat anterior se aplică cooperării în temeiul articolelor LAW.CONFISC.3 [Obligația de a furniza asistență]-LAW.CONFISC.7 [Informare spontană] numai în măsura în care asistența solicitată implică o acțiune coercitivă.

               2.Regatul Unit, pe de o parte, și Uniunea, acționând în numele oricăruia dintre statele sale membre, pe de altă parte, pot să notifice Comitetului specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară că, pe bază de reciprocitate, condiția dublei incriminări prevăzute la alineatul (1) litera (b) din prezentul articol nu se va aplica cu condiția ca infracțiunea care face obiectul cererii:

               (a)să fie una dintre infracțiunile enumerate la Articolul LAW.SURR 79 alineatul (4) [Domeniu de aplicare], astfel cum sunt definite de dreptul statului solicitant; și

               (b)să fie pasibilă, în statul solicitant, de o pedeapsă sau o măsură de siguranță privativă de libertate pentru o perioadă maximă de cel puțin trei ani.

               3.Cooperarea în temeiul articolelor LAW.CONFISC.3 [Obligația de a furniza asistență]LAW.CONFISC.7 [Informare spontană], în măsura în care asistența solicitată implică acțiuni coercitive, și în temeiul articolelor LAW.CONFISC.8 [Obligația de a lua măsuri provizorii] și LAW.CONFISC.9 [Executarea măsurilor provizorii] poate fi de asemenea refuzată dacă măsurile solicitate nu ar putut fi luate în temeiul dreptului intern al statului solicitat în scopul anchetelor sau al procedurilor într-un caz intern similar.

               4.În cazul în care dreptul intern al statului solicitat impune acest lucru, cooperarea în temeiul articolelor LAW.CONFISC.3 [Obligația de a asista]-LAW.CONFISC.7 [Informare spontană], în măsura în care asistența solicitată implică o acțiune coercitivă, și al articolelor LAW.CONFISC.8 [Obligația de a lua măsuri provizorii] și LAW.CONFISC.9 [Executarea măsurilor provizorii] poate fi, de asemenea, refuzată în cazul în care măsurile solicitate sau orice alte măsuri cu efecte similare nu ar fi autorizate în temeiul dreptului intern al statului solicitant sau, în ceea ce privește autoritățile competente ale statului solicitant, dacă cererea nu este autorizată de o autoritate judiciară acționând în legătură cu infracțiunile.

               5.Cooperarea în temeiul articolelor LAW.CONFISC.10 [Obligația de confiscare]-LAW.CONFISC.14 [privarea de libertate în caz de neplată] poate fi de asemenea refuzată în cazul în care:

               (a)în dreptul intern al statului solicitat, confiscarea nu este prevăzută pentru tipul de infracțiune vizat de cerere;

               (b)fără a aduce atingere obligației prevăzute la articolul LAW.CONFISC.10 alineatul (3) [Obligația de confiscare], aceasta ar fi contrară principiilor dreptului intern al statului solicitat în ceea ce privește limitele confiscării în ceea ce privește relația dintre o infracțiune și:

               (XXII)un avantaj economic care ar putea fi considerat drept produse ale infracțiunii sau

               (XXIII)bunuri care ar putea fi considerate drept instrumente ale infracțiunii;

               (c)în temeiul dreptului intern al statului solicitat, confiscarea nu mai poate fi impusă sau executată din cauza expirării termenului;

               (d)fără a aduce atingere articolului LAW.CONFISC.10 alineatele (5) și (6)[Obligația de confiscare], cererea nu se referă la o condamnare anterioară, la o hotărâre de natură judiciară sau la o constatare dintr-o astfel de hotărâre că au fost săvârșite o infracțiune sau mai multe infracțiuni pe baza căreia s-a dispus sau se solicită confiscarea;

               (e)confiscarea nu este executorie în statul solicitant sau este încă supusă căilor de atac ordinare sau

               (f)cererea se referă la un ordin de confiscare care rezultă din hotărârea pronunțată în lipsa persoanei împotriva căreia a fost emis ordinul și, în opinia statului solicitat, procedura desfășurată de statul solicitant care a condus la o astfel de hotărâre nu a respectat drepturile minime de apărare recunoscute tuturor persoanelor cărora li se aduce o acuzație în materie penală.

               6.În sensul alineatului (5) litera (f), se consideră că o hotărâre nu a fost pronunțată in absentia dacă:

               (a)a fost confirmată sau pronunțată după opoziția persoanei în cauză sau

               (b)a fost pronunțată în apel, cu condiția ca apelul să fi fost introdus de persoana în cauză.

               7.Atunci când analizează, în sensul alineatului (5) litera (f), dacă au fost respectate drepturile minime la apărare, statul solicitat ia în considerare faptul că persoana în cauză a încercat în mod deliberat să se sustragă de la judecată sau faptul că persoana respectivă, după ce a avut posibilitatea de a introduce o cale de atac împotriva hotărârii pronunțate in absentia, a ales să nu facă acest lucru. Același lucru este valabil și în cazul în care persoana în cauză, după ce a fost citată în mod corespunzător, a ales să nu se înfățișeze și nici să nu solicite o amânare.

               8.Statele nu invocă secretul bancar ca motiv pentru a refuza cooperarea în temeiul prezentului titlu. În cazul în care dreptul său intern prevede acest lucru, un stat solicitat poate impune ca o cerere de cooperare care ar implica eliminarea secretului bancar să fie autorizată de o autoritate judiciară acționând în legătură cu infracțiunile.

               9.Statul solicitat nu poate invoca faptul că:

               (a)persoana cercetată sau care face obiectul unui ordin de confiscare emis de autoritățile statului solicitant este o persoană juridică ca obstacol în calea cooperării în temeiul prezentului titlu;

               (b)persoana fizică împotriva căreia a fost emis un ordin de confiscare a produselor a decedat sau persoana juridică împotriva căreia a fost emis un ordin de confiscare a produselor a fost ulterior dizolvată ca obstacol în calea acordării de asistență în conformitate cu litera (a) de la articolul LAW.CONFISC.10 alineatul (1) [Obligația de confiscare]; sau

               (c)persoana cercetată sau care face obiectul unui ordin de confiscare emis de autoritățile statului solicitant este menționată în cerere atât ca autor al infracțiunii subiacente, cât și ca autor al infracțiunii de spălare de bani ca obstacol în calea oricărei cooperări în temeiul prezentului titlu.

               Articolul LAW.CONFISC.16: Consultarea și informarea

               În cazul în care există motive întemeiate să se creadă că executarea unui ordin de înghețare sau de confiscare ar implica un risc real pentru protecția drepturilor fundamentale, statul solicitat consultă statul solicitant înainte de a decide cu privire la executarea ordinului de înghețare sau de confiscare și poate solicita furnizarea oricăror informații necesare.

               Articolul LAW.CONFISC.17: Amânare

               Statul solicitat poate amâna luarea de măsuri cu privire la o cerere în cazul în care respectivele măsuri ar aduce atingere anchetelor sau procedurilor desfășurate de autoritățile sale.

               Articolul LAW.CONFISC.18: Aprobarea parțială sau condiționată a unei cereri

               Înainte de a refuza sau de a amâna cooperarea în temeiul prezentului titlu, statul solicitat examinează, dacă este cazul după consultarea statului solicitant, dacă cererea poate fi aprobată parțial sau sub rezerva unor condiții pe care le consideră necesare.

               Articolul LAW.CONFISC.19: Notificarea actelor

               1.Statele își furnizează asistență reciproc, în cea mai mare măsură, în ceea ce privește notificarea sau comunicarea actelor judiciare persoanelor afectate de măsurile provizorii și de confiscare.

               2.Nicio dispoziție a prezentului articol nu este menită să aducă atingere:

               (a)posibilității de a trimite acte judiciare, prin poștă, direct persoanelor aflate în străinătate; și

               (b)posibilității ca executorii judecătorești, funcționarii sau alte autorități competente din statul de origine să efectueze notificarea sau comunicarea actelor judiciare direct prin autoritățile consulare ale statului respectiv sau prin autoritățile judiciare, inclusiv executori judecătorești și funcționari sau alte autorități competente din statul de destinație.

               3.Atunci când comunică sau notifică acte judiciare persoanelor aflate în străinătate care sunt afectate de măsuri provizorii sau de ordine de confiscare emise în statul de origine, acest stat menționează căile de atac disponibile în temeiul dreptului său intern pentru persoanele în cauză.

               Articolul LAW.CONFISC.20: Recunoașterea hotărârilor pronunțate în străinătate

               1.Atunci când primește o cerere de cooperare în temeiul articolelor LAW.CONFISC.8 [Obligația de a lua măsuri provizorii] - LAW.CONFISC.14 [Privarea de libertate în caz de neplată], statul solicitat recunoaște orice hotărâre pronunțată de o autoritate judiciară în statul solicitant cu privire la drepturile revendicate de terți.

               2.Recunoașterea poate fi refuzată în cazul în care:

               (a)părțile terțe nu au avut posibilitatea adecvată de a-și exercita drepturile;

               (b)decizia este incompatibilă cu o decizie deja luată în statul solicitat cu privire la aceeași chestiune;

               (c)este incompatibilă cu ordinea publică a statului solicitat; sau

               (d)decizia a fost luată contrar dispozițiilor în materie de competență exclusivă prevăzute de dreptul intern al statului solicitat.

               Articolul LAW.CONFISC.21: Autorități

               1.Fiecare stat desemnează o autoritate centrală responsabilă de trimiterea cererilor și a răspunsurilor la cererile formulate în temeiul prezentului titlu, de executarea acestor cereri sau de transmiterea lor către autoritățile competente pentru executare.

               2.Uniunea poate desemna un organism al Uniunii care, pe lângă autoritățile competente ale statelor membre, poate formula și, dacă este cazul, executa cereri în temeiul prezentului titlu. În sensul prezentului titlu, orice astfel de cerere trebuie tratată ca o solicitare din partea unui stat membru. De asemenea, Uniunea poate desemna respectivul organism al Uniunii în calitate de autoritate centrală responsabilă în scopul trimiterii de cereri și al furnizării de răspunsuri la cererile formulate în temeiul prezentului titlu.

               Articolul LAW.CONFISC.22: Comunicarea directă

               1.Autoritățile centrale comunică direct între ele.

               2.În caz de urgență, cererile sau comunicările formulate în temeiul prezentului titlu pot fi trimise direct de către autoritățile judiciare ale statului solicitant către autoritățile omoloage ale statului solicitat. În astfel de cazuri, o copie este trimisă în același timp autorității centrale a statului solicitat prin intermediul autorității centrale a statului solicitant.

               3.Atunci când cererea este formulată în temeiul alineatului (2), iar autoritatea nu este competentă să soluționeze cererea, aceasta trimite cererea autorității naționale competente și informează în mod direct statul solicitant cu privire la aceasta.

               4.Cererile sau comunicările formulate în temeiul articolelor LAW.CONFISC.3 [Obligația de a acorda asistență]-LAW.CONFISC.7 [Informare spontană] care nu implică acțiuni coercitive pot fi transmise direct de către autoritățile competente ale statului solicitant autorităților competente ale statului solicitat.

               5.Proiectele de cereri sau de comunicări formulate în temeiul prezentului titlu pot fi trimise direct de către autoritățile judiciare ale statului solicitant autorităților judiciare ale statului solicitat, înainte de a trimite versiunea oficială a acestora, pentru a se asigura faptul că pot fi tratate eficient după primire și că informațiile pe care le conțin și documentele justificative aferente sunt suficiente pentru a îndeplini cerințele legislației statului solicitat.

               Articolul LAW.CONFISC.23: Formularul de cerere și regimul lingvistic

               1.Toate cererile în temeiul prezentului titlu se fac în scris. Acestea pot fi transmise pe cale electronică sau prin orice alt mijloc de telecomunicație, cu condiția ca statul solicitant să fie pregătit, la cerere, să prezinte în orice moment o evidență scrisă a acestei comunicări, precum și originalul.

               2.Cererile formulate în temeiul alineatului (1) se redactează într-una dintre limbile oficiale ale statului solicitat sau în orice altă limbă indicată de către acesta sau în numele acestuia, în conformitate cu alineatul (3).

               3.Regatul Unit și Uniunea, acționând în numele oricăruia dintre statele sale membre pot, fiecare, să notifice Comitetului specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară limba sau limbile care, în plus față de limba sau limbile oficiale ale statului respectiv, pot fi utilizate pentru formularea de cereri în temeiul prezentului titlu.

               4.Cererile de măsuri provizorii în temeiul articolului LAW.CONFISC.8 [Obligația de a lua măsuri provizorii] se formulează utilizând formularul prevăzut în ANEXA LAW-8.

               5.Cererile de confiscare în temeiul articolului LAW.CONFISC.10 [Obligația de confiscare] se formulează utilizând formularul prevăzut în ANEXA LAW-8.

               6.Comitetul specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară poate modifica formularele menționate la alineatele (4) și (5), după este necesar.

               7.Regatul Unit, pe de o parte, și Uniunea, acționând în numele oricăruia dintre statele sale membre, pe de altă parte, pot notifica fiecare Comitetului specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară că solicită traducerea oricăror documente justificative într-una din limbile oficiale ale statului solicitat sau în orice altă limbă indicată în conformitate cu alineatul (3) din prezentul articol. În cazul cererilor formulate în temeiul articolului LAW.CONFISC.8 alineatul (4) [Obligația de a lua măsuri provizorii], o astfel de traducere a documentelor justificative poate fi furnizată statului solicitat în termen de 48 de ore de la transmiterea cererii, fără a se aduce atingere termenelor prevăzute la articolul LAW.CONFISC.8 alineatul (4) [Obligația de a lua măsuri provizorii].

               Articolul LAW.CONFISC.24: Legalizare

               Documentele transmise în aplicarea prezentului titlu sunt scutite de toate formalitățile de legalizare.

               Articolul LAW.CONFISC.25: Conținutul cererii

               1.În cererile de cooperare formulate în temeiul prezentului titlu se specifică:

               (a)autoritatea solicitantă și autoritatea care efectuează anchetele sau procedurile;

               (b)obiectul și motivul cererii;

               (c)aspectele cauzei, inclusiv faptele relevante (cum ar fi data, locul și circumstanțele infracțiunii) la care se referă anchetele sau procedura, cu excepția cazului unei cereri de notificare;

               (d)în măsura în care cooperarea implică măsuri coercitive:

               (XXIV)textul dispozițiilor legale sau, în cazul în care acest lucru nu este posibil, o declarație privind legea aplicabilă relevantă; și

               (XXV)indicarea faptului că măsura solicitată sau orice altă măsură cu efecte similare ar putea fi luată pe teritoriul statului solicitant în temeiul propriului său drept intern;

               (e)acolo unde este necesar și în măsura în care este posibil:

               (XXVI)datele persoanei sau ale persoanelor în cauză, inclusiv numele, data și locul nașterii, cetățenia și locul în care se află, precum și, în cazul unei persoane juridice, sediul acesteia; și

               (XXVII)bunurile cu privire la care se solicită cooperarea, locul în care se află acestea, legătura lor cu persoana sau persoanele vizate, orice legătură cu infracțiunea, precum și orice informații disponibile referitoare la alte persoane, drepturi asupra bunurilor și

               (f)orice procedură specifică pe care statul solicitant o dorește respectată.

               2.Într-o cerere de măsuri provizorii formulată în temeiul articolului LAW.CONFISC.8 [Obligația de a lua măsuri provizorii] în legătură cu punerea sub sechestru a bunurilor care fac obiectul unui ordin de confiscare constând în obligația de a plăti o sumă de bani se indică, de asemenea, suma maximă pentru care se solicită recuperarea prin intermediul bunurilor respective.

               3.Pe lângă informațiile menționate la alineatul (1) din prezentul articol, cererile formulate în temeiul articolului LAW.CONFISC.10 [Obligația de confiscare] conțin:

               (a)în cazul literei (a) de la articolul LAW.CONFISC.10 alineatul (1) [Obligația de confiscare]:

               (XXVIII)o copie certificată a ordinului de confiscare emis de instanță în statul solicitant și o expunere a motivelor pe baza cărora a fost emis ordinul, în cazul în care acestea nu sunt menționate în ordinul propriu-zis;

               (XXIX)o atestare din partea autorității competente a statului solicitant conform căreia ordinul de confiscare este executoriu și nu este supus căilor de atac ordinare;

               (XXX)informații privind măsura în care ordinul se dorește a fi executat și

               (XXXI)informații cu privire la necesitatea de a lua măsuri provizorii;

               (b)în cazul literei (b) de la articolul LAW.CONFISC.10 alineatul (1) [Obligația de confiscare], o expunere a faptelor invocate de statul solicitant, suficientă pentru a permite statului solicitat să solicite emiterea unui ordin în temeiul dreptului său intern;

               (c)atunci când părțile terțe au avut posibilitatea de a revendica drepturi, documente care să demonstreze acest lucru.

               Articolul LAW.CONFISC.26: Vicii ale cererilor

               1.În cazul în care o cerere nu respectă dispozițiile prezentului titlu sau informațiile furnizate nu sunt suficiente pentru a permite statului solicitat să soluționeze cererea, statul respectiv poate cere statului solicitant să modifice cererea sau să o completeze cu informații suplimentare.

               2.Statul solicitat poate stabili un termen pentru primirea acestor modificări sau informații.

               3.Până la primirea modificărilor sau informațiilor solicitate în legătură cu o cerere formulată în temeiul articolului LAW.CONFISC.10 [Obligația de confiscare], statul solicitat poate lua orice alte măsuri prevăzute la articolele LAW.CONFISC.3 [Obligația de a acorda asistență]-LAW.CONFISC.9 [Executarea măsurilor provizorii].

               Articolul LAW.CONFISC.27: Concurs de cereri

               1.În cazul în care statul solicitat primește mai multe cereri în temeiul articolului LAW.CONFISC.8 [Obligația de a lua măsuri provizorii] sau al articolului LAW.CONFISC.10 [Obligația de confiscare] cu privire la aceeași persoană sau același bun, pluralitatea de cereri nu împiedică statul respectiv să trateze cererile care implică luarea de măsuri provizorii.

               2.În caz de pluralitate de cereri în temeiul articolului LAW.CONFISC.10 [Obligația de confiscare], statul solicitat ia în considerare consultarea statelor solicitante.

               Articolul LAW.CONFISC.28: Obligația de motivare

               Statul solicitat motivează orice decizie de a refuza, amâna sau condiționa cooperarea în temeiul prezentului titlu.

               Articolul LAW.CONFISC.29: Informare

               1.Statul solicitat informează prompt statul solicitant cu privire la:

               (a)acțiunea inițiată pe baza unei cereri formulate în temeiul prezentului titlu;

               (b)rezultatul final al măsurilor întreprinse în baza unei cereri formulate în temeiul prezentului titlu;

               (c)decizia de a refuza, amâna sau condiționa, integral sau parțial, cooperarea în temeiul prezentului titlu;

               (d)orice circumstanțe care fac imposibilă întreprinderea măsurilor vizate sau care sunt de natură să o întârzie în mod semnificativ și

               (e)în cazul măsurilor provizorii luate în temeiul unei cereri formulate în conformitate cu articolele LAW.CONFISC.3 [Obligația de asistență]- LAW.CONFISC.8 [Obligația de a lua măsuri provizorii], dispozițiile din dreptul său intern care ar conduce în mod automat la ridicarea măsurii provizorii.

               2.Statul solicitant informează prompt statul solicitat cu privire la:

               (a)orice revizuire, decizie sau orice alt fapt care înlătură total ori parțial caracterul executoriu al ordinului de confiscare și

               (b)orice evoluție, de fapt sau de drept, pe baza căreia nu se mai justifică niciuna dintre măsurile prevăzute în prezentul titlu.

               3.În cazul în care un stat, pe baza aceluiași ordin de confiscare, solicită confiscarea în mai multe state, acesta informează toate statele care sunt afectate de executarea ordinului în legătură cu cererea respectivă.

               Articolul LAW.CONFISC.30: Restricții de utilizare

               1.Statul solicitat poate supune executarea unei cereri condiției ca, în absența consimțământului său prealabil, informațiile sau probele obținute să nu fie utilizate sau transmise ulterior de către autoritățile statului solicitant în vederea altor anchete sau proceduri decât cele specificate în cerere.

               2.În absența consimțământului prealabil al statului solicitat, informațiile sau probele furnizate de acesta în temeiul prezentului titlu nu sunt utilizate sau transmise de către autoritățile statului solicitant în vederea altor anchete sau proceduri decât cele specificate în cerere.

               3.Datele cu caracter personal comunicate în temeiul prezentului titlu pot fi utilizate de către statul către care au fost transferate:

               (a)în scopul derulării procedurilor cărora li se aplică prezentul titlu;

               (b)pentru alte proceduri judiciare și administrative direct legate de procedurile menționate la litera (a);

               (c)pentru prevenirea unei amenințări imediate și grave la adresa siguranței publice; sau

               (d)în orice alt scop, numai cu acordul prealabil al statului care comunică datele, cu excepția cazului în care statul în cauză a obținut consimțământul persoanei vizate.

               4.Prezentul articol se aplică, de asemenea, datelor cu caracter personal care nu au fost comunicate, dar care au fost obținute în alt mod în temeiul prezentului titlu.

               5.Prezentul articol nu se aplică datelor cu caracter personal care sunt obținute de Regatul Unit sau de un stat membru în temeiul prezentului titlu și care provin din statul respectiv.

               Articolul LAW.CONFISC.31: Confidențialitate

               1.Statul solicitant poate cere statului solicitat să păstreze confidențialitatea cu privire la faptele și elementele de fond ale cererii, mai puțin în măsura în care este necesar pentru a da curs acesteia. În cazul în care statul solicitat nu poate să respecte cerința de confidențialitate, acesta informează imediat statul solicitant.

               2.Statul solicitant păstrează confidențialitatea oricăror probe și informații furnizate de statul solicitat dacă acest lucru nu contravine principiilor de bază ale dreptului său intern și dacă i se solicită acest lucru, mai puțin în măsura în care divulgarea probelor și a informațiilor respective este necesară pentru anchetele sau procedurile descrise în cerere.

               3.Sub rezerva dispozițiilor dreptului său intern, un stat care a primit informații spontane în temeiul articolului LAW.CONFISC.7 [Informare spontană] respectă cerințele de confidențialitate impuse de statul care furnizează informațiile. În cazul în care statul destinatar nu se poate conforma unei astfel de cerințe, acesta informează imediat statul expeditor.

               Articolul LAW.CONFISC.32: Costuri

               Costurile obișnuite necesare pentru a da curs unei cereri sunt suportate de statul solicitat. În cazul în care sunt necesare costuri substanțiale sau extraordinare pentru a da curs unei cereri, statul solicitant și statul solicitat se consultă pentru a conveni asupra condițiilor în care trebuie executată cererea și asupra modului în care vor fi suportate costurile.

               Articolul LAW.CONFISC.33: Daune-interese

               1.În cazul în care o persoană a inițiat o acțiune în justiție privind răspunderea pentru daunele cauzate de un act sau o omisiune în ceea ce privește cooperarea în temeiul prezentului titlu, statele în cauză iau în considerare desfășurarea de consultări reciproce, după caz, pentru a stabili modalitățile de repartizare a oricărei sume aferente daunelor-interese datorate.

               2.Un stat care a devenit obiectul unui litigiu în materie de despăgubiri depune eforturi pentru a informa celălalt stat cu privire la astfel de litigii, dacă statul respectiv ar putea avea un interes în cauză.

               Articolul LAW.CONFISC.34: Căi de atac

               1.Fiecare stat se asigură că persoanele afectate de măsurile prevăzute la articolele LAW.CONFISC.8 [Obligația de a lua măsuri provizorii]-LAW.CONFISC.11 [Executarea confiscării] dispun de căi de atac efective pentru apărarea drepturilor lor.

                  2.Motivele de fond ale măsurilor solicitate în temeiul articolelor LAW.CONFISC.8 [Obligația de a lua măsuri provizorii]-LAW.CONFISC.11 [Executarea confiscării] nu sunt contestate în fața unei instanțe din statul solicitat.

               Titlul XII: Alte dispoziții

               Articolul LAW.OTHER.134: Notificări

               1.Până la data intrării în vigoare a prezentului acord, Uniunea și Regatul Unit efectuează oricare dintre notificările prevăzute la articolul LAW.SURR.82 alineatul (2) [Excepția privind infracțiunile politice], la articolul LAW.SURR.83 alineatul (2) [Excepția privind cetățenia] și la articolul LAW.SURR.91 alineatul (4) [Consimțământul la predare] și indică, în măsura în care acest lucru este posibil, dacă nu se face nicio astfel de notificare.

               În măsura în care nu s-a efectual nicio astfel de notificare sau indicație în legătură cu un stat, la momentul menționat la primul paragraf, notificările pot fi făcute în legătură cu statul respectiv cât mai curând posibil și în termen de cel mult două luni de la intrarea în vigoare a prezentului acord.

               În această perioadă intermediară, orice stat pentru care nu s-a efectuat nicio notificare prevăzută la articolul LAW.SURR.82 alineatul (2) [Excepția privind infracțiunile politice], la articolul LAW.SURR.83 alineatul (2) [Excepția privind cetățenia] sau la articolul LAW.SURR.91 alineatul (4) [Consimțământul la predare] și care nu a făcut obiectul unei indicații privind lipsa unei astfel de notificări, poate face uz de posibilitățile prevăzute la articolul respectiv ca și cum s-ar fi efectuat o astfel de notificare. În cazul articolului LAW.SURR.83 alineatul (2) [Excepția privind cetățenia], un stat poate recurge la posibilitățile prevăzute la articolul respectiv numai în măsura în care acest lucru este compatibil cu criteriile de efectuare a notificării.

               2.Notificările menționate la articolul LAW.SURR.79 alineatul (4) [Domeniul de aplicare], la articolul LAW.SURR.85 alineatul (1) [Recurgerea la autoritatea centrală], la articolul LAW.SURR.86 alineatul (2) [Conținutul și forma mandatului de arestare], la articolul LAW.SURR.105 alineatul (1) [Eventuala urmărire penală pentru alte infracțiuni], la articolul LAW.SURR.106 alineatul (1) [Predarea sau extrădarea ulterioară], la articolul LAW.CONLFISC.4 alineatul (4) [Cereri de informații privind conturile bancare și casetele de valori], la articolul LAW.CONFISC.5 alineatul (5) [Cereri de informații privind tranzacțiile bancare], la articolul LAW.CONFISC.6 alineatul (5) [Cereri de monitorizare a tranzacțiilor bancare], la articolul LAW.CONFISC.15 alineatul (2) [Motive de refuz] și la articolul LAW.CONFISC.23 alineatele (3) și (7) [Formularul de cerere și regimul lingvistic] pot fi efectuate în orice moment.

               3.Notificările menționate la articolul LAW.SURR.85 alineatul (1) [Recurgerea la autoritatea centrală], la articolul LAW.SURR.86 alineatul (2) [Conținutul și forma mandatului de arestare] și la articolul LAW.CONFISC.23 alineatele (3) și (7) [Formularul de cerere și regimul lingvistic] pot fi modificate în orice moment.

               4.Notificările menționate la articolul LAW.SURR.82 alineatul (2) [Excepția legată de infracțiunile politice], la articolul LAW.SURR.83 alineatul (2) [Excepția legată de cetățenie], la articolul LAW.SURR.85 alineatul (1) [Recurgerea la autoritatea centrală], la articolul LAW.SURR.91 alineatul (4) [Consimțământul la predare], la articolul LAW.CONFISC.4 alineatul (4) [Cereri de informații privind conturile bancare și casetele de valori], la articolul LAW.CONFISC.5 alineatul (5) [Cereri de informații privind tranzacțiile bancare] și la articolul LAW.CONFISC.6 alineatul (5) [Cereri de monitorizare a tranzacțiilor bancare] pot fi retrase în orice moment.

               5.Uniunea publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene informații privind notificările Regatului Unit menționate la articolul LAW.SURR.85 alineatul (1) [Recurgerea la autoritatea centrală].

               6.Până la data intrării în vigoare a prezentului acord, Regatul Unit notifică Uniunii identitatea următoarelor autorități:

               (a)autoritatea responsabilă cu primirea și prelucrarea datelor PNR în temeiul titlului III [Transferul și prelucrarea datelor din registrul cu numele pasagerilor (PNR)];

               (b)autoritatea considerată autoritate competentă de aplicare a legii în sensul titlului V [Cooperarea cu Europol] și o scurtă descriere a competențelor sale;

               (c)punctul de contact național desemnat în temeiul articolului LAW.EUROPOL.50 alineatul (1) [Punct de contact național și ofițeri de legătură];

               (d)autoritatea considerată autoritate competentă în sensul titlului VI [Cooperarea cu Eurojust] și o scurtă descriere a competențelor sale;

               (e)punctul de contact desemnat în temeiul articolului LAW.EUROJUST.65 alineatul (1) [Puncte de contact pentru Eurojust];

               (f)corespondentul național al Regatului Unit pe probleme legate de terorism desemnat în temeiul articolului LAW.EUROJUST.65 alineatul (2) [Puncte de contact pentru Eurojust];

               (g)autoritatea competentă în virtutea dreptului intern al Regatului Unit să execute un mandat de arestare, astfel cum se menționează la articolul LAW.SURR.78 [Definiții] litera (c) și autoritatea competentă în virtutea dreptului intern al Regatului Unit să emită un mandat de arestare, astfel cum se menționează la articolul LAW.SURR.78 [Definiții] litera (d);

               (h)autoritățile centrale desemnate de Regatul Unit în temeiul articolului LAW.SURR.103 alineatul (3) [Tranzit];

               (i)autoritățile centrale desemnate de Regatul Unit în temeiul articolului LAW.EXINF.122 [Autoritățile centrale];

               (j)autoritățile centrale desemnate de Regatul Unit în temeiul articolului LAW.CONFISC.21 alineatul (1) [Autorități].

               Uniunea publică informații cu privire la autoritățile menționate în primul paragraf în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               7.Până la intrarea în vigoare a prezentului acord, Uniunea notifică Regatului Unit, în numele său sau în numele statelor membre, după caz, identitatea următoarelor autorități:

               (a)unitățile de informații despre pasageri instituite sau desemnate de fiecare stat membru în scopurile primirii și prelucrării datelor PNR în temeiul titlului III [Transferul și prelucrarea datelor din registrul cu numele pasagerilor (PNR)];

               (b)autoritatea competentă în virtutea dreptului intern al Regatului Unit să execute un mandat de arestare, astfel cum se menționează la articolul LAW.SURR.78 [Definiții] litera (c) și autoritatea competentă în virtutea dreptului intern al Regatului Unit să emită un mandat de arestare, astfel cum se menționează la articolul LAW.SURR.78 [Definiții] litera (d);

               (c)autoritățile centrale desemnate de fiecare stat membru în temeiul articolului LAW.SURR.103 alineatul (3) [Tranzit];

               (d)Organul Uniunii menționat la articolul LAW.MUTAS.114 [Definiția autorității competente];

               (e)autoritățile centrale desemnate de fiecare stat membru în temeiul articolului LAW.EXINF.122 [Autoritățile centrale];

               (f)autoritățile centrale desemnate de fiecare stat membru în temeiul articolului LAW.CONFISC.21 alineatul (1) [Autorități];

               (g)orice organism al Uniunii desemnat în temeiul primei teze de la articolul LAW.CONFISC.21 alineatul (2) [Autorități] și dacă este desemnat și ca autoritate centrală în temeiul ultimei teze de la alineatul respectiv.

               8.Notificările efectuate în temeiul alineatului (6) sau (7) pot fi modificate în orice moment. Aceste modificări se notifică Comitetului specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară.

               9.Regatul Unit și Uniunea pot notifica mai multe autorități în ceea ce privește alineatul (6) literele (a), (b), (d), (e), (g), (h), (i) și (j) și, respectiv, în ceea ce privește alineatul (7) și pot limita aceste notificări numai în scopuri specifice.

               10.În cazul în care Uniunea efectuează notificările menționate la prezentul articol, aceasta indică statele membre cărora li se aplică notificarea sau dacă efectuează notificarea în nume propriu.

               Articolul LAW.OTHER.135: Revizuire și evaluare

               1.Prezenta parte se revizuiește în comun, în conformitate cu articolul FINPROV.3 [Revizuire] sau la cererea oricăreia dintre părți, în cazul în care s-a convenit astfel de comun acord.

               2.Părțile decid în prealabil cu privire la modalitatea în care se va derula revizuirea și își comunică reciproc componența echipelor lor de revizuire. Echipele de revizuire sunt formate din persoane cu expertiză adecvată în ceea ce privește aspectele supuse revizuirii. Sub rezerva legislației aplicabile, tuturor participanților la revizuire li se va cere să respecte confidențialitatea discuțiilor și să posede autorizările de securitate adecvate. În scopul acestor revizuiri, Regatul Unit și Uniunea iau măsuri pentru a asigura accesul adecvat la documentația, sistemele și personalul relevant.

               3.Fără a aduce atingere alineatului (2), revizuirea abordează în special punerea în practică, interpretarea și dezvoltarea prezentei părți.

               Articolul LAW.OTHER.136: Denunțare

               1.Fără a aduce atingere articolului FINPROV.8 [Denunțare], fiecare parte poate denunța în orice moment prezenta parte printr-o notificare scrisă transmisă pe cale diplomatică. În acest caz, prezenta parte încetează să mai fie în vigoare în prima zi a celei de-a noua luni de la data notificării.

               2.Cu toate acestea, dacă prezenta parte este denunțată ca urmare a faptului că Regatul Unit sau un stat membru care a denunțat Convenția europeană a drepturilor omului sau protocoalele 1, 6 sau 13 la aceasta, prezenta parte încetează să mai fie în vigoare de la data la care denunțarea intră în vigoare sau, în cazul în care denunțarea sa a fost notificată după această dată, în a cincisprezecea zi de la data notificării.

               3.Dacă oricare din părți notifică denunțarea în temeiul prezentului articol, Comitetul specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară se reunește pentru a decide ce măsuri sunt necesare pentru a se asigura că orice cooperare inițiată în temeiul prezentei părți se încheie în mod corespunzător. În orice caz, în ceea ce privește toate datele cu caracter personal obținute prin cooperare în temeiul prezentei părți înainte ca acesta să înceteze să mai fie în vigoare, părțile se asigură că nivelul de protecție în temeiul căruia au fost transferate datele cu caracter personal este menținut după intrarea în vigoare a denunțării.

               Articolul LAW.OTHER.137: Suspendare

               1.În cazul unor deficiențe grave și sistemice în cadrul uneia dintre părți în ceea ce privește protecția drepturilor fundamentale sau principiul statului de drept, cealaltă parte poate suspenda prezenta parte sau titlurile acesteia, printr-o notificare scrisă transmisă pe cale diplomatică. Această notificare precizează deficiențele grave și sistemice pe care se întemeiază suspendarea.

               2.În cazul unor deficiențe grave și sistemice ale uneia dintre părți în ceea ce privește protecția datelor cu caracter personal, inclusiv în cazul în care deficiențele respective au condus la încetarea aplicării unei decizii relevante privind caracterul adecvat al nivelului de protecție, cealaltă parte poate suspenda prezenta parte sau titlurile acesteia, printr-o notificare scrisă transmisă pe cale diplomatică. Această notificare precizează deficiențele grave și sistemice pe care se întemeiază suspendarea.

               3.În sensul alineatului (2), „decizie relevantă privind caracterul adecvat al nivelului de protecție ” înseamnă:

               (a)în ceea ce privește Regatul Unit, o decizie adoptată de Comisia Europeană, în conformitate cu articolul 36 din Directiva (UE) 2016/680
                  82
                sau cu un act legislativ similar adoptat ulterior, care să ateste nivelul adecvat de protecție;

               (b)în ceea ce privește Uniunea, o decizie adoptată de Regatul Unit care să ateste nivelul adecvat de protecție în scopul transferurilor care intră în domeniul de aplicare al părții 3 din Legea privind protecția datelor din 2018
                  83
                sau un act legislativ similar adoptat ulterior.

               4.În ceea ce privește suspendarea titlului III [Transferul și prelucrarea datelor din registrul cu numele pasagerilor (PNR)] sau a titlului X [Combaterea spălării banilor și a finanțării terorismului], trimiterile la o „decizie relevantă privind caracterul adecvat al nivelului de protecție” includ, de asemenea:

               (a)în ceea ce privește Regatul Unit, o decizie adoptată de Comisia Europeană, în conformitate cu articolul 45 din Regulamentul general privind protecția a datelor – Regulamentul (UE) 2016/679
                  84
                – sau cu un act legislativ similar adoptat ulterior, care să ateste nivelul adecvat de protecție;

               (b)în ceea ce privește Uniunea, o decizie adoptată de Regatul Unit care să ateste nivelul adecvat de protecție în scopul transferurilor care intră în domeniul de aplicare al părții 2 din Legea privind protecția datelor din 2018 (sau un act legislativ similar adoptat ulterior).

               5.Titlurile vizate de suspendare încetează, cu titlu provizoriu, să se aplice din prima zi a celei de a treia luni care urmează datei notificării menționate la alineatul (1) sau (2), cu excepția cazului în care, cel târziu cu două săptămâni înainte de expirarea perioadei respective, astfel cum a fost prelungită, în conformitate cu alineatul (7) litera (d), partea care a efectuat notificarea notifică în scris celeilalte părți, pe cale diplomatică, că își retrage prima notificare sau că reduce domeniul de aplicare al suspendării. În acest din urmă caz, numai titlurile menționate în a doua notificare încetează provizoriu să se aplice.

               6.În cazul în care o parte notifică suspendarea unuia sau mai multor titluri din prezenta parte în conformitate cu alineatul (1) sau (2), cealaltă parte poate suspenda toate titlurile rămase, printr-o notificare scrisă, transmisă pe cale diplomatică, cu un preaviz de trei luni.

               7.La notificarea unei suspendări în temeiul alineatului (1) sau (2), Consiliul de parteneriat este sesizat imediat cu privire la această chestiune. Consiliul de parteneriat analizează eventuale modalități de a permite părții care a notificat suspendarea să amâne intrarea în vigoare a acesteia, să îi reducă domeniul de aplicare sau să o retragă. În acest scop, la recomandarea Comitetului specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară, Consiliul de parteneriat poate:

               (a)să convină asupra unor interpretări comune ale dispozițiilor prezentei părți;

               (b)să recomande părților orice acțiune corespunzătoare;

               (c)să adopte adaptări corespunzătoare ale prezentei părți care sunt necesare pentru a aborda motivele care stau la baza suspendării, cu o valabilitate maximă de 12 luni; și

               (d)să prelungească termenul menționat la alineatul (5) cu până la trei luni.

               8.Dacă oricare din părți notifică suspendarea în temeiul prezentului articol, Comitetul specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară se reunește pentru a decide ce măsuri sunt necesare pentru a se asigura că orice cooperare inițiată în temeiul prezentei părți și afectată de notificare se încheie în mod corespunzător. În orice caz, în ceea ce privește toate datele cu caracter personal obținute prin cooperare în temeiul prezentei părți înainte ca acele titluri vizate de suspendarea să înceteze, provizoriu, să se mai aplice, părțile se asigură că nivelul de protecție în temeiul căruia au fost transferate datele cu caracter personal este menținut după intrarea în vigoare a suspendării.

               9.Titlurile suspendate sunt repuse în aplicare în prima zi a lunii următoare datei la care partea care a notificat suspendarea în conformitate cu alineatul (1) sau (2) a notificat în scris celeilalte părți, pe cale diplomatică, intenția sa de a repune în aplicare titlurile suspendate. Partea care a notificat suspendarea în temeiul alineatului (1) sau (2) face acest lucru imediat după ce deficiențele grave și sistemice ale celeilalte părți pe care s-a bazat suspendarea încetează să existe.

               10.La notificarea intenției de a repune în aplicare titlurile suspendate în conformitate cu alineatul (9), titlurile rămase suspendate în temeiul alineatului (6) sunt repuse în aplicare în același timp cu titlurile suspendate în temeiul alineatului (1) sau (2).

               Articolul LAW.OTHER.138: Cheltuieli

               Părțile și statele membre, inclusiv instituțiile, organele, oficiile și agențiile părților sau ale statelor membre, suportă propriile cheltuieli care decurg din punerea în aplicare a prezentei părți, cu excepția cazurilor în care se prevede altfel în prezentul acord.

               Titlul XIII: Soluționarea litigiilor

               Articolul LAW.DS.1: Obiectiv

               Obiectivul prezentului titlu este de a stabili un mecanism rapid, eficace și eficient pentru evitarea și soluționarea litigiilor dintre părți referitoare la prezenta parte, inclusiv a litigiilor referitoare la prezenta parte atunci când aceasta se aplică situațiilor reglementate de alte dispoziții din prezentul acord, pentru a se ajunge, dacă este posibil, la o soluție agreată reciproc.

               Articolul LAW.DS.2: Domeniu de aplicare

               1.Prezentul titlu se aplică litigiilor dintre părți cu privire la prezenta parte („dispozițiile vizate”).

               2.Dispozițiile vizate includ toate dispozițiile din prezentei părți, cu excepția:

               (a)Articolul LAW.GEN.5 [Domeniul de aplicare al cooperării în cazul în care un stat membru nu mai participă la măsuri similare în temeiul dreptului Uniunii];

               (b)Articolul LAW.PRUM.19 [Suspendare și excludere din sfera de aplicare];

               (c)Articolul LAW.PNR.28 [Păstrarea datelor PNR] alineatul (14);

               (d)Articolul LAW.PNR.38 [Suspendarea cooperării în temeiul prezentului titlu];

               (e)Articolul LAW.OTHER.136: [Denunțare];

               (f)Articolul LAW.OTHER.137: [Suspendare]; și

               (g)Articolul LAW.DS.6: [Suspendare].

               Articolul LAW.DS.3: Exclusivitate

               Părțile se angajează să nu sesizeze niciunui alt mecanism de soluționare decât cel prevăzut în prezentul titlu în legătură cu un eventual litigiu apărut între ele cu privire la prezenta parte.

               Articolul LAW.DS.4: Consultări

               1.În cazul în care o parte („partea reclamantă”) consideră că cealaltă parte („partea pârâtă”) a încălcat o obligație care decurge din prezentei părți, părțile depun eforturi pentru a soluționa problema prin inițierea de consultări cu bună-credință, cu scopul de a ajunge la o soluție convenită de comun acord.

               2.Partea reclamantă poate solicita consultări printr-o cerere scrisă transmisă părții pârâte. Partea reclamantă precizează în cererea scrisă motivele cererii, identificând acțiunile sau omisiunile pe care partea reclamantă le consideră ca determinând încălcarea unei obligații de către partea pârâtă, precizând dispozițiile reglementate pe care le consideră aplicabile.

               3.Partea pârâtă răspunde prompt la cerere, și în termen de cel mult două săptămâni de la data transmiterii sale. Consultările au loc periodic pe parcursul unei perioade de trei luni de la data transmiterii cererii personal sau prin orice alte mijloace de comunicare convenite de părți.

               4.Consultările se încheie în termen de trei luni de la data primirii cererii, cu excepția cazului în care părțile convin să continue consultările.

               5.Partea reclamantă poate solicita ca consultările să aibă loc în cadrul Comitetului specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară sau al Consiliului de parteneriat. Prima reuniune are loc în termen de o lună de la cererea de consultare menționată la alineatul (2) din prezentul articol. Comitetul specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară poate decide în orice moment să sesizeze Consiliul de parteneriat cu privire la această chestiune. De asemenea, Consiliul de parteneriat se poate autosesiza cu privire la această chestiune. Comitetul specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară sau, după caz, Consiliul de parteneriat poate soluționa litigiul printr-o decizie. O astfel de decizie este considerată o soluție convenită de comun acord în sensul articolului LAW.DS.5 [Soluția convenită de comun acord].

               6.Partea reclamantă își poate retrage în orice moment cererea de consultări în mod unilateral. În acest de caz, consultările se încheie imediat.

               7.Consultările și, în special, toate informațiile considerate confidențiale și pozițiile adoptate de părți în cursul consultărilor sunt confidențiale.

               Articolul LAW.DS.5: Soluția de comun acord

               1.Părțile pot în orice moment să ajungă la o soluție convenită de comun acord cu privire la orice litigiu menționat la articolul LAW.DS.2 [Domeniul de aplicare].

               2.Soluția convenită de comun acord poate fi adoptată printr-o decizie a Comitetului specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară sau a Consiliului de parteneriat. În cazul în care soluția convenită de comun acord de către părți constă într-un acord privind interpretările comune ale dispozițiilor prezentei părți, o astfel de soluție convenită de comun acord se adoptă printr-o decizie a Consiliului de parteneriat.

               3.Fiecare parte ia măsurile necesare pentru a pune în aplicare, în termenul convenit, soluția stabilită de comun acord.

               4.Cel târziu la data expirării termenului convenit, partea care pune în aplicare soluția informează în scris cealaltă parte cu privire la orice măsuri luate pentru punerea în aplicare a soluției convenite de comun acord.

               Articolul LAW.DS.6: Suspendare

               1.În cazul în care consultările prevăzute la articolul LAW.DS.4 [Consultări] nu au condus la o soluție convenită de comun acord în sensul articolului LAW.DS.5 [Soluția convenită de comun acord], cu condiția ca partea reclamantă să nu își retragă cererea de consultări în conformitate cu articolul LAW.DS.4 alineatul (6)[Consultări] și în cazul în care consideră că partea pârâtă încalcă grav obligațiile care îi revin în temeiul dispozițiilor vizate la articolul LAW.DS.4 alineatul (2) [Consultări], partea reclamantă poate suspenda titlurile din prezenta parte care au legătură cu încălcarea gravă, printr-o notificare scrisă transmisă pe cale diplomatică. Această notificare precizează încălcarea gravă a obligațiilor de către partea pârâtă pe care se întemeiază suspendarea.

               2.Titlurile vizate de suspendare încetează provizoriu să se aplice din prima zi a celei de a treia luni care urmează datei notificării menționate la alineatul (1) sau de la orice altă dată convenită de comun acord de către părți, cu excepția cazului în care, cel târziu cu două săptămâni înainte de expirarea perioadei respective, partea reclamantă notifică în scris părții pârâte, pe cale diplomatică, retragerea primei notificări sau reducerea domeniului de aplicare al suspendării. În acest din urmă caz, numai titlurile menționate în a doua notificare încetează provizoriu să se aplice.

               3.În cazul în care partea reclamantă notifică suspendarea unuia sau mai multor titluri din prezenta parte în conformitate cu alineatul (1), partea pârâtă poate suspenda toate titlurile rămase, printr-o notificare scrisă transmisă pe cale diplomatică, cu un preaviz de trei luni.

               4.Dacă se notifică suspendarea în temeiul prezentului articol, Comitetul specializat privind cooperarea în materie de asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară se reunește pentru a decide ce măsuri sunt necesare pentru a se asigura că orice cooperare inițiată în temeiul prezentei părți și afectate de notificare se încheie în mod corespunzător. În orice caz, în ceea ce privește toate datele cu caracter personal obținute prin cooperare în temeiul prezentei părți înainte ca acele titluri vizate de suspendarea să înceteze, provizoriu, să se mai aplice, părțile se asigură că nivelul de protecție în temeiul căruia au fost transferate datele cu caracter personal este menținut după intrarea în vigoare a suspendării.

               5.Titlurile suspendate sunt repuse în aplicare în prima zi a lunii următoare datei la care partea reclamantă a notificat în scris părții pârâte, pe cale diplomatică, intenția sa de a repune în aplicare titlurile suspendate. Partea reclamantă face acest lucru imediat ce consideră că încălcarea gravă a obligațiilor care au stat la baza suspendării a încetat să existe.

               6.La notificarea de către partea reclamantă a intenției sale de a reintroduce titlurile suspendate în conformitate cu alineatul (5), titlurile rămase suspendate de partea pârâtă în temeiul alineatului (3) sunt repuse în aplicare în același timp cu titlurile suspendate de partea reclamantă în temeiul alineatului (1).

               Articolul LAW.DS.7: Termene

               1.Toate termenele prevăzute în prezentul titlu se calculează în săptămâni sau luni, după caz, începând din ziua următoare actului la care se referă.

               (2)
                     Orice perioadă de timp menționată în prezentul titlu poate fi modificată prin acordul reciproc al părților.

               PARTEA A PATRA: COOPERAREA TEMATICĂ

               Titlul I: Securitatea sanitară

               Articolul HS.1: Cooperarea în domeniul securității sanitare

               1.În sensul prezentului articol, o „amenințare transfrontalieră gravă privind sănătatea” înseamnă un pericol potențial fatal sau grav pentru sănătate, de origine biologică, chimică, din mediu sau cu origine necunoscută, care se răspândește sau implică un risc semnificativ de răspândire dincolo de frontierele ale cel puțin unui stat membru și ale Regatului Unit.

               2.Părțile se informează reciproc cu privire la o amenințare transfrontalieră gravă pentru sănătate care afectează cealaltă parte și depun eforturi în acest sens în timp util.

               3.În cazul în care există o amenințare transfrontalieră gravă pentru sănătate, în urma unei cereri scrise din partea Regatului Unit, Uniunea poate acorda Regatului Unit acces ad-hoc la sistemul său de alertă precoce și răspuns rapid („SAPR”) pentru amenințarea specifică respectivă, pentru a permite părților și autorităților competente ale statelor membre să facă schimb de informații relevante, să evalueze riscurile pentru sănătatea publică și să coordoneze măsurile care ar putea fi necesare pentru a proteja sănătatea publică. Uniunea depune eforturi pentru a răspunde în timp util la cererea scrisă a Regatului Unit.

               În plus, Uniunea poate invita Regatul Unit să participe la un comitet instituit în cadrul Uniunii și compus din reprezentanți ai statelor membre cu scopul de a sprijini schimbul de informații și de a asigura coordonarea în legătură cu amenințarea transfrontalieră gravă pentru sănătate.

               Ambele modalități de cooperare se aplică temporar și, în orice caz, pe o perioadă care nu trebuie să depășească durata pe care oricare dintre părți, după ce a consultat cealaltă parte, o consideră necesară pentru abordarea amenințării transfrontaliere grave pentru sănătate.

               4.În scopurile schimbului de informații menționat la alineatul (2) și al oricăror cereri formulate în temeiul alineatului (3), fiecare parte desemnează un punct focal și informează cealaltă parte în acest sens. La rândul lor, punctele focale:

               (a)depun eforturi pentru a permite părților să aprecieze dacă o amenințare este sau nu o amenințare transfrontalieră gravă pentru sănătate;

               (b)caută soluții de comun acord la orice probleme tehnice care decurg din punerea în aplicare a prezentului titlu.

               5.Regatul Unit respectă toate condițiile aplicabile pentru utilizarea SAPR, precum și regulamentul de procedură al comitetului menționat la alineatul (3), pe parcursul perioadei de acces acordate în legătură cu o anumită amenințare transfrontalieră gravă pentru sănătate. În cazul în care, în urma unor schimburi de informații clarificatoare între părți:

               (a)Uniunea consideră că Regatul Unit nu a respectat condițiile sau regulamentul de procedură menționate anterior, Uniunea poate pune capăt accesului Regatului Unit la SAPR sau participării sale la comitetul respectiv, după caz, în ceea ce privește amenințarea respectivă;

               (b)Regatul Unit consideră că nu poate accepta condițiile sau regulamentul de procedură, Regatul Unit își poate retrage participarea la SAPR sau la comitetul respectiv, după caz, în ceea ce privește amenințarea respectivă.

               6.Dacă acest lucru este în interesul lor reciproc, părțile cooperează în cadrul forurilor internaționale pentru prevenirea și detectarea amenințărilor existente și emergente la adresa securității sanitare, precum și pentru a asigura pregătirea pentru acestea și răspunsul la acestea.

               7.Centrul European de Prevenire și Control al Bolilor și organismul competent din Regatului Unit responsabil cu supravegherea, culegerea și furnizarea de informații referitoare la epidemii și consultanța științifică cu privire la bolile infecțioase cooperează în ceea ce privește aspectele tehnice și științifice de interes reciproc pentru părți și pot, în acest scop, să încheie un memorandum de înțelegere.

               Titlul II: Securitatea cibernetică

               Articolul CYB.1: Dialogul privind chestiunile cibernetice

               Părțile depun eforturi pentru a institui un dialog regulat cu scopul de a face schimb de informații cu privire la evoluțiile relevante în materie de politici, inclusiv în ceea ce privește securitatea internațională, securitatea tehnologiilor emergente, guvernanța internetului, securitatea cibernetică, apărarea cibernetică și criminalitatea informatică.

               Articolul CYB.2: Cooperarea privind chestiunile cibernetice

               1.Dacă acest lucru este în interesul lor reciproc, părțile cooperează în domeniul chestiunilor cibernetice prin schimbul de bune practici și prin acțiuni practice de cooperare menite să promoveze și să protejeze un spațiu cibernetic deschis, liber, stabil, pașnic și securizat, bazat pe aplicarea dreptului și a normelor internaționale existente menite să asigure un comportament responsabil al statelor și pe măsuri regionale de consolidare a încrederii în domeniul ciberneticii.

               2.Părțile depun, de asemenea, eforturi pentru a coopera în cadrul organismelor și forurilor internaționale relevante, pentru a consolida reziliența cibernetică la nivel mondial și a spori capacitatea țărilor terțe de a combate în mod eficace criminalitatea informatică.

               Articolul CYB.3: Cooperarea cu Centrul de răspuns la incidente de securitate cibernetică al Uniunii Europene (CERT-UE)

               Sub rezerva aprobării prealabile de către Comitetul director al Centrului de răspuns la incidente de securitate cibernetică al Uniunii Europene (CERT-UE), CERT-UE și echipa națională de intervenție în caz de urgență informatică din Regatul Unit cooperează în mod voluntar, în timp util și pe baze de reciprocitate pentru a face schimb de informații cu privire la instrumente și metode, de exemplu tehnici, tactici, proceduri și cele mai bune practici, precum și cu privire la amenințările și vulnerabilitățile generale.

               Articolul CYB.4: Participarea la activitățile specifice ale grupului de cooperare instituit în temeiul Directivei (UE) 2016/1148

               1.În vederea promovării cooperării privind securitatea cibernetică, asigurând în același timp autonomia procesului decizional al Uniunii, autoritățile naționale relevante din Regatul Unit pot participa, la invitația președintelui grupului de cooperare în consultare cu Comisia, pe care o poate solicita și Regatul Unit, la următoarele activități ale grupului de cooperare:

               (a)schimbul de bune practici în materie de consolidare a capacităților pentru a asigura securitatea rețelelor și a sistemelor informatice;

               (b)schimbul de informații cu privire la exercițiile legate de securitatea rețelelor și a sistemelor informatice;

               (c)schimbul de informații, de experiență și de bune practici cu privire la riscuri și incidente;

               (d)schimbul de informații și de bune practici în ceea ce privește activitățile de sensibilizare, programele de educare și formarea; și

               (e)schimbul de informații și de bune practici privind cercetarea și dezvoltarea în domeniul securității rețelelor și a sistemelor informatice.

               2.Orice schimb de informații, de experiență sau de bune practici între grupul de cooperare și autoritățile naționale competente din Regatul Unit are loc pe bază voluntară și, dacă este cazul, reciprocă.

               Articolul CYB.5: Cooperarea cu Agenția UE pentru Securitate Cibernetică (ENISA)

               1.În vederea promovării cooperării privind securitatea cibernetică, asigurând în același timp autonomia procesului decizional al Uniunii, Regatul Unit poate participa, la invitația Consiliului de administrație al Agenției UE pentru Securitate Cibernetică (ENISA), pe care o poate solicita și Regatul Unit, la următoarele activități desfășurate de ENISA:

               (a)consolidarea capacităților;

               (b)diseminarea cunoștințelor și a informațiilor; și

               (c)sensibilizare și educare.

               2.Condițiile aplicabile participării Regatului Unit la activitățile ENISA menționate la alineatul (1), inclusiv o contribuție financiară adecvată, se stabilesc în acorduri de lucru adoptate de Consiliul de administrație al ENISA, sub rezerva aprobării prealabile a Comisiei și a acordului Regatului Unit.

               3.Schimbul de informații, de experiență și de bune practici între ENISA și Regatul Unit are loc pe bază voluntară și, dacă este cazul, reciprocă.

               PARTEA A CINCEA: PARTICIPAREA LA PROGRAMELE UNIUNII, BUNA GESTIUNE FINANCIARĂ ȘI DISPOZIȚII FINANCIARE

               Articolul UNPRO.0.1: Domeniu de aplicare

               1.Prezenta parte se aplică participării Regatului Unit la programele Uniunii, precum și la activitățile și serviciile desfășurate în cadrul acestora, la care părțile au convenit că participă Regatul Unit.

               2.Prezenta parte nu se aplică participării Regatului Unit la programele de coeziune din cadrul obiectivului de cooperare teritorială europeană sau la alte programe similare cu același obiectiv, care are loc în temeiul actelor de bază adoptate de una sau mai multe instituții ale Uniunii aplicabile programelor respective.

               Condițiile aplicabile participării la programele menționate la primul paragraf sunt specificate în actul de bază corespunzător și în acordul de finanțare încheiat în temeiul acestuia. Părțile convin asupra unor dispoziții cu efecte similare celor din capitolul doi [Buna gestiune financiară] referitoare la participarea Regatului Unit la aceste programe.

               Articolul UNPRO.0.2: Definiții

               În sensul prezentei părți, se aplică următoarele definiții:

               (a)„act de bază” înseamnă:

               (I)un act adoptat de una sau mai multe instituții ale Uniunii de instituire a unui program sau a unei activități, care oferă temeiul juridic pentru o acțiune sau pentru executarea cheltuielilor corespunzătoare înregistrate în bugetul Uniunii sau a garanției bugetare garantate din bugetul Uniunii, inclusiv orice modificare adusă acestuia și orice acte relevante adoptate de o instituție a Uniunii care completează sau pun în aplicare actul respectiv, cu excepția celor prin care se adoptă programe de lucru; sau

               (II)un act adoptat de una sau mai multe instituții ale Uniunii de instituire a unei activități finanțate din bugetul Uniunii, alta decât programele;

               (b)„acord de finanțare” înseamnă acorduri referitoare la programe și activități ale Uniunii derulate în temeiul protocolului I, prin care se execută fondurile Uniunii, de exemplu acordurile de grant, acordurile de contribuție, acordurile-cadru de parteneriat financiar, convențiile de finanțare și acordurile de garantare.

               (c)„alte norme referitoare la executarea programului sau a activității Uniunii” înseamnă normele prevăzute în Regulamentul (UE, Euratom) 2018/1046 al Parlamentului European și al Consiliului
                  85
                („ Regulamentul financiar”) care se aplică bugetului general al Uniunii și în programul de lucru sau în cererile de exprimare a interesului ori în alte proceduri de atribuire ale Uniunii;

               (d)„Uniune” înseamnă Uniunea sau Comunitatea Europeană a Energiei Atomice ori ambele, în funcție de context;

               (e)„procedură de atribuire a Uniunii” înseamnă o procedură de atribuire a fondurilor Uniunii lansată de Uniune sau de persoane ori entități cărora li s-a încredințat sarcina executării fondurilor Uniunii;

               (f)„entitate din Regatul Unit” înseamnă orice tip de entitate, fie ea persoană fizică, persoană juridică sau alt tip de entitate, care poate participa la activitățile unui program sau ale unei activități a Uniunii în conformitate cu actul de bază și care își are reședința sau sediul în Regatul Unit.

               Capitolul 1: Participarea Regatului Unit la programele și activitățile Uniunii

               Secțiunea 1: Condiții generale de participare la programele și activitățile Uniunii

               Articolul UNPRO.1.3: Stabilirea participării

               1.Regatul Unit participă și contribuie la programele și activitățile Uniunii sau, în cazuri excepționale, la părțile din programele sau activitățile Uniunii care sunt deschise participării sale și care sunt enumerate în Protocolul I [Programe și activități la care participă Regatul Unit].

               2.Protocolul I este convenit între părți. Protocolul I se adoptă și poate fi modificat de Comitetul specializat privind participarea la programele Uniunii.

               3.Protocolul I:

               (a)identifică programele Uniunii, activitățile Uniunii sau, în cazuri excepționale, părțile din programele sau activitățile Uniunii la care participă Regatul Unit;

               (b)stabilește durata participării, adică perioada de timp în care Regatul Unit și entitățile din Regatul Unit pot solicita să beneficieze de fondurile Uniunii sau li se poate încredința sarcina executării fondurilor Uniunii;

               (c)stabilește condițiile specifice de participare a Regatului Unit și a entităților din Regatul Unit, inclusiv modalitățile specifice de punere în aplicare a condițiilor financiare prevăzute la articolul UNPRO.2.1 [Condiții financiare], modalitățile specifice ale mecanismului de corecție prevăzut la articolul UNPRO.2.2 [Programe cărora li se aplică un mecanism de corecție automată] și condițiile de participare la structurile create în vederea executării acestor programe sau activități ale Uniunii. Aceste condiții trebuie să fie conforme cu prezentul acord, cu actele de bază și cu actele adoptate de una sau mai multe instituții ale Uniunii prin care se instituie aceste structuri;

               (d)dacă este cazul, stabilește cuantumul contribuției Regatului Unit la un program al Uniunii executat printr-un instrument financiar sau printr-o garanție bugetară și, după caz, modalitățile specifice menționate la articolul UNPRO.2.3 [Finanțarea acordată în legătură cu programe executate prin instrumente financiare sau garanții bugetare].

               Articolul UNPRO.1.4: Respectarea normelor privind programele

               1.Regatul Unit participă la programele și activitățile Uniunii sau la părțile acestora enumerate în Protocolul I, cu respectarea termenelor și condițiilor stabilite în prezentul acord, în actele de bază și în alte norme referitoare la executarea programelor și a activităților Uniunii.

               2.Termenele și condițiile menționate la alineatul (1) includ:

               (a)eligibilitatea entităților din Regatul Unit și orice alte condiții de eligibilitate legate de Regatul Unit, în special referitoare la origine, la locul desfășurării activității sau la naționalitate;

               (b)termenele și condițiile aplicabile depunerii, evaluării și selecției candidaturilor, precum și cele aplicabile executării acțiunilor de către entitățile eligibile din Regatul Unit.

               3.Termenele și condițiile menționate la alineatul (2) litera (b) sunt echivalente celor aplicabile entităților eligibile din statele membre, mai puțin în cazuri excepționale justificate în mod corespunzător, prevăzute în termenele și condițiile menționate la alineatul (1). Oricare dintre părți poate aduce în atenția Comitetului specializat privind participarea la programele Uniunii necesitatea de a purta o discuție cu privire la excluderile justificate în mod corespunzător.

               Articolul UNPRO.1.5: Condiții de participare

               1.Participarea Regatului Unit la un program sau la o activitate a Uniunii ori la părți ale acestora, menționată la articolul UNPRO.0.1 [Domeniu de aplicare] este supusă îndeplinirii de către Regatul Unit a următoarelor condiții:

               (a)să depună toate eforturile, în cadrul legislației sale interne, pentru a facilita intrarea și șederea persoanelor care participă la executarea acestor programe și activități sau a unor părți ale acestora, inclusiv a studenților, cercetătorilor, stagiarilor sau voluntarilor;

               (b)să se asigure, în măsura în care acest lucru ține de competența autorităților Regatului Unit, că acordarea accesului în Regatul Unit la servicii care sunt direct legate de executarea programelor sau a activităților pentru persoanele menționate la litera (a) este supusă acelorași condiții ca cele aplicate resortisanților Regatului Unit, inclusiv în ceea ce privește eventualele taxe;

               (c)în ceea ce privește participarea care implică schimbul de informații clasificate sau sensibile neclasificate sau accesul la astfel de informații, să stabilească acorduri corespunzătoare în conformitate cu articolul FINPROV.6 [Informații clasificate și informații sensibile neclasificate].

               2.În ceea ce privește participarea Regatului Unit la un program sau la o activitate a Uniunii ori la părți ale acestora, astfel cum se menționează la articolul UNPRO.0.1 [Domeniu de aplicare], Uniunea și statele sale membre:

               (a)depun toate eforturile, în cadrul legislației Uniunii sau a statelor membre, pentru a facilita intrarea și șederea resortisanților Regatului Unit care participă la executarea acestor programe și activități sau a unor părți ale acestora, inclusiv a studenților, cercetătorilor, stagiarilor sau voluntarilor;

               (b)se asigură, în măsura în care acest lucru ține de competența autorităților Uniunii și a statelor sale membre, că acordarea accesului în Uniunea Europeană la servicii care sunt direct legate de executarea programelor sau a activităților pentru resortisanții Regatului Unit menționați la litera (a) este supusă acelorași condiții ca cele aplicate cetățenilor Uniunii, inclusiv în ceea ce privește eventualele taxe.

               3. Protocolul I poate stabili condiții specifice suplimentare referitoare la prezentul articol care sunt necesare pentru participarea Regatului Unit la un program sau la o activitate a Uniunii sau la părți ale acestora.

               4.Prezentul articol nu aduce atingere articolului UNPRO.1.4 [Respectarea normelor privind programele].

               5.Prezentul articol și articolul UNPRO.3.1 [Suspendarea participării Regatului Unit la un program al Uniunii de către Uniune] nu aduc atingere nici eventualelor acorduri încheiate între Regatul Unit și Irlanda cu privire la zona comună de călătorie.

               Articolul UNPRO.1.6: Participarea Regatului Unit la guvernanța programelor sau a activităților

               1.Reprezentanților sau experților Regatului Unit ori experților desemnați de Regatul Unit li se va permite să participe, în calitate de observatori, cu excepția cazului în care discuțiile privesc aspecte rezervate doar statelor membre sau referitoare la un program sau o activitate la care Regatul Unit nu participă, la lucrările comitetelor, la reuniunile grupurilor de experți sau la alte reuniuni similare la care iau parte reprezentanți sau experți ai statelor membre sau experți desemnați de statele membre și care acordă asistență Comisiei Europene în ceea ce privește executarea și gestionarea programelor, a activităților ori a unor părți ale acestora la care Regatul Unit participă în conformitate cu articolul UNPRO.0.1 [Domeniu de aplicare] sau care sunt instituite de Comisia Europeană în vederea punerii în aplicare a legislației Uniunii în raport cu aceste programe, activități sau părți ale acestora. Reprezentanții sau experții Regatului Unit ori experții desemnați de Regatul Unit nu sunt prezenți în momentul votului. Regatul Unit este informat cu privire la rezultatul votului.

               2.În cazul în care naționalitatea nu este un criteriu de desemnare a experților sau a evaluatorilor, aceasta nu poate să fie un motiv de excludere a resortisanților Regatului Unit.

               3.Sub rezerva condițiilor de la alineatul (1), participarea reprezentanților Regatului Unit la reuniunile menționate la alineatul (1) sau la alte reuniuni legate de executarea programelor sau a activităților este supusă acelorași reguli și proceduri ca cele aplicabile reprezentanților statelor membre, în special în ceea ce privește dreptul de a lua cuvântul, primirea de informații și de documente, mai puțin cele legate de aspecte care sunt rezervate doar statelor membre ori care privesc un program sau o activitate la care Regatul Unit nu participă, și rambursarea cheltuielilor de călătorie și de întreținere.

               4. Protocolul I poate defini modalități suplimentare referitoare la participarea experților, precum și la participarea Regatului Unit la consiliile de conducere și la structurile create în scopul executării programelor sau activităților Uniunii definite în Protocolul I.

               Secțiunea 2: Norme privind finanțarea participării la programele și activitățile Uniunii

               Articolul UNPRO.2.1: Condiții financiare

               1.Participarea Regatului Unit sau a entităților din Regatul Unit la programele sau activitățile Uniunii ori la părți ale acestora este condiționată de plata de către Regatul Unit a unei contribuții financiare la fondurile respective în cadrul bugetului Uniunii.

               2.Contribuția financiară reprezintă suma dintre:

               (a)o taxă de participare; și

               (b)o contribuție operațională.

               3.Contribuția financiară ia forma unei plăți anuale efectuate în una sau mai multe tranșe.

               4.Fără a aduce atingere articolului UNPRO.8 [Taxă de participare în perioada 2021-2026], taxa de participare este de 4 % din contribuția operațională anuală și nu face obiectul unor ajustări retroactive, mai puțin în cazul suspendării participării în temeiul articolului UNPRO.3.1 alineatul (7) litera (b) [Suspendarea participării Regatului Unit la un program al Uniunii de către Uniune] și al încetării participării în temeiul articolului UNPRO.3.3 alineatul (6) litera (c) [Încetarea participării la un program sau o activitate a Uniunii în cazul unei modificări substanțiale aduse programelor Uniunii]. Începând din 2028, nivelul taxei de participare poate fi ajustat de Comitetul specializat privind participarea la programele Uniunii.

               5.Contribuția operațională acoperă cheltuielile operaționale și de sprijin și se adaugă, atât ca credite de angajament, cât și ca credite de plată, sumelor înscrise în bugetul Uniunii adoptat definitiv pentru programele sau activitățile ori, în mod excepțional, pentru părțile acestora, majorate, după caz, cu veniturile alocate externe care nu rezultă din contribuțiile financiare la programele și activitățile Uniunii ale altor donatori, astfel cum sunt definite în Protocolul I.

               6.Contribuția operațională se bazează pe o cheie de contribuție definită ca raportul dintre produsul intern brut (PIB) al Regatului Unit la prețurile pieței și PIB-ul Uniunii la prețurile pieței. PIB-ul la prețurile pieței care urmează să fie aplicat corespunde cifrelor cele mai recente disponibile la data de 1 ianuarie a anului în care se efectuează plata anuală, furnizate de Oficiul pentru Statistică al Uniunii Europene (EUROSTAT), de îndată ce se aplică acordul menționat la articolul UNPRO.5.2 [Cooperarea în domeniul statistic] și în conformitate cu regulile stabilite de acest acord. Înainte de aplicarea acestui acord, PIB-ul Regatului Unit este cel stabilit pe baza datelor furnizate de Organizația pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (OCDE).

               7.Contribuția operațională se bazează pe aplicarea cheii de contribuție la creditele de angajament inițiale, majorate astfel cum se descrie la alineatul (5), înscrise în bugetul Uniunii adoptat definitiv pentru exercițiul financiar aplicabil pentru finanțarea programelor sau a activităților Uniunii ori, în mod excepțional, a unor părți ale acestora, la care participă Regatul Unit.

               8.Contribuția operațională la un program, o activitate sau o parte a acestora corespunzătoare unui an N poate fi ajustată retroactiv către valoarea superioară sau inferioară în exercițiul financiar consecutiv sau în exercițiile financiare consecutive, pe baza angajamentelor bugetare asumate cu privire la creditele de angajament corespunzătoare exercițiului respectiv, a executării acestora prin angajamente juridice și a dezangajării acestora.

               Prima ajustare se efectuează în anul N+1, când contribuția inițială este ajustată către valoarea superioară sau inferioară cu diferența dintre contribuția inițială și o contribuție ajustată, calculată prin aplicarea cheii de contribuție a anului N la suma dintre:

               (a)cuantumul angajamentelor bugetare asumate cu privire la creditele de angajament autorizate în anul N în bugetul votat al Uniunii Europene și la creditele de angajament corespunzătoare dezangajărilor puse din nou la dispoziție; și

               (b)orice credite din venituri alocate externe care nu rezultă din contribuțiile financiare la programele și activitățile Uniunii ale altor donatori, astfel cum sunt definite în Protocolul I, și care erau disponibile la sfârșitul anului N.

               În fiecare an ulterior, până când sunt plătite sau dezangajate toate angajamentele bugetare finanțate din creditele de angajament care provin din anul N și cel târziu la 3 ani după încheierea programului sau a cadrului financiar multianual corespunzător anului N, oricare dintre aceste date este mai apropiată, Uniunea calculează o ajustare a contribuției corespunzătoare anului N prin reducerea contribuției Regatului Unit cu cuantumul obținut prin aplicarea cheii de contribuție a anului N la dezangajările efectuate în fiecare an cu privire la angajamentele din anul N finanțate din bugetul Uniunii sau din dezangajările puse din nou la dispoziție.

               În cazul în care creditele din veniturile alocate externe care nu rezultă din contribuțiile financiare la programele și activitățile Uniunii din partea altor donatori, astfel cum sunt definite în Protocolul I, sunt anulate, contribuția Regatului Unit se reduce cu cuantumul obținut prin aplicarea cheii de contribuție corespunzătoare anului N la suma anulată.

               În anul N+2 sau în anii următori, după efectuarea ajustărilor menționate la al doilea, al treilea și al patrulea paragraf, contribuția Regatului Unit pentru anul N se reduce, de asemenea, cu cuantumul obținut prin înmulțirea contribuției Regatului Unit pentru anul N cu raportul dintre:

               (a)angajamentele juridice din anul N, finanțate din creditele de angajament disponibile în anul N, și care rezultă din procedurile de atribuire competitivă,

               (I)din care au fost excluse Regatul Unit și entitățile din Regatul Unit, sau

               (II)pentru care Comitetul specializat privind participarea la programele Uniunii a decis, în conformitate cu procedura stabilită la articolul UNPRO.2.1a [Cvasiexcluderea de la procedura de atribuire competitivă a granturilor], că a existat o cvasiexcludere a Regatului Unit sau a entităților din Regatul Unit sau

               (III)pentru care termenul de depunere a candidaturilor a expirat în timpul suspendării menționate la articolul UNPRO.3.1 [Suspendarea participării Regatului Unit la un program al Uniunii de către Uniunea Europeană] sau după ce a intrat în vigoare încetarea menționată la articolul UNPRO.3.3 [Încetarea participării la un program în cazul unei modificări substanțiale aduse unui program al Uniunii] sau

               (IV)pentru care participarea Regatului Unit și a entităților din Regatul Unit a fost limitată în conformitate cu articolul UNPRO.3.5 alineatul (3) [Evaluarea majorărilor financiare]; și

               (b)cuantumul total al angajamentelor juridice finanțate din orice credite de angajament din anul N.

               Acest cuantum al angajamentelor juridice se calculează luând în considerare toate angajamentele bugetare asumate în anul N și scăzând dezangajările efectuate în raport cu angajamentele respective în anul N+1.

               9.Uniunea furnizează Regatului Unit, la cerere, informații referitoare la participarea sa financiară, astfel cum este inclusă în informațiile bugetare, contabile, privind performanța și evaluarea furnizate autorităților bugetare și de descărcare de gestiune ale Uniunii cu privire la programele sau activitățile Uniunii la care participă Regatul Unit. Aceste informații sunt furnizate cu respectarea, în mod corespunzător, a regulilor în materie de confidențialitate și protecție a datelor ale Uniunii și ale Regatului Unit și nu aduce atingere informațiilor pe care Regatul Unit este îndreptățit să le primească în temeiul capitolului doi [Buna gestiune financiară] din prezenta parte.

               10.Toate contribuțiile Regatului Unit sau plățile efectuate de Uniune și calcularea sumelor datorate sau care trebuie primite se fac în euro.

               11.Sub rezerva alineatului (5) și a alineatului (8) al doilea paragraf al prezentului articol, dispozițiile detaliate privind punerea în aplicare a prezentului articol sunt prevăzute în ANEXA UNPRO1 [Punerea în aplicare a condițiilor financiare]. Anexa UNPRO-1 poate fi modificată de Comitetul specializat privind participarea la programele Uniunii.

               Articolul UNPRO.2.1a: Cvasiexcluderea de la procedura de atribuire competitivă a granturilor

               1.În cazul în care Regatul Unit consideră că anumite condiții prevăzute în cadrul unei proceduri de atribuire competitivă a granturilor echivalează cu o cvasiexcludere a entităților din Regatul Unit, Regatul Unit notifică acest lucru Comitetului specializat privind participarea la programele Uniunii înainte de termenul de depunere a candidaturilor la procedura în cauză și furnizează o justificare în acest sens.

               2. În termen de trei luni de la termenul de depunere a candidaturilor în cadrul procedurii de atribuire respective, Comitetul specializat privind participarea la programele Uniunii examinează notificarea menționată la alineatul (1), cu condiția ca rata de participare a entităților din Regatul Unit la procedura de atribuire să fie cu cel puțin 25 % mai mică decât:

               (a)rata medie de participare a entităților din Regatul Unit la proceduri de atribuire competitivă similare care nu conțin o astfel de condiție și care au fost lansate în cei 3 ani care precedă notificarea; sau

               (b)în absența unor proceduri de atribuire competitivă similare, rata medie de participare a entităților din Regatul Unit la toate procedurile de atribuire competitivă lansate în cadrul programului respectiv sau al programului anterior, după caz, în cei 3 ani care precedă notificarea.

               3.Comitetul specializat privind participarea la programele Uniunii decide, până la sfârșitul perioadei menționate la alineatul (2), dacă a existat o cvasiexcludere a entităților din Regatul Unit de la procedura de atribuire în cauză, în lumina justificării oferite de Regatul Unit în temeiul alineatului (1) și a ratei efective de participare la procedura de atribuire în cauză.

               4.În sensul alineatelor (2) și (3), rata de participare este raportul dintre numărul de candidaturi depuse de entitățile din Regatul Unit și numărul total de candidaturi depuse în cadrul aceleiași proceduri de atribuire.

               Articolul UNPRO.2.2: Programe cărora li se aplică un mecanism de corecție automată

               1.Se aplică un mecanism de corecție automată cu privire la programele Uniunii, activitățile Uniunii sau părțile acestora pentru care se prevede aplicarea unui mecanism de corecție automată în Protocolul I. Aplicarea acestui mecanism de corecție automată poate fi limitată la părțile programului sau ale activității specificate în Protocolul I care sunt executate prin granturi pentru care se organizează proceduri de atribuire competitivă. Norme detaliate privind identificarea părților programului sau ale activității cărora li se aplică sau nu mecanismul de corecție automată pot fi stabilite în Protocolul I.

               2.Valoarea corecției automate pentru un program sau o activitate ori părți ale acestora este diferența dintre cuantumurile inițiale ale angajamentelor juridice asumate efectiv cu Regatul Unit sau cu entități din Regatul Unit, finanțate din creditele de angajament ale anului în cauză, și contribuția operațională corespunzătoare plătită de Regatul Unit, ajustată în temeiul articolului UNPRO.2.1 alineatul (8) [Condiții financiare], excluzând cheltuielile de sprijin, care vizează aceeași perioadă, în cazul în care valoarea respectivă este pozitivă.

               3.Orice valoare menționată la alineatul (2) al prezentului articol care, pentru fiecare dintre doi ani consecutivi, depășește 8 % din contribuția corespunzătoare a Regatului Unit la program, astfel cum a fost ajustată în temeiul articolului UNPRO.2.1 alineatul (8) [Condiții financiare], este datorată de către Regatul Unit ca o contribuție suplimentară în cadrul mecanismului de corecție automată pentru fiecare din acești doi ani.

               4.Norme detaliate privind stabilirea cuantumurilor relevante ale angajamentelor juridice menționate la alineatul (2) al prezentului articol, inclusiv în cazul consorțiilor, și privind calcularea corecției automate pot fi stabilite în Protocolul I.

               Articolul UNPRO.2.3: Finanțare acordată în legătură cu programe executate prin instrumente financiare sau garanții bugetare

               1.În cazul în care Regatul Unit participă la un program al Uniunii, o activitate a Uniunii ori părți ale acestora care sunt executate prin intermediul unui instrument financiar sau al unei garanții bugetare, contribuția Regatului Unit la programele executate prin intermediul instrumentelor financiare sau al garanțiilor bugetare din bugetul Uniunii Europene executat în temeiul titlului X din Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Uniunii se plătește în numerar. Suma care reprezintă contribuția în numerar mărește garanția bugetară a Uniunii sau pachetul financiar al instrumentului financiar.

               2.În cazul în care Regatul Unit participă la un program menționat la alineatul (1) care este executat de Grupul Băncii Europene de Investiții, dacă Grupul Băncii Europene de Investiții trebuie să acopere pierderi care nu sunt acoperite de garanția furnizată de bugetul Uniunii, Regatul Unit plătește Grupului Băncii Europene de investiții un procent din aceste pierderi egal cu raportul dintre produsul intern brut la prețurile pieței al Regatului Unit și suma produsului intern brut la prețurile pieței al statelor membre, al Regatului Unit și al oricărei alte țări terțe care participă la programul respectiv. Produsele interne brute la prețurile pieței care urmează să fie aplicate corespund cifrelor celor mai recente, disponibile la data de 1 ianuarie a anului în care se efectuează plata anuală, furnizate de EUROSTAT, de îndată ce se aplică acordul menționat la articolul UNPRO.5.2 [Cooperarea în domeniul statistic] și în conformitate cu regulile stabilite de acest acord. Înainte de aplicarea acestui acord, PIB-ul Regatului Unit este cel stabilit pe baza datelor furnizate de OCDE.

               3.După caz, modalitățile de punere în aplicare a prezentului articol, în special în vederea asigurării faptului că Regatul Unit își primește partea care i se cuvine din contribuțiile neutilizate la garanțiile bugetare și la instrumentele financiare, sunt specificate în detaliu în Protocolul I.

               Secțiunea 3: Suspendarea și încetarea participării la programele Uniunii

               Articolul UNPRO.3.1: Suspendarea participării Regatului Unit la un program al Uniunii de către Uniune

               1.Uniunea Europeană poate să suspende în mod unilateral aplicarea Protocolului I în ceea ce privește unul sau mai multe programe ale Uniunii, activități ale Uniunii sau, în mod excepțional, părți ale acestora, în conformitate cu prezentul articol, în cazul în care Regatul Unit nu își plătește contribuția financiară în conformitate cu secțiunea 2 [Norme privind finanțarea participării la programele Uniunii] din prezentul capitol sau în cazul în care Regatul Unit introduce modificări semnificative cu privire la una dintre condițiile următoare, care existau atunci când a fost convenită și inclusă în Protocolul I participarea Regatului Unit la program, la activitate sau, în mod excepțional, la părți ale acestora, și în cazul în care aceste modificări au un impact semnificativ asupra executării programului sau activității în cauză:

               (a)sunt aduse modificări în ceea ce privește condițiile de intrare și de ședere în Regatul Unit a persoanelor care participă la executarea acestor programe și activități sau a unor părți ale acestora, inclusiv a studenților, cercetătorilor, stagiarilor sau voluntarilor. Acest lucru se aplică, în special, în cazul în care Regatul Unit introduce, în legislația sa internă cu privire la condițiile de intrare și de ședere în Regatul Unit a acestor persoane, o modificare prin care se discriminează între statele membre.

               (b)sunt aduse modificări în ceea ce privește impunerile financiare, inclusiv taxele și comisioanele, care se aplică persoanelor menționate la litera (a) a prezentului alineat în vederea desfășurării activităților pe care acestea trebuie să le desfășoare pentru executarea programului;

               (c)sunt aduse modificări în ceea ce privește condițiile menționate la articolul UNPRO.1.5 alineatul (3) [Condiții de participare].

               2.Uniunea Europeană notifică Comitetului specializat privind participarea la programele Uniunii intenția sa de a suspenda participarea Regatului Unit la programul sau activitatea în cauză. Uniunea precizează programele care fac obiectul suspendării și oferă o justificare corespunzătoare în acest sens. Cu excepția cazului în care Uniunea își retrage notificarea, suspendarea intră în vigoare la 45 de zile de la data transmiterii notificării de către Uniune. Data la care intră în vigoare suspendarea constituie data de referință pentru suspendare în sensul prezentului articol.

               Înainte de notificare și suspendare, precum și în timpul perioadei de suspendare, Comitetul specializat privind participarea la programele Uniunii poate purta discuții cu privire la măsurile adecvate pentru evitarea sau ridicarea suspendării. În cazul în care Comitetul specializat privind participarea la programele Uniunii ajunge la un acord prin care se evită suspendarea în termenul menționat la primul paragraf, suspendarea nu intră în vigoare.

               În orice caz, Comitetul specializat privind participarea la programele Uniunii se întrunește în cursul acestei perioade de 45 de zile pentru a discuta acest aspect.

               3.Începând cu data de referință pentru suspendare, Regatul Unit nu mai este considerat țară participantă la programul Uniunii, activitatea Uniunii sau partea acestora care face obiectul suspendării și, mai ales, Regatul Unit sau entitățile din Regatul Unit nu mai sunt eligibile, în conformitate cu condițiile stabilite la articolul UNPRO.1.4 [Respectarea normelor privind programele] și în Protocolul I, să participe la procedurile de atribuire ale Uniunii care nu erau încă încheiate la data respectivă. O procedură de atribuire este considerată încheiată atunci când, în urma procedurii respective, se asumă angajamente juridice.

               4.Suspendarea nu afectează angajamentele juridice asumate înainte de data de referință pentru suspendare. Prezentul acord continuă să se aplice acestor angajamente juridice.

               5.Regatul Unit informează Uniunea Europeană de îndată ce consideră că a fost restabilită conformitatea cu condițiile de participare și furnizează Uniunii toate dovezile relevante în acest scop.

               În termen de 30 de zile de la această notificare, Uniunea evaluează chestiunea și poate, în acest scop, să solicite Regatului Unit să prezinte dovezi suplimentare. Intervalul de timp necesar pentru a furniza aceste dovezi suplimentare nu este luat în considerare la calcularea perioadei totale de evaluare.

               În cazul în care constată că a fost restabilită conformitatea cu condițiile de participare, Uniunea notifică Comitetului specializat privind participarea la programele Uniunii că ridică suspendarea. Ridicarea suspendării intră în vigoare în ziua următoare datei notificării.

               În cazul în care Uniunea constată că nu a fost restabilită conformitatea cu condițiile de participare, suspendarea rămâne în vigoare.

               6.Regatul Unit este considerat din nou țară participantă la programul Uniunii sau la activitatea Uniunii în cauză și, mai ales, Regatul Unit și entitățile din Regatul Unit sunt din nou eligibile, conform condițiilor prevăzute la articolul UNPRO.1.4 [Respectarea normelor privind programele] și în Protocolul I, să participe la procedurile de atribuire ale Uniunii din cadrul programului sau activității în cauză a Uniunii care au fost lansate după data la care a intrat în vigoare ridicarea suspendării sau înainte de această dată, în cazul în care nu a expirat termenul-limită pentru depunerea candidaturilor.

               7.În cazul în care se suspendă participarea Regatului Unit la un program, o activitate, sau o parte a acestora, contribuția financiară a Regatului Unit datorată în cursul perioadei de suspendare se stabilește după cum urmează:

               (a)Uniunea recalculează contribuția operațională utilizând procedura descrisă la articolul UNPRO.2.1 [Condiții financiare] alineatul (8) al cincilea paragraf litera (a) punctul (iii);

               (b)taxa de participare se ajustează în funcție de ajustarea contribuției operaționale.

               Articolul UNPRO.3.2 - Încetarea participării Regatului Unit la un program al Uniunii la inițiativa Uniunii

               1.În cazul în care, la un an de la data de referință menționată la articolul UNPRO.3.1 alineatul (2) [Suspendarea participării Regatului Unit la un program al Uniunii de către Uniunea Europeană], Uniunea nu a ridicat suspendarea în temeiul articolului UNPRO.3.1 [Suspendarea participării Regatului Unit], Uniunea fie:

               (a)reevaluează condițiile în care poate permite Regatului Unit să continue să participe la programele și activitățile respective ale Uniunii sau la părți ale acestora și propune condițiile respective Comitetului specializat privind participarea la programele Uniunii în termen de 45 de zile de la expirarea perioadei de suspendare de un an în vederea modificării Protocolului I. În cazul în care Comitetul specializat nu ajunge la un acord cu privire la aceste măsuri după alte 45 de zile, intră în vigoare încetarea menționată la prezentul alineat litera (b); sau

               (b)pune capăt în mod unilateral aplicării Protocolului I în ceea ce privește respectivele programe ale Uniunii, activități ale Uniunii sau părți ale acestora, în conformitate cu prezentul articol, ținând seama de impactul modificării menționate la articolul UNPRO.3.1 [Suspendarea participării Regatului Unit] asupra executării programului sau a activității ori, în mod excepțional, a părților acestora sau de cuantumul contribuției neplătite.

               2.Uniunea Europeană notifică Comitetului specializat privind participarea la programele Uniunii intenția sa de a pune capăt participării Regatului Unit la unul sau mai multe programe sau activități ale Uniunii în temeiul alineatului (1) litera (b). Uniunea precizează care sunt programele care fac obiectul încetării participării și oferă o justificare corespunzătoare în acest sens. Cu excepția cazului în care Uniunea își retrage notificarea, încetarea intră în vigoare la 45 de zile de la data transmiterii notificării de către Uniune. Data la care intră în vigoare încetarea constituie data de referință pentru încetare în sensul prezentului articol.

               3.Începând cu data de referință pentru încetare, Regatul Unit nu mai este considerat țară participantă la programul sau activitatea Uniunii care face obiectul încetării participării și, mai ales, Regatul Unit sau entitățile din Regatul Unit nu mai sunt eligibile, conform condițiilor stabilite la articolul UNPRO.1.4 [Respectarea normelor privind programele] și în Protocolul I, să participe la procedurile de atribuire ale Uniunii care nu erau încă încheiate la data respectivă. O procedură de atribuire este considerată încheiată în cazul în care, în urma procedurii respective, se asumă angajamente juridice.

               4.Încetarea nu afectează angajamentele juridice asumate înainte de data de referință pentru suspendare menționată la articolul UNPRO.3.1 alineatul (2) [Suspendarea participării Regatului Unit]. Prezentul acord continuă să se aplice acestor angajamente juridice.

               5.În cazul în care se pune capăt aplicării Protocolului I sau unei părți a acestuia în ceea ce privește programele sau activitățile ori, în mod excepțional, părțile acestora:

               (a)contribuția operațională care acoperă cheltuielile de sprijin legate de angajamentele juridice deja asumate continuă să fie datorată până la finalizarea angajamentelor juridice respective sau până la încheierea cadrului financiar multianual prin care a fost finanțat angajamentul juridic în cauză;

               (b)nicio contribuție, cu excepția celei menționate la prezentul alineat litera (a), nu se plătește în anii următori.

               Articolul UNPRO.3.3: Încetarea participării la un program sau o activitate în cazul unei modificări substanțiale aduse programelor Uniunii

               1.Regatul Unit poate să pună capăt în mod unilateral participării sale la un program sau o activitate a Uniunii menționată în Protocolul I în cazul în care:

               (a)actul de bază al respectivului program al Uniunii sau al respectivei activități a Uniunii este modificat într-o asemenea măsură încât condițiile de participare a Regatului Unit sau a entităților din Regatul Unit la programul sau la activitatea respectivă a Uniunii au fost modificate substanțial, în special ca urmare a modificării obiectivelor programului sau ale activității și a acțiunilor aferente; sau

               (b)cuantumul total al creditelor de angajament menționate la articolul UNPRO.2.1 [Condiții financiare] este majorat cu peste 15 % în comparație cu pachetul financiar inițial al programului sau al activității respective ori a părții acestora la care participă Regatul Unit și fie plafonul corespunzător din cadrul financiar multianual a fost majorat, fie valoarea veniturilor externe menționate la articolul UNPRO.2.1 alineatul (5) [Condiții financiare] pentru întreaga perioadă de participare a fost majorată; sau

               (c)Regatul Unit sau entitățile din Regatul Unit sunt excluse de la participarea la o parte a unui program sau a unei activități pentru motive bine justificate, iar excluderea respectivă privește creditele de angajament care depășesc 10 % din creditele de angajament înscrise în bugetul definitiv adoptat al Uniunii pentru un an N aferente programului sau activității respective.

               2.În acest scop, Regatul Unit notifică intenția sa de a pune capăt aplicării Protocolului I cu privire la programul sau activitatea Uniunii în cauză Comitetului specializat privind participarea la programele Uniunii cel târziu în termen de 60 de zile de la publicarea modificării sau a bugetului anual adoptatori a unui buget rectificativ în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Regatul Unit explică motivele pentru care consideră că modificarea schimbă în mod substanțial condițiile de participare. Comitetul specializat privind participarea la programele Uniunii se întrunește în termen de 45 de zile de la primirea notificării pentru a discuta pe marginea acestei chestiuni.

               3.Cu excepția cazului în care Regatul Unit își retrage notificarea, încetarea participării intră în vigoare la 45 de zile de la data transmiterii notificării de către Regatul Unit. Data la care intră în vigoare încetarea participării constituie data de referință în sensul prezentului articol.

               4.Începând cu data de referință, Regatul Unit nu mai este considerat țară participantă la programul sau activitatea Uniunii care face obiectul încetării și, mai ales, Regatul Unit sau entitățile din Regatul Unit nu mai sunt eligibile, conform condițiilor stabilite la articolul UNPRO.1.4 [Respectarea normelor privind programele] și în Protocolul I, să participe la procedurile de atribuire ale Uniunii care nu erau încă încheiate la data respectivă. O procedură de atribuire este considerată încheiată în cazul în care, în urma procedurii respective, se asumă angajamente juridice.

               5.Încetarea participării nu afectează angajamentele juridice asumate înainte de data de referință. Prezentul acord continuă să se aplice acestor angajamente juridice.

               6.În cazul încetării în temeiul prezentului articol în ceea ce privește programele sau activitățile în cauză:

               (a)contribuția operațională care acoperă cheltuielile de sprijin legate de angajamentele juridice deja asumate continuă să fie datorată până la finalizarea angajamentelor juridice respective sau până la încheierea cadrului financiar multianual prin care a fost finanțat angajamentul juridic în cauză;

               (b)Uniunea recalculează contribuția operațională aferentă anului în care are loc încetarea participării utilizând procedura descrisă la articolul UNPRO.2.1 [Condiții financiare] alineatul (8) al cincilea paragraf litera (a) punctul (iii). nicio contribuție, cu excepția celei menționate la litera (a) a prezentului articol, nu se plătește în anii următori;

               (c)taxa de participare se ajustează în funcție de ajustarea contribuției operaționale.

               Secțiunea 4: Evaluarea performanței și a majorărilor financiare

               Articolul UNPRO.3.4: Evaluarea performanței

               1.O procedură de evaluare a performanței se aplică în conformitate cu condițiile stabilite la prezentul articol cu privire la părțile programului sau ale activității Uniunii cărora li se aplică mecanismul de corecție menționat la articolul UNPRO.2.2 [Programe cărora li se aplică un mecanism de corecție automată].

               2.Regatul Unit poate cere Comitetului specializat privind participarea la programele Uniunii să lanseze procedura de evaluare a performanței atunci când cuantumul calculat în conformitate cu metoda prevăzută la articolului UNPRO 2.2 [Programe cărora li se aplică un mecanism de corecție automată] alineatul (2) este negativ și atunci când cuantumul respectiv este mai mare de 12 % din contribuțiile corespunzătoare ale Regatului Unit la program sau la activitate, astfel cum au fost ajustate în temeiul articolului UNPRO.2.1 [Condiții financiare] alineatul (8).

               3.Comitetul specializat privind participarea la programele Uniunii analizează, în cursul unei perioade de trei luni de la data cererii menționate la alineatul (2), datele relevante privind performanța și adoptă un raport în care propune măsuri adecvate pentru a soluționa problemele legate de performanță.

               Măsurile menționate în primul paragraf se aplică timp de douăsprezece luni de la adoptarea raportului. În urma aplicării măsurilor, datele privind performanța pentru perioada în cauză sunt utilizate pentru a calcula diferența dintre cuantumurile inițiale datorate în baza angajamentelor juridice efectiv asumate cu Regatul Unit sau cu entități din Regatul Unit în cursul anului calendaristic respectiv și contribuția operațională corespunzătoare plătită de Regatul Unit pentru același an.

               În cazul în care diferența menționată la al doilea paragraf este negativă și depășește 16 % din contribuția operațională corespunzătoare, Regatul Unit poate:

               (a)să notifice intenția sa de a pune capăt participării sale la programul Uniunii sau la o parte a programului în cauză transmițând un preaviz cu 45 de zile înainte de data preconizată a încetării participării și poate pune capăt participării sale în conformitate cu articolul UNPRO.3.3 [Încetarea participării la un program în cazul unei modificări substanțiale aduse programului Uniunii] alineatele (3)-(6); sau

               (b)să solicite Comitetului specializat privind participarea la programele Uniunii să adopte măsuri suplimentare pentru a aborda problema slabei performanțe, inclusiv prin introducerea de adaptări cu privire la participarea Regatului Unit la programul Uniunii în cauză și prin ajustarea contribuțiilor financiare viitoare ale Regatului Unit pentru programul respectiv.

               Articolul UNPRO.3.5: Evaluarea majorărilor financiare

               1.Regatul Unit poate notifica Comitetului specializat privind participarea la programele Uniunii că obiectează cu privire la valoarea contribuției sale la un program al Uniunii în cazul în care cuantumul total al creditelor de angajament menționate la articolul UNPRO.2.1 [Condiții financiare] este majorat cu peste 5 % în comparație cu pachetul financiar inițial al programului sau al activității respective a Uniunii și fie plafonul corespunzător a fost majorat, fie valoarea veniturilor externe menționate la articolul UNPRO.2.1 [Condiții financiare] alineatul (5) pentru întreaga perioadă de participare a fost majorată.

               2.Notificarea menționată la alineatul (1) se efectuează în termen de 60 de zile de la data publicării bugetului anual adoptat sau a bugetului rectificativ în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Notificarea nu aduce atingere obligației Regatului Unit de a-și plăti contribuția și de a aplica mecanismul de ajustare menționat la articolul UNPRO.2.1 [Condiții financiare] alineatul (8).

               3.Comitetul specializat privind participarea la programele Uniunii întocmește un raport și propune și hotărăște cu privire la adoptarea unor măsuri corespunzătoare în termen de trei luni de la data notificării menționate la alineatul (2) al prezentului articol. Aceste măsuri pot include limitarea participării Regatului Unit și a entităților din Regatul Unit la anumite tipuri de acțiuni sau proceduri de atribuire ori, după caz, o modificare a Protocolului I. Limitarea participării Regatului Unit va fi tratată ca o excludere în sensul mecanismului de ajustare menționat la articolul UNPRO.2.1 [Condiții financiare] alineatul (8).

               4.În cazul în care sunt îndeplinite condițiile menționate la articolul UNPRO.3.3 [Încetarea participării la un program în cazul unei modificări substanțiale aduse programului Uniunii] alineatul (1) litera (b), Regatul Unit poate pune capăt participării sale la un program sau o activitate a Uniunii menționate în Protocolul I în conformitate cu articolul UNPRO.3.3 [Încetarea participării la un program în cazul unei modificări substanțiale aduse programului Uniunii] alineatele (2)-(6).

               Capitolul 2: Buna gestiune financiară

               Articolul UNPRO.4.X-1: Domeniu de aplicare

               Prezentul capitol se aplică programelor și activităților Uniunii, precum și serviciilor furnizate în cadrul programelor Uniunii menționate în protocoalele I și II.

               Secțiunea 1: Protejarea intereselor financiare ale Uniunii

               Articolul UNPRO.4.X: Desfășurarea activității în scopul bunei gestiuni financiare

               În scopul aplicării prezentului capitol, autoritățile Regatului Unit și ale Uniunii menționate în prezentul capitol cooperează strâns, în conformitate cu actele lor cu putere de lege și normele lor administrative.

               Atunci când își exercită atribuțiile pe teritoriul Regatului Unit, agenții și organele de anchetă ale Uniunii acționează în conformitate cu legislația Regatului Unit.

               Articolul UNPRO.4.1: Analize și audituri

               1.Uniunea are dreptul să efectueze, astfel cum se prevede în acordurile sau contractele de finanțare relevante și în conformitate cu actele aplicabile adoptate de una sau mai multe instituții ale Uniunii, analize și audituri tehnice, științifice, financiare sau de alt tip la domiciliul oricărei persoane fizice care își are reședința în Regatul Unit sau la sediul oricărei entități juridice stabilite în Regatul Unit și care primește finanțare din partea Uniunii, precum și al oricărei părți terțe care participă la executarea fondurilor Uniunii care își are reședința sau sediul în Regatul Unit. Aceste analize și audituri pot fi efectuate de agenții instituțiilor și ai organismelor Uniunii, în special de Comisia Europeană și de Curtea de Conturi Europeană, sau de alte persoane împuternicite de Comisia Europeană în conformitate cu dreptul Uniunii.

               2.Agenții instituțiilor și ai organismelor Uniunii, în special agenții Comisiei Europene și ai Curții de Conturi Europene, precum și alte persoane împuternicite de Comisia Europeană beneficiază de acces corespunzător la spații, lucrări și documente (în format electronic sau pe suport de hârtie ori în ambele formate) și la toate informațiile necesare pentru efectuarea acestor analize și audituri, astfel cum se menționează la alineatul (1). Acest acces include dreptul de a obține copii fizice sau electronice și extrase din orice document sau conținutul oricărui suport de date deținut de persoanele fizice sau juridice auditate sau de partea terță auditată.

               3.Regatul Unit nu împiedică și nu obstrucționează în vreun fel dreptul agenților și al altor persoane menționate la alineatul (2) de a intra în Regatul Unit și de a avea acces la sediile și reședințele persoanelor auditate, în exercițiul atribuțiilor lor menționate în prezentul articol.

               4.În pofida suspendării sau încetării participării Regatului Unit la un program sau o activitate, a suspendării unei părți sau a tuturor dispozițiilor prezentei părți și/sau ale Protocolului I sau a denunțării prezentului acord, analizele și auditurile pot fi efectuate și după data intrării în vigoare a suspendării sau a denunțării respective, în conformitate cu condițiile stabilite în actele aplicabile adoptate de una sau mai multe instituții ale Uniunii și astfel cum se prevede în acordurile și/sau contractele de finanțare relevante cu privire la orice angajament juridic de executare a bugetului Uniunii, asumat de Uniune înainte de data intrării în vigoare a respectivei suspendări sau încetări.

               Articolul UNPRO.4.2: Combaterea neregulilor, a fraudelor și a altor infracțiuni care afectează interesele financiare ale Uniunii

               1.Comisia Europeană și Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) sunt autorizate să desfășoare investigații administrative, inclusiv verificări și inspecții la fața locului, pe teritoriul Regatului Unit. Comisia Europeană și OLAF acționează în conformitate cu actele Uniunii care reglementează aceste verificări, inspecții și investigații.

               2.Autoritățile competente din Regatul Unit informează Comisia Europeană sau OLAF, într-un interval de timp rezonabil, cu privire la orice faptă sau suspiciune care le-a fost adusă la cunoștință referitoare la o neregulă, fraudă sau altă activitate ilegală care afectează interesele financiare ale Uniunii.

               3.Verificările și inspecțiile la fața locului se pot desfășura la reședința oricărei persoane fizice sau la sediul oricărei entități juridice stabilite în Regatul Unit și care primește finanțare din partea Uniunii în baza unui acord sau a unui contract de finanțare, precum și la reședința sau la sediul oricărei părți terțe care participă la executarea fondurilor respective ale Uniunii și care își are reședința sau sediul în Regatul Unit. Aceste verificări și inspecții sunt pregătite și efectuate de Comisia Europeană sau de OLAF în strânsă colaborare cu autoritatea competentă din Regatul Unit desemnată de Regatul Unit. Autorității desemnate i se notifică, cu un interval de timp rezonabil înainte de derularea verificărilor și a inspecțiilor, obiectul, scopul și temeiul juridic al acestor verificări și inspecții, astfel încât să poată furniza asistență. În acest scop, funcționarii autorităților competente din Regatul Unit pot participa la verificările și inspecțiile la fața locului.

               4.Agenții Comisiei Europene și personalul OLAF au acces la toate informațiile și documentele (în format electronic sau pe suport de hârtie ori în ambele formate) referitoare la operațiunile menționate la alineatul (3), care sunt necesare pentru derularea corespunzătoare a verificărilor și a inspecțiilor la fața locului. În special, agenții Comisiei Europene și ai OLAF pot face copii după documentele relevante.

               5.Comisia Europeană sau OLAF și autoritățile competente din Regatul Unit hotărăsc de la caz la caz dacă să efectueze împreună verificările și inspecțiile la fața locului, inclusiv în cazurile în care ambele părți sunt competente să efectueze investigații.

               6.În cazul în care persoana, entitatea sau alte parte terță care face obiectul unei verificări ori inspecții la fața locului se opune desfășurării verificării sau inspecției la fața locului, autoritățile din Regatul Unit, acționând în conformitate cu normele și reglementările naționale, acordă asistență Comisiei Europene sau OLAF pentru a le permite să își îndeplinească atribuțiile de verificare sau inspecție la fața locului. Această asistență include luarea măsurilor de precauție corespunzătoare în temeiul legislației naționale, inclusiv pentru protejarea dovezilor.

               7.Comisia Europeană sau OLAF informează autoritățile competente din Regatul Unit cu privire la rezultatul acestor verificări și inspecții. În special, Comisia Europeană sau OLAF raportează, în cel mai scurt timp posibil, autorității competente din Regatul Unit orice faptă sau suspiciune de neregulă de care a luat cunoștință în cursul efectuării verificării sau inspecției la fața locului.

               8.Fără a aduce atingere aplicării legislației Regatului Unit, Comisia Europeană poate impune măsuri administrative și sancțiuni persoanelor fizice sau juridice care participă la executarea a unui program sau a unei activități în conformitate cu legislația Uniunii.

               9.În vederea punerii în aplicare corespunzătoare a prezentului articol, Comisia Europeană sau OLAF și autoritățile competente din Regatul Unit fac periodic schimb de informații și, la cererea uneia dintre părțile la prezentul acord, se consultă între ele, cu excepția cazului în care acest lucru este interzis în temeiul legislației Uniunii sau al legislației Regatului Unit.

               10.Pentru a facilita cooperarea eficace și schimbul de informații cu OLAF, Regatul Unit desemnează un punct de contact.

               11.Schimbul de informații dintre Comisia Europeană sau OLAF și autoritățile competente din Regatul Unit are loc cu respectarea cerințelor aplicabile în materie de confidențialitate. Datele cu caracter personal incluse în schimbul de informații sunt protejate în conformitate cu normele aplicabile.

               12.Fără a aduce atingere aplicabilității articolului LAW.MUTAS.114 [Definirea autorității competente], în cazul în care un resortisant al Regatului Unit sau persoane fizice care își au reședința în Regatul Unit ori entități juridice care își au sediul în Regatul Unit primesc, în mod direct sau indirect, finanțare din partea Uniunii în cadrul programelor și al activităților Uniunii enumerate în Protocolul I, inclusiv în legătură cu orice parte terță care participă la executarea fondurilor respective ale Uniunii, autoritățile din Regatul Unit cooperează cu autoritățile Uniunii sau cu autoritățile statelor membre ale Uniunii responsabile cu investigarea, urmărirea penală și aducerea în fața justiției a autorilor infracțiunilor săvârșite în raport cu respectiva finanțare care afectează interesele financiare ale Uniunii și a complicilor acestora, în conformitate cu legislația aplicabilă și cu instrumentele internaționale, pentru a le permite să își îndeplinească atribuțiile.

               Articolul UNPRO.4.3: Modificări aduse articolelor UNPRO.0.1, UNPRO.4.X-1, UNPRO.4.1 [Analize și audituri] și UNPRO.4.2 [Combaterea neregulilor, a fraudelor și a altor infracțiuni care afectează interesele financiare ale Uniunii Europene]

               Comitetul specializat privind participarea la programele Uniunii poate modifica articolele UNPRO.4.1 [Analize și audituri] și UNPRO.4.2 [Combaterea neregulilor, a fraudelor și a altor infracțiuni care afectează interesele financiare ale Uniunii Europene], în special pentru a ține seama de modificările aduse actelor adoptate de una sau mai multe instituții ale Uniunii.

               Comitetul specializat privind participarea la programele Uniunii poate modifica articolele UNPRO.0.1 [Domeniu de aplicare] și UNPRO.4.X-1 [Domeniu de aplicare] pentru a extinde aplicarea prezentului capitol doi la alte programe, activități și servicii ale Uniunii.

               Articolul UNPRO.4.4: Recuperare și executare

               1.Deciziile adoptate de Comisia Europeană care impun o obligație pecuniară persoanelor fizice și juridice, altele decât statele, cu privire la orice creanță care decurge din programele, activitățile, acțiunile sau proiectele Uniunii sunt executorii în Regatul Unit. Ordinul de executare este atașat deciziei, fără nicio altă formalitate decât o verificare a autenticității deciziei de către autoritatea națională desemnată în acest scop de Regatul Unit. Regatul Unit face cunoscută autoritatea națională pe care o desemnează în acest scop Comisiei și Curții de Justiție a Uniunii Europene. În conformitate cu articolul UNPRO.5.1 [Comunicare și schimb de informații], Comisia Europeană are dreptul să notifice aceste decizii executorii direct persoanelor fizice care își au reședința și entităților juridice care își au sediul în Regatul Unit. Executarea acestor decizii are loc în conformitate cu legislația Regatului Unit.

               2.Hotărârile și ordonanțele Curții de Justiție a Uniunii Europene pronunțate în aplicarea unei clauze arbitrale conținute într-un contract sau acord referitoare la programe ale Uniunii, activități ale Uniunii sau părți ale acestora enumerate în Protocolul I sunt executorii în Regatul Unit în aceeași măsură ca și deciziile Comisiei Europene menționate la alineatul (1) al prezentului articol.

               3.Curtea de Justiție a Uniunii Europene are competența de a examina legalitatea deciziilor Comisiei menționate la alineatul (1) și de a suspenda executarea acestor decizii. Cu toate acestea, competența de a examina plângerile privind pretinse nereguli în ceea ce privește legalitatea măsurilor de executare revine instanțelor judecătorești din Regatul Unit.

               Secțiunea 2: Alte norme privind executarea programelor Uniunii

               Articolul UNPRO.5.1: Comunicare și schimb de informații

               Instituțiile și organismele Uniunii care participă la executarea programelor sau a activităților Uniunii sau la controlul acestor programe sau activități au dreptul să comunice direct, inclusiv prin sisteme de schimb de informații electronice, cu orice persoană fizică care își are reședința în Regatul Unit sau cu orice entitate juridică care își are sediul în Regatul Unit și care primește finanțare din partea Uniunii Europene, precum și cu orice parte terță care participă la executarea finanțării din partea Uniunii și care își are reședința sau sediul în Regatul Unit. Aceste persoane, entități și părți terțe pot transmite direct instituțiilor și organismelor Uniunii toate informațiile și documentele relevante pe care au obligația să le transmită în temeiul legislației Uniunii aplicabile programului sau activității Uniunii sau în baza contractelor ori a acordurilor de finanțare încheiate în vederea executării programului sau activității respective.

               Articolul UNPRO.5.2: Cooperarea în domeniul statistic

               EUROSTAT și Autoritatea Statistică din Regatul Unit pot să instituie un acord care să permită cooperarea cu privire la chestiunile statistice relevante și care să prevadă ca EUROSTAT, cu acordul Autorității Statistice din Regatul Unit, să furnizeze date statistice privind Regatul Unit în sensul prezentei părți, inclusiv, în special, date privind PIB-ul Regatului Unit.

               Capitolul 3: Accesul Regatului Unit la serviciile furnizate în cadrul programelor Uniunii

                  Articolul UNPRO.6: Norme privind accesul la servicii

               1.În cazul în care nu participă la un program sau o activitate a Uniunii în conformitate cu capitolul unu [Participarea Regatului Unit la programele Uniunii] din prezenta parte, Regatul Unit poate să aibă acces la serviciile furnizate în cadrul programelor și activităților Uniunii cu respectarea termenelor și a condițiilor stabilite în prezentul acord, în actele de bază și în orice altă normă referitoare la executarea programelor și a activităților Uniunii.

               2.Protocolul II [Accesul Regatului Unit la serviciile furnizate în cadrul anumitor programe și activități] după caz:

               (a)identifică serviciile furnizate în cadrul programelor și al activităților Uniunii la care au acces Regatul Unit și entitățile din Regatul Unit;

               (b)stabilește condiții specifice pentru accesul Regatului Unit și al entităților din Regatul Unit. Aceste condiții trebuie să fie conforme cu condițiile prevăzute în prezentul acord și în actele de bază;

               (c)după caz, stabilește contribuția financiară sau în natură a Regatului Unit aferentă unui serviciu furnizat în cadrul respectivelor programe și activități ale Uniunii.

               3.Protocolul II este adoptat și poate fi modificat de Comitetul specializat privind participarea la programele Uniunii.

               4.Regatul Unit și proprietarii și operatorii de vehicule spațiale din sectorul public și cel privat care își desfășoară activitatea în sau din Regatul Unit beneficiază de acces la serviciile prevăzute la articolul 5 alineatul (1) din Decizia nr. 541/2014 în conformitate cu articolul 5 alineatul (2) din decizia respectivă până ce sunt incluse în Protocolul II dispoziții privind accesul în condiții similare sau până la 31 decembrie 2021.

               Capitolul 4: [Revizuiri]

               Articolul UNPRO.7: [Clauza de revizuire]

               La 4 ani de când încep să se aplice protocoalele I și II, Comitetul specializat privind participarea la programele Uniunii revizuiește punerea în aplicare a acestora pe baza datelor referitoare la participarea entităților juridice din Regatul Unit la acțiuni indirecte și directe desfășurate în cadrul programului, al unor părți ale programului sau al activităților și serviciilor menționate în protocoalele I și II.

               În urma unei solicitări din partea oricăreia dintre părți, Comitetul specializat privind participarea la programele Uniunii discută cu privire la modificările sau modificările propuse care afectează condițiile participării Regatului Unit la oricare dintre programele sau părțile de programe, activitățile și serviciile enumerate în protocoalele I și II și, dacă este necesar, poate propune măsuri corespunzătoare care se încadrează în domeniul de aplicare al prezentului acord.

               Capitolul 5: Taxa de participare în anii 2021-2026

               Articolul UNPRO.8: Taxa de participare în anii 2021-2026

               Taxa de participare menționată la articolul UNPRO.2.1 [Condiții financiare] alineatul (4) are următoarea valoare în anii 2021-2026:

               - în 2021: 0,5 %;

               - în 2022: 1 %;

               - în 2023: 1,5 %;

               - în 2024: 2 %;

               - în 2025: 2,5 %;

               - în 2026: 3 %.

               PARTEA A ȘASEA: SOLUȚIONAREA LITIGIILOR ȘI DISPOZIȚII ORIZONTALE

               Titlul I: Soluționarea litigiilor

               Capitolul 1: Dispoziții generale

               Articolul INST.9: Obiectiv

               Obiectivul prezentului titlu este de a stabili un mecanism eficace și eficient de evitare sau soluționare a litigiilor dintre părți legate de interpretarea și aplicarea prezentului acord și a acordurilor de completare, care să permită ajungerea, în măsura posibilului, la o soluție agreată de toate părțile.

               Articolul INST.10: Domeniu de aplicare

               (1)
                     Prezentul titlu se aplică, sub rezerva alineatelor (2), (3), (4) și (5), litigiilor dintre părți referitoare la interpretarea și aplicarea dispozițiilor prezentului acord sau ale oricărui acord de completare („dispozițiile vizate”).

               (2)
                     Dispozițiile vizate includ toate dispozițiile prezentului acord și ale oricărui acord de completare, cu excepția:

               (a)articolului GOODS.17 alineatele (1)-(6) [Instrumente de apărare comercială] și a articolului GOODS.21 [Bunuri culturale] din partea a doua rubrica întâi titlul I;

               (b)a anexei TBT-X [Medicamente];

               (c)a titlului VII [Întreprinderi mici și mijlocii] din partea a doua rubrica întâi;

               (d)a titlului X [Bune practici în materie de reglementare și cooperare în materie de reglementare] din partea a doua rubrica întâi;

               (e)a articolului LPFS.1.1 alineatele (1), (2) și (4) [Principii și obiective] și a articolului LPFS.1.2 alineatele (1) și (3) [Dreptul de reglementare, abordarea precaută și informațiile științifice și tehnice] din capitolul 1 [Dispoziții generale], capitolul 2 [Politica în domeniul concurenței], a articolului LPFS.3.9 [Autoritatea sau organismul independent și cooperarea] și a articolului LPFS.3.10 [Instanțele judecătorești] din capitolul 2 [Controlul subvențiilor]; și a capitolului 5 [Impozitare] din titlul XI [Condiții de concurență echitabile pentru o concurență deschisă și loială și o dezvoltare durabilă] din partea a doua rubrica întâi și a articolului LPFS.9.4 alineatele (4)-(9) [Reechilibrare] din capitolul 9 [Dispoziții orizontale și instituționale] din titlul XI [Condiții de concurență echitabile pentru concurență deschisă și loială și o dezvoltare durabilă] din partea a doua rubrica întâi;

               (f)a părții a treia [Cooperarea în materie de asigurare a respectării legii și cooperarea judiciară în materie penală], inclusiv atunci când se aplică în legătură cu situații reglementate de alte dispoziții ale prezentului acord;

               (g)a părții a patra [Cooperarea tematică];

               (h)a titlului II [Baza cooperării] din partea a șasea [Soluționarea litigiilor și dispoziții orizontale];

               (i)a articolului FINPROV.10A [ Dispoziție provizorie privind transmiterea datelor cu caracter personal către Regatul Unit] din partea a șaptea; și

               (j)a Acordului privind procedurile de securitate pentru schimbul de informații clasificate și protecția acestora;

               (3)
                     Consiliul de parteneriat poate fi sesizat de către o parte în vederea soluționării unui litigiu referitor la obligațiile care decurg din dispozițiile menționate la alineatul (2).

               (4)
                     Articolul INST.11 [Exclusivitate] se aplică dispozițiilor menționate la alineatul (2).

               (5)
                     În pofida alineatelor (1) și (2), prezentul titlu nu se aplică în cazul litigiilor privind interpretarea și aplicarea dispozițiilor Protocolului privind coordonarea sistemelor de securitate socială sau ale anexelor la acesta în cazuri individuale.

               Articolul INST.11: Exclusivitate

               Părțile se angajează să nu prezinte un litigiu între ele referitor la interpretarea sau aplicarea dispozițiilor prezentului acord sau a oricărui acord de completare spre soluționare unui alt mecanism de soluționare decât cele prevăzute de prezentul acord.

               Articolul INST.12: Alegerea forului în cazul unei obligații substanțial echivalente care decurge din alt acord internațional

               (1)
                     În cazul în care apare un litigiu referitor la o măsură care constituie o presupusă încălcare a unei obligații ce decurge din prezentul acord sau din oricare acord de completare și a unei obligații în mod substanțial echivalente care decurge dintr-un alt acord internațional la care ambele părți au aderat, inclusiv Acordul OMC, partea care solicită măsuri reparatorii alege forul care soluționează litigiul.

               (2)
                     Odată ce o parte a ales forul și a inițiat procedurile de soluționare a litigiilor în temeiul prezentului titlu sau al unui alt acord internațional, partea respectivă nu inițiază proceduri de soluționare a litigiilor în temeiul acordului internațional cu privire la măsura menționată la alineatul (1), cu excepția cazului în care forul ales inițial nu pronunță o hotărâre din motive procedurale sau jurisdicționale.

               (3)
                     În sensul prezentului articol:

               (a)se consideră că procedurile de soluționare a litigiilor în temeiul prezentului capitol sunt inițiate prin depunerea de către o parte a unei cereri de instituire a unui tribunal arbitral în conformitate cu articolul INST.14 [Procedura arbitrală];

               (b)se consideră că procedurile de soluționare a litigiilor în temeiul Acordului OMC sunt inițiate în momentul depunerii de către o parte a unei cereri de instituire a unei comisii arbitrale, astfel cum se prevede la articolul 6 din Înțelegerea privind regulile și procedurile de soluționare a litigiilor în cadrul OMC; și

               (c)se consideră că procedurile de soluționare a litigiilor în temeiul oricărui alt acord sunt inițiate dacă sunt inițiate în conformitate cu dispozițiile relevante din acordul respectiv.

               (4)
                     Fără a aduce atingere alineatului (2), nicio prevedere din prezentul acord ori din vreun act de completare nu împiedică o parte să suspende obligațiile autorizate de Organul de soluționare a litigiilor al OMC sau autorizate în temeiul procedurilor de soluționare a litigiilor prevăzute de un alt acord internațional la care au aderat părțile. Acordul OMC sau orice alt acord internațional încheiat între părți nu trebuie invocat pentru a împiedica o parte să suspende obligațiile care decurg din prezentul titlu.

               Capitolul 2: Procedura

               Articolul INST.13: Consultări

               (1)
                     În cazul în care o parte („partea reclamantă”) consideră că cealaltă parte („partea pârâtă”) a încălcat o obligație care decurge din prezentul acord sau din orice acord de completare, părțile depun eforturi pentru a soluționa problema prin inițierea de consultări cu bună-credință, cu scopul de a ajunge la o soluție agreată de toate părțile.

               (2)
                     Partea reclamantă poate solicita consultări printr-o cerere scrisă transmisă părții pârâte. Partea reclamantă precizează în cererea sa scrisă motivele cererii, specificând inclusiv care sunt măsurile în cauză și temeiul juridic al cererii, precum și dispozițiile vizate pe care le consideră aplicabile.

               (3)
                     Partea pârâtă răspunde prompt la cerere și, în orice caz, cel târziu în termen de 10 zile de la transmiterea acesteia. Consultările au loc în termen de 30 de zile de la data transmiterii cererii fie personal, fie prin orice alte mijloace de comunicare convenite de părți. În cazul în care se desfășoară cu participarea fizică a părților, consultările au loc pe teritoriul părții pârâte, cu excepția cazului în care părțile convin altfel.

               (4)
                     Consultările sunt considerate încheiate în termen de 30 de zile de la data transmiterii cererii, cu excepția cazului în care părțile convin să continue consultările.

               (5)
                     Consultările cu privire la chestiuni urgente, inclusiv cele privind mărfurile perisabile sau bunurile sau serviciile sezoniere, se organizează în termen de 20 de zile de la data transmiterii cererii. Consultările sunt considerate încheiate în termenul fixat de 20 zile, cu excepția cazului în care părțile convin să le continue.

               (6)
                     Fiecare parte furnizează suficiente informații concrete pentru a permite o analiză exhaustivă a măsurii în cauză, care să abordeze inclusiv modul în care măsura respectivă ar putea afecta aplicarea prezentului acord sau a oricărui acord de completare. Fiecare parte se străduiește să asigure participarea membrilor personalului autorităților sale publice competente care au cunoștințe de specialitate cu privire la chestiunea care face obiectul consultărilor.

               (7)
                     Pentru orice litigiu referitor la un alt domeniu decât cel din titlurile I-VII, capitolul patru [Energie și materii prime] din titlul VIII, titlurile IX-XII din partea a doua rubrica întâi, la cererea părții reclamante, consultările menționate la alineatul (3) se desfășoară în cadrul unui comitet specializat sau al Consiliului de parteneriat. Comitetul specializat poate decide în orice moment să sesizeze Consiliul de parteneriat cu privire la această chestiune. De asemenea, Consiliul de parteneriat se poate autosesiza cu privire la această chestiune. Comitetul specializat sau, după caz, Consiliul de parteneriat poate soluționa litigiul prin adoptarea unei decizii. Se aplică termenele menționate la alineatul (3). Locul de desfășurare a reuniunilor este reglementat de regulamentul de procedură al Comitetului specializat sau, după caz, al Consiliului de parteneriat.

               (8)
                     Consultările, în special toate informațiile desemnate ca fiind confidențiale și opiniile exprimate de părți în cursul consultărilor, sunt confidențiale și nu aduc atingere drepturilor de care beneficiază părțile în cadrul oricăror proceduri ulterioare.

               Articolul INST.14: Procedura arbitrală

               (1)
                     Partea reclamantă poate solicita instituirea unui tribunal arbitral în cazul în care:

               (a)partea pârâtă nu răspunde la cererea de organizare de consultări în termen de 10 zile de la data transmiterii acesteia;

               (b)consultările nu au loc în termenele menționate la articolul INST.13 [Consultări] alineatele (3), (4) sau (5);

               (c)părțile convin să nu organizeze consultări; sau

               (d)consultările s-au încheiat fără a se ajunge la o soluție agreată de toate părțile.

                (2)
                     Cererea de instituire a tribunalului arbitral se face printr-o cerere scrisă adresată părții pârâte. În cererea sa, partea reclamantă specifică în mod explicit care este măsura în cauză și explică de ce măsura respectivă constituie o încălcare a dispozițiilor vizate într-o măsură suficient de detaliată pentru a prezenta cu claritate temeiul juridic al plângerii.

               Articolul INST.15: Instituirea unui tribunal arbitral

               (1)
                     Un tribunal arbitral este format din trei arbitri.

               (2)
                     În termen de cel mult 10 zile de la data transmiterii cererii de instituire a unui tribunal arbitral, părțile se consultă în vederea ajungerii la un acord cu privire la componența tribunalului arbitral.

               (3)
                     În cazul în care părțile nu ajung la un acord cu privire la componența tribunalului arbitral în termenul prevăzut la alineatul (2), fiecare parte numește un arbitru din sublista stabilită pentru partea respectivă în temeiul articolului INST.27 [Liste de arbitri], în termen de cel mult cinci zile de la data expirării termenului prevăzut la alineatul (2) al prezentului articol. În cazul în care o parte nu numește un arbitru din sublista sa în termenul respectiv, copreședintele Consiliului de parteneriat desemnat de partea reclamantă alege, prin tragere la sorți, în termen de cel mult cinci zile de la expirarea termenului respectiv, un arbitru din sublista părții care nu a desemnat un arbitru. Copreședintele Consiliului de parteneriat desemnat de partea reclamantă poate delega această selecție prin tragerea la sorți a arbitrului.

               (4)
                     În cazul în care părțile nu ajung la un acord cu privire la președintele tribunalului arbitral în termenul prevăzut la alineatul (2) al prezentului articol, copreședintele Consiliului de parteneriat desemnat de partea reclamantă alege prin tragere la sorți președintele, în termen de cel mult cinci zile de la expirarea termenului respectiv, din sublista președinților stabilită în temeiul articolului INST.27 [Liste de arbitri]. Copreședintele Consiliului de parteneriat desemnat de partea reclamantă poate delega această selecție prin tragere la sorți a președintelui tribunalului arbitral.

               (5)
                     În cazul în care nu a fost stabilită niciuna dintre listele prevăzute la articolul INST.27 [Liste de arbitri] sau acestea nu conțin suficiente nume în momentul alegerii prin tragere la sorți în temeiul alineatului (3) sau (4) al prezentului articol, arbitrii sunt aleși prin tragere la sorți dintre persoanele propuse în mod oficial de către una dintre părți sau de către ambele părți, în conformitate cu anexa INST-X [Regulamentul de procedură].

               (6)
                     Data instituirii tribunalului arbitral este data la care ultimul dintre cei trei arbitri a notificat părților acceptarea numirii sale în conformitate cu anexa INST-X [Regulamentul de procedură].

               Articolul INST.16: Cerințe privind arbitrii

               1.Toți arbitrii:

               (a)trebuie să demonstreze că dețin cunoștințe de specialitate în domeniul dreptului și al comerțului internațional, inclusiv cu privire la aspectele specifice reglementate de [titlurile I-VII, capitolul patru [Energie și materii prime] din titlul VIII, titlurile IX-XII din partea a doua rubrica întâi [Comerț] sau rubrica a șasea [Alte dispoziții], sau în domeniul dreptului și cu privire la orice alte aspecte reglementate de prezentul acord sau de orice acord de completare, iar, în plus față de acestea, președintele trebuie să demonstreze și că are experiență în ceea ce privește procedurile de soluționare a litigiilor;

               (b)nu sunt afiliați niciuneia dintre părți și nu primesc instrucțiuni din partea niciuneia dintre ele;

               (c)își exercită funcția în nume propriu și nu acceptă instrucțiuni din partea niciunei organizații sau a niciunui guvern în ceea ce privește aspectele legate de litigiu; și

               (d)îndeplinesc cerințele din anexa INST-X [Codul de conduită].

               (2)
                     Toți arbitrii sunt persoane care oferă toate garanțiile de independență, care dețin calificările necesare pentru exercitarea unor înalte funcții judiciare în țările lor respective sau care sunt jurisconsulți a căror competență este larg recunoscută.

               (3)
                     În funcție de obiectul unui anumit litigiu, părțile pot conveni să deroge de la cerințele enumerate la alineatul (1) litera (a).

               Articolul INST.17: Atribuțiile tribunalului arbitral

               Tribunalul arbitral:

               (a)evaluează în mod obiectiv chestiunea care i-a fost sesizată, inclusiv elementele concrete ale cazului, aplicabilitatea măsurilor în chestiune și conformitatea lor cu dispozițiile vizate;

               (b)stabilește, în deciziile și hotărârile sale, constatările de fapt și de drept, precum și motivele care stau la baza oricăror constatări și concluzii pe care le formulează; și

               (c)se consultă la intervale regulate cu părțile și oferă oportunități adecvate pentru ajungerea la o soluție agreată de toate părțile.

               Articolul INST.18: Mandat

               (1)
                     Cu excepția cazului în care părțile convin altfel în termen de cel mult 5 zile de la data instituirii tribunalului arbitral, mandatul tribunalului arbitral este următorul:

               „să examineze, în lumina dispozițiilor relevante ale prezentului acord sau ale unui acord de completare, chestiunea menționată în cererea de instituire a tribunalului arbitral, să formuleze constatări cu privire la conformitatea măsurii în cauză cu dispozițiile menționate la articolul INST.10 [Domeniu de aplicare] și să pronunțe o hotărâre în conformitate cu articolul INST.20 [Hotărârea tribunalului arbitral]”.

               (2)
                     În cazul în care convin asupra unui alt mandat decât cel menționat la alineatul (1), părțile notifică tribunalului arbitral mandatul asupra căruia au convenit în termenul menționat la alineatul (1).

               Articolul INST.19: Proceduri urgente

               (1)
                     În cazul în care o parte solicită acest lucru, tribunalul arbitral decide, în termen de cel mult 10 zile de la data instituirii sale, dacă respectivul caz privește o chestiune urgentă.

               (2)
                     În cazuri de urgență, termenele aplicabile prevăzute la articolul INST.20 [Hotărârea tribunalului arbitral] sunt fixate la jumătate din termenul prevăzut la articolul respectiv.

               Articolul INST.20: Hotărârea tribunalului arbitral

               (1)
                     Tribunalul arbitral transmite părților un raport intermediar în termen de 100 zile de la data instituirii sale. În cazul în care tribunalul arbitral consideră că acest termen nu poate fi respectat, președintele tribunalului arbitral notifică în scris acest lucru părților, precizând motivele întârzierii și data la care intenționează să prezinte raportul intermediar. Tribunalul arbitral își prezintă raportul intermediar în termen de cel mult 130 de zile de la data instituirii sale, indiferent de circumstanțe.

               (2)
                     Fiecare parte poate adresa tribunalului arbitral o cerere scrisă de reexaminare a unor aspecte precise ale raportului intermediar în termen de 14 zile de la publicarea acestuia. O parte poate prezenta observații la solicitarea celeilalte părți în termen de șase zile de la transmiterea cererii în cauză.

               (3)
                     În cazul în care nu se prezintă nicio cerere scrisă de reexaminare a unor aspecte precise ale raportului intermediar în termenul menționat la alineatul (2), raportul intermediar devine hotărârea tribunalului arbitral.

               (4)
                     Tribunalul arbitral comunică părților hotărârea sa în termen de 130 de zile de la data instituirii sale. Atunci când tribunalul arbitral consideră că termenul respectiv nu poate fi respectat, președintele său notifică în scris acest lucru părților, precizând motivele întârzierii și data la care tribunalul arbitraj intenționează să pronunțe hotărârea. Tribunalul arbitral își pronunță hotărârea în termen de cel mult 160 de zile de la data instituirii sale, indiferent de circumstanțe.

               (5)
                     Hotărârea include o discuție cu privire la eventualele cereri scrise ale părților referitoare la raportul intermediar și răspunde cu claritate la observațiile părților.

               (6) Pentru mai multă certitudine, „hotărârea” sau „hotărârile” menționate la articolele INST.17 [Atribuțiile tribunalului arbitral], INST.18 [Mandatul], INST.28 [Înlocuirea arbitrilor] și INST.29 [Hotărârile și deciziile tribunalului arbitral] alineatele (1), (3), (4) și (6) se interpretează ca referindu-se și la raportul intermediar al tribunalului arbitral.

               Capitolul 3: Conformitate

               Articolul INST.21: Măsuri de asigurare a conformității

               (1)
                     În cazul în care în hotărârea sa menționată la articolul INST.20 alineatul (1) [Hotărârea tribunalului arbitral], tribunalul arbitral constată că partea pârâtă a încălcat o obligație care decurge din prezentul acord sau din orice acord de completare, partea respectivă ia măsurile necesare pentru a se conforma imediat hotărârii tribunalului arbitral, astfel încât să asigure conformitatea sa cu dispozițiile vizate.

               (2)
                     Cel târziu în termen de 30 de zile de la pronunțarea hotărârii, partea pârâtă notifică părții reclamante măsurile pe care le-a luat sau pe care intenționează să le ia în vederea asigurării conformității sale.

               Articolul INST.22: Perioadă de timp rezonabilă

               (1)
                     În cazul în care nu este posibilă conformarea imediată, partea pârâtă transmite, în termen de cel mult 30 de zile de la pronunțarea hotărârii menționate la articolul INST.20 alineatul (1) [Hotărârea tribunalului arbitral], o notificare părții reclamante cu privire la perioada de timp rezonabilă de care va avea nevoie pentru a se conforma hotărârii menționate la articolul INST.20 alineatul (1) [Hotărârea tribunalului arbitral]. Părțile depun eforturi pentru a conveni asupra perioadei de timp rezonabile necesare pentru a se conforma.

               (2)
                     În cazul în care părțile nu au ajuns la un acord cu privire la perioada de timp rezonabilă, partea reclamantă poate, cel mai devreme la 20 de zile de la transmiterea notificării menționate la alineatul (1), să solicite în scris tribunalului arbitral inițial să stabilească durata perioadei de timp rezonabil. Tribunalul arbitral comunică părților decizia sa în termen de 20 de zile de la data transmiterii cererii.

               (3)
                     Partea pârâtă transmite părții reclamante o notificare scrisă cu privire la progresele pe care le-a realizat în vederea asigurării conformității sale cu hotărârea menționată la articolul INST.20 (1) [Hotărârea instanței arbitrale] cu cel puțin o lună înainte de expirarea perioadei de timp rezonabile.

               (4)
                     Părțile pot conveni să prelungească perioada de timp rezonabilă.

               Articolul INST.23: Controlul conformității

               (1)
                     Cel târziu la data expirării perioadei de timp rezonabile, partea pârâtă transmite o notificare părții reclamante cu privire la orice măsură pe care a adoptat-o pentru a se conforma hotărârii menționate la articolul INST.20 alineatul (1) [Hotărârea tribunalului arbitral].

               (2)
                     Atunci când părțile consideră că nu au fost întreprinse măsuri în vederea asigurării conformării sau că aceste măsuri nu sunt compatibile cu dispozițiile vizate, partea reclamantă poate adresa o cerere în scris tribunalului arbitral inițial, solicitându-i să se pronunțe în această privință. În cererea respectivă se specifică care este măsura în cauză și se explică de ce măsura respectivă constituie o încălcare a dispozițiile vizate într-o măsură suficient de detaliată pentru a prezenta cu claritate temeiul juridic al plângerii. Tribunalul arbitral comunică părților decizia sa în termen de 45 de zile de la data transmiterii cererii.

               Articolul INST.24: Măsuri reparatorii temporare

               (1)
                     La cererea părții reclamante și după consultarea acesteia, partea pârâtă prezintă o ofertă de compensație temporară în cazul în care:

               (a)
                     partea pârâtă notifică părții reclamante că nu se poate conforma hotărârii menționate la articolul INST.20 alineatul (1) [Hotărârea tribunalului arbitral]; sau

               (b)
                     partea pârâtă nu notifică nicio măsură întreprinsă în vederea conformării în termenul menționat la articolul INST.21 [Măsuri de asigurare a conformității] sau înainte de data expirării perioadei de timp rezonabile; sau

               (c)
                     tribunalul arbitral consideră că nu a fost întreprinsă nicio măsură pentru a se asigura conformitatea sau că măsura întreprinsă în acest sens nu este compatibilă cu dispozițiile vizate.

               (2)
                     În oricare dintre condițiile menționate la alineatul (1) literele (a), (b) și (c), partea reclamantă poate transmite o notificare scrisă părții pârâte cu privire la intenția sa de a suspenda aplicarea obligațiilor care decurg din dispozițiile vizate în cazul în care:

               (a)
                     partea reclamantă decide să nu transmită o cerere în temeiul alineatului (1); sau

               (b)
                     părțile nu ajung la un acord cu privire la compensația temporară în termen de 20 de zile de la expirarea perioadei de timp rezonabile sau de la pronunțarea hotărârii tribunalului arbitral în conformitate cu articolul INST.23 [Controlul conformității] în cazul în care se transmite o cerere în temeiul alineatului (1).

               În notificarea se precizează nivelul suspendării preconizate a obligațiilor.

               (3) Suspendarea obligațiilor face obiectul următoarelor condiții:

               (a) Obligațiile care decurg din partea a doua rubrica a patra [Coordonarea sistemelor de securitate socială și vizele pentru vizitele de scurtă durată], din Protocolul privind coordonarea sistemelor de securitate socială sau din anexele la acesta sau din partea a cincea [Programele Uniunii] nu pot fi suspendate în temeiul prezentului articol;

               (b) Prin derogare de la litera (a), obligațiile prevăzute în partea a cincea [Programele Uniunii] pot fi suspendate numai în cazul în care hotărârea menționată la articolul INST.20 alineatul (1) [Hotărârea tribunalului arbitral] privește interpretarea și punerea în aplicare a părții a cincea [Programele Uniunii];

               (c) Obligațiile care nu decurg din partea a cincea [Programele Uniunii] nu pot fi suspendate în cazul în care hotărârea menționată la articolul INST.20 alineatul (1) [Hotărârea tribunalului arbitral] privește interpretarea și punerea în aplicare a părții a cincea [Programele Uniunii]; și

               (d) Obligațiile care decurg din partea a doua rubrica întâi titlul II [Servicii și investiții] în ceea ce privește serviciile financiare nu pot fi suspendate în temeiul prezentului articol, cu excepția cazului în care hotărârea menționată la articolul INST.20 alineatul (1) [Hotărârea tribunalului arbitral] privește interpretarea și aplicarea obligațiilor care decurg din partea a doua rubrica întâi titlul II [Servicii și investiții] în ceea ce privește serviciile financiare.

               (4)
                     În cazul în care o parte continuă să nu se conformeze unei hotărâri a unei comisii de arbitraj instituite în temeiul unui acord anterior încheiat între părți, cealaltă parte poate suspenda obligațiile care îi revin în temeiul dispozițiilor vizate menționate la articolul INST.10 [Domeniu de aplicare]. Cu excepția condiției de la alineatul (3) litera (a), toate normele referitoare la măsurile reparatorii temporare în caz de neconformare și la revizuirea oricăror astfel de măsuri sunt reglementate de acordul anterior.

               (5)
                     Suspendarea obligațiilor nu depășește nivelul echivalent cu anularea sau reducerea avantajelor cauzată de încălcare.

               (6)
                     În cazul în care tribunalul arbitral a constatat încălcarea părții a doua rubrica întâi [Comerț] sau rubrica a treia [Transport rutier], suspendarea poate fi aplicată într-un alt titlu din aceeași rubrică ca cea în care tribunalul a constatat încălcarea, în special în cazul în care partea reclamantă consideră că suspendarea este eficace în a stimula conformarea.

               (7)
                     În cazul în care tribunalul arbitral a constatat încălcarea la rubrica a doua [Aviație]:

               (a) partea reclamantă ar trebui mai întâi să încerce să suspende obligațiile în același titlu ca cel în care tribunalul arbitral a constatat încălcarea;

               (b) în cazul în care partea reclamantă consideră că nu este posibil sau eficient să suspende obligațiile cu privire la același titlu ca cel în care tribunalul a constatat încălcarea, aceasta poate încerca să suspende obligațiile în celălalt titlu din cadrul aceleiași rubrici.

               (8)
                     În cazul în care tribunalul arbitral a constatat încălcarea în partea a doua rubrica întâi [Comerț], rubrica a doua [Aviație], rubrica a treia [Transport rutier] sau rubrica a cincea [Sectorul pescăresc] și în cazul în care partea reclamantă consideră că nu este posibil sau eficient să suspende obligațiile în cadrul aceleiași rubrici ca cea în care tribunalul arbitral a constatat încălcarea și că circumstanțele sunt suficient de grave, aceasta poate încerca să suspende obligațiile care decurg din alte dispoziții vizate.

               (9)
                     În cazul alineatului (7) litera (b) și al alineatului (8), partea reclamantă își motivează decizia.

               (10)
                     Partea reclamantă poate suspenda obligațiile în termen de 10 zile de la data transmiterii notificării menționate la alineatul (2), cu excepția cazului în care partea pârâtă a depus o cerere în temeiul alineatului (11).

               (11)
                     În cazul în care partea pârâtă consideră că nivelul notificat de suspendare a obligațiilor depășește nivelul echivalent cu anularea sau reducerea avantajelor cauzată de încălcare ori că principiile și procedurile prevăzute la alineatul (7) litera (b), la alineatul (8) sau la alineatul (9) nu au fost respectate, aceasta poate adresa o cerere scrisă tribunalului arbitral inițial înainte de expirarea termenului de 10 zile prevăzut la alineatul (10), solicitându-i să se pronunțe în această privință. Tribunalul arbitral ia o decizie privind nivelul de suspendare a obligațiilor și o transmite părților în termen de 30 de zile de la data primirii cererii. Obligațiile nu se suspendă până când tribunalul arbitral nu își pronunță decizia. Suspendarea obligațiilor trebuie să fie conformă cu această decizie.

               (12)
                     Tribunalul arbitral sesizat în temeiul alineatului (11) nu examinează natura obligațiilor care fac obiectul suspendării, ci stabilește dacă nivelul suspendării depășește nivelul echivalent cu anularea sau reducerea avantajelor cauzată de încălcare. Cu toate acestea, în cazul în care chestiunea supusă arbitrajului include o pretinsă nerespectare a principiilor și procedurilor prevăzute la alineatul (7) litera (b), la alineatul (8) sau la alineatul (9), tribunalul arbitral examinează pretinsa nerespectare. În cazul în care tribunalul arbitral stabilește că aceste principii și proceduri nu au fost respectate, partea reclamantă le aplică în conformitate cu alineatul (7) litera (b), cu alineatul (8) și cu alineatul (9). Părțile acceptă decizia tribunalului arbitral ca fiind definitivă și nu urmăresc inițierea unei a doua proceduri de arbitraj. Prezentul alineat nu întârzie în niciun caz data de la care partea reclamantă are dreptul să suspende obligațiile în temeiul prezentului articol.

               (13)
                     Suspendarea obligațiilor sau a compensației menționate în prezentul articol este temporară și nu se aplică după ce:

               (a)
                     părțile au ajuns la o soluție convenită de comun acord în temeiul articolului INST.31 [Soluție convenită de comun acord];

               (b)
                     părțile au convenit că măsura întreprinsă în vederea conformării asigură conformitatea părții pârâte cu dispozițiile vizate; sau

               (c)
                     orice măsură întreprinsă în vedere conformării pe care tribunalul arbitral a considerat-o incompatibilă cu dispozițiile vizate a fost retrasă sau modificată astfel încât să se asigure conformitatea părții pârâte cu dispozițiile vizate.

               Articolul INST.25: Evaluarea măsurilor întreprinse în vederea asigurării conformității după adoptarea măsurilor reparatorii temporare

               (1)
                     Partea pârâtă transmite o notificare părții reclamante cu privire la orice măsură pe care a întreprins-o pentru a se conforma în urma suspendării obligațiilor sau în urma aplicării compensației temporare, după caz. Cu excepția cazurilor menționate la alineatul (2), partea reclamantă încetează suspendarea obligațiilor în termen de 30 de zile de la transmiterea notificării. În cazurile în care a fost aplicată o compensație, cu excepția cazurilor prevăzute la alineatul (2), partea pârâtă poate înceta aplicarea compensației respective în termen de 30 de zile de la data la care a transmis notificarea privind conformarea sa.

               (2)
                     În cazul în care, în termen de 30 de zile de la data transmiterii notificării, părțile nu sunt de acord dacă măsura notificată asigură sau nu conformitatea părții pârâte cu dispozițiile vizate, partea reclamantă transmite tribunalului arbitral inițial o cerere scrisă, solicitându-i să se pronunțe în această privință. Tribunalul arbitral comunică părților decizia sa în termen de 46 de zile de la data primirii cererii. În cazul în care tribunalul arbitral constată că măsura întreprinsă în vederea conformării este conformă cu dispozițiile vizate, suspendarea obligațiilor sau, după caz, aplicarea compensației ia sfârșit. Atunci când este relevant, nivelul suspendării obligațiilor sau al compensației se ajustează în funcție de decizia tribunalului arbitral.

               Capitolul 4: Dispoziții procedurale comune

               Articolul INST.26: Primirea informațiilor

               (1)
                     La cererea unei părți sau din proprie inițiativă, tribunalul arbitral poate cere părților să îi furnizeze informațiile relevante pe care le consideră necesare și adecvate. Părțile răspund prompt și integral la orice solicitare de informații primită de la tribunalul arbitral.

               (2)
                     La cererea unei părți sau din proprie inițiativă, tribunalul arbitral poate încerca să obțină informațiile pe care le consideră adecvate din orice sursă. Tribunalul arbitral poate, de asemenea, să ceară avizul experților dacă îl consideră necesar, sub rezerva eventualelor termene și condiții convenite de părți, după caz.

               (3)
                     Tribunalul arbitral ține seama de observațiile amicus curiae primite de la persoane fizice ale unei părți sau de la persoane juridice stabilite pe teritoriul unei părți, în conformitate cu anexa INST-X [Regulamentul de procedură].

               (4)
                     Orice informații obținute de tribunalul arbitral în temeiul prezentului articol sunt puse la dispoziția părților, iar părțile pot prezenta tribunalului arbitral observații cu privire la aceste informații.

               Articolul INST.27: Listele de arbitri

               (1)
                     Consiliul de parteneriat stabilește, în termen de cel mult 180 de zile de la data intrării în vigoare a prezentului acord, o listă de persoane care au cunoștințe de specialitate în sectoarele specifice reglementate de prezentul acord sau de acordurile de completare a acestuia și care doresc să fie și sunt în măsură să fie membri ai unui tribunal arbitral. Lista cuprinde numele a cel puțin 15 persoane și este alcătuită din trei subliste:

               (a)o sublistă de persoane stabilită pe baza propunerilor Uniunii;

               (b)o sublistă de persoane stabilită pe baza propunerilor Regatului Unit; și

               (c)o sublistă de persoane care nu sunt resortisanți ai niciuneia dintre părți și care vor exercita funcția de președinte al tribunalului arbitral.

               Fiecare sublistă este alcătuită din cel puțin cinci persoane. Consiliul de parteneriat se asigură că lista respectivă conține în orice moment acest număr minim de persoane.

               (2)
                     Consiliul de parteneriat poate stabili liste suplimentare de persoane care au cunoștințe de specialitate în sectoarele specifice reglementate de prezentul acord sau de acordurile de completare a acestuia. Sub rezerva acordului părților, aceste liste suplimentare pot fi folosite pentru a desemna membrii tribunalului de arbitraj în conformitate cu procedura prevăzută la articolul INST.15 [Instituirea unui tribunal arbitral] alineatele (3) și (5). Listele suplimentare sunt alcătuite din două subliste:

               (a)o sublistă de persoane stabilită pe baza propunerilor Uniunii; și

               (b)o sublistă de persoane stabilită pe baza propunerilor Regatului Unit.

               (3)
                     Listele menționate la alineatele (1) și (2) nu cuprind persoane care sunt membri, funcționari sau alți agenți ai instituțiilor Uniunii, ai guvernului unui stat membru sau ai guvernului Regatului Unit.

               Articolul INST.28: Înlocuirea arbitrilor

               În cazul în care, în timpul procedurilor de soluționare a litigiilor inițiate în temeiul prezentului titlu, un arbitru este în imposibilitatea de a participa la respectivele proceduri, se retrage sau trebuie înlocuit deoarece nu îndeplinește cerințele stabilite în Codul de conduită, se aplică procedura prevăzută la articolul INST.15 [Instituirea tribunalului arbitral]. Termenul pentru pronunțarea hotărârii sau a deciziei se prelungește cu perioada de timp necesară pentru numirea unui nou arbitru.

               Articolul INST.29: Hotărârile și deciziile tribunalului arbitral

               (1)
                     Deliberările tribunalului arbitral au caracter confidențial. Tribunalul arbitral face tot posibilul pentru ca hotărârile și deciziile pronunțate să fie adoptate prin consens. În cazul în care acest lucru nu este posibil, tribunalul arbitral decide cu majoritate de voturi. În niciun caz nu se fac publice opiniile separate ale arbitrilor.

               (2)
                     Deciziile și hotărârile tribunalului de arbitraj sunt obligatorii pentru Uniune și pentru Regatul Unit. Ele nu creează drepturi sau obligații în ceea ce privește persoanele fizice sau juridice.

               (3)
                     Deciziile și hotărârile tribunalului de arbitraj nu pot extinde sau limita drepturile și obligațiile care le revin părților în temeiul prezentului acord sau al eventualelor acorduri de completare.

               (4)
                     Pentru mai multă certitudine, tribunalul arbitral nu are competența de a stabili legalitatea unei măsuri presupuse a încălca, în temeiul legislației interne a unei părți, prezentul acord sau un acord de completare. Nicio constatare formulată de tribunalul arbitral cu privire la un litigiu între părți nu obligă instanțele naționale ale oricăreia dintre părți să adopte o anumită interpretare a legislației naționale a părții respective.

               (4a)
                     Pentru mai multă certitudine, instanțele judecătorești ale fiecărei părți nu au competența de a soluționa litigiile dintre părți în temeiul prezentului acord.

               (5)
                     Fiecare parte face publice hotărârile și deciziile tribunalului arbitral, sub rezerva protejării informațiilor confidențiale.

               (6)
                     Informațiile transmise de către părți tribunalului arbitral sunt tratate în conformitate cu normele în materie de confidențialitate prevăzute în ANEXA INST-X [Regulamentul de procedură].

               Articolul INST.30: Suspendarea și încetarea procedurilor arbitrale

               La cererea ambelor părți, tribunalul arbitral își suspendă în orice moment activitatea, pentru o perioadă convenită de părți și care nu depășește 12 luni consecutive. Tribunalul arbitral își reia activitatea înainte de încheierea perioadei de suspendare, la cererea scrisă a ambelor părți, sau la sfârșitul perioadei de suspendare, la cererea scrisă a oricăreia dintre părți. Partea solicitantă transmite o notificare celeilalte părți în acest sens. În cazul în care o parte nu solicită reluarea activității tribunalului arbitral la expirarea perioadei de suspendare, autoritatea tribunalului arbitral expiră, iar procedura de soluționare a litigiilor ia sfârșit. În cazul unei suspendări a activității tribunalului arbitral, termenele relevante se prelungesc cu aceeași perioadă de timp cu care a fost suspendată activitatea tribunalului arbitral.

               Articolul INST.31: Soluția convenită de comun acord

               5.Părțile pot în orice moment să ajungă la o soluție convenită de comun acord cu privire la orice litigiu menționat la articolul INST.10 [Domeniu de aplicare].

               6.În cazul în care se ajunge la o soluție convenită de comun acord în cursul procedurii arbitrale, părțile notifică împreună soluția convenită președintelui tribunalului arbitral. În urma unei astfel de notificări, procedura arbitrală se încheie.

               7.Soluția poate fi adoptată printr-o decizie a Consiliului de parteneriat. Soluțiile convenite de comun acord sunt date publicității. Versiunea dată publicității nu poate conține informații pe care oricare dintre părți le-a marcat ca fiind confidențiale.

               8.Fiecare parte ia măsurile necesare pentru a pune în aplicare, în termenul convenit, soluția convenită de comun acord.

               9.Cel târziu la data expirării termenului convenit, partea care pune în aplicare soluția informează în scris cealaltă parte cu privire la orice măsuri pe care le-a luat pentru punerea în aplicare a soluției convenite de comun acord.

               Articolul INST.32: Termene

               (1)
                     Toate termenele prevăzute în prezentul titlu se calculează în zile începând din ziua următoare actului la care se referă.

               (2)
                     Orice termen menționat în prezentul titlu poate fi modificat prin acordul reciproc al părților.

               (3)
                     Tribunalul arbitral poate, în orice moment, să propună părților să modifice un termen menționat în prezentul titlu, precizând motivele care stau la baza propunerii.

               Articolul INST.34: Cheltuieli

               (1)
                     Fiecare parte suportă cheltuielile proprii aferente participării la procedura arbitrală.

               (2)
                     Părțile suportă împreună și în mod egal cheltuielile aferente aspectelor organizatorice, inclusiv cele pentru acoperirea remunerației și a cheltuielilor membrilor tribunalului arbitral. Remunerația arbitrilor se stabilește în conformitate cu ANEXA INST-X [Regulamentul de procedură].

               Articolul INST.34A: Anexe

               (1)
                     Procedurile de soluționare a litigiilor prevăzute în prezentul titlu sunt reglementate de regulamentul de procedură prevăzut în ANEXA INST-X [Regulamentul de procedură] și se desfășoară în conformitate cu ANEXA INST-X [Codul de conduită].

               (2)
                     Consiliul de parteneriat poate modifica ANEXA INST-X [Regulamentul de procedură] și ANEXA INST-X [Codul de conduită].

               Capitolul 5: Dispoziții specifice privind măsurile unilaterale

               Articolul INST.34B: Proceduri speciale pentru măsurile de remediere și reechilibrare

               (1)
                     În sensul părții a doua rubrica întâi titlul XI [Condiții de concurență echitabile pentru o concurență deschisă și loială și o dezvoltare durabilă] capitolul 3 [Controlul subvențiilor] articolul 3.12 [Măsuri de remediere] și capitolul 9 [Dispoziții instituționale] articolului 9.4 alineatele (2) și (3) [Reechilibrare], prezentul titlu se aplică cu modificările prevăzute la prezentul articol.

               (2)
                     Prin derogare de la articolul INST.15 [Instituirea unui tribunal arbitral] și de la anexa INST-X [Regulamentul de procedură pentru soluționarea litigiilor], în cazul în care părțile nu ajung la un acord cu privire la componența tribunalului arbitral în termen de două zile, copreședintele Consiliului de parteneriat al părții reclamante selectează, prin tragere la sorți, cel mult în termen de o zi de la expirarea termenului de două zile, un arbitru din sublista fiecărei părți și președintele tribunalului arbitral din sublista președinților stabilită în temeiul articolului INST.27 [Liste de arbitri]. Copreședintele Consiliului de parteneriat desemnat de partea reclamantă poate delega această selecție prin tragere la sorți a arbitrului sau a președintelui. Fiecare persoană astfel desemnată confirmă ambelor părți disponibilitatea sa, în termen de două zile de la data la care a fost informată cu privire la numirea sa. Reuniunea de organizare menționată la regula 10 din anexa INST-X [Regulamentul de procedură pentru soluționarea diferendelor] are loc în termen de 2 zile de la instituirea tribunalului arbitral.

               (3)
                     Prin derogare de la regula 11 din anexa INST-X [Regulamentul de procedură pentru soluționarea litigiilor], partea reclamantă își transmite memoriul în termen de cel mult șapte zile de la data instituirii tribunalului arbitral. Partea pârâtă își transmite memoriul în termen de cel mult șapte zile de la data transmiterii memoriului părții reclamante. Tribunalul arbitral ajustează orice alte termene relevante ale procedurii de soluționare a litigiilor, dacă este cazul, pentru a asigura transmiterea la timp a raportului.

               (4)
                      Articolul INST.20 [Hotărârea tribunalului arbitral] nu se aplică, iar trimiterile la hotărâre din prezentul titlu se interpretează ca trimiteri la hotărârea menționată

               (a)în titlul XI [Condiții de concurență echitabile pentru o concurență deschisă și loială și o dezvoltare durabilă] capitolul 3 [Controlul subvențiilor] articolul 3.12 [Măsuri de remediere] alineatul (10); sau

               (b)la articolul 9.4 [Reechilibrare] alineatul (3) litera (c).

               (5)
                     prin derogare de la articolul INST.23 [Controlul conformității] alineatul (2), tribunalul arbitral comunică părților decizia sa în termen de 30 de zile de la data transmiterii cererii.

               Articolul INST.34C: Suspendarea obligațiilor în sensul articolului LPFS.3.12 alineatul (12), al articolului FISH.9 alineatul (5) și al articolului FISH.14 alineatul (7)

               (1)
                     Nivelul de suspendare a obligațiilor nu depășește nivelul echivalent cu anularea sau reducerea avantajelor în temeiul prezentului acord sau al unui acord de completare care este cauzată în mod direct de măsurile de remediere de la data intrării în vigoare a măsurilor de remediere până la data pronunțării hotărârii arbitrale.

               (2)
                     Nivelul de suspendare a obligațiilor solicitat de partea reclamantă și stabilirea nivelului de suspendare a obligațiilor de către tribunalul arbitral nu se bazează nu pe afirmații, speculații sau posibilități îndepărtate, ci pe fapte care demonstrează că anularea sau reducerea avantajelor rezultă direct din aplicarea măsurii de remediere și afectează anumite bunuri, prestatori de servicii, investitori sau alți actori economici.

               (3)
                     Nivelul avantajelor anulate sau reduse solicitat de partea reclamantă sau stabilit de tribunalul arbitral:

               (a)nu include daune-interese cu caracter punitiv, dobânzi sau pierderi ipotetice de profit sau de oportunități de afaceri;

               (b)se reduce cu orice rambursare prealabilă pentru taxe, despăgubire pentru daunele-interese sau alte forme de compensare de care au beneficiat deja operatorii în cauză sau partea în cauză; și

               (c)nu include contribuția la anularea sau reducerea avantajelor care rezultă din acțiuni sau omisiuni realizate în mod intenționat sau din neglijență de partea în cauză sau de orice persoană ori entitate cu privire la care se solicită măsuri reparatorii în urma suspendării preconizate a obligațiilor.

               Articolul INST.34D: Condiții aplicabile măsurilor de reechilibrare, de remediere, compensatorii și de salvgardare

               În cazul în care o parte adoptă o măsură în temeiul rubricii întâi [Comerț] titlul XI [Condiții de concurență echitabile pentru o concurență deschisă și echitabilă și o dezvoltare durabilă] capitolul trei [Controlul subvențiilor] articolul 3.12 [Măsuri de remediere] sau capitolul nouă [Dispoziții instituționale] articolul 9.4 [Reechilibrare], în temeiul rubricii a treia [Transportul rutier] articolul ROAD.11 [Măsuri de remediere], al părții a doua rubrica a cincea articolul FISH.9 [Măsuri compensatorii în caz de retragere sau reducere a accesului] sau articolul FISH.14 [Măsuri de remediere și soluționarea litigiilor] sau al părții a șasea titlul III articolul INST.36 [Măsuri de salvgardare], măsura respectivă se aplică numai în ceea ce privește dispozițiile vizate, în sensul articolului INST.10 [Domeniu de aplicare] și respectă, mutatis mutandis, condițiile stabilite la articolul INST.24 [Măsuri reparatorii temporare] alineatul (3).

               Titlul II: Baza cooperării

               Articolul COMPROV.4: Democrația, statul de drept și drepturile omului

               (1)
                     Părțile continuă să susțină valorile și principiile comune ale democrației, statului de drept și respectării drepturilor omului care stau la baza politicilor lor interne și internaționale. În acest sens, părțile își reafirmă aderarea la Declarația Universală a Drepturilor Omului și la tratatele internaționale relevante privind drepturile omului la care sunt părți.

               (2)
                     Părțile promovează aceste valori și principii comune în cadrul forurilor internaționale. Părțile cooperează pentru promovarea acestor valori și principii, inclusiv cu țări terțe sau în țări terțe.

               Articolul COMPROV.5: Combaterea schimbărilor climatice

               (1)
                     Părțile consideră că schimbările climatice reprezintă o amenințare existențială la adresa umanității și își reiterează angajamentul de a consolida răspunsul la nivel mondial la această amenințare. Combaterea schimbărilor climatice cauzate de om, astfel cum a fost definită în cadrul procesului Convenției-cadru a Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice (CCONUSC) și, în special, în Acordul de la Paris adoptat de Conferința părților la Convenția-cadru a Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice în cadrul celei de a 21-a sesiuni („Acordul de la Paris”), inspiră politicile interne și externe ale Uniunii și ale Regatului Unit. Prin urmare, fiecare parte respectă Acordul de la Paris și procesul instituit de CCONUSC și se abține de la acțiuni sau omisiuni care ar contraveni în mod semnificativ obiectului și scopului Acordului de la Paris.

               (2)
                     Părțile promovează acțiunile de combatere a schimbărilor climatice în cadrul forurilor internaționale, inclusiv prin inițierea de dialoguri cu alte țări și regiuni pentru ca acestea să dea dovadă de mai multă ambiție în ceea ce privește reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră.

               Articolul COMPROV.6: Combaterea proliferării armelor de distrugere în masă

               (1)
                     Părțile consideră că proliferarea armelor de distrugere în masă (ADM) și a vectorilor acestora, atât către actorii statali, cât și către cei nestatali reprezintă una dintre cele mai grave amenințări la adresa stabilității și a securității internaționale. Prin urmare, părțile convin să coopereze și să contribuie la combaterea proliferării armelor de distrugere în masă și a vectorilor acestora prin respectarea deplină și punerea în aplicare la nivel național a obligațiilor existente în temeiul tratatelor și acordurilor internaționale privind dezarmarea și neproliferarea și a altor obligații internaționale relevante.

               (2)
                     Părțile convin, de asemenea, să coopereze și să contribuie la combaterea proliferării armelor de distrugere în masă și a vectorilor acestora prin:

               (a)luarea de măsuri în vederea semnării sau ratificării tuturor celorlalte instrumente internaționale relevante ori aderării la acestea, după caz, și în vederea punerii lor în aplicare în totalitate; și

               (b)instituirea unui sistem eficace de control al exporturilor naționale, care să controleze atât exporturile, cât și tranzitul bunurilor legate de ADM, inclusiv un control al utilizării finale a tehnologiilor cu dublă utilizare legată de ADM, și care să prevadă sancțiuni eficace în cazul încălcării controalelor exporturilor.

               (3)
                     Părțile convin să instituie un dialog periodic cu privire la aceste chestiuni.

               Articolul COMPROV.7: Armele de calibru mic și armamentul ușor și alte arme convenționale

               (1)
                     Părțile recunosc că fabricarea, transferul și circulația ilicite de arme de calibru mic și armament ușor (SALW), inclusiv muniția aferentă, precum și acumularea în exces a acestora, gestionarea lor necorespunzătoare, stocurile securizate în mod neadecvat și răspândirea necontrolată a acestor arme reprezintă în continuare o amenințare gravă la adresa păcii și a securității internaționale.

               (2)
                     Părțile convin să respecte și să pună în aplicare pe deplin obligațiile care le revin în ceea ce privește combaterea comerțului ilicit cu SALW, inclusiv cu muniția aferentă, în temeiul acordurilor internaționale în vigoare și al rezoluțiilor Consiliului de Securitate al ONU, precum și angajamentele care le revin în cadrul altor instrumente internaționale aplicabile în acest domeniu, precum Programul de acțiune al ONU pentru prevenirea, combaterea și eradicarea comerțului ilicit cu SALW sub toate aspectele sale.

               (3)
                     Părțile recunosc importanța sistemelor de control intern pentru transferurile de arme convenționale, în conformitate cu standardele internaționale existente. Părțile recunosc importanța aplicării acestor controale într-un mod responsabil, pentru a contribui astfel la pacea, securitatea și stabilitatea internațională și regională, la reducerea suferinței umane, precum și la prevenirea deturnării armelor convenționale.

               (4)
                     Părțile se angajează în acest sens să pună în aplicare pe deplin Tratatul privind comerțul cu arme și să coopereze în cadrul tratatului, inclusiv în ceea ce privește promovarea universalizării și a punerii în aplicare pe deplin a tratatului de către toate statele membre ale ONU.

               (5)
                     Părțile convin, așadar, să coopereze în eforturile lor de reglementare sau de îmbunătățire a reglementării comerțului internațional cu arme convenționale și de prevenire, combatere și eradicare a comerțului ilicit cu arme.

               (6)
                     Părțile convin să instituie un dialog periodic cu privire la aceste chestiuni.

               Articolul COMPROV.8: Cele mai grave infracțiuni care preocupă comunitatea internațională

               (1)
                     Părțile reafirmă că cele mai grave infracțiuni care preocupă ansamblul comunității internaționale nu trebuie să rămână nepedepsite și că urmărirea lor penală trebuie să fie asigurată prin adoptarea de măsuri la nivel național și prin consolidarea cooperării internaționale, inclusiv cu Curtea Penală Internațională. Părțile convin să sprijine pe deplin universalitatea și integritatea Statutului de la Roma al Curții Penale Internaționale și a instrumentelor referitoare la acesta.

               (2)
                     Părțile convin să instituie un dialog periodic cu privire la aceste chestiuni.

               Articolul COMPROV.9: Combaterea terorismului

               (1)
                     Părțile cooperează la nivel bilateral, regional și internațional pentru a preveni și a combate actele de terorism sub toate formele și manifestările sale, în conformitate cu dreptul internațional aplicabil, inclusiv, după caz, cu acordurile internaționale legate de combaterea terorismului, cu dreptul internațional umanitar și cu dreptul internațional al drepturilor omului, precum și cu principiile prevăzute în Carta Organizației Națiunilor Unite.

               (2)
                     Părțile își consolidează cooperarea în materie de combatere a terorismului, inclusiv prevenirea și combaterea extremismului violent și a finanțării terorismului, cu scopul de a promova interesele lor comune în materie de securitate, ținând seama de Strategia globală a Organizației Națiunilor Unite de combatere a terorismului și de rezoluțiile relevante ale Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite, fără a aduce atingere cooperării în materie de asigurare a respectării legii și cooperării judiciare în materie penală și schimburilor de informații.

               (3)
                     Părțile convin să instituie un dialog periodic cu privire la aceste chestiuni. Acest dialog va urmări, printre altele, să promoveze și să faciliteze:

               (a)schimbul de evaluări privind amenințarea teroristă;

               (b)schimbul de bune practici și de cunoștințe de specialitate privind combaterea terorismului;

               (c)cooperarea operațională și schimbul de informații și

               (d)schimburi privind cooperarea în cadrul organizațiilor multilaterale.

               Articolul COMPROV.10: Protecția datelor cu caracter personal

               (1)
                     Părțile își afirmă angajamentul de a asigura un nivel ridicat de protecție a datelor cu caracter personal. Acestea depun eforturi pentru a colabora în vederea promovării unor standarde internaționale ridicate în acest domeniu.

               (2)
                     Părțile recunosc că persoanele au dreptul la protecția datelor lor cu caracter personal și a vieții lor private și că aplicarea unor standarde înalte în această privință contribuie la încrederea în economia digitală și la dezvoltarea comerțului, fiind totodată un factor favorizant esențial pentru cooperarea eficace în materie de asigurare a respectării legii. În acest scop, părțile se angajează să respecte, fiecare în cadrul actelor lor cu putere de lege și al normelor lor administrative, angajamentele pe care și le-au asumat în cadrul prezentului acord în legătură cu acest drept.

               (3)
                     Părțile cooperează la nivel bilateral și multilateral, cu respectarea actelor lor cu putere de lege și a normelor lor administrative. Această cooperare poate include dialogul, schimbul de cunoștințe de specialitate și cooperarea în materie de aplicare a legii, după caz, în ceea ce privește protecția datelor cu caracter personal.

               (4)
                     În cazul în care prezentul acord sau orice acord de completare prevede transferul de date cu caracter personal, acest transfer se efectuează în conformitate cu normelor privind transferurile internaționale de date cu caracter personal ale părții care efectuează transferul. Pentru mai multă certitudine, prezentul alineat nu aduce atingere aplicării niciunei dispoziții specifice din prezentul acord referitoare la transferul de date cu caracter personal, în special articolului DIGIT.7 [Protecția datelor cu caracter personal și a vieții private] și articolului LAWGEN.4 [Protecția datelor cu caracter personal] și nici titlului I din partea a șasea [Soluționarea litigiilor]. Atunci când este necesar, fiecare parte va depune toate eforturile, respectând totodată normele sale privind transferurile internaționale de date cu caracter personal, pentru a stabili garanțiile necesare pentru transferul de date cu caracter personal, ținând seama de orice recomandări ale Consiliului de parteneriat formulate în temeiul articolului INST.1 [Consiliul de parteneriat] alineatul (4) litera (h).

               Articolul COMPROV.11: Cooperarea la nivel mondial cu privire la chestiuni de interes economic, social și de mediu comun

               (1)
                     Părțile recunosc importanța cooperării la nivel mondial pentru abordarea chestiunilor de interes economic, social și de mediu comun. În cazul în care este în interesul lor reciproc, părțile promovează soluții multilaterale la problemele comune.

               (2)
                     Păstrându-și autonomia decizională și fără a aduce atingere altor dispoziții ale prezentului acord sau ale oricărui acord de completare, părțile depun eforturi să coopereze cu privire la chestiunile globale curente și emergente de interes comun, cum ar fi pacea și securitatea, schimbările climatice, dezvoltarea durabilă, poluarea transfrontalieră, protecția mediului, digitalizarea, sănătatea publică și protecția consumatorilor, fiscalitatea, stabilitatea financiară și schimburile comerciale și investițiile libere și echitabile. În acest scop, părțile depun eforturi pentru a menține un dialog constant și eficace și își coordonează pozițiile în cadrul organizațiilor și forurilor multilaterale la care participă, cum ar fi Organizația Națiunilor Unite, Grupul celor șapte (G-7) și Grupul celor douăzeci (G-20), Organizația pentru Cooperare și Dezvoltare Economică, Fondul Monetar Internațional, Banca Mondială și Organizația Mondială a Comerțului.

               Articolul COMPROV.12: Elemente esențiale

               Articolul COMPROV.4 [Democrația, statul de drept și drepturile omului] alineatul (1), articolul COMPROV.5 [Combaterea schimbărilor climatice] alineatul (1) și articolul COMPROV.6 [Combaterea proliferării armelor de distrugere în masă] alineatul (1) constituie elemente esențiale ale parteneriatului instituit prin prezentul acord și prin eventualele acorduri de completare.

               Titlul III: Îndeplinirea obligațiilor și măsuri de salvgardare

               Articolul INST.35: Îndeplinirea obligațiilor descrise ca elemente esențiale

               (1)
                     În cazul în care oricare dintre părți consideră că cealaltă parte nu și-a îndeplinit în mod grav și substanțial oricare dintre obligațiile descrise ca elemente esențiale la articolul COMPROV.12 [Elemente esențiale], aceasta poate decide să denunțe sau să suspende, integral sau în parte, aplicarea prezentului acord sau a oricărui acord de completare.

               (2)
                     Înainte de a face acest lucru, partea care invocă aplicarea prezentului articol solicită Consiliului de parteneriat să se reunească imediat în vederea găsirii în timp util a unei soluții reciproc acceptabile. În cazul în care nu se ajunge la o soluție reciproc acceptabilă în termen de 30 de zile de la data solicitării adresate Consiliului de parteneriat, partea în cauză poate lua măsurile menționate la alineatul (1).

               (3)
                     Măsurile menționate la alineatul (1) sunt luate cu respectarea deplină a dreptului internațional și sunt proporționale. Se acordă prioritate măsurilor care afectează cel mai puțin funcționarea prezentului acord și a eventualelor acorduri de completare.

               (4)
                     Părțile consideră că, pentru ca o situație să constituie o încălcare gravă și substanțială a oricăreia dintre obligațiile descrise ca elemente esențiale la articolul COMPROV.12 [Elemente esențiale], gravitatea și natura acesteia ar trebui să fie excepționale și să amenințe pacea și securitatea sau să aibă repercusiuni internaționale. Pentru o mai mare certitudine, o acțiune sau o omisiune care contravine în mod semnificativ obiectului și scopului Acordului de la Paris este considerată întotdeauna o încălcare gravă și substanțială în sensul prezentului articol.

               Articolul INST.36: Măsuri de salvgardare

               (1)            În cazul în care apar dificultăți economice, societale sau de mediu grave la nivelul unui sector sau al unei regiuni, inclusiv cu privire la activitățile de pescuit și la comunitățile costiere dependente de pescuit, care ar putea avea un caracter persistent, partea în cauză poate lua în mod unilateral măsuri de salvgardare corespunzătoare. Domeniul de aplicare și durata acestor măsuri de salvgardare sunt limitate la ceea ce este strict necesar pentru remedierea situației. Se acordă prioritate măsurilor care afectează cel mai puțin funcționarea prezentului acord.

               (2)            Partea în cauză notifică fără întârziere o astfel de situație celeilalte părți prin intermediul Consiliului de parteneriat și îi furnizează toate informațiile relevante. Părțile inițiază imediat consultări în cadrul Consiliului de parteneriat pentru a găsi o soluție reciproc acceptabilă.

               (3)             Partea în cauză nu poate lua măsuri de salvgardare decât după scurgerea unei perioade de o lună de la data notificării menționate la alineatul (2), cu excepția cazului în care părțile au încheiat în comun procedura de consultare prevăzută la alineatul (2) înainte de expirarea termenului menționat. Atunci când circumstanțe excepționale, care necesită o acțiune imediată, exclud o examinare prealabilă, partea în cauză poate aplica imediat măsurile de salvgardare strict necesare pentru remedierea situației.

               Partea în cauză notifică fără întârziere Consiliului de parteneriat măsurile luate și furnizează toate informațiile relevante.

               (4)            În cazul în care o măsură de salvgardare adoptată de partea în cauză creează un dezechilibru între drepturile și obligațiile care decurg din prezentul acord sau din orice acord de completare, cealaltă parte poate lua măsurile de reechilibrare proporționale care sunt strict necesare pentru remedierea dezechilibrului. Se acordă prioritate măsurilor care afectează cel mai puțin funcționarea prezentului acord. Alineatele (2)-(4) se aplică mutatis mutandis acestor măsuri de reechilibrare.

               (5)            Oricare dintre părți poate, fără a recurge în prealabil la consultări în temeiul articolului INST.13 [Consultări], să inițieze procedura arbitrală menționată la articolul INST.14 [Procedura arbitrală] pentru a contesta o măsură adoptată de cealaltă parte în aplicarea alineatelor (1)-(5) ale prezentului articol.

               (6)            Măsurile de salvgardare menționate la alineatul (1) și măsurile de reechilibrare menționate la alineatul (5) pot fi adoptate, de asemenea, în legătură cu un acord de completare, cu excepția cazului în care se prevede altfel în acordul de completare respectiv.

               PARTEA A ȘAPTEA DISPOZIȚII FINALE

                  Articolul FINPROV.1: Domeniul de aplicare teritorială

               (1)
                     Prezentul acord se aplică:

               (a)teritoriilor cărora li se aplică Tratatul privind Uniunea Europeană și Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în condițiile prevăzute de aceste tratate; și

               (b)teritoriului Regatului Unit.

               (2)
                     Prezentul acord se aplică, de asemenea, Domeniului Guernsey, Domeniului Jersey și Insulei Man în măsura stabilită în partea a doua a prezentului acord la rubrica a cincea [Pescuit] și la rubrica a șasea [Alte dispoziții] articolul OTH.9 [Aplicarea geografică].

               (3)
                     Prezentul acord nu se aplică Gibraltarului și nici nu are efecte în acest teritoriu.

               (4)
                     Prezentul acord nu se aplică teritoriilor de peste mări care au relații speciale cu Regatul Unit: Anguilla; Bermuda; Teritoriul Antarctic Britanic; Teritoriile britanice din Oceanul Indian; Insulele Virgine Britanice; Insulele Cayman; Insulele Falkland; Montserrat; Insulele Pitcairn, Henderson, Ducie și Oeno; Sfânta Elena, Ascension și Tristan da Cunha; Georgia de Sud și Insulele Sandwich de Sud; și Insulele Turks și Caicos.

                  Articolul FINPROV.2: Relația cu alte acorduri

               Prezentul acord și eventualele acorduri de completare se aplică fără a aduce atingere vreunui acord bilateral anterior încheiat între Regatul Unit, pe de o parte, și Uniune și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, pe de altă parte. Părțile își reafirmă obligațiile de a pune în aplicare orice astfel de acord.

                  Articolul FINPROV.3: Revizuire

               Părțile revizuiesc în comun punerea în aplicare a prezentului acord și a eventualelor acorduri de completare și orice aspecte conexe la cinci ani de la intrarea în vigoare a prezentului acord și, ulterior, din cinci în cinci ani.

                  Articolul FINPROV.6: Informații clasificate și informații sensibile neclasificate

               Nicio dispoziție din prezentul acord sau din eventualele acorduri de completare nu poate fi interpretată ca impunând unei părți obligația de a pune la dispoziție informații clasificate.

               Informațiile sau materialele clasificate furnizate sau comunicate în cadrul schimbului de informații care are loc între părți în temeiul prezentului acord sau al oricărui acord de completare sunt gestionate și protejate în conformitate cu Acordul privind procedurile de securitate pentru schimbul și protecția informațiilor clasificate și cu orice acord de punere în aplicare încheiat în temeiul acestuia.

               Părțile convin asupra unor instrucțiuni în materie de gestionare a informațiilor pentru a asigura protecția informațiilor sensibile neclasificate care fac obiectul schimbului de informații.

                  Articolul FINPROV.7: Părțile integrante ale prezentului acord

               (1)
                     Protocoalele, anexele, apendicele și notele de subsol la prezentul acord fac parte integrantă din prezentul acord.

               (2)
                     Fiecare dintre anexele la prezentul acord, inclusiv apendicele la acesta, face parte integrantă din secțiunea, capitolul, titlul, rubrica sau protocolul care face trimitere la anexa respectivă sau la care se face trimitere în anexa respectivă. Pentru mai multă certitudine:

               (a)Anexa INST-X [REGULAMENTUL DE PROCEDURĂ AL CONSILIULUI de PARTENERIAT ȘI AL COMITETELOR] face parte integrantă din partea întâi titlul III [Dispoziții instituționale];

               (b)Anexele ORIG-1 [NOTE INTRODUCTIVE LA REGULILE DE ORGINE SPECIFICE PRODUSULUI], ORIG-2 [REGULILE DE ORIGINE SPECIFICE PRODUSULUI], ORIG-2A [CONTINGENTE DE ORIGINE ȘI ALTERNATIVE LA REGULILE DE ORIGINE SPECIFICE PRODUSULUI ÎN ANEXA ORIG-2], ORIG-2B [REGULI TRANZITORII SPECIFICE PRODUSULUI PENTRU ACUMULATOARELE ELECTRICE ȘI VEHICULELE ELECTRIFICATE], ORIG-3 [DECLARAȚIA FURNIZORULUI], ORIG-4 [TEXTUL ATESTATULUI DE ORIGINE], ORIG-5 [DECLARAȚIA COMUNĂ PRIVIND PRINCIPATUL ANDORRA] și ORIG-6 [DECLARAȚIE COMUNĂ PRIVIND REPUBLICA SAN MARINO] fac parte integrantă din partea a doua rubrica întâi titlul I capitolul doi [Reguli de origine];

               (c)Anexa SPS-1 [Criterii menționate LA ARTICOLUL SPS.19 litera (d)] face parte integrantă din partea a doua rubrica întâi titlul I capitolul trei [Măsuri sanitare și fitosanitare];

               (d)Anexa TBT-XX [ARANJAMENT MENȚIONAT LA ARTICOLUL TBT.9 ALINEATUL (4) PENTRU SCHIMBUL PERIODIC DE INFORMAȚII REFERITOARE LA SIGURANȚA PRODUSELOR NEALIMENTARE ȘI MĂSURILE PREVENTIVE, RESTRICTIVE ȘI CORECTIVE CONEXE], ANEXA TBT-ZZ [ARANJAMENT MENȚIONAT LA ARTICOLUL TBT.9 ALINEATUL (5) PENTRU SCHIMBUL PERIODIC DE INFORMAȚII CU PRIVIRE LA MĂSURILE ADOPTATE PRIVIND PRODUSELE NEALIMENTARE NECONFORME, ALTELE DECÂT CELE REGMENTATE LA ARTICOLUL TBT.9 ALINEATUL (4)], ANEXA TBT.1 [AUTOVEHICULE ȘI ECHIPAMENTE ȘI PIESE ALE ACESTORA], ANEXA TBT-2 [MEDICAMENTE], ANEXA TBT-3 [PRODUSE CHIMICE], ANEXA TBT-4 [PRODUSE ECOLOGICE] ȘI ANEXA TBT-5 [COMERȚUL CU VIN] fac parte integrantă din partea a doua rubrica întâi titlul I capitolul patru [Bariere tehnice în calea comerțului];

               (e)Anexa CUSTMS-1 [OPERATORI ECONOMICI AUTORIZAȚI] face parte integrantă din partea a doua rubrica întâi titlul I capitolul cinci [Regimul vamal și facilitarea schimburilor comerciale];

               (f)Anexa SERVIN-1 [MĂSURI EXISTENTE], SERVIN-2 [MĂSURI VIITOARE], SERVIN-3 [PERSOANE AFLATE ÎN VIZITĂ DE AFACERI ÎN SCOPUL STABILIRII UNEI PREZENȚE COMERCIALE, PERSOANE TRANSFERATE ÎN CADRUL ACELEIAȘI COMPANII ȘI PERSOANE AFLATE ÎN VIZITĂ DE AFACERI PE TERMEN SCURT], SERVIN-4 [FURNIZORI DE SERVICII PE BAZĂ DE CONTRACT ȘI PROFESIONIȘTI INDEPENDENȚI], SERVIN-5 [CIRCULAȚIA PERSOANELOR FIZICE] și SERVIN-6 [ORIENTĂRI REFERITOARE LA ACORDURILE PRIVIND RECUNOAȘTEREA CALIFICĂRILOR PROFESIONALE] fac parte integrantă din partea a doua rubrica întâi titlul II [Servicii și investiții];

               (g)Anexa PPROC-1 [ACHIZIȚII PUBLICE] face parte integrantă din partea a doua rubrica întâi titlul VI [Achiziții publice];

               (h)Anexele ENER-1 [LISTE ALE PRODUSELOR ENERGETICE, HIDROCARBURILOR ȘI MATERIIILOR PRIME], ENER-2 [SUBVENȚII ÎN DOMENIUL ENERGIEI ȘI MEDIULUI], ENER-3 [NEAPLICAREA ACCESULUI TERȚILOR ȘI SEPARAREA DREPTULUI DE PROPRIETARE LA INFRASTRUCTURĂ] și ENER-4 [ALOCAREA CAPACITĂȚII LINIILOR DE INTERCONEXIUNE DE ENERGIE ELECTRICĂ ÎN INTERVALUL DE TIMP AL PIEȚEI PENTRU ZIUA URMĂTOARE] fac parte integrantă din partea a doua rubrica întâi titlul VIII [Energie];

               (i)Anexa ENER-2 [SUBVENȚII ÎN DOMENIUL ENERGIEI ȘI MEDIULUI] face parte integrantă din partea a doua rubrica întâi titlul XI [LPFOFCSD];

               (j)Anexa AVSAF-1 [NAVIGABILITATE ȘI CERTIFICARE DE MEDIU] și orice anexă adoptată în conformitate cu articolul AVSAF.12 [Adoptarea și modificarea anexelor la prezentul titlu] fac parte integrantă din partea a doua rubrica a doua titlul doi [Siguranța aviației];

               (k)Anexa ROAD-1 [TRANSPORTUL RUTIER DE MĂRFURI] face parte integrantă din partea a doua rubrica a treia titlul I [Transportul rutier de mărfuri];

               (l)Anexele ROAD-2 [MODEL DE AUTORIZAȚIE PENTRU UN SERVICIU INTERNAȚIONAL REGULAT ȘI PENTRU UN SERVICIU INTERNAȚIONAL REGULAT SPECIAL], ROAD-3 [MODEL DE CERERE DE AUTORIZAȚIE PENTRU UN SERVICIU INTERNAȚIONAL REGULAT ȘI PENTRU UN SERVICIU INTERNAȚIONAL REGULAT SPECIAL] și ROAD-4 [MODEL DE FOAIE DE PARCURS PENTRU SERVICII OCAZIONALE] fac parte integrantă din partea a doua rubrica a treia titlul II [Transportul rutier de persoane];

               (m)[Anexele FISH.1, FISH.2, FISH.3 și FISH.4 [PROTOCOLUL PRIVIND ACCESUL LA APE] fac parte integrantă din partea a doua rubrica a cincea [Sectorul pescăresc]];

               (n)Anexa LAW-1 [SCHIMBURI DE DATE ADN, DE DATE PRIVIND AMPRENTELE DIGITALE ȘI DE DATE PRIVIND ÎNMATRICULAREA VEHICULELOR] face parte integrantă din partea a treia titlul II [Schimburi de date ADN, de date privind amprentele digitale și de date privind înmatricularea vehiculelor];

               (o)Anexa LAW-2 [DATE DIN REGISTRUL CU NUMELE PASAGERILOR] face parte integrantă din partea a treia titlul III [Transferul și prelucrarea datelor din registrul cu numele pasagerilor];

               (p)Anexa LAW-3 [FORME DE CRIMINALITATE CARE INTRĂ ÎN SFERA DE COMPETENȚĂ A EUROPOL] face parte integrantă din partea a treia titlul V [Cooperarea cu Europol];

               (q)Anexa LAW-4 [FORME DE CRIMINALITATE GRAVĂ CARE INTRĂ ÎN SFERA DE COMPETENȚĂ A EUROJUST] face parte integrantă din partea a treia titlul VI [Cooperarea cu Eurojust];

               (r)Anexa LAW-5 [MANDATUL DE ARESTARE] face parte integrantă din partea a doua rubrica întâi titlul VII [Predare];

               (s)Anexa LAW-6 [SCHIMBUL DE INFORMAȚII PRIVIND CAZIERELE JUDICIARE - SPECIFICAȚII TEHNICE ȘI PROCEDURALE] face parte integrantă din partea a treia titlul IX [schimbul de informații privind cazierele judiciare];

               (t)Anexa LAW-7 [DEFINIREA TERORISMULUI] face parte integrantă din partea a treia titlul III [Transferul și prelucrarea datelor din registrul cu numele pasagerilor], titlul VII [Predare] și titlul XI [Înghețare și confiscare];

               (u)Anexa LAW-8 [ÎNGHEȚARE ȘI CONFISCARE] face parte integrantă din partea a treia titlul XI [Înghețare și confiscare];

               (v)Anexa UNPRO-1 [PUNEREA ÎN APLICARE A CONDIȚIILOR FINANCIARE [articolul UNPRO.2.1.11]] face parte integrantă din partea a cincea [Participarea la programele Uniunii, buna gestiune financiară și dispozițiile financiare] capitolul unu secțiunea 2 [Norme de finanțare a participării la programele și activitățile Uniunii];

               (w)Anexa INST-X [REGULAMENT DE PROCEDURĂ PENTRU SOLUȚIONAREA LITIGIILOR] și anexa INST-X [CODUL DE CONDUITĂ PENTRU ARBITRI] fac parte integrantă din partea a șasea titlul I [Soluționarea litigiilor];

               (x)ANEXA LA PROTOCOLUL PRIVIND COOPERAREA ADMINISTRATIVĂ ȘI COMBATEREA FRAUDEI ÎN DOMENIUL Taxei PE VALOAREA ADĂUGATĂ ȘI PRIVIND ASISTENȚA RECIPROCĂ ÎN MATERIE DE RECUPERARE A CREANȚELOR LEGATE DE TAXE ȘI IMPOZITE face parte integrantă din Protocolul privind cooperarea administrativă și combaterea fraudei în domeniul taxei pe valoarea adăugată și privind asistența reciprocă în materie de recuperare a creanțelor legate de taxe și impozite;

               (y)Anexele SSC-1 [ANUMITE PRESTAȚII ÎN NUMERAR CĂRORA NU LI SE APLICĂ PROTOCOLUL], SSC-2 [RESTRICȚII PRIVIND DREPTUL MEMBRILOR DE FAMILIE AI UNUI LUCRĂTOR FRONTALIER LA PRESTAȚII ÎN NATURĂ], SSC-3 [DREPTURI SUPLIMENTARE PENTRU TITULARII DE PENSII CARE SE ÎNTORC ÎN STATUL COMPETENT], SSC-4 [CAZURI ÎN CARE SE RENUNȚĂ LA CALCULUL PRO RATA SAU ÎN CARE ACESTA NU SE APLICĂ], SSC-5 [PRESTAȚII ȘI ACORDURI CARE PERMIT APLICAREA ARTICOLULUI SSC.49 [Cumulul prestațiilor de același tip]], SSC-6 [DISPOZIȚII SPECIALE PENTRU APLICAREA LEGISLAȚIEI STATELOR MEMBRE ȘI A REGATULUI UNIT], SSC-7 [PARTEA DE PUNERE ÎN APLICARE] și SSC-8 [DISPOZIȚII TRANZITORII PRIVIND APLICAREA ARTICOLULUI SSC.11 [LUCRĂTORI DETAȘAȚI]] și apendicele lor fac parte integrantă din Protocolul privind coordonarea sistemelor de securitate socială.

                  Articolul FINPROV.8: Denunțare

               Oricare dintre părți poate denunța prezentul acord printr-o notificare scrisă transmisă prin canalele diplomatice. Prezentul acord și orice acord de completare a acestuia încetează să mai fie în vigoare în prima zi a celei de a douăsprezecea luni de la data notificării.

                  Articolul FINPROV.9: Texte autentice

               Prezentul acord se întocmește în dublu exemplar în limbile bulgară, cehă, croată, daneză, engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, neerlandeză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă și suedeză. Până la 30 aprilie 2021, toate versiunile lingvistice ale acordului fac obiectul unei revizuiri juridice finale. În pofida tezei anterioare, procesul de revizuire finală de către experții juriști-lingviști a versiunii în limba engleză a acordului este finalizat cel târziu până la data menționată la articolul FINPROV.11 [Intrarea în vigoare și aplicarea cu titlu provizoriu] alineatul (1), în cazul în care data respectivă este anterioară datei de 30 aprilie 2021.

               Versiunile lingvistice care rezultă din revizuirea juridică finală menționată mai sus înlocuiesc ab initio versiunile semnate ale acordului și sunt stabilite ca fiind autentice și definitive printr-un schimb de note diplomatice între părți.

                  Articolul FINPROV.10: Viitoare aderări la Uniune

               (1)
                     Uniunea notifică Regatului Unit orice nouă cerere de aderare a unei țări terțe la Uniune.

               (2)
                     În cursul negocierilor dintre Uniune și o țară terță cu privire la aderarea țării respective la Uniune
                  86
               , Uniunea depune eforturi pentru:

               (a) ca, la cererea Regatului Unit și, în măsura posibilului, să furnizeze orice informații referitoare la orice aspect reglementat de prezentul acord și orice acord de completare; și

               (b) a ține seama de orice preocupări exprimate de Regatul Unit.

               (3)
                     Consiliul de parteneriat examinează orice efecte ale aderării unei țări terțe la Uniune asupra prezentului acord și asupra oricărui acord de completare cu suficient timp înainte de data aderării.

               (4)
                     În măsura în care este necesar, înainte de intrarea în vigoare a acordului de aderare a unei țări terțe la Uniune, Regatul Unit și Uniunea:

               (a) modifică prezentul acord sau orice acord de completare;

               (b) introduc printr-o decizie a Consiliului de parteneriat orice alte ajustări necesare sau dispoziții tranzitorii referitoare la prezentul acord sau la eventualele acorduri de completare;

               (c) decid în cadrul Consiliului de parteneriat dacă:

               (i) să aplice articolul VSTV.1 [Vize pentru vizite de scurtă durată] resortisanților țării terțe respective; sau

               (ii) să stabilească dispoziții tranzitorii în ceea ce privește articolul VSTV.1 [Vize pentru vizite de scurtă durată] în ceea ce privește țara terță respectivă și resortisanții acesteia, odată ce aceasta aderă la Uniune.

               (5)
                     În absența unei decizii în temeiul alineatului (4) litera (c) punctul (i) sau (ii) până la intrarea în vigoare a acordului privind aderarea țării terțe în cauză la Uniune, articolul VSTV.1 [Vize pentru vizite de scurtă durată] nu se aplică resortisanților țării terțe respective.

               (6)
                     În cazul în care Consiliul de parteneriat stabilește dispozițiile tranzitorii menționate la alineatul (4) litera (c) punctul (ii), acesta precizează durata de aplicare a acestora. Consiliul de parteneriat poate prelungi durata de aplicare a acestor dispoziții tranzitorii.

               (7)
                     Înainte de expirarea dispozițiilor tranzitorii menționate la alineatul (4) litera (c) punctul (ii), Consiliul de parteneriat decide dacă să aplice articolul VSTV.1 [Vize pentru vizite de scurtă durată] resortisanților țării terțe respective de la încheierea dispozițiilor tranzitorii. În absența unei astfel de decizii, articolul VSTV.1 [Vize pentru vizite de scurtă durată] nu se aplică resortisanților țării terțe respective din momentul în care nu se mai aplică dispozițiile tranzitorii.

               (8)
                     Alineatul (4) litera (c) și alineatele (5)-(7) nu aduc atingere prerogativelor Uniunii în temeiul legislației sale interne.

               (9)
                     Pentru mai multă certitudine, fără a aduce atingere alineatului (4) litera (c) și alineatelor (5)(7), prezentul acord se aplică în ceea ce privește un nou stat membru al Uniunii de la data aderării noului stat membru la Uniune.

                  Articolul FINPROV.10A: Dispoziție provizorie privind transmiterea datelor cu caracter personal către Regatul Unit

               (1)
                     Pe durata perioadei specificate, transmiterea datelor cu caracter personal din Uniune către Regatul Unit nu se consideră transfer către o țară terță în temeiul dreptului Uniunii, cu condiția să se aplice legislația Regatului Unit privind protecția datelor la 31 decembrie 2020, astfel cum este salvată și încorporată în dreptul Regatului Unit prin European Union (Withdrawal) Act 2018 [Legea din 2018 privind Uniunea Europeană (retragere)] și astfel cum a fost modificată prin Data Protection, Privacy and Electronic Communications (Amendments etc) (EU Exit) Regulations 2019
                  87
                [Regulamentele din 2019 privind protecția datelor, a vieții private și comunicațiile electronice (modificări etc.) (ieșirea din UE)[ („regimul aplicabil în materie de protecție a datelor”) și cu condiția ca Regatul Unit să nu exercite competențele desemnate fără acordul Uniunii în cadrul Consiliului de parteneriat.

               (2)
                     Sub rezerva alineatelor (3)-(11), alineatul (1) se aplică, de asemenea, transferurilor de date cu caracter personal din Islanda, Principatul Liechtenstein și Regatul Norvegiei către Regatul Unit în cursul perioadei specificate, realizate în temeiul dreptului Uniunii, astfel cum este aplicat în statele respective prin Acordul privind Spațiul Economic European încheiat la Porto la 2 mai 1992, atât timp cât alineatul (1) se aplică transferurilor de date cu caracter personal din Uniune către Regatul Unit, cu condiția ca respectivele state să notifice în scris ambelor părți acceptarea lor expresă de a aplica această dispoziție.

               (3)
                     În prezentul articol, „competențe desemnate” înseamnă competențele:

               (a)de a adopta reglementări în temeiul articolelor 17A, 17C și 74A din Legea Regatului Unit privind protecția datelor din 2018;

               (b)de a emite un nou document care să specifice clauzele standard de protecție a datelor în temeiul articolului 119A din Legea Regatului Unit privind protecția datelor din 2018;

               (c)de a aproba un nou proiect de cod de conduită în temeiul articolului 40 alineatul (5) din RGPD al Regatului Unit, altul decât un cod de conduită care nu poate fi invocat pentru a oferi garanții adecvate pentru transferurile de date cu caracter personal către o țară terță în temeiul articolului 46 alineatul (2) litera (e) din RGPD al Regatului Unit;

               (d)de a aproba noi mecanisme de certificare în temeiul articolului 42 alineatul (5) din RGPD al Regatului Unit, altele decât mecanismele de certificare care nu pot fi invocate pentru a oferi garanții adecvate pentru transferurile de date cu caracter personal către o țară terță în temeiul articolului 46 alineatul (2) litera (f) din RGPD al Regatului Unit;

               (e)de a aproba noi reguli corporatiste obligatorii în temeiul articolului 47 din RGPD al Regatului Unit;

               (f)de a autoriza noi clauze contractuale menționate la articolul 46 alineatul (3) litera (a) din RGPD al Regatului Unit; sau

               (g)de a autoriza noi acorduri administrative menționate la articolul 46 alineatul (3) litera (b) din RGPD al Regatului Unit.

               (4)
                     „Perioada specificată” începe la data intrării în vigoare a prezentului acord și, sub rezerva alineatului (5), se încheie:

               (a)la data la care Comisia Europeană adoptă decizii privind caracterul adecvat al nivelului de protecție asigurat de Regatul Unit în temeiul articolului 36 alineatul (3) din Directiva (UE) 2016/680 și al articolului 45 alineatul (3) din Regulamentul (UE) 2016/679 sau

               (b)la patru luni de la data la care începe perioada specificată, care perioadă se prelungește cu încă două luni, cu excepția cazului în care una dintre părți se opune,

               data reținută fiind cea care survine prima.

               (5)
                     Sub rezerva alineatelor (6) și (7), în cazul în care, în perioada specificată, Regatul Unit modifică regimul aplicabil de protecție a datelor sau exercită competențele desemnate fără acordul Uniunii în cadrul Consiliului de parteneriat, perioada specificată se încheie la data la care sunt exercitate competențele sau intră în vigoare modificarea.

               (6)
                     Trimiterile la exercitarea competențelor desemnate de la alineatele (1) și (5) nu includ exercitarea unor astfel de competențe al căror efect se limitează la alinierea la legislația relevantă a Uniunii în materie de protecție a datelor.

               (7)
                     Orice ar fi altfel o modificare a regimului aplicabil de protecție a datelor:

               (a)efectuată cu acordul Uniunii în cadrul Consiliului de parteneriat; sau

               (b)limitată la alinierea la legislația relevantă a Uniunii în materie de protecție a datelor;

               nu este considerată o modificare a regimului aplicabil de protecție a datelor în sensul alineatului (5) și ar trebui, în schimb, considerată ca făcând parte din regimul aplicabil de protecție a datelor în sensul alineatului (1).

               (8)
                     În sensul alineatelor (1), (5) și (7), „acordul Uniunii în cadrul Consiliului de parteneriat» înseamnă:

               (a)o decizie a Consiliului de parteneriat, astfel cum este descrisă la alineatul (11); sau

               (b)un acord presupus, astfel cum este descris la alineatul (10).

               (9)
                     În cazul în care Regatul Unit notifică Uniunii faptul că propune să exercite competențele desemnate sau propune să modifice regimul aplicabil de protecție a datelor, oricare dintre părți poate solicita, în termen de cinci zile lucrătoare, o reuniune a Consiliului de parteneriat, care trebuie să aibă loc în termen de două săptămâni de la solicitare.

               (10)
                     În cazul în care nu se solicită o astfel de reuniune, se consideră că Uniunea și-a dat acordul cu privire la exercitarea competențelor sau la modificarea regimului aplicabil în perioada specificată.

               (11)
                     În cazul în care se solicită o astfel de reuniune, Consiliul de parteneriat examinează exercitarea propusă a competențelor sau modificarea propusă a regimului și poate adopta o decizie în care să declare că este de acord cu exercitarea competențelor sau modificarea regimului în perioada specificată.

               (12)
                     Regatul Unit transmite o notificare Uniunii, în măsura în care acest lucru este în mod rezonabil posibil, atunci când, în cursul perioadei specificate, adoptă un nou instrument care poate fi invocat pentru transferul datelor cu caracter personal către o țară terță în temeiul articolului 46 alineatul (2) litera (a) din RGPD al Regatului Unit sau al articolului 75 alineatul (1) litera (a) din Legea Regatului Unit privind protecția datelor din 2018 în cursul perioadei specificate. În urma unei notificări transmise de Regatul Unit în temeiul prezentului alineat, Uniunea poate solicita o reuniune a Consiliului de parteneriat pentru a discuta cu privire la instrumentul respectiv.

               (13)
                     Partea a șasea titlul I [Soluționarea litigiilor] nu se aplică în ceea ce privește litigiile privind interpretarea și aplicarea prezentului articol.

                  Articolul FINPROV.11: Intrarea în vigoare și aplicarea provizorie

               (1)
                     Prezentul acord intră în vigoare în prima zi a lunii următoare celei în care ambele părți și-au notificat reciproc îndeplinirea cerințelor interne și a procedurilor de stabilire a consimțământului lor de a-și asuma obligații.

               (2)
                     Părțile convin să aplice prezentul acord cu titlu provizoriu de la 1 ianuarie 2021, cu condiția ca, înainte de această dată, să își fi notificat reciproc îndeplinirea cerințelor interne și a procedurilor necesare pentru aplicarea provizorie. Aplicarea provizorie încetează la una dintre următoarele date, oricare dintre acestea survine mai întâi:

               (a)28 februarie 2021 sau o altă dată decisă de Consiliul de parteneriat; sau

               (b)data menționată la alineatul (1):

               (3)
                     Începând cu data de la care prezentul acord se aplică cu titlu provizoriu, părțile înțeleg trimiterile din prezentul acord la „data intrării în vigoare a prezentului acord” sau la „intrarea în vigoare a prezentului acord” ca trimiteri la data de la care prezentul acord se aplică cu titlu provizoriu.

               ANEXE

               ANEXA INST: REGULAMENTUL DE PROCEDURĂ AL CONSILIULUI DE PARTENERIAT ȘI AL COMITETELOR

               Articolul 1

               Președinția

               (1)
                     Uniunea și Regatul Unit își notifică reciproc numele, poziția și datele de contact ale copreședinților lor desemnați respectivi. Se consideră că un copreședinte are autorizația de a reprezenta, respectiv, Uniunea sau Regatul Unit până la data la care s-a notificat celeilalte părți un nou copreședinte.

               (2)
                     Deciziile copreședinților prevăzute de prezentul regulament de procedură sunt luate de comun acord.

               (3)
                     Un copreședinte poate fi înlocuit pentru o anumită reuniune de către o persoană desemnată. Copreședintele sau persoana desemnată de acesta notifică în cel mai scurt termen posibil această desemnare celuilalt copreședinte și Secretariatului Consiliului de parteneriat. În prezentul Regulament de procedură, orice trimitere la copreședinți se interpretează ca incluzând persoanele desemnate de aceștia.

               Articolul 2

               Secretariatul

               Secretariatul Consiliul de parteneriat („Secretariatul”) este alcătuit dintr-un funcționar al Comisiei Europene și un funcționar al Guvernului Regatului Unit. Secretariatul îndeplinește sarcinile care îi sunt conferite prin prezentul regulament de procedură.

               Uniunea și Regatul Unit își notifică reciproc numele, poziția și datele de contact ale funcționarului care este membru al Secretariatului Consiliul de parteneriat din partea Uniunii și, respectiv, a Regatului Unit. Se consideră că acest funcționar continuă să acționeze ca membru al Secretariatului din partea Uniunii sau a Regatului Unit până la data notificării unui nou membru de către Uniune sau de către Regatul Unit.

               Articolul 3

               Reuniunile

               (1)
                     Fiecare reuniune a Consiliului de parteneriat este convocată de Secretariat, la data și ora convenite de copreședinți. În cazul în care Uniunea sau Regatul Unit a transmis o cerere de reuniune prin intermediul Secretariatului, Consiliul de parteneriat depune toate eforturile pentru a se reuni în termen de 30 de zile de la cerere sau într-un termen mai scurt, în cazurile prevăzute în acord.

               (2)
                     Reuniunile Consiliului de parteneriat se desfășoară alternativ la Bruxelles și la Londra, cu excepția cazului în care copreședinții decid altfel.

               (3)
                     Prin derogare de la alineatul (2), copreședinții pot conveni ca o reuniune a Consiliului de parteneriat să aibă loc prin videoconferință sau teleconferință.

               Articolul 4

               Participarea la reuniuni

               (1)
                     Într-un termen rezonabil înainte de fiecare reuniune, Uniunea și Regatul Unit se informează reciproc prin intermediul Secretariatului cu privire la componența prevăzută a delegațiilor lor respective și specifică numele și funcția fiecărui membru al delegației.

               (2)
                     După caz, copreședinții pot, de comun acord, invita experți (și anume funcționari neguvernamentali) să participe la reuniunile Consiliului de parteneriat pentru a oferi informații cu privire la subiecte specifice și numai la părțile reuniunii în care sunt discutate astfel de subiecte specifice.

               Articolul 5

               Documentele

               Documentele scrise care stau la baza deliberărilor Consiliului de parteneriat sunt numerotate și distribuite Uniunii și Regatului Unit de către Secretariat.

               Articolul 6

               Corespondența

               (1)
                     Uniunea și Regatul Unit trimit corespondența adresată Consiliului de parteneriat prin intermediul Secretariatului. Această corespondență poate fi trimisă sub orice formă de comunicare scrisă, inclusiv prin poștă electronică.

               (2)
                     Secretariatul asigură transmiterea către copreședinți a corespondenței adresate Consiliului de parteneriat și distribuirea ei, dacă este cazul, în conformitate cu articolul 5.

               (3)
                     Orice corespondența trimisă de copreședinți sau adresată direct acestora se transmite Secretariatului și se distribuie, dacă este cazul, în conformitate cu articolul 5.

               Articolul 7

               Ordinea de zi a reuniunilor

               (1)
                     Secretariatul întocmește, pentru fiecare reuniune, un proiect de ordine de zi provizoriu. Acesta se transmite copreședinților, împreună cu documentele relevante, cu cel puțin 10 zile înainte de data reuniunii.

               (2)
                     Ordinea de zi provizorie cuprinde punctele solicitate de Uniune sau de Regatul Unit. Orice astfel de cerere se înaintează Secretariatului, împreună cu toate documentele relevante, cu cel puțin 15 zile înainte de începerea reuniunii.

               (3)
                     Cu cel puțin 5 zile înainte de data reuniunii, copreședinții stabilesc ordinea de zi provizorie a acesteia.

               (4)
                     Consiliul de parteneriat adoptă ordinea de zi la începutul fiecărei reuniuni. La cererea Uniunii sau a Regatului Unit, prin consens, poate fi inclus în ordinea de zi un punct care nu se afla printre cele incluse în ordinea de zi provizorie.

               (5)
                     Copreședinții Consiliului de parteneriat pot, de comun acord, să reducă sau să prelungească termenele indicate la alineatele (1)-(3), pentru a ține cont de cerințele unui caz particular.

               Articolul 8

               Procesele-verbale

               (1)
                     Proiectul de proces-verbal al fiecărei reuniuni este redactat de către funcționarul care acționează în calitate de secretar al părții care găzduiește reuniunea, în termen de 15 de zile de la încheierea reuniunii, cu excepția cazului în care copreședinții decid altfel. Proiectul de proces-verbal se transmite membrului secretariatului celeilalte părți pentru observații. Acesta din urmă poate prezenta observații în termen de 7 de zile de la data primirii proiectului de proces-verbal.

               (2)
                     Ca regulă generală, procesul-verbal rezumă fiecare punct al ordinii de zi, precizând, dacă este cazul:

               (a)documentele prezentate Consiliului de parteneriat;

               (b)orice declarație a cărei înscriere în procesul-verbal a fost solicitată de unul dintre copreședinți și

               (c)deciziile luate, recomandările făcute, declarațiile convenite și concluziile adoptate cu privire la puncte specifice.

               (3)
                     Procesul-verbal include în anexă o listă a participanților în care se prezintă, pentru fiecare delegație, numele și funcțiile tuturor persoanelor care au participat la reuniune.

               (4)
                     Secretariatul modifică proiectul de proces-verbal pe baza observațiilor primite, iar proiectul de proces-verbal astfel revizuit se aprobă de către copreședinți în termen de 28 de zile de la data reuniunii sau până la orice altă dată convenită de către copreședinți. Odată aprobate, două versiuni ale procesului-verbal sunt autentificate prin semnătura membrilor Secretariatului. Uniunea și Regatul Unit primesc fiecare o versiune autentică. Copreședinții pot conveni că semnarea și schimbul de copii electronice îndeplinesc această cerință.

               Articolul 9

               Decizii și recomandări

               1.
                     Între perioada dintre reuniuni, Consiliul de parteneriat poate adopta decizii sau recomandări prin procedură scrisă. Textul unui proiect de decizie sau de recomandare se prezintă în scris de către un copreședinte celuilalt copreședinte în limba de lucru a Consiliului de parteneriat. Cealaltă parte are la dispoziție o lună sau orice perioadă mai lungă de timp specificată de partea care înaintează propunerea, pentru a-și exprima acordul în ceea ce privește proiectul de decizie sau de recomandare. În cazul în care cealaltă parte nu își exprimă acordul, propunerea de decizie sau de recomandare este discutată și poate fi adoptată la reuniunea următoare a Consiliului de parteneriat. Proiectele de decizii sau de recomandări se consideră adoptate de îndată ce cealaltă parte își exprimă acordul și se înregistrează în procesul-verbal al următoarei reuniuni a Consiliului de parteneriat în conformitate cu articolul 8.

               (2)
                     În cazul în care Consiliul de parteneriat adoptă decizii sau recomandări, în titlul acestor acte se introduce cuvântul „Decizie” sau, respectiv, „Recomandare”. Secretariatul înregistrează toate deciziile sau recomandările cu un număr de serie și o mențiune privind data adoptării acestora.

               (3)
                     Deciziile adoptate de Consiliul de parteneriat precizează data de la care acestea produc efecte.

               (4)
                     Deciziile și recomandările adoptate de Consiliul de parteneriat se stabilesc în două exemplare în limbile autentice, se semnează de către copreședinți și se transmit de către secretariat Uniunii și Regatului Unit imediat după semnare. Copreședinții pot conveni că semnarea și schimbul de copii electronice îndeplinesc această cerință de semnare.

               Articolul 10

               Transparență

               1.
                     Copreședinții pot conveni că Consiliul de parteneriat se reunește în public.

               (2)
                     Fiecare parte poate decide în legătură cu publicarea, în propriul său jurnal oficial sau online, a deciziilor și recomandărilor Consiliului de parteneriat.

               (3)
                     Dacă Uniunea sau Regatul Unit prezintă Consiliului de parteneriat informații confidențiale sau protejate împotriva divulgării în temeiul actelor sale cu putere de lege și al normelor sale administrative, cealaltă parte tratează respectivele informații primite ca fiind confidențiale.

               (4)
                     Ordinile de zi provizorii ale reuniunilor sunt făcute publice înainte de reuniunea Consiliului de parteneriat. Procesele-verbale ale reuniunilor sunt făcute publice în urma aprobării acestora în conformitate cu articolul 8.

               (5)
                     Publicarea documentelor menționate la alineatele (2)-(4) se efectuează în conformitate cu normele aplicabile în materie de protecție a datelor ale fiecărei părți.

               Articolul 11

               Limbi:

               1.
                     Limbile oficiale ale Consiliului de parteneriat sunt limbile oficiale ale Uniunii și Regatului Unit.

               (2)
                     Limba de lucru a Consiliului de parteneriat este engleza. În afara cazului în care copreședinții decid altfel, Consiliul de parteneriat deliberează pe baza documentelor întocmite în limba engleză.

               (3)
                     Consiliul de parteneriat adoptă decizii privind modificarea sau interpretarea acordului în limbile textelor autentice ale acordului. Toate celelalte decizii ale Consiliului de parteneriat, inclusiv cele prin care se modifică prezentul regulament de procedură, se adoptă în limba de lucru menționată la alineatul (2).

               Articolul 12

               Cheltuieli

               (1)
                     Uniunea și Regatul Unit suportă fiecare în parte orice cheltuieli care rezultă în urma participării la reuniunile Consiliului de parteneriat.

               (2)
                     Cheltuielile legate de organizarea reuniunilor și reproducerea documentelor sunt suportate de partea care găzduiește reuniunea.

               (3)
                     Cheltuielile legate de interpretarea din și în limba de lucru a Consiliului de parteneriat în cadrul reuniunilor sunt suportate de partea care solicită aceste servicii de interpretariat.

               (3)
                     Fiecare parte răspunde de traducerea deciziilor și a altor documente în limba (limbile) sa (sale) oficială (oficiale), dacă acest lucru este necesar în temeiul articolului 11, și suportă cheltuielile aferente acestor traduceri.

               Articolul 13

               Comitete

               (1)
                     Fără a aduce atingere alineatului (2) din prezentul articol, articolele (1)-(12) se aplică mutatis mutandis comitetelor.

               (2)
                     Comitetele au obligația de a informa Consiliul de parteneriat, cu suficient timp înainte de reuniunile lor, cu privire la programul și ordinea de zi a acestora și de a-i prezenta Consiliului de parteneriat un raport referitor la rezultatele și concluziile fiecăreia dintre reuniunile lor.

               ANEXA ORIG-1: NOTE INTRODUCTIVE LA REGULILE DE ORIGINE SPECIFICE PRODUSULUI

               Nota 1

               Principii generale

               1.Prezenta anexă stabilește normele generale pentru cerințele aplicabile din anexa ORIG-2 [Reguli de origine specifice produsului] astfel cum se prevede la articolul ORIG 3 [Cerințe generale] alineatul (1) litera (c) din prezentul acord.

               2.În scopul prezentei anexe și al anexei ORIG-2 [Regulile de origine specifice produsului], cerințele ca un produs să fie originar în conformitate cu articolul ORIG 1 [Cerințele generale] alineatul (1) litera (c) din prezentul acord sunt o modificare a clasificării tarifare, un proces de producție, o valoare sau o greutate maximă a materialelor neoriginare sau orice altă cerință specificată în prezenta anexă și în Anexa ORIG-2[Regulile de origine specifice produsului].

               3.Greutatea menționată într-o regulă de origine specifică produsului înseamnă greutatea netă, și anume greutatea unui material sau a unui produs, fără a include greutatea oricărui ambalaj.

               4.Prezenta anexă și anexa ORIG-2 [Regulile de origine specifice produsului] se bazează pe Sistemul armonizat, astfel cum a fost modificat la 1 ianuarie 2017.

               Nota 2

               Structura listei regulilor de origine specifice produsului

               1.Notele cu privire la secțiuni sau la capitole, acolo unde este cazul, se citesc coroborat cu regulile de origine specifice produsului pentru secțiunea, capitolul, poziția sau subpoziția pertinentă.

               2.Fiecare regulă de origine specifică produsului menționată în coloana 2 din anexa ORIG-2 [Reguli de origine specifice produsului] se aplică produsului corespunzător indicat în coloana 1 din anexa ORIG-2 [Regulile de origine specifice produsului].

               3.În cazul în care unui produs i se aplică reguli de origine specifice produsului alternative, produsul este originar dintr-o parte dacă îndeplinește una dintre alternativele respective.

               4.În cazul în care unui produs i se aplică o regulă de origine specifică produsului care include cerințe multiple, produsul este originar dintr-o parte numai dacă îndeplinește toate cerințele respective.

               5.În scopul prezentei anexe și al anexei ORIG-2 [Regulile de origine specifice produsului], se aplică următoarele definiții:

               (a)„secțiune” înseamnă o secțiune din Sistemul armonizat;

               (b)„capitol” înseamnă primele două cifre ale numărului de clasificare tarifară din Sistemul armonizat;

               (c)„poziție” înseamnă primele patru cifre ale numărului de clasificare tarifară din Sistemul armonizat; și

               (d)„subpoziție” înseamnă primele șase cifre ale numărului de clasificare tarifară din Sistemul armonizat.

               2.În scopul regulilor de origine specifice produsului, se utilizează următoarele abrevieri:

               „CC” înseamnă fabricare din materiale neoriginare de la orice capitol, cu excepția celei a produsului; aceasta înseamnă că orice material neoriginar utilizat la fabricarea produsului trebuie clasificat la un capitol (nivel de 2 cifre din Sistemul armonizat), altul decât cel al produsului (adică o modificare a capitolului);

               „CTH” înseamnă fabricare din materiale neoriginare de la orice poziție, cu excepția celei a produsului; aceasta înseamnă că orice material neoriginar utilizat la fabricarea produsului trebuie clasificat la o poziție (nivel de 4 cifre din Sistemul armonizat), alta decât cea a produsului (adică o modificare a poziției);

               „CSTH” înseamnă fabricare din materiale neoriginare de la orice subpoziție, cu excepția celei a produsului; aceasta înseamnă că orice material neoriginar utilizat la fabricarea produsului trebuie clasificat la o subpoziție (nivel de 6 cifre din Sistemul armonizat), alta decât cea a produsului (adică o modificare a subpoziției);

               Nota 3

               Aplicarea regulilor de origine specifice produsului

               1.Articolul ORIG.3 [Condiții generale] alineatul (2) din prezentul acord, referitor la produsele care au dobândit caracterul originar și care sunt folosite la fabricarea altor produse, se aplică indiferent dacă acest caracter a fost dobândit sau nu în interiorul aceleiași fabrici a unei părți în care sunt utilizate produsele respective.

               2.În cazul în care o regulă de origine specifică produsului exclude în mod specific anumite materiale neoriginare sau prevede că valoarea ori greutatea unui material neoriginar specificat nu poate depăși un anumit prag, aceste condiții nu se aplică materialelor neoriginare clasificate altundeva în Sistemul armonizat.

               3.Exemplul 1: în cazul în care regula pentru buldozere (subpoziția 8429.11 din SA) impune: „CTH, cu excepția materialelor neoriginare de la poziția 84.31, părți care pot fi recunoscute ca fiind numai sau în principal destinate mașinilor sau aparatelor de la pozițiile 84.25-84.30”, utilizarea materialelor neoriginare clasificate altundeva decât la pozițiile 84.29 și 84.31- cum ar fi șuruburi (poziția 73.18 din SA), fire și conductoare electrice izolate (poziția 85.44 din SA) și diferite dispozitive electronice (capitolul 85 din SA) - nu este limitată.

               Exemplul 2: În cazul în care regula pentru poziția 35.05 (dextrine și alte amidonuri și fecule modificate; cleiurile pe bază de amidon sau de fecule etc.) impune „CTH, cu excepția produselor neoriginare de la poziția 11.08”, atunci utilizarea materialelor neoriginare clasificate altundeva decât la poziția 11.08 (amidon și fecule, inulină), cum ar fi materialele de la capitolul 10 (cereale) nu este limitată.

               4.În cazul în care o regulă de origine specifică produsului prevede că un produs trebuie să fie fabricat dintr-un anumit material, această condiție nu împiedică utilizarea altor materiale care, prin natura lor, nu pot satisface această regulă.

               Nota 4

               Calcularea valorii maxime a materialelor neoriginare

               În sensul regulilor de origine specifice produsului, se utilizează următoarele definiții:

               (a)„valoare în vamă” înseamnă valoarea stabilită în conformitate cu Acordul privind aplicarea articolului VII din GATT 1994;

               (b)„EXW” sau „preț franco fabrică” înseamnă:

               (I)prețul produsului plătit efectiv sau de plătit fabricantului în întreprinderea căruia s-a efectuat ultima prelucrare sau transformare, cu condiția ca prețul să includă valoarea tuturor materialelor utilizate și toate celelalte costuri suportate pentru fabricarea produsului, minus taxele interne care sunt sau pot fi restituite atunci când produsul obținut este exportat; sau

               (II)în cazul în care nu există un preț plătit efectiv sau de plătit sau în cazul în care prețul plătit efectiv nu reflectă toate costurile aferente fabricării produsului care au fost suportate efectiv pentru fabricarea acestuia, valoarea tuturor materialelor utilizate și toate celelalte costuri suportate pentru fabricarea produsului în partea exportatoare:

               (A)inclusiv costurile de vânzare, cheltuielile administrative și alte costuri generale, precum și profitul, care pot fi alocate în mod rezonabil produsului; și

               (B)exclusiv costul transportului, al asigurării și orice alte costuri suportate pentru transportul produsului și orice taxe interne ale părții exportatoare care sunt sau pot fi restituite atunci când produsul obținut este exportat.

               (III)În sensul punctului (i), în cazul în care ultima fabricare a fost contractată cu un producător, termenul „producător” de la punctul (i) se referă la persoana care a angajat subcontractantul.

               (c)„MaxNOM” înseamnă valoarea maximă a materialelor neoriginare exprimată în procente și calculată conform următoarei formule:

                     VNM

               MaxNOM (%) =

                     × 100

                       EXW

               (d)„VNM” înseamnă valoarea materialelor neoriginare utilizate la fabricarea produsului, care este valoarea în vamă la momentul importului, inclusiv costurile de transport, de asigurare, dacă este cazul, de ambalare și toate celelalte costuri suportate pentru transportarea materialelor la portul de import în partea în care este situat producătorul produsului; în cazul în care valoarea materialelor neoriginare nu este cunoscută și nu poate fi stabilită, se utilizează primul preț verificabil plătit pentru materialele neoriginare în Uniune sau în Regatul Unit; valoarea materialelor neoriginare utilizate la fabricarea produsului poate fi calculată pe baza formulei valorii medii ponderate sau a altei metode de evaluare a inventarului în temeiul principiile contabile general acceptate în partea respectivă.

               Nota 5

               Definițiile proceselor menționate în secțiunile V-VII din anexa ORIG-2 [Regulile de origine specifice produsului]

               În sensul regulilor de origine specifice produsului, se utilizează următoarele definiții:

               (a)„prelucrare biotehnologică” înseamnă:

               (I)cultura biologică sau biotehnologică (inclusiv culturile de celule), hibridizarea sau modificarea genetică a microorganismelor [bacterii, virusuri (inclusiv bacteriofagi) etc.] sau a celulelor umane, de animale sau de plante; și

               (II)producția, izolarea sau purificarea structurilor celulare sau intercelulare (cum ar fi genele izolate, fragmentele de gene și plasmidele) sau fermentarea;

               (b)„modificare a dimensiunii particulelor” înseamnă modificarea intenționată și controlată a dimensiunii particulelor unui produs, altfel decât prin simpla zdrobire sau presare, având ca rezultat un produs cu o anumită dimensiune a particulelor, o anumită distribuție granulometrică sau o anumită suprafață, care este relevantă pentru scopurile produsului care rezultă și cu caracteristici fizice sau chimice diferite de cele ale materialelor de intrare;

               (c)„reacție chimică” înseamnă un proces (inclusiv o prelucrare biochimică) din care rezultă o moleculă cu o nouă structură, prin ruperea legăturilor intramoleculare și prin formarea de noi legături intramoleculare sau prin modificarea structurii spațiale a atomilor în moleculă, cu excepția următoarelor, care nu sunt considerate reacții chimice în sensul prezentei definiții:

               (I)dizolvarea în apă sau în alți solvenți;

               (II)eliminarea solvenților, inclusiv a apei ca solvent; sau

               (III)adăugarea sau eliminarea apei de cristalizare;

               (d)„distilare” înseamnă:

               (I)distilare atmosferică: un proces de separare în care uleiurile din petrol sunt convertite, într-un turn de distilare, în fracțiuni în funcție de punctul de fierbere, iar vaporii sunt apoi condensați în diferite fracțiuni lichefiate; produsele obținute din distilarea petrolului pot include gazul petrolier lichefiat, nafta, benzina, kerosenul, motorina sau păcura, motorina ușoară și uleiul lubrifiant; și

               (II)distilare sub vid: distilarea la o presiune sub nivelul presiunii atmosferice, dar nu atât de mică încât să fie calificată drept distilare moleculară; distilarea sub vid este utilizată pentru distilarea materialelor cu punct de fierbere ridicat și sensibile la căldură, cum ar fi distilați grei din uleiuri din petrol pentru producerea motorinei ușoare sau grele sub vid și a reziduului sub vid;

               (e)„separare de izomeri” înseamnă izolarea sau separarea izomerilor dintr-un amestec de izomeri;

               (f)„malaxare și amestecare” înseamnă malaxarea sau amestecarea deliberată și controlată în mod proporțional a materialelor (inclusiv dispersia), altfel decât prin adăugarea unor diluanți, realizată exclusiv pentru a respecta specificații prestabilite, care duce la fabricarea unui produs având caracteristici fizice sau chimice relevante pentru scopurile sau utilizările produsului și diferite de cele ale materialelor de intrare;

               (g)„producția de materiale standard” (inclusiv de soluții standard) înseamnă producția unui preparat adecvat pentru utilizări în scop de analiză, de calibrare sau de corelare cu grade de puritate sau proporții precise certificate de către producător; și

               (h)„purificare” înseamnă un proces care duce la eliminarea a cel puțin 80 % din conținutul de impurități existente sau la reducerea ori eliminarea impurităților care au ca rezultat un produs adecvat pentru una sau mai multe dintre următoarele aplicații:

               (I)substanțe farmaceutice, medicale, cosmetice, veterinare sau de uz alimentar;

               (II)produse și reactivi chimici pentru utilizare în scop de analize, de diagnostic sau în laborator;

               (III)elemente și componente pentru utilizare în microelectronică;

               (IV)utilizări optice specializate;

               (V)utilizare biotehnică, de exemplu, în culturile celulare, în tehnologia genetică sau drept catalizator;

               (VI)acceleratori utilizați într-un proces de separare; sau

               (VII)utilizare de calitate nucleară.

               Nota 6

               Definițiile termenilor utilizați în secțiunea XI din anexa ORIG-2 [Regulile de origine specifice produsului]

               În scopul regulilor de origine specifice produsului, se utilizează următoarele definiții:

               (a)„fibre sintetice sau artificiale discontinue” înseamnă cablurile de filamente, fibrele discontinue sau deșeurile de fibre sintetice sau artificiale discontinue de la pozițiile 55.01-55.07;

               (b)„fibre naturale” înseamnă fibrele altele decât fibrele sintetice sau artificiale, a căror utilizare este limitată la stadiile anterioare filării, inclusiv deșeurile, și, cu excepția cazului în care există dispoziții contrare, include fibrele care au fost cardate, pieptănate sau altfel prelucrate, dar nefilate; „fibrele naturale” includ părul de cal de la poziția 05.11, mătasea de la pozițiile 50.02 și 50.03, precum și lâna, părul fin sau grosier de animale de la pozițiile 51.01-51.05, fibrele de bumbac de la pozițiile 52.01-52.03 și alte fibre vegetale de la pozițiile 53.01-53.05;

               (c)„imprimare” înseamnă o tehnică prin care o funcție evaluată în mod obiectiv, cum ar fi culoarea, desenul sau performanța tehnică, este dată unui substrat textil cu caracter permanent, utilizând tehnici de imprimare serigrafică, cu valțuri, digitală sau prin transfer; și

               (d)„imprimare (ca operațiune independentă)” înseamnă o tehnică prin care o funcție evaluată în mod obiectiv, cum ar fi culoarea, desenul sau performanța tehnică, este dată unui substrat textil cu caracter permanent, utilizând tehnici de imprimare serigrafică, cu valțuri, digitală sau prin transfer, combinate cu cel puțin două operațiuni de pregătire sau de finisare (cum sunt spălarea, albirea, mercerizarea, termofixarea, scămoșarea, calandrarea, tratarea anticontracție, finisarea permanentă, decatarea, impregnarea, remaierea și curățarea de noduri, tunderea, pârlirea, uscarea în uscător cu aer fierbinte, uscarea pe rame de uscare-termofixare, măcinarea, expunerea la abur, contracția și decatarea umedă), cu condiția ca valoarea tuturor materialelor neoriginare utilizate să nu depășească 50 la sută din prețul EXW al produsului.

               Nota 7

               Toleranțe aplicabile produselor care conțin două sau mai multe materiale textile de bază

               1.În sensul prezentei note, materiale textile de bază sunt următoarele:

               (a)mătasea;

               (b)lâna;

               (c)părul grosier de animale;

               (d)părul fin de animale;

               (e)părul de cal;

               (f)bumbacul;

               (g)materialele folosite la fabricarea hârtiei și hârtia;

               (h)inul;

               (i)cânepa;

               (j)iuta și alte fibre textile liberiene;

               (k)sisalul și alte fibre textile din genul Agave;

               (l)nuca de cocos, abaca, ramia și alte fibre textile vegetale;

               (m)filamentele sintetice;

               (n)filamentele artificiale;

               (o)filamentele conductoare electrice;

               (p)fibrele sintetice discontinue de polipropilenă;

               (q)fibrele sintetice discontinue de poliester;

               (r)fibrele sintetice discontinue de poliamidă;

               (s)fibrele sintetice discontinue de poliacrilonitril;

               (t)fibrele sintetice discontinue de poliimidă;

               (u)fibrele sintetice discontinue de politetrafluoretilenă;

               (v)fibrele sintetice discontinue de polisulfură de fenilen;

               (w)fibrele sintetice discontinue de policlorură de vinil;

               (x)alte fibre sintetice discontinue;

               (y)fibrele sintetice sau artificiale discontinue de viscoză;

               (``)alte fibre artificiale discontinue;

               (aa)firele din poliuretan segmentate cu segmente flexibile de poliester, izolate sau nu;

               (bb)firele din poliuretan segmentate cu segmente flexibile de poliester, izolate sau nu;

               (cc)produsele de la poziția 56.05 (fire metalizate) formate dintr-o bandă compusă dintr-un miez de folie de aluminiu sau dintr-un miez de peliculă de plastic îmbrăcată sau nu cu pulbere de aluminiu, cu o lățime de maximum 5 mm, intercalată cu ajutorul unui adeziv transparent sau colorat între două straturi de peliculă de plastic;

               (dd)alte produse de la poziția 56.05;

               (ee)fibrele de sticlă; și

               (ff)fibrele metalice.

               2.Atunci când se face trimitere la prezenta notă în anexa ORIG-2 [Regulile de origine specifice produsului], nu se aplică cerințele prevăzute în coloana 2, ca toleranță, materialelor textile de bază neoriginare care sunt utilizate la fabricarea unui produs, cu condiția ca:

               (a)produsul să conțină două sau mai multe materiale textile de bază; și

               (b)greutatea materialelor textile de bază neoriginare, luate împreună, să nu depășească 10 la sută din greutatea totală a tuturor materialelor textile de bază utilizate.

               Exemplu: Pentru o țesătură din lână de la poziția 51.12 care conține fire din lână de la poziția 51.07 și fire din fibre sintetice discontinue de la poziția 55.09 și alte materiale decât materialele textile de bază, pot fi utilizate fire din lână neoriginare care nu îndeplinesc cerința stabilită în anexa ORIG-2 [Regulile de origine specifice produsului], sau fire sintetice neoriginare care nu îndeplinesc cerința stabilită în anexa ORIG-2 [Regulile de origine specifice produsului], sau o combinație a acestora, cu condiția ca greutatea lor totală să nu depășească 10 % din greutatea tuturor materialelor textile de bază.

               3.Fără a aduce atingere dispozițiilor notei 7.2 litera (b), pentru produsele care conțin „fire din poliuretan segmentate cu segmente flexibile de polieter, izolate sau nu”, toleranța maximă este de 20 %. Cu toate acestea, procentul celorlalte materiale textile de bază neoriginare nu trebuie să depășească 10 %.

               4.Fără a se aduce atingere dispozițiilor notei 7.2 litera (b), pentru produsele care conțin „o bandă compusă dintr-un miez de folie de aluminiu sau dintr-un miez de peliculă de plastic îmbrăcată sau nu cu pulbere de aluminiu, cu o lățime de maximum 5 mm, intercalată cu ajutorul unui adeziv transparent sau colorat între două straturi de peliculă de plastic”, toleranța maximă este de 30 %. Cu toate acestea, procentul celorlalte materiale textile de bază neoriginare nu trebuie să depășească 10 %.

               Nota 8

               Alte toleranțe aplicabile anumitor produse textile

               1.Atunci când se face trimitere la prezenta notă în anexa ORIG-2 [Regulile de origine specifice produsului], pot fi utilizate materiale textile neoriginare (cu excepția dublurilor și a căptușelilor) care nu respectă cerințele stabilite în coloana 2 din anexă pentru un produs confecționat, cu condiția să fie clasificate la o poziție diferită de cea la care este clasificat produsul, iar valoarea lor să nu depășească 8 % din prețul franco fabrică al produsului.

               2.Materialele neoriginare care nu sunt clasificate la capitolele 50-63 pot fi utilizate fără restricții la fabricarea produselor textile clasificate la capitolele 50-63, indiferent dacă conțin sau nu materiale textile.

               Exemplu: În cazul în care o cerință stabilită în anexa ORIG-2 [Regulile de origine specifice produsului] prevede că trebuie folosite fire pentru un anumit articol din material textil (de exemplu o pereche de pantaloni), acest lucru nu interzice utilizarea articolelor neoriginare din metal (precum nasturii), deoarece articolele din metal nu sunt clasificate la capitolele 50-63. Din aceleași motive, acest lucru nu interzice utilizarea fermoarelor neoriginare, chiar dacă acestea conțin în mod normal materiale textile.

               3.Atunci când o cerință prevăzută în anexa ORIG-2 [Regulile de origine specifice produsului] stabilește o valoare maximă a materialelor neoriginare, valoarea materialelor neoriginare care nu sunt clasificate la capitolele 50-63 trebuie luată în considerare la calcularea valorii materialelor neoriginare.

               Nota 9

               Produse agricole

               Produsele agricole clasificate în secțiunea II din Sistemul armonizat și la poziția 24.01, care sunt cultivate sau recoltate pe teritoriul unei părți, sunt tratate ca fiind originare de pe teritoriul părții respective, chiar dacă sunt obținute din semințe, bulbi, portaltoi, marcote, butași, lăstari, altoi, muguri sau alte părți vii de plante importate dintr-o țară terță.

               ANEXA ORIG-2:REGULILE DE ORIGINE SPECIFICE PRODUSULUI

                        Coloana 1

                        Clasificarea în Sistemul armonizat (2017), inclusiv descrierea specifică

                        Coloana 2

                        Regula de origine specifică produsului

                        SECȚIUNEA I

                        ANIMALE VII; PRODUSE DE ORIGINE ANIMALĂ

                        Capitolul 1

                        Animale vii

                        01.01-01.06

                        Toate animalele de la capitolul 1 sunt obținute în întregime.

                        Capitolul 2

                        Carne și organe comestibile

                        02.01-02.10

                        Fabricare în cadrul căreia toate materialele de la capitolele 1 și 2 utilizate sunt obținute în întregime.

                        Capitolul 3

                        Pești și crustacee, moluște și alte nevertebrate acvatice

                        03.01-03.08

                        Fabricare în cadrul căreia toate materialele de la capitolul 3 utilizate sunt obținute în întregime.

                        Capitolul 4

                        Lapte și produse lactate; ouă de păsări; miere naturală; produse comestibile de origine animală, nedenumite și necuprinse în altă parte

                        04.01-04.10

                        Producția în care:

                        - toate materialele de la capitolul 4 utilizate să fie obținute în întregime; și

                        greutatea totală a materialelor neoriginare de la pozițiile 17.01 și 17.02 utilizate nu depășește 20 % din greutatea produsului.

                        Capitolul 5

                        Alte produse de origine animală, nedenumite și necuprinse în altă parte

                        05.01-05.11

                        Fabricare din materiale neoriginare de la orice poziție.

                        SECȚIUNEA II

                        PRODUSE ALE REGNULUI VEGETAL

                        Capitolul 6

                        Plante vii și produse de floricultură; bulbi, rădăcini și articole similare; flori tăiate și frunziș ornamental

                        06.01-06.04

                        Fabricare în cadrul căreia toate materialele de la capitolul 6 utilizate sunt obținute în întregime.

                        Capitolul 7

                        Legume, plante, rădăcini și tuberculi, alimentare

                        07.01-07.14

                        Fabricare în cadrul căreia toate materialele de la capitolul 7 utilizate sunt obținute în întregime.

                        Capitolul 8

                        Fructe comestibile; coji de citrice sau de pepeni

                        08.01-08.14

                        Producția în care:

                        - toate materialele de la capitolul 8 utilizate sunt obținute în întregime; și

                        greutatea totală a materialelor neoriginare de la pozițiile 17.01 și 17.02 utilizate nu depășește 20 % din greutatea produsului.

                        Capitolul 9

                        Cafea, ceai, maté și mirodenii

                        09.01-09.10

                        Fabricare din materiale neoriginare de la orice poziție.

                        Capitolul 10

                        Cereale

                        10.01-10.08

                        Fabricare în cadrul căreia toate materialele de la capitolul 10 utilizate sunt obținute în întregime.

                        Capitolul 11

                        Produse ale industriei morăritului; malț; amidon și fecule; inulină; gluten de grâu

                        11.01-11.09

                        Producție în care toate materialele de la capitolele 10 și 11, pozițiile 07.01, 07.14, 23.02-23.03 sau de la subpoziția 0710.10 utilizate sunt obținute în întregime.

                        Capitolul 12

                        Semințe și fructe oleaginoase; semințe și fructe diverse; plante industriale sau medicinale; paie și furaje

                        12.01-12.14

                        CTH

                        Capitolul 13

                        Șelac; gume, rășini și alte seve și extracte vegetale

                        13.01-13.02

                        Fabricare din materiale neoriginare de la orice poziție în care greutatea totală a materialelor neoriginare de la pozițiile 17.01 și 17.02 utilizate nu depășește 20 % din greutatea produsului.

                        Capitolul 14

                        Materiale pentru împletit de origine vegetală; produse de origine vegetală nedenumite și necuprinse în altă parte

                        14.01-14.04

                        Fabricare din materiale neoriginare de la orice poziție.

                        SECȚIUNEA III

                        GRĂSIMI ȘI ULEIURI DE ORIGINE ANIMALĂ SAU VEGETALĂ; PRODUSE ALE DISOCIERII ACESTORA; GRĂSIMI ALIMENTARE PRELUCRATE; CEARĂ DE ORIGINE ANIMALĂ SAU VEGETALĂ

                        Capitolul 15

                        Grăsimi și uleiuri de origine animală sau vegetală; produse ale disocierii acestora; grăsimi alimentare prelucrate; ceară de origine animală sau vegetală

                        15.01-15.04

                        CTH

                        15.05-15.06

                        Fabricare din materiale neoriginare de la orice poziție.

                        15.07-15.08

                        CTSH

                        15.09-15.10

                        Fabricare în cadrul căreia toate materialele vegetale utilizate sunt obținute în întregime.

                        15.11-15.15

                        CTSH

                        15.16-15.17

                        CTH

                        15.18-15.19

                        CTSH

                        15.20

                        Fabricare din materiale neoriginare de la orice poziție.

                        15.21-15.22

                        CTSH

                        SECȚIUNEA IV

                        PRODUSE ALE INDUSTRIEI ALIMENTARE; BĂUTURI, LICHIDE ALCOOLICE ȘI OȚET; TUTUN ȘI ÎNLOCUITORI DE TUTUN PRELUCRAȚI

                        Capitolul 16

                        Preparate din carne, din pește sau din crustacee, din moluște sau din alte nevertebrate acvatice

                        1601.00-1604.18

                        Fabricare în cadrul căreia toate materialele de la capitolele 1, 2, 3 și 16 utilizate sunt obținute în întregime
                           88
                        .

                        1604.19

                        CC

                        1604.20

                        - Preparate din surimi:

                        CC

                        - Altele:

                        Fabricare în cadrul căreia toate materialele de la capitolele 3 și 16 utilizate sunt obținute în întregime
                           89
                        .

                        1604.31-1605.69

                        Fabricare în cadrul căreia toate materialele de la capitolele 3 și 16 utilizate sunt obținute în întregime.

                        Capitolul 17

                        Zaharuri și produse zaharoase

                        17.01

                        CTH

                        17.02

                        CTH, cu condiția ca greutatea totală a materialelor neoriginare de la pozițiile 11.0111.08, 17.01 și 17.03 utilizate să nu depășească 20 % din greutatea produsului.

                        17.03

                        CTH

                        17.04

                        - Ciocolată albă

                        CTH, cu condiția ca:

                        (a) toate materialele de la capitolul 4 utilizate să fie obținute în întregime; și

                        (b) (i) greutatea totală a materialelor neoriginare de la pozițiile 17.01 și 17.02 utilizate să nu depășească 40 % din greutatea produsului; sau

                        (ii) valoarea totală a materialelor neoriginare de la pozițiile 17.01 și 17.02 utilizate să nu depășească 30 % din prețul franco fabrică al produsului.

                        - Altele:

                        CTH, cu condiția ca:

                        - toate materialele de la capitolul 4 utilizate să fie obținute în întregime; și

                        - greutatea totală a materialelor neoriginare de la pozițiile 17.01 și 17.02 utilizate să nu depășească 40 % din greutatea produsului.

                        Capitolul 18

                        Cacao și preparate din cacao

                        18.01-18.05

                        CTH

                        1806.10

                        CTH, cu condiția ca:

                        - toate materialele de la capitolul 4 utilizate să fie obținute în întregime; și

                        - greutatea totală a materialelor neoriginare de la pozițiile 17.01 și 17.02 utilizate să nu depășească 40 % din greutatea produsului.

                        1806.20-1806.90

                        CTH, cu condiția ca:

                        (a) toate materialele de la capitolul 4 utilizate să fie obținute în întregime; și

                        (b) (i) greutatea totală a materialelor neoriginare de la pozițiile 17.01 și 17.02 utilizate să nu depășească 40 % din greutatea produsului; sau

                        (ii) valoarea totală a materialelor neoriginare de la pozițiile 17.01 și 17.02 utilizate să nu depășească 30 % din prețul franco fabrică al produsului.

                        Capitolul 19

                        Preparate pe bază de cereale, de făină, de amidon, de fecule sau de lapte; produse de patiserie

                        19.01-19.05

                        CTH, cu condiția ca:

                        - toate materialele de la capitolul 4 utilizate să fie obținute în întregime;

                        - greutatea totală a materialelor neoriginare de la capitolele 2, 3 și 16 utilizate să nu depășească 20 % din greutatea produsului;

                        - greutatea totală a materialelor neoriginare de la pozițiile 10.06 și 11.08 utilizate să nu depășească 20 % din greutatea produsului; și

                        - greutatea totală a materialelor neoriginare de la pozițiile 17.01 și 17.02 utilizate să nu depășească 40 % din greutatea produsului.

                        Capitolul 20

                        Preparate din legume, din fructe sau din alte părți de plante

                        20.01

                        CTH

                        20.02-20.03

                        Fabricare în cadrul căreia toate materialele de la capitolul 7 utilizate sunt obținute în întregime.

                        20.04-20.09

                        CTH, cu condiția ca greutatea totală a materialelor neoriginare de la pozițiile 17.01 și 17.02 utilizate să nu depășească 40 % din greutatea produsului.

                        Capitolul 21

                        Preparate alimentare diverse

                        21.01-21.02

                        CTH, cu condiția ca:

                        - toate materialele de la capitolul 4 utilizate să fie obținute în întregime; și

                        - greutatea totală a materialelor neoriginare de la pozițiile 17.01 și 17.02 utilizate să nu depășească 20 % din greutatea produsului.

                        2103.10

                        2103.20

                        2103.90

                        CTH cu toate acestea, se pot utiliza făina sau grișul de muștar neoriginar sau muștarul.

                        2103.30

                        Fabricare din materiale neoriginare de la orice poziție.

                        21.04-21.06

                        CTH, cu condiția ca:

                        - toate materialele de la capitolul 4 utilizate să fie obținute în întregime; și

                        - greutatea totală a materialelor neoriginare de la pozițiile 17.01 și 17.02 utilizate să nu depășească 20 % din greutatea produsului.

                        Capitolul 22

                        Băuturi, lichide alcoolice și oțet

                        22.01-22.06

                        CTH, cu excepția materialelor neoriginare de la pozițiile 22.07 și 22.08, cu condiția ca:

                        - toate materialele de la subpozițiile 0806.10, 2009.61, 2009.69 utilizate să fie obținute în întregime;

                        - toate materialele de la capitolul 4 utilizate să fie obținute în întregime; și

                        - greutatea totală a materialelor neoriginare de la pozițiile 17.01 și 17.02 utilizate să nu depășească 20 % din greutatea produsului.

                        22.07

                        CTH, cu excepția materialelor neoriginare de la poziția 22.08, cu condiția ca toate materialele de la capitolul 10, de la subpozițiile 0806.10, 2009.61 și 2009.69 utilizate să fie obținute în întregime.

                        22.08-22.09

                        CTH, cu excepția materialelor neoriginare de la pozițiile 22.07 și 22.08, cu condiția ca toate materialele de la subpozițiile 0806.10, 2009.61 și 2009.69 utilizate să fie obținute în întregime.

                        Capitolul 23

                        Reziduuri și deșeuri ale industriei alimentare; alimente preparate pentru animale

                        23.01

                        CTH

                        2302.10-2303.10

                        CTH, cu condiția ca greutatea materialelor neoriginare de la capitolul 10 utilizate să nu depășească 20 % din greutatea produsului.

                        2303.20-2308.00

                        CTH

                        23.09

                        CTH, cu condiția ca:

                        - toate materialele de la capitolele 2 și 4 utilizate să fie obținute integral;

                        - greutatea totală a materialelor neoriginare de la pozițiile 10.01-10.04, 10.0710.08, capitolul 11 și de la pozițiile 23.02-23.03 utilizate să nu depășească 20 % din greutatea produsului; și

                        - greutatea totală a materialelor neoriginare de la pozițiile 17.01 și 17.02 utilizate să nu depășească 20 % din greutatea produsului.

                        Capitolul 24

                        Tutun și înlocuitori de tutun prelucrați

                        24.01

                        Fabricare în cadrul căreia toate materialele încadrate la poziția 24.01 sunt obținute în întregime.

                        2402.10

                        Fabricare din materiale neoriginare de la orice poziție; cu condiția ca greutatea totală a materialelor neoriginare de la poziția 24.01 utilizate să nu depășească 30 % din greutatea materialelor de la capitolul 24 utilizate.

                        2402.20

                        Fabricare din materiale neoriginare de la orice poziție, cu excepția celei a produsului și a tutunului pentru fumat încadrat la subpoziția 2403.19, și în cadrul căreia cel puțin 10 % din greutatea totală a materialelor de la poziția 24.01 utilizate sunt materiale obținute în întregime.

                        2402.90

                        Fabricare din materiale neoriginare de la orice poziție; cu condiția ca greutatea totală a materialelor neoriginare de la poziția 24.01 utilizate să nu depășească 30 % din greutatea materialelor de la capitolul 24 utilizate.

                        24.03

                        CTH, în care cel puțin 10 % din greutatea tuturor materialelor de la poziția 24.01 utilizate sunt materiale obținute în întregime.

                        SECȚIUNEA V

                        PRODUSE MINERALE

                        Notă de secțiune: Pentru definițiile regulilor de prelucrare orizontale din prezenta secțiune, a se vedea nota 5 din anexa ORIG-1.

                        Capitolul 25

                        Sare; sulf; pământuri și pietre; ipsos, var și ciment

                        25.01-25.30

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 70 % (EXW).

                        Capitolul 26

                        Minereuri, zgură și cenușă

                        26.01-26.21

                        CTH

                        Capitolul 27

                        Combustibili minerali, uleiuri minerale și produse rezultate din distilarea acestora; materiale bituminoase; ceară minerală

                        27.01-27.09

                        Fabricare din materiale neoriginare de la orice poziție.

                        27.10

                        CTH, cu excepția materialelor neoriginare de la pozițiile 3824.99 sau 3826.00,

                        sau

                        Are loc o distilare sau o reacție chimică, cu condiția ca biomotorina (inclusiv uleiul vegetal hidrotratat) de la poziția 27.10 și de la subpozițiile 3824.99 și 3826.00 utilizată să fie obținută prin esterificare, transesterificare sau hidrotratare.

                        27.11-27.15

                        Fabricare din materiale neoriginare de la orice poziție.

                        SECȚIUNEA VI

                        PRODUSE ALE INDUSTRIEI CHIMICE SAU ALE INDUSTRIILOR CONEXE

                        Notă de secțiune: Pentru definițiile regulilor de prelucrare orizontale din prezenta secțiune, a se vedea nota 5 din anexa ORIG-1.

                        Capitolul 28

                        Produse chimice anorganice; compuși anorganici sau organici ai metalelor prețioase, ai elementelor radioactive, ai metalelor de pământuri rare sau ai izotopilor

                        28.01-28.53

                        CTSH;

                        Are loc o reacție chimică, o purificare, o malaxare și amestecare, o fabricare de materiale standard, o modificare a dimensiunii particulelor, o separare de izomeri sau o prelucrare biotehnologică;

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        Capitolul 29

                        Produse chimice organice

                        2901.10-2905.42

                        CTSH;

                        Are loc o reacție chimică, o purificare, o malaxare și amestecare, o fabricare de materiale standard, o modificare a dimensiunii particulelor, o separare de izomeri sau o prelucrare biotehnologică;

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        2905.43-2905.44

                        CTH, cu excepția materialelor neoriginare de la pozițiile 17.02 și 3824.60

                        2905.45

                        CSTH, cu toate acestea, pot fi utilizate materiale de la aceeași subpoziție cu produsul, cu condiția ca valoarea lor totală să nu depășească 20 % din prețul franco fabrică al produsului;

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        2905.49-2942

                        CTSH;

                        Are loc o reacție chimică, o purificare, o malaxare și amestecare, o fabricare de materiale standard, o modificare a dimensiunii particulelor, o separare de izomeri sau o prelucrare biotehnologică;

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        Capitolul 30

                        Produse farmaceutice

                        30.01-30.06

                        CTSH;

                        Are loc o reacție chimică, o purificare, o malaxare și amestecare, o fabricare de materiale standard, o modificare a dimensiunii particulelor, o separare de izomeri sau o prelucrare biotehnologică;

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        Capitolul 31

                        Îngrășăminte

                        31.01-31.04

                        CTH, cu toate acestea, pot fi utilizate materiale de la aceeași subpoziție cu produsul, cu condiția ca valoarea lor totală să nu depășească 20 % din prețul franco fabrică al produsului

                        sau

                        MaxNOM 40 % (EXW).

                        31.05

                        - Nitrat de sodiu

                        - Cianamidă de calciu

                        - Sulfat de potasiu

                        - Sulfat de magneziu și de potasiu

                        CTH, cu toate acestea, pot fi utilizate materiale de la aceeași subpoziție cu produsul, cu condiția ca valoarea lor totală să nu depășească 20 % din prețul franco fabrică al produsului

                        sau

                        MaxNOM 40 % (EXW).

                        - Altele

                        CTH, cu toate acestea, pot fi utilizate materiale clasificate la aceeași poziție cu produsul, cu condiția ca valoarea lor totală să nu depășească 20 % din prețul franco fabrică al produsului, și, în cadrul căreia, valoarea tuturor materialelor utilizate nu depășește 50 % din prețul franco fabrică al produsului

                        sau

                        MaxNOM 40 % (EXW).

                        Capitolul 32

                        Extracte tanante sau colorante; tanini și derivații lor; pigmenți și alte substanțe colorante; vopsele și lacuri; masticuri; cerneluri

                        32.01-32.15

                        CTSH;

                        Are loc o reacție chimică, o purificare, o malaxare și amestecare, o fabricare de materiale standard, o modificare a dimensiunii particulelor, o separare de izomeri sau o prelucrare biotehnologică

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        Capitolul 33

                        Uleiuri esențiale și rezinoide; produse preparate de parfumerie sau de toaletă și preparate cosmetice

                        33.01

                        CTSH;

                        Are loc o reacție chimică, o purificare, o malaxare și amestecare, o fabricare de materiale standard, o modificare a dimensiunii particulelor, o separare de izomeri sau o prelucrare biotehnologică

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        3302.10

                        CTH, cu toate acestea, pot fi utilizate materiale de la aceeași subpoziție cu produsul, cu condiția ca valoarea lor totală să nu depășească 20 % din prețul franco fabrică al produsului.

                        3302.90

                        CTSH;

                        Are loc o reacție chimică, o purificare, o malaxare și amestecare, o fabricare de materiale standard, o modificare a dimensiunii particulelor, o separare de izomeri sau o prelucrare biotehnologică

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        33.03

                        Fabricare din materiale neoriginare de la orice poziție.

                        33.04 -33.07

                        CTSH;

                        Are loc o reacție chimică, o purificare, o malaxare și amestecare, o fabricare de materiale standard, o modificare a dimensiunii particulelor, o separare de izomeri sau o prelucrare biotehnologică

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        Capitolul 34

                        Săpunuri, agenți de suprafață organici, preparate pentru spălat, preparate lubrifiante, ceară artificială, ceară preparată, produse pentru întreținere, lumânări și articole similare, paste pentru modelare, „ceară dentară” și preparate dentare pe bază de ipsos

                        34.01-34.07

                        CTSH;

                        Are loc o reacție chimică, o purificare, o malaxare și amestecare, o fabricare de materiale standard, o modificare a dimensiunii particulelor, o separare de izomeri sau o prelucrare biotehnologică

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        Capitolul 35

                        Substanțe albuminoide; produse pe bază de amidon sau de fecule modificate; cleiuri; enzime

                        35.01-35.04

                        CTH, cu excepția materialelor neoriginare de la capitolul 4.

                        35.05

                        CTH, cu excepția materialelor neoriginare de la poziția 11.08.

                        35.06-35.07

                        CTSH;

                        Are loc o reacție chimică, o purificare, o malaxare și amestecare, o fabricare de materiale standard, o modificare a dimensiunii particulelor, o separare de izomeri sau o prelucrare biotehnologică

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        Capitolul 36

                        Pulberi și explozivi; articole de pirotehnie; chibrituri; aliaje piroforice; materiale inflamabile

                        36.01-36.06

                        CTSH;

                        Are loc o reacție chimică, o purificare, o malaxare și amestecare, o fabricare de materiale standard, o modificare a dimensiunii particulelor, o separare de izomeri sau o prelucrare biotehnologică;

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        Capitolul 37

                        Produse fotografice sau cinematografice

                        37.01-37.07

                        CTSH;

                        Are loc o reacție chimică, o purificare, o malaxare și amestecare, o fabricare de materiale standard, o modificare a dimensiunii particulelor, o separare de izomeri sau o prelucrare biotehnologică;

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        Capitolul 38

                        Produse diverse ale industriei chimice

                        38.01-38.08

                        CTSH;

                        Are loc o reacție chimică, o purificare, o malaxare și amestecare, o fabricare de materiale standard, o modificare a dimensiunii particulelor, o separare de izomeri sau o prelucrare biotehnologică

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        3809.10

                        CTH, cu excepția materialelor neoriginare de la pozițiile 11.08 și 35.05.

                        3809.91-3822.00

                        CTSH;

                        Are loc o reacție chimică, o purificare, o malaxare și amestecare, o fabricare de materiale standard, o modificare a dimensiunii particulelor, o separare de izomeri sau o prelucrare biotehnologică;

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        38.23

                        Fabricare din materiale neoriginare de la orice poziție.

                        3824.10-3824.50

                        CTSH;

                        Are loc o reacție chimică, o purificare, o malaxare și amestecare, o fabricare de materiale standard, o modificare a dimensiunii particulelor, o separare de izomeri sau o prelucrare biotehnologică

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        3824.60

                        CTH, cu excepția materialelor neoriginare de la pozițiile 2905.43 și 2905.44.

                        3824.71-3825.90

                        CTSH;

                        Are loc o reacție chimică, o purificare, o malaxare și amestecare, o fabricare de materiale standard, o modificare a dimensiunii particulelor, o separare de izomeri sau o prelucrare biotehnologică

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        38.26

                        Fabricare în cadrul căreia biomotorina se obține prin transesterificare, esterificare sau hidrotratare.

                        SECȚIUNEA VII

                        MATERIALE PLASTICE ȘI ARTICOLE DIN MATERIAL PLASTIC; CAUCIUC ȘI ARTICOLE DIN CAUCIUC

                        Notă de secțiune: Pentru definițiile regulilor de prelucrare orizontale din prezenta secțiune, a se vedea nota 5 din anexa ORIG-1.

                        Capitolul 39

                        Materiale plastice și articole din material plastic

                        39.01-39.15

                        CTSH;

                        Are loc o reacție chimică, o purificare, o malaxare și amestecare, o fabricare de materiale standard, o modificare a dimensiunii particulelor, o separare de izomeri sau o prelucrare biotehnologică

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        39.16-39.19

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        39.20

                        CTSH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        39.21-39.22

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        3923.10-3923.50

                        CTSH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        3923.90-3925.90

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        39.26

                        CTSH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        Capitolul 40

                        Cauciuc și articole din cauciuc

                        40.01 - 40.11

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        4012.11-4012.19

                        CTSH

                        sau

                        Reșaparea anvelopelor uzate.

                        4012.20-4017.00

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        SECȚIUNEA VIII

                        PIEI BRUTE, PIEI FINITE, PIEI CU BLANĂ ȘI PRODUSE DIN ACESTEA; ARTICOLE DE CURELĂRIE SAU DE ȘELĂRIE; ARTICOLE DE VOIAJ, BAGAJE DE MÂNĂ ȘI ARTICOLE SIMILARE; ARTICOLE DIN INTESTINE DE ANIMALE (ALTELE DECÂT CELE DE LA VIERMII DE MĂTASE)

                        Capitolul 41

                        Piei brute (altele decât pieile cu blană) și piei finite

                        41.01-4104.19

                        CTH

                        4104.41-4104.49

                        CSTH, cu excepția materialelor neoriginare de la pozițiile 4104.41-4104.49.

                        4105.10

                        CTH

                        4105.30

                        CTSH

                        4106.21

                        CTH

                        4106.22

                        CTSH

                        4106.31

                        CTH

                        4106.32-4106.40

                        CTSH

                        4106.91

                        CTH

                        4106.92

                        CTSH

                        41.07-41.13

                        CTH, cu excepția materialelor neoriginare de la pozițiile 4104.41, 4104.49, 4105.30, 4106.22, 4106.32 și 4106.92. Cu toate acestea, materialele neoriginare de la subpozițiile 4104.41, 4104.49, 4105.30, 4106.22, 4106.32 sau 4106.92 pot fi utilizate cu condiția să fie supuse unei operațiuni de retăbăcire.

                        4114.10

                        CTH

                        4114.20

                        CTH, cu excepția materialelor neoriginare de la pozițiile 4104.41, 4104.49, 4105.30, 4106.22, 4106.32, 4106.92 și 4107. Cu toate acestea, materialele neoriginare de la subpozițiile 4104.41, 4104.49, 4105.30, 4106.22, 4106.32, 4106.92 și de la poziția 41.07 pot fi utilizate cu condiția să fie supuse unei operațiuni de retăbăcire.

                        41.15

                        CTH

                        Capitolul 42

                        Articole din piele; articole de curelărie sau de șelărie; articole de voiaj, bagaje de mână și produse similare; articole din intestine de animale (altele decât cele de la viermii de mătase)

                        42.01-42.06

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        Capitolul 43

                        Blănuri și blănuri artificiale; articole din acestea

                        4301.10-4302.20

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        4302.30

                        CTSH

                        43.03-43.04

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        SECȚIUNEA IX

                        LEMN ȘI ARTICOLE DIN LEMN; CĂRBUNE DE LEMN; PLUTĂ ȘI ARTICOLE DIN PLUTĂ; ARTICOLE DIN ÎMPLETITURI DE FIBRE VEGETALE SAU DIN NUIELE COȘURI ȘI ARTICOLE DIN RĂCHITĂ

                        Capitolul 44

                        Lemn și articole din lemn; cărbune de lemn

                        44.01-44.21

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        Capitolul 45

                        Plută și articole din plută

                        45.01-45.04

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        Capitolul 46

                        Articole din împletituri de fibre vegetale sau din nuiele; coșuri împletite din nuiele și articole din răchită

                        46.01-46.02

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        SECȚIUNEA X

                        PASTĂ DIN LEMN SAU DIN ALTE MATERIALE FIBROASE CELULOZICE; HÂRTIE SAU CARTON RECICLABILE (DEȘEURI ȘI MACULATURĂ); HÂRTIE ȘI CARTON ȘI ARTICOLE DIN ACESTEA

                        Capitolul 47

                        Pastă din lemn sau din alte materiale fibroase celulozice; hârtie sau carton reciclabile (deșeuri și maculatură)

                        47.01-47.07

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        Capitolul 48

                        Hârtie și carton; articole din pastă de celuloză, din hârtie sau din carton

                        48.01-48.23

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        Capitolul 49

                        Cărți, ziare, imagini imprimate și alte produse ale industriei

                        de imprimare; manuscrise, texte dactilografiate și schițe sau planuri

                        49.01-49.11

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        SECȚIUNEA XI

                        MATERIALE TEXTILE ȘI ARTICOLE DIN ACESTE MATERIALE

                        Notă de secțiune: Pentru definițiile termenilor utilizați și pentru toleranțele aplicabile anumitor produse fabricate din materiale textile, a se vedea notele 6, 7 și 8 din anexa ORIG-1.

                        Capitolul 50

                        Mătase

                        50.01-50.02

                        CTH

                        50.03

                        Cardate sau pieptănate:

                        Cardarea sau pieptănarea deșeurilor de mătase.

                        - Altele:

                        CTH

                        50.04-50.05

                        Filarea fibrelor naturale;

                        Extrudarea filamentelor sintetice sau artificiale continue, combinată cu filare;

                        Extrudarea filamentelor sintetice sau artificiale continue, combinată cu torsadare,

                        sau

                        Torsadare combinată cu orice operațiune mecanică.

                        50.06

                        - Fire de mătase și fire din deșeuri de mătase:

                        Filarea fibrelor naturale;

                        Extrudarea filamentelor sintetice sau artificiale continue, combinată cu filare;

                        Extrudarea filamentelor sintetice sau artificiale continue, combinată cu torsadare,

                        sau

                        Torsadare combinată cu orice operațiune mecanică.

                        - Intestine de viermi de mătase:

                        CTH

                        50.07

                        Filarea fibrelor naturale sau sintetice sau artificiale discontinue combinată cu țesere;

                        Extrudarea firelor din filamente sintetice sau artificiale combinată cu țesere;

                        Torsadare sau orice operațiune mecanică combinată cu țesere;

                        Țesere combinată cu vopsire;

                        Vopsirea firelor combinată cu țesere;

                        Țesere combinată cu imprimare;

                        sau

                        Imprimare (ca operațiune independentă).

                        Capitolul 51

                        Lână, păr fin sau grosier de animale; fire și țesături din păr de cal

                        51.01-51.05

                        CTH

                        51.06-51.10

                        Filarea fibrelor naturale;

                        Extrudarea fibrelor sintetice sau artificiale, combinată cu filare;

                        sau

                        Torsadare combinată cu orice operațiune mecanică.

                        51.11-51.13

                        Filarea fibrelor naturale sau sintetice sau artificiale discontinue combinată cu țesere;

                        Extrudarea firelor din filamente sintetice sau artificiale combinată cu țesere;

                        Țesere combinată cu vopsire;

                        Vopsirea firelor combinată cu țesere;

                        Țesere combinată cu imprimare

                        sau

                        Imprimare (ca operațiune independentă).

                        Capitolul 52

                        Bumbac

                        52.01-52.03

                        CTH

                        52.04-52.07

                        Filarea fibrelor naturale;

                        Extrudarea fibrelor sintetice sau artificiale, combinată cu filare,

                        sau

                        Torsadare combinată cu orice operațiune mecanică.

                        52.08-52.12

                        Filarea fibrelor naturale sau sintetice sau artificiale discontinue combinată cu țesere;

                        Extrudarea firelor din filamente sintetice sau artificiale combinată cu țesere;

                        Torsadare sau orice operațiune mecanică combinată cu țesere;

                        Țesere combinată cu vopsire sau cu îmbrăcare sau stratificare;

                        Vopsirea firelor combinată cu țesere;

                        Țesere combinată cu imprimare

                        sau

                        Imprimare (ca operațiune independentă).

                        Capitolul 53

                        Alte fibre textile vegetale; fire din hârtie și țesături din fire de hârtie

                        53.01-53.05

                        CTH

                        53.06-53.08

                        Filarea fibrelor naturale;

                        Extrudarea fibrelor sintetice sau artificiale, combinată cu filare,

                        sau

                        Torsadare combinată cu orice operațiune mecanică.

                        53.09-53.11

                        Filarea fibrelor naturale sau sintetice sau artificiale discontinue combinată cu țesere;

                        Extrudarea firelor din filamente sintetice sau artificiale combinată cu țesere;

                        Țesere combinată cu vopsire sau cu acoperire sau stratificare;

                        Vopsirea firelor combinată cu țesere;

                        Țesere combinată cu imprimare

                        sau

                        Imprimare (ca operațiune independentă).

                        Capitolul 54

                        Filamente sintetice sau artificiale; benzi și forme similare din materiale textile sintetice sau artificiale

                        54.01-54.06

                        Filarea fibrelor naturale;

                        Extrudarea fibrelor sintetice sau artificiale, combinată cu filare,

                        sau

                        Torsadare combinată cu orice operațiune mecanică.

                        54.07-54.08

                        Filarea fibrelor naturale sau sintetice sau artificiale discontinue combinată cu țesere;

                        Extrudarea firelor din filamente sintetice sau artificiale combinată cu țesere;

                        Vopsirea firelor combinată cu țesere;

                        Țesere combinată cu vopsire sau cu acoperire sau stratificare;

                        Torsadare sau orice operațiune mecanică combinată cu țesere;

                        Țesere combinată cu imprimare

                        sau

                        Imprimare (ca operațiune independentă).

                        Capitolul 55

                        Fibre sintetice sau artificiale discontinue

                        55.01-55.07

                        Extrudarea fibrelor sintetice sau artificiale.

                        55.08-55.11

                        Filarea fibrelor naturale;

                        Extrudarea fibrelor sintetice sau artificiale, combinată cu filare,

                        sau

                        Torsadare combinată cu orice operațiune mecanică.

                        55.12-55.16

                        Filarea fibrelor naturale sau sintetice sau artificiale discontinue combinată cu țesere;

                        Extrudarea firelor din filamente sintetice sau artificiale combinată cu țesere;

                        Torsadare sau orice operațiune mecanică combinată cu țesere;

                        Țesere combinată cu vopsire sau cu acoperire sau stratificare;

                        Vopsirea firelor combinată cu țesere;

                        Țesere combinată cu imprimare

                        sau

                        Imprimare (ca operațiune independentă).

                        Capitolul 56

                        Vată, pâslă și materiale nețesute; fire speciale; sfori, funii, frânghii, și articole din acestea

                        56.01

                        Filarea fibrelor naturale;

                        Extrudarea fibrelor sintetice sau artificiale, combinată cu filare,

                        Plușare combinată cu vopsire sau cu imprimare

                        sau

                        Acoperire, plușare, stratificare sau metalizare combinată cu cel puțin alte două operațiuni principale de pregătire sau de finisare (cum ar fi calandrare, tratare anticontracție, termofixare, finisare permanentă), cu condiția ca valoarea materialelor neoriginare utilizate să nu depășească 50 % din prețul franco fabrică al produsului.

                        56.02

                        - Pâslă compactizată cu plăci cu ace:

                        Extrudarea fibrelor sintetice sau artificiale, combinată cu formarea materialului; cu toate acestea:

                        - filamentele din polipropilenă neoriginare de la poziția 54.02;

                        filamentele din polipropilenă neoriginare de la poziția 55.03 sau 55.06 sau

                        cablurile din filamente din polipropilenă neoriginare de la poziția 55.01;

                        din care fiecare fibră sau fiecare filament constitutiv măsurând, în toate cazurile, sub 9 decitex, pot fi utilizate, cu condiția ca valoarea lor totală să nu depășească 40 % din prețul franco fabrică al produsului,

                        sau

                        Numai formarea materialului nețesut, în cazul pâslei din fibre naturale.

                        - Altele:

                        Extrudarea fibrelor sintetice sau artificiale, combinată cu formarea materialului

                        sau

                        Numai formarea materialului nețesut, în cazul altor pâsle din fibre naturale.

                        5603.11-5603.14

                        Fabricare din

                        - filamente orientate direcțional sau aleatoriu; sau

                        - substanțe sau polimeri de origine naturală, sintetică sau artificială;

                        urmate, în ambele cazuri, de lipire într-un material nețesut.

                        5603.91-5603.94

                        Fabricare din

                        - fibre discontinue orientate direcțional sau aleatoriu sau

                        - fire tăiate de origine naturală, sintetică sau artificială;

                        urmată, în ambele cazuri, de lipire într-un material nețesut.

                        5604.10

                        Fabricare din fire și corzi din cauciuc, neacoperite cu materiale textile.

                        5604.90

                        Filarea fibrelor naturale;

                        Extrudarea fibrelor sintetice sau artificiale, combinată cu filare,

                        sau

                        Torsadare combinată cu orice operațiune mecanică.

                        56.05

                        Filarea fibrelor naturale sau sintetice sau artificiale discontinue;

                        Extrudarea fibrelor sintetice sau artificiale, combinată cu filare,

                        sau

                        Torsadare combinată cu orice operațiune mecanică.

                        56.06

                        Extrudarea fibrelor sintetice sau artificiale, combinată cu filare,

                        Torsadare combinată cu „îmbrăcare”;

                        Filarea fibrelor naturale sau sintetice sau artificiale discontinue;

                        sau

                        Plușare combinată cu vopsire.

                        56.07-56.09

                        Filarea fibrelor naturale;

                        sau

                        Extrudarea fibrelor sintetice sau artificiale combinată cu filare.

                        Capitolul 57

                        Covoare și alte acoperitoare de podea din materiale textile

                        Notă de capitol: Pentru produsele de la prezentul capitol, țesătura de iută poate fi utilizată ca suport.

                        57.01-57.05

                        Filarea fibrelor naturale sau sintetice sau artificiale discontinue combinată cu țesere sau cu înnodare (tufting);

                        Extrudarea firelor din filamente sintetice sau artificiale combinată cu țesere sau cu înnodare;

                        Fabricare din fire din nucă de cocos, fire din sisal, fire din iută sau fire de viscoză filate clasic pe mașina de filat cu inele;

                        Înnodare combinată cu vopsire sau cu imprimare;

                        Înnodarea firelor din filamente sintetice sau artificiale combinată cu îmbrăcare sau cu stratificare;

                        Plușare combinată cu vopsire sau cu imprimare

                        sau

                        Extrudarea fibrelor sintetice sau artificiale combinată cu aplicarea unor tehnici care nu implică țesere, inclusiv compactizare cu plăci cu ace.

                        Capitolul 58

                        Țesături speciale; țesături cu noduri; dantele; tapiserii; pasmanterii; broderii

                        58.01-58.04

                        Filarea fibrelor naturale sau sintetice sau artificiale discontinue combinată cu țesere sau cu înnodare;

                        Extrudarea firelor din filamente sintetice sau artificiale combinată cu țesere sau cu înnodare;

                        Țesere combinată cu vopsire sau cu plușare, îmbrăcare, stratificare sau metalizare;

                        Înnodare combinată cu vopsire sau cu imprimare;

                        Plușare combinată cu vopsire sau cu imprimare

                        Vopsirea firelor combinată cu țesere;

                        Țesere combinată cu imprimare

                        sau

                        Imprimare (ca operațiune independentă).

                        58.05

                        CTH

                        58.06-58.09

                        Filarea fibrelor naturale sau sintetice sau artificiale discontinue combinată cu țesere sau cu înnodare;

                        Extrudarea firelor din filamente sintetice sau artificiale combinată cu țesere sau cu înnodare;

                        Țesere combinată cu vopsire sau cu plușare, îmbrăcare, stratificare sau metalizare;

                        Înnodare combinată cu vopsire sau cu imprimare;

                        Plușare combinată cu vopsire sau cu imprimare

                        Vopsirea firelor combinată cu țesere;

                        Țesere combinată cu imprimare

                        sau

                        Imprimare (ca operațiune independentă).

                        58.10

                        Brodare în care valoarea materialelor neoriginare utilizate de la orice poziție, cu excepția materialelor de la aceeași poziție ca produsul, nu depășește 50 % din prețul franco fabrică al produsului.

                        58.11

                        Filarea fibrelor naturale sau sintetice sau artificiale discontinue combinată cu țesere sau cu înnodare;

                        Extrudarea firelor din filamente sintetice sau artificiale combinată cu țesere sau cu înnodare;

                        Țesere combinată cu vopsire sau cu plușare, îmbrăcare, stratificare sau metalizare;

                        Înnodare combinată cu vopsire sau cu imprimare;

                        Plușare combinată cu vopsire sau cu imprimare

                        Vopsirea firelor combinată cu țesere;

                        Țesere combinată cu imprimare

                        sau

                        Imprimare (ca operațiune independentă).

                        Capitolul 59

                        Țesături impregnate, îmbrăcate, acoperite sau stratificate; articole textile pentru utilizări tehnice

                        59.01

                        Țesere combinată cu vopsire sau cu plușare, îmbrăcare, stratificare sau metalizare

                        sau

                        Plușare combinată cu vopsire sau cu imprimare.

                        59.02

                        - Care conțin cel mult 90 % din greutate materiale textile

                        Țesere.

                        - Altele:

                        Extrudarea fibrelor sintetice sau artificiale combinată cu țesere.

                        59.03

                        Țesere combinată cu impregnare sau cu îmbrăcare, acoperire, stratificare sau metalizare;

                        Țesere combinată cu imprimare sau

                        Imprimare (ca operațiune independentă).

                        59.04

                        Calandrare combinată cu vopsire, acoperire, stratificare sau metalizare. Țesătura de iută neoriginară poate fi utilizată ca suport

                        sau

                        Țesere combinată cu vopsire sau cu îmbrăcare, cu stratificare sau metalizare. Țesătura de iută neoriginară poate fi utilizată ca suport.

                        59.05

                        - Impregnate, îmbrăcate sau acoperite cu cauciuc, material plastic sau alte materiale, sau stratificate cu cauciuc, material plastic sau cu alte materiale:

                        Țesere, tricotare sau formarea materialului nețesut, combinată cu impregnare sau cu îmbrăcare, acoperire, stratificare sau metalizare.

                        - Altele:

                        Filarea fibrelor naturale sau sintetice sau artificiale discontinue combinată cu țesere;

                        Extrudarea firelor din filamente sintetice sau artificiale combinată cu țesere;

                        Țesere, tricotare sau formarea materialului nețesut combinată cu vopsire sau cu îmbrăcare sau stratificare;

                        Țesere combinată cu imprimare

                        sau

                        Imprimare (ca operațiune independentă).

                        59.06

                        - Materiale tricotate sau croșetate:

                        Filarea fibrelor naturale sau sintetice sau artificiale discontinue combinată cu tricotare sau cu croșetare;

                        Extrudarea firelor din filamente sintetice sau artificiale combinată cu tricotare sau cu croșetare;

                        Tricotare sau croșetare combinată cu cauciucare sau

                        Cauciucare combinată cu cel puțin alte două operațiuni principale de pregătire sau de finisare (cum ar fi calandrare, tratare anticontracție, termofixare, finisare permanentă), cu condiția ca valoarea materialelor neoriginare utilizate să nu depășească 50 % din prețul franco fabrică al produsului.

                        - Alte țesături obținute din fire din filamente sintetice cu un conținut de materiale textile de cel puțin 90 % din greutate:

                        Extrudarea fibrelor sintetice sau artificiale combinată cu țesere.

                        - Altele:

                        Țesere, tricotare sau un procedeu care nu implică țesere, combinate cu vopsire sau cu îmbrăcare sau cauciucare;

                        Vopsirea firelor combinată cu țesere, tricotare sau un procedeu care nu implică țesere;

                        sau

                        Cauciucare combinată cu cel puțin alte două operațiuni principale de pregătire sau de finisare (cum ar fi calandrare, tratare anticontracție, termofixare, finisare permanentă), cu condiția ca valoarea materialelor neoriginare utilizate să nu depășească 50 % din prețul franco fabrică al produsului.

                        59.07

                        Țesere, tricotare sau formarea materialului nețesut combinată cu vopsire sau cu imprimare, îmbrăcare, impregnare sau acoperire;

                        Plușare combinată cu vopsire sau cu imprimare

                        sau

                        Imprimare (ca operațiune independentă).

                        59.08

                        - Manșoane pentru lămpi cu incandescență, impregnate:

                        Fabricare din materiale tubulare tricotate sau croșetate.

                        - Altele:

                        CTH

                        59.09-59.11

                        Filarea fibrelor naturale sau sintetice sau artificiale discontinue combinată cu țesere;

                        Extrudarea fibrelor sintetice sau artificiale combinată cu țesere;

                        Țesere combinată cu vopsire sau cu acoperire sau stratificare

                        sau

                        Acoperire, plușare, stratificare sau metalizare combinată cu cel puțin alte două operațiuni principale de pregătire sau de finisare (cum ar fi calandrare, tratare anticontracție, termofixare, finisare permanentă), cu condiția ca valoarea materialelor neoriginare utilizate să nu depășească 50 % din prețul franco fabrică al produsului.

                        Capitolul 60

                        Materiale tricotate sau croșetate

                        60.01-60.06

                        Filarea fibrelor naturale sau sintetice sau artificiale discontinue combinată cu tricotare sau cu croșetare;

                        Extrudarea firelor din filamente sintetice sau artificiale combinată cu tricotare sau cu croșetare;

                        Tricotare sau croșetare combinată cu vopsire sau cu plușare, îmbrăcare, stratificare sau imprimare;

                        Plușare combinată cu vopsire sau cu imprimare;

                        Vopsirea firelor combinată cu tricotare sau cu croșetare sau

                        Torsadare sau texturare combinată cu tricotare sau croșetare, cu condiția ca valoarea firelor netorsadate sau netexturate neoriginare utilizate să nu depășească 50 % din prețul franco fabrică al produsului.

                        Capitolul 61

                        Îmbrăcăminte și accesorii de îmbrăcăminte, tricotate sau croșetate

                        61.01-61.17

                        - Obținute prin asamblarea sau coaserea a două sau mai multor piese de materiale tricotate sau croșetate care au fost tăiate în formă sau obținute direct în formă:

                        Tricotare sau croșetare combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii.

                        - Altele:

                        Filarea fibrelor naturale sau sintetice sau artificiale discontinue combinată cu tricotare sau cu croșetare;

                        Extrudarea firelor din filamente sintetice sau artificiale combinată cu tricotare sau cu croșetare sau

                        Tricotare și confecționare, într-o singură operațiune.

                        Capitolul 62

                        Îmbrăcăminte și accesorii de îmbrăcăminte, altele decât cele tricotate sau croșetate

                        62.01

                        Țesere combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii

                        sau

                        Confecționare, inclusiv croirea țesăturii, precedată de imprimare (ca operațiune independentă).

                        62.02

                        - Brodate:

                        Țesere combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii

                        sau

                        Fabricare din țesături nebrodate, cu condiția ca valoarea țesăturii nebrodate neoriginare utilizate să nu depășească 40 % din prețul franco fabrică al produsului.

                        - Altele:

                        Țesere combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii

                        sau

                        Confecționare, inclusiv croirea țesăturii, precedată de imprimare (ca operațiune independentă).

                        62.03

                        Țesere combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii,

                        sau

                        Confecționare, inclusiv croirea țesăturii, precedată de imprimare (ca operațiune independentă).

                        62.04

                        - Brodate:

                        Țesere combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii

                        sau

                        Fabricare din țesături nebrodate, cu condiția ca valoarea țesăturii nebrodate neoriginare utilizate să nu depășească 40 % din prețul franco fabrică al produsului.

                        - Altele:

                        Țesere combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii,

                        sau

                        Confecționare, inclusiv croirea țesăturii, precedată de imprimare (ca operațiune independentă).

                        62.05

                        Țesere combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii,

                        sau

                        Confecționare, inclusiv croirea țesăturii, precedată de imprimare (ca operațiune independentă).

                        62.06

                        - Brodate:

                        Țesere combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii,

                        sau

                        Fabricare din țesături nebrodate, cu condiția ca valoarea țesăturii nebrodate neoriginare utilizate să nu depășească 40 % din prețul franco fabrică al produsului.

                        - Altele:

                        Țesere combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii,

                        sau

                        Confecționare, inclusiv croirea țesăturii, precedată de imprimare (ca operațiune independentă).

                        62.07-62.08

                        Țesere combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii,

                        sau

                        Confecționare, inclusiv croirea țesăturii, precedată de imprimare (ca operațiune independentă).

                        62.09

                        - Brodate:

                        Țesere combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii,

                        sau

                        Fabricare din țesături nebrodate, cu condiția ca valoarea țesăturii nebrodate neoriginare utilizate să nu depășească 40 % din prețul franco fabrică al produsului.

                        - Altele:

                        Țesere combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii,

                        sau

                        Confecționare, inclusiv croirea țesăturii, precedată de imprimare (ca operațiune independentă).

                        62.10

                        - Echipamente ignifuge din țesături acoperite cu o folie de poliester aluminizat:

                        Țesere combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii,

                        sau

                        Îmbrăcare sau stratificare combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii, cu condiția ca valoarea țesăturii neacoperite sau nestratificate neoriginare utilizate să nu depășească 40 % din prețul franco fabrică al produsului.

                        - Altele:

                        Țesere combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii,

                        sau

                        Confecționare, inclusiv croirea țesăturii, precedată de imprimare (ca operațiune independentă).

                        62.11

                        - Îmbrăcăminte pentru femei și fete, brodată:

                        Țesere combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii,

                        sau

                        Fabricare din țesături nebrodate, cu condiția ca valoarea țesăturii nebrodate neoriginare utilizate să nu depășească 40 % din prețul franco fabrică al produsului.

                        - Altele:

                        Țesere combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii,

                        sau

                        Confecționare, inclusiv croirea țesăturii, precedată de imprimare (ca operațiune independentă).

                        62.12

                        - Tricotate sau croșetate, obținute prin coaserea sau prin asamblarea în alt mod a două sau mai multe bucăți de țesături tricotate sau croșetate care au fost croite sau obținute direct în formă:

                        Tricotare combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii,

                        sau

                        Confecționare, inclusiv croirea țesăturii, precedată de imprimare (ca operațiune independentă).

                        - Altele:

                        Țesere combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii,

                        sau

                        Confecționare, inclusiv croirea țesăturii, precedată de imprimare (ca operațiune independentă).

                        62.13-62.14

                        - Brodate:

                        Țesere combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii,

                        Fabricare din țesături nebrodate, cu condiția ca valoarea țesăturii nebrodate neoriginare utilizate să nu depășească 40 % din prețul franco fabrică al produsului,

                        sau

                        Confecționare, inclusiv croirea țesăturii, precedată de imprimare (ca operațiune independentă).

                        - Altele:

                        Țesere combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii,

                        sau

                        Confecționare, inclusiv croirea țesăturii, precedată de imprimare (ca operațiune independentă).

                        62.15

                        Țesere combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii,

                        sau

                        Confecționare, inclusiv croirea țesăturii, precedată de imprimare (ca operațiune independentă).

                        62.16

                        - Echipamente ignifuge din țesături acoperite cu o folie de poliester aluminizat:

                        Țesere combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii,

                        sau

                        Îmbrăcare sau stratificare combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii, cu condiția ca valoarea țesăturii neacoperite sau nestratificate neoriginare utilizate să nu depășească 40 % din prețul franco fabrică al produsului.

                        - Altele:

                        Țesere combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii,

                         sau

                        Confecționare, inclusiv croirea țesăturii, precedată de imprimare (ca operațiune independentă).

                        62.17

                        - Brodate:

                        Țesere combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii;

                        Fabricare din țesături nebrodate, cu condiția ca valoarea țesăturii nebrodate neoriginare utilizate să nu depășească 40 % din prețul franco fabrică al produsului,

                        sau

                        Confecționare, inclusiv croirea țesăturii, precedată de imprimare (ca operațiune independentă).

                        - Echipamente ignifuge din țesături acoperite cu o folie de poliester aluminizat:

                        Țesere combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii,

                        sau

                        Îmbrăcare sau stratificare combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii, cu condiția ca valoarea țesăturii neacoperite sau nestratificate neoriginare utilizate să nu depășească 40 % din prețul franco fabrică al produsului.

                        - Inserții pentru gulere și manșete, croite:

                        CTH, cu condiția ca greutatea materialelor neoriginare utilizate să nu depășească 40 % din prețul franco fabrică al produsului.

                        - Altele:

                        Țesere combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii.

                        Capitolul 63

                        Alte articole textile confecționate; seturi; îmbrăcăminte purtată sau uzată și articole textile purtate sau uzate; zdrențe

                        63.01-63.04

                        - Din pâslă, din materiale nețesute:

                        Formarea materialului nețesut combinată cu confecționare, inclusiv croirea materialului.

                        - Altele:

                        -- Brodate:

                        Țesere sau tricotare sau croșetare combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii,

                        sau

                        Fabricare din țesături nebrodate (altele decât tricotate sau croșetate), cu condiția ca valoarea țesăturii nebrodate neoriginare utilizate să nu depășească 40 % din prețul franco fabrică al produsului.

                        -- altele:

                        Țesere, tricotare sau croșetare combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii.

                        63.05

                        Extrudarea fibrelor sintetice sau artificiale sau filarea fibrelor naturale sau a fibrelor sintetice sau artificiale discontinue, combinată cu țesere sau cu tricotare și confecționare, inclusiv croirea țesăturii.

                        63.06

                        - Din materiale nețesute:

                        Formarea materialului nețesut combinată cu confecționare, inclusiv croirea materialului.

                        - Altele:

                        Țesere combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii.

                        63.07

                        MaxNOM 40 % (EXW).

                        63.08

                        Fiecare articol din set trebuie să respecte regula care i s-ar aplica dacă nu ar face parte din setul respectiv; cu toate acestea, pot fi încorporate articole neoriginare, cu condiția ca valoarea lor totală să nu depășească 15 % din prețul franco fabrică al setului.

                        63.09-63.10

                        CTH

                        SECȚIUNEA XII

                        ÎNCĂLȚĂMINTE, OBIECTE DE ACOPERIT CAPUL, UMBRELE DE PLOAIE, UMBRELE DE SOARE, BASTOANE, BASTOANE – SCAUN, BICE, CRAVAȘE ȘI PĂRȚI ALE ACESTORA; PENE ȘI PUF PRELUCRATE ȘI ARTICOLE DIN ACESTEA; FLORI ARTIFICIALE; ARTICOLE DIN PĂR UMAN

                        Capitolul 64

                        Încălțăminte, ghetre și articole similare; părți ale acestor articole

                        64.01-64.05

                        Fabricare din materiale neoriginare de la orice poziție, cu excepția ansamblurilor neoriginare formate din fețe fixate pe tălpi interioare sau pe alte părți componente inferioare de la poziția 64.06.

                        64.06

                        CTH

                        Capitolul 65

                        Obiecte de acoperit capul și părți ale acestora

                        65.01-65.07

                        CTH

                        Capitolul 66

                        Umbrele de ploaie, umbrele de soare, bastoane, bastoane-scaun, bice, cravașe și părți ale acestora

                        66.01-66.03

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        Capitolul 67

                        Pene și puf prelucrate și articole din pene sau din puf; flori artificiale; articole din păr uman

                        67.01-67.04

                        CTH

                        SECȚIUNEA VIII

                        ARTICOLE DIN PIATRĂ, IPSOS, CIMENT, AZBEST, MICĂ SAU DIN MATERIALE SIMILARE; PRODUSE CERAMICE; STICLĂ ȘI ARTICOLE DIN STICLĂ

                        Capitolul 68

                        Articole din piatră, ipsos, ciment, azbest, mică sau din materiale similare

                        68.01-68.15

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 70 % (EXW).

                        Capitolul 69

                        Produse din ceramică

                        69.01-69.14

                        CTH

                        Capitolul 70

                        Sticlă și articole din sticlă

                        70.01-70.09

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        70.10

                        CTH

                        70.11

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        70.13

                        CTH, cu excepția materialelor neoriginare de la poziția 70.10.

                        70.14-70.20

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        Secțiunea XI

                        PERLE NATURALE SAU DE CULTURĂ, PIETRE PREȚIOASE SAU SEMIPREȚIOASE, METALE PREȚIOASE, METALE PLACATE SAU DUBLATE CU METALE PREȚIOASE ȘI ARTICOLE DIN ACESTE MATERIALE, IMITAȚII DE BIJUTERII, MONEDE

                        Capitolul 71

                        Perle naturale sau de cultură, pietre prețioase sau semiprețioase, metale prețioase, metale placate sau dublate cu metale prețioase și articole din aceste materiale, imitații de bijuterii, monede

                        71.01-71.05

                        Fabricare din materiale neoriginare de la orice poziție.

                        71.06

                        - Sub formă brută:

                        CTH cu excepția materialelor neoriginare de la pozițiile 71.06, 71.08 și 71.10;

                        Separare electrolitică, termică sau chimică a metalelor prețioase de la pozițiile 71.06, 71.08 și 71.10

                        sau

                        Fuziunea sau alierea metalelor prețioase neoriginare de la pozițiile 71.06, 71.08 și 71.10, între ele sau cu metale comune, sau purificarea.

                        - Semiprelucrate sau sub formă de pulbere:

                        Fabricare din metale prețioase neoriginare sub formă brută.

                        71.07

                        Fabricare din materiale neoriginare de la orice poziție.

                        71.08

                        - Sub formă brută:

                        CTH cu excepția materialelor neoriginare de la pozițiile 71.06, 71.08 și 71.10;

                        Separare electrolitică, termică sau chimică a metalelor prețioase de la pozițiile 71.06, 71.08 și 71.10

                        sau

                        Fuziunea sau alierea metalelor prețioase neoriginare de la pozițiile 71.06, 71.08 și 71.10, între ele sau cu metale comune, sau purificarea.

                        - Semiprelucrate sau sub formă de pulbere:

                        Fabricare din metale prețioase neoriginare sub formă brută.

                        71.09

                        Fabricare din materiale neoriginare de la orice poziție.

                        71.10

                        - Sub formă brută:

                        CTH cu excepția materialelor neoriginare de la pozițiile 71.06, 71.08 și 71.10;

                        Separare electrolitică, termică sau chimică a metalelor prețioase de la pozițiile 71.06, 71.08 și 71.10

                        sau

                        Fuziunea sau alierea metalelor prețioase neoriginare de la pozițiile 71.06, 71.08 și 71.10, între ele sau cu metale comune, sau purificarea.

                        - Semiprelucrate sau sub formă de pulbere:

                        Fabricare din metale prețioase neoriginare sub formă brută.

                        71.11

                        Fabricare din materiale neoriginare de la orice poziție.

                        71.12-71.18

                        CTH

                        Secțiunea XV

                        METALE COMUNE ȘI ARTICOLE DIN METALE COMUNE

                        Capitolul 72

                        Fier și oțel

                        72.01-72.06

                        CTH

                        72.07

                        CTH cu excepția materialelor neoriginare de la poziția 72.06.

                        72.08-72.17

                        CTH cu excepția materialelor neoriginare de la pozițiile 72.08-72.17.

                        72.18

                        CTH

                        72.19-72.23

                        CTH cu excepția materialelor neoriginare de la pozițiile 72.19-72.23.

                        72.24

                        CTH

                        72.25-72.29

                        CTH, cu excepția materialelor neoriginare de la pozițiile 72.25-72.29.

                        Capitolul 73

                        Articole din fontă, din fier sau din oțel

                        7301.10

                        CC, cu excepția materialelor neoriginare de la pozițiile 72.08-72.17.

                        7301.20

                        CTH

                        73.02

                        CC, cu excepția materialelor neoriginare de la pozițiile 72.08-72.17.

                        73.03

                        CTH

                        73.04-73.06

                        CC, cu excepția materialelor neoriginare de la pozițiile 72.13-72.17, 72.21-72.23 și 72.25-72.29.

                        73.07

                        - Accesorii de țevărie din oțeluri inoxidabile:

                        CTH, cu excepția eboșelor forjate neoriginare; cu toate acestea, pot fi utilizate eboșe forjate neoriginare, cu condiția ca valoarea lor totală să nu depășească 50 % din prețul franco fabrică al produsului.

                        - Altele:

                        CTH

                        73.08

                        CTH, cu excepția materialelor neoriginare de la poziția 7301.20.

                        7309.00-7315.19

                        CTH

                        7315.20

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        7315.81-7326.90

                        CTH

                        Capitolul 74

                        Cupru și articole din cupru

                        74.01-74.02

                        CTH

                        74.03

                        Fabricare din materiale neoriginare de la orice poziție.

                        74.04-74.07

                        CTH

                        74.08

                        CTH și MaxNOM 50 % (EXW)

                        74.09-74.19

                        CTH

                        Capitolul 75

                        Nichel și articole din nichel

                        75.01

                        CTH

                        75.02

                        Fabricare din materiale neoriginare de la orice poziție.

                        75.03-75.08

                        CTH

                        Capitolul 76

                        Aluminiu și articole din aluminiu

                        76.01

                        CTH și MaxNOM 50 % (EXW)

                        sau

                        Fabricare prin tratare termică sau electrolitică a aluminiului nealiat sau a deșeurilor și a resturilor de aluminiu.

                        76.02

                        CTH

                        76.03-76.16

                        CTH și MaxNOM45 % (EXW)
                           90
                        .

                        Capitolul 78

                        Plumb și articole din plumb

                        7801.10

                        Fabricare din materiale neoriginare de la orice poziție.

                        7801.91-7806.00

                        CTH

                        Capitolul 79

                        Zinc și articole din zinc

                        79.01-79.07

                        CTH

                        Capitolul 80

                        Staniu și articole din staniu

                        80.01-80.07

                        CTH

                        Capitolul 81

                        Alte metale comune; metaloceramice; articole din aceste materiale

                        81.01-81.13

                        Fabricare din materiale neoriginare de la orice poziție.

                        Capitolul 82

                        Unelte și scule, articole de cuțitărie și tacâmuri, din metale comune; părți ale acestor articole, din metale comune

                        8201.10-8205.70

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        8205.90

                        CTH, cu toate acestea, pot fi incluse în set unelte neoriginare de la poziția 82.05, cu condiția ca valoarea lor totală să nu depășească 15 % din prețul franco fabrică al setului.

                        82.06

                        CTH, cu excepția materialelor neoriginare de la pozițiile 82.02-82.05; cu toate acestea, pot fi incluse în set unelte neoriginare de la pozițiile 82.02-82.05, cu condiția ca valoarea lor totală să nu depășească 15 % din prețul franco fabrică al setului.

                        82.07-82.15

                        CTH;

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        Capitolul 83

                        Articole diverse din metale comune

                        83.01-83.11

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        SECȚIUNEA XVI

                        MAȘINI ȘI APARATE; ECHIPAMENTE ELECTRICE; PĂRȚI ALE ACESTORA; APARATE DE ÎNREGISTRAT SAU DE REPRODUS SUNETUL, APARATE DE TELEVIZIUNE DE ÎNREGISTRAT SAU DE REPRODUS IMAGINE ȘI SUNET; PĂRȚI ȘI ACCESORII ALE ACESTOR APARATE

                        Capitolul 84

                        Reactoare nucleare, cazane, mașini, aparate și dispozitive mecanice; părți ale acestora

                        84.01-84.06

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        84.07-84.08

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        84.09-84.12

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        8413.11-8415.10

                        CTSH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        8415.20

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        8415.81-8415.90

                        CTSH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        84.16-84.20

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        84.21

                        CTSH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        84.22-84.24

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        84.25-84.30

                        CTH, cu excepția materialelor neoriginare de la poziția 84.31

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        84.31-84.43

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        84.44-84.47

                        CTH, cu excepția materialelor neoriginare de la poziția 84.48,

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        84.48-84.55

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        84.56-84.65

                        CTH, cu excepția materialelor neoriginare de la poziția 84.66,

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        84.66-84.68

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        84.70-84.72

                        CTH, cu excepția materialelor neoriginare de la poziția 84.73,

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        84.73-84.78

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        8479.10-8479.40

                        CTSH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        8479.50

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        8479.60-8479.82

                        CTSH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        8479.89

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        8479.90

                        CTSH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        84.80

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        84.81

                        CTSH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        84.82-84.87

                        CTH

                         sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        Capitolul 85

                        Mașini, aparate și echipamente electrice și părți ale acestora; aparate de înregistrat sau de reprodus sunetul, aparate de televiziune de înregistrat sau de reprodus imagine și sunet; părți și accesorii ale acestor aparate

                        85.01-85.02

                        CTH, cu excepția materialelor neoriginare de la poziția 85.03,

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        85.03-85.06

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        85.07

                        - Acumulatoare care conțin una sau mai multe celule de baterii și circuitele pentru interconectarea acestora,

                        denumite adesea „pachete de baterii”, utilizate ca sursă principală de energie electrică pentru propulsia vehiculelor de la pozițiile 87.02, 87.03 și 87.04

                        CTH, cu excepția materialelor catodice active neoriginare,

                        sau

                        MaxNOM 30 % (EXW)
                           91
                        .

                        - Celule de baterii și module de baterii, precum și părți ale acestora, destinate a fi încorporate într-un acumulator electric utilizat ca sursă principală de energie electrică pentru propulsia vehiculelor de la pozițiile 87.02, 87.03 și 87.04

                        CTH, cu excepția materialelor catodice active neoriginare;

                        sau

                        MaxNOM 35 % (EXW)
                           92
                        .

                        - altele:

                        CTH;

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        85.08-85.18

                        CTH;

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        85.19-85.21

                        CTH, cu excepția materialelor neoriginare de la poziția 85.22,

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        85.22-85.23

                        CTH;

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        85.25-85.27

                        CTH, cu excepția materialelor neoriginare de la poziția 85.29,

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        85.28-85.34

                        CTH;

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        85.35-85.37

                        CTH, cu excepția materialelor neoriginare de la poziția 85.38,

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        8538.10-8541.90

                        CTH;

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        8542.31-8542.39

                        CTH;

                        Materialele neoriginare utilizate au fost supuse unei difuzii

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        8542.90-8543.90

                        CTH;

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        85.44-85.48

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        SECȚIUNEA XVII

                        MIJLOACE DE TRANSPORT ȘI ECHIPAMENTE AUXILIARE

                        Capitolul 86

                        Vehicule și echipamente pentru căile ferate sau similare și părți ale acestora; material fix de căi ferate sau similare; aparate mecanice (inclusiv electromecanice) de semnalizare a traficului

                        86.01-86.09

                        CTH, cu excepția materialelor neoriginare de la poziția 86.07,

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        Capitolul 87

                        Vehicule terestre, altele decât materialul rulant de cale ferată și tramvai; părți și accesorii ale acestora

                        87.01

                        MaxNOM 45 % (EXW).

                        87.02-87.04

                        - vehicule cu motor cu piston cu ardere internă și motor electric ca motoare de propulsie, care pot fi încărcate prin conectarea la o sursă externă de energie electrică („vehicul electric hibrid reîncărcabil ”);

                         - vehicule având doar motor electric pentru propulsie

                        MaxNOM 45 % (EXW) și pachetele de baterii de la poziția 85.07 utilizate ca sursă principală de energie electrică pentru propulsia vehiculului trebuie să fie originare
                           93
                        .

                        - altele:

                        MaxNOM 45 % (EXW)
                           94
                        .

                        87.05-87.07

                        MaxNOM 45 % (EXW).

                        87.08-87.11

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        87.12

                        MaxNOM 45 % (EXW).

                        87.13-87.16

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        Capitolul 88

                        Vehicule aeriene, nave spațiale și părți ale acestora

                        88.01-88.05

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        Capitolul 89

                        Vapoare, nave și dispozitive plutitoare

                        89.01-89.08

                        CC;

                        sau

                        MaxNOM 40 % (EXW).

                        SECȚIUNEA XVIII

                        INSTRUMENTE ȘI APARATE OPTICE, FOTOGRAFICE SAU CINEMATOGRAFICE, DE MĂSURĂ, DE CONTROL SAU DE PRECIZIE; INSTRUMENTE ȘI APARATE MEDICO-CHIRURGICALE; CEASORNICĂRIE; INSTRUMENTE MUZICALE; PĂRȚI ȘI ACCESORII ALE ACESTORA

                        Capitolul 90

                        Instrumente și aparate optice, fotografice sau cinematografice, de măsură, de control sau de precizie; instrumente și aparate medico-chirurgicale; părți și accesorii ale acestora

                        9001.10-9001.40

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        9001.50

                        CTH;

                        Finisarea lentilei semifinite într-o lentilă oftalmică finită cu capacitate de corecție optică, destinată a fi montată pe o pereche de ochelari;

                        Acoperirea lentilei prin tratamente adecvate cu scopul de a îmbunătăți vederea și a asigura protecția utilizatorului;

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        9001.90-9033.00

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        Capitolul 91

                        Ceasornicărie

                        91.01-91.14

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        Capitolul 92

                        Instrumente muzicale; părți și accesorii ale acestora

                        92.01-92.09

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        SECȚIUNEA XIX

                        ARME ȘI MUNIȚIE; PĂRȚI ȘI ACCESORII ALE ACESTORA

                        Capitolul 93

                        Arme, muniție; părți și accesorii ale acestora

                        93.01-93.07

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        SECȚIUNEA XX

                        ARTICOLE DIVERSE

                        Capitolul 94

                        Mobilă; mobilier medico-chirurgical; articole de pat și similare; aparate de iluminat nedenumite sau neincluse în altă parte; lămpi pentru reclame luminoase, însemne luminoase, plăci indicatoare luminoase și articole similare; construcții prefabricate

                        94.01-94.06

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        Capitolul 95

                        Jucării, jocuri, articole pentru divertisment sau pentru sport; părți și accesorii ale acestora

                        95.03-95.08

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        Capitolul 96

                        Articole diverse

                        96.01-96.04

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        96.05

                        Fiecare articol din set trebuie să respecte regula care i s-ar aplica dacă nu ar face parte din setul respectiv; cu toate acestea, pot fi utilizate articole neoriginare, cu condiția ca valoarea lor totală să nu depășească 15 % din prețul franco fabrică al setului.

                        96.06-9608.40

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        9608.50

                        Fiecare articol din set trebuie să respecte regula care i s-ar aplica dacă nu ar face parte din setul respectiv; cu toate acestea, pot fi utilizate articole neoriginare, cu condiția ca valoarea lor totală să nu depășească 15 % din prețul franco fabrică al setului.

                        9608.60-96.20

                        CTH

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        SECȚIUNEA XXI

                        OBIECTE DE ARTĂ, OBIECTE DE COLECȚIE ȘI ANTICHITĂȚl

                        Capitolul 97

                        Obiecte de artă, obiecte de colecție și antichități

                        97.01-97.06

                        CTH

               ANEXA ORIG-2A: CONTINGENTE DE ORIGINE ȘI ALTERNATIVE LA REGULILE DE ORIGINE SPECIFICE PRODUSULUI DIN ANEXA ORIG-2 [REGULILE DE ORIGINE SPECIFICE PRODUSULUI]

               Dispoziții comune

               (1)
                     Pentru produsele enumerate în tabelele de mai jos, regulile de origine corespunzătoare sunt alternative la cele enunțate în anexa ORIG-2 [Reguli de origine specifice produsului], în limitele contingentului anual aplicabil.

               (2)
                     Un atestat de origine întocmit în conformitate cu prezenta anexă conține următoarea mențiune: „Contingente de origine - Produse originare în conformitate cu anexa ORIG-2A”.

               (3)
                     În Uniune, orice cantități menționate în această anexă se gestionează de către Comisia Europeană, care întreprinde toate acțiunile administrative pe care le consideră recomandabile pentru gestionarea eficientă a acestora în conformitate cu legislația aplicabilă a Uniunii.

               (4)
                     În Regatul Unit, toate cantitățile menționate în prezenta anexă se gestionează de către autoritatea sa vamală, care întreprinde toate acțiunile administrative pe care le consideră recomandabile pentru gestionarea eficientă în conformitate cu legislația aplicabilă a Regatului Unit.

               (5)
                     Partea importatoare gestionează contingentele de origine pe baza principiului „primul venit, primul servit” și calculează cantitatea de produse introdusă în aceste contingente de origine pe baza importurilor respectivei părți.

               Secțiunea 1 - Alocarea contingentelor anuale de conserve de ton

                        Clasificarea sistemului armonizat (2017)

                        Denumirea produsului

                        Regula specifică produsului alternativă

                        Contingent anual pentru exporturile din Uniune către Regatul Unit

                        (greutate netă)

                        Contingent anual pentru exporturile din Regatul Unit către Uniune

                        (greutate netă)

                        1604.14

                        Preparate și conserve de ton, pești săritori și bonite (Sarda spp.), întregi sau bucăți (cu excepția peștilor tocați)

                        CC

                        3 000 de tone

                        3 000 de tone

                        1604.20

                        Alte preparate și conserve din pește

                        De toni, de pești săritori și de alți pești de genul Euthynnus (cu excepția celor întregi sau bucăți)

                        CC

                        4 000 de tone

                        4 000 de tone

                        De alți pești

                        -

                        -

                        -

               Secțiunea 2 – Alocarea contingentelor anuale de produse din aluminiu
                  95

               Tabelul 1 – Contingente aplicabile de la 1 ianuarie 2021 până la 31 decembrie 2023

                        Clasificarea sistemului armonizat (2017)

                        Denumirea produsului

                        Regula specifică produsului alternativă

                        Contingent anual pentru exporturile din Uniune către Regatul Unit

                        (greutate netă)

                        Contingent anual pentru exporturile din Regatul Unit către Uniune

                        (greutate netă)

                        76.03, 76.04, 76.06, 76.08-76.16

                        Produse din aluminiu și articole din aluminiu (exclusiv sârma de aluminiu și folia de aluminiu)

                        CTH

                        95 000 de tone

                        95 000 de tone

                        76.05

                        Sârmă din aluminiu

                        CTH, cu excepția materialelor neoriginare de la poziția 76.04

                        76.07

                        Folie de aluminiu

                        CTH, cu excepția materialelor neoriginare de la poziția 76.06

               Tabelul 2 – Contingente aplicabile de la 1 ianuarie 2024 până la 31 decembrie 2026

                        Clasificarea sistemului armonizat (2017)

                        Denumirea produsului

                        Regula specifică produsului alternativă

                        Contingent anual pentru exporturile din Uniune către Regatul Unit

                        (greutate netă)

                        Contingent anual pentru exporturile din Regatul Unit către Uniune

                        (greutate netă)

                        76.03, 76.04, 76.06, 76.08-76.16

                        Produse din aluminiu și articole din aluminiu (exclusiv sârma de aluminiu și folia de aluminiu)

                        CTH

                        72 000 de tone

                        72 000 de tone

                        76.05

                        Sârmă din aluminiu

                        CTH, cu excepția materialelor neoriginare de la poziția 76.04

                        76.07

                        Folie de aluminiu

                        CTH, cu excepția materialelor neoriginare de la poziția 76.06

               Tabelul 3 - Contingente aplicabile începând cu 1 ianuarie 2027

                        Clasificarea sistemului armonizat (2017)

                        Denumirea produsului

                        Regula specifică produsului alternativă

                        Contingent anual pentru exporturile din Uniune către Regatul Unit

                        (greutate netă)

                        Contingent anual pentru exporturile din Regatul Unit către Uniune

                        (greutate netă)

                        76.04

                        Bare, tije și profile din aluminiu

                        CTH

                        57 500 de tone

                        57 500 de tone

                        76.06

                        Table și benzi de aluminiu, cu o grosime peste 0,2 mm

                        CTH

                        76.07

                        Folie de aluminiu

                        CTH, cu excepția materialelor neoriginare de la poziția 76.06

               Revizuirea contingentelor pentru produse din aluminiu din tabelul 3 din secțiunea 2

               1.Nu mai devreme de 5 ani de la intrarea în vigoare a prezentului acord și nu mai devreme de 5 ani de la finalizarea oricărei revizuiri menționate la prezentul paragraf, Comitetul de parteneriat pentru comerț, la solicitarea oricăreia dintre părți și asistat de Comitetul specializat în comerț privind cooperarea vamală și regulile de origine, revizuiesc contingentele pentru aluminiu prevăzute în tabelul 3 din secțiunea 2.

               (2)     Revizuirea menționată la alineatul (1) se efectuează pe baza informațiilor disponibile cu privire la condițiile de piață din ambele părți și a informațiilor privind importurile și exporturile lor de produse relevante.

               (3)     Pe baza rezultatului unei revizuiri efectuate în temeiul paragrafului (1), Consiliul de parteneriat poate adopta o decizie de creștere sau menținere a cantității, de modificare a domeniului de aplicare sau de repartizare ori de modificare a oricărei repartizări între produse, a contingentelor pentru aluminiu prevăzute în tabelul 3 din secțiunea 2.

               ANEXA ORIG-2B: REGULI SPECIFICE PRODUSULUI TRANZITORII APLICABILE ACUMULATOARELOR ELECTRICE ȘI VEHICULELOR ELECTRIFICATE

               Secțiunea 1 - Reguli intermediare specifice produselor aplicabile de la data intrării în vigoare a prezentului acord până la 31 decembrie 2023

               (1)
                     Pentru produsele enumerate în coloana 1 de mai jos, regula specifică produsului menționată în coloana 2 se aplică pentru perioada de la intrarea în vigoare a prezentului acord și 31 decembrie 2023.

                        Coloana 1

                        Clasificarea în Sistemul armonizat (2017), inclusiv descrierea specifică

                        Coloana 2

                        Reguli specifice produselor intermediare aplicabile de la data intrării în vigoare a prezentului acord până la 31 decembrie 2023

                        85.07

                        - Acumulatoare care conțin una sau mai multe celule de baterii sau module de baterii și circuitele pentru interconectarea acestora, denumite adesea „pachete de baterii”, utilizate ca sursă principală de energie electrică pentru propulsia vehiculelor de la pozițiile 87.02, 87.03 și 87.04

                        CTSH;

                        Ansambluri de pachete de baterii din celule de baterii sau module de baterii neoriginare;

                        sau

                        MaxNOM 70 % (EXW).

                        - Celule de baterii, module de baterii, precum și părți ale acestora, destinate a fi încorporate într-un acumulator electric utilizat ca sursă principală de energie electrică pentru propulsia vehiculelor de la pozițiile 87.02, 87.03 și 87.04

                        CTH;

                        sau

                        MaxNOM 70 % (EXW).

                        87.02-87.04

                        - vehicule care au atât motor cu ardere internă, cât și motor electric ca motoare de propulsie, altele decât acelea care pot fi încărcate prin conectarea la o sursă externă de energie electrică („autovehicul hibrid”);

                        - vehicule care au atât motor cu piston cu ardere internă, cât și motor electric ca motoare de propulsie, care pot fi încărcate prin conectarea la o sursă externă de energie electrică („vehicul electric hibrid reîncărcabil ”);

                         - vehicule având doar motor electric pentru propulsie

                        MaxNOM 60 % (EXW).

               Secțiunea 2 - Reguli intermediare specifice produselor aplicabile de la 1 ianuarie 2024 până la 31 decembrie 2026

               (1)
                     Pentru produsele enumerate în coloana 1 de mai jos, regula specifică produsului menționată în coloana 2 se aplică pentru perioada de la 1 ianuarie 2024 până la 31 decembrie 2026.

                        Coloana 1

                        Clasificarea în Sistemul armonizat (2017), inclusiv descrierea specifică

                        Coloana 2

                        Regula de origine specifică produsului aplicabilă de la 1 ianuarie 2024 până la 31 decembrie 2026

                        85.07

                        - Acumulatoare care conțin una sau mai multe celule de baterii sau module de baterii și circuitele pentru interconectarea acestora, denumite adesea „pachete de baterii”, utilizate ca sursă principală de energie electrică pentru propulsia vehiculelor de la pozițiile 87.02, 87.03 și 87.04

                        CTH, cu excepția materialelor catodice active neoriginare;

                        sau

                        MaxNOM 40 % (EXW).

                        - Celule de baterii, module de baterii, precum și părți ale acestora, destinate a fi încorporate într-un acumulator electric utilizat ca sursă principală de energie electrică pentru propulsia vehiculelor de la pozițiile 87.02, 87.03 și 87.04

                        CTH, cu excepția materialelor catodice active neoriginare;

                        sau

                        MaxNOM 50 % (EXW).

                        87.02-87.04

                        - vehicule care au atât motor cu ardere internă, cât și motor electric ca motoare de propulsie, altele decât cele care pot fi încărcate prin conectarea la o sursă externă de energie electrică („autovehicul hibrid”);

                        - vehicule care au atât motor cu piston cu ardere internă, cât și motor electric ca motoare de propulsie, care pot fi încărcate prin conectarea la o sursă externă de energie electrică („vehicul electric hibrid reîncărcabil ”);

                         - vehicule având doar motor electric pentru propulsie

                        MaxNOM 55 % (EXW).

               Secțiunea 3 - Revizuirea regulilor specifice produsului pentru poziția 8507

               (1) Nu mai devreme de 4 ani de la intrarea în vigoare a prezentului acord, la cererea oricăreia dintre părți și asistat de Comitetul specializat în comerț privind cooperarea vamală și regulile de origine, Comitetul de parteneriat pentru comerț revizuiește regulile specifice produsului pentru poziția 8507, aplicabile începând cu 1 ianuarie 2027, conținute în anexa ORIG-2 [Reguli de origine specifice produsului].

               (2) Revizuirea menționată la paragraful (1) se efectuează pe baza informațiilor disponibile cu privire la piețele de pe teritoriile părților, cum ar fi disponibilitatea unor materiale originare suficiente și adecvate, echilibrul dintre cerere și ofertă și alte informații pertinente.

               (3) Pe baza rezultatelor evaluării efectuate în temeiul paragrafului (1), Consiliul de parteneriat poate adopta o decizie de modificare a regulilor specifice produsului pentru poziția 8507, aplicabile începând cu 1 ianuarie 2027, conținute în anexa ORIG-2 [Reguli de origine specifice produsului].

               ANEXA ORIG-3:DECLARAȚIA FURNIZORULUI

               1.Declarația furnizorului are conținutul stabilit în prezenta anexă.

               2.Cu excepția cazurilor menționate la punctul 3, se face o declarație a furnizorului pentru fiecare transport efectuat pentru fiecare transport de produse în forma prevăzută în apendicele 1 și anexată la factură, sau la orice alt document care descrie produsele în cauză suficient de detaliat pentru a permite să fie identificate.

               3.În cazul în care un furnizor livrează în mod regulat unui anumit client produse a căror producție, desfășurată într-o parte contractantă, se așteaptă să rămână constantă pentru o perioadă de timp, respectivul furnizor poate prezenta o singură „declarație a furnizorului unic” pentru a acoperi expedierile ulterioare ale acestor produse („declarația furnizorului pe termen lung”). În mod normal, o declarație pe termen lung a furnizorului poate fi valabilă timp de cel mult doi ani de la data întocmirii sale. Autoritățile vamale ale țării în care este întocmită declarația stabilesc condițiile în care pot fi utilizate perioade mai lungi de timp. Declarația pe termen lung a furnizorului este întocmită de furnizor după modelul prevăzut în apendicele 2 și descrie mărfurile respective suficient de detaliat pentru a putea fi identificate. Furnizorul își informează de îndată clientul dacă declarația pe termen lung nu mai corespunde mărfurilor livrate.

               4.Furnizorul care întocmește declarația trebuie să poată prezenta, în orice moment, la cererea autorităților vamale ale părții contractante în care este întocmită declarația, toate documentele corespunzătoare care dovedesc că informațiile prezentate în declarație sunt corecte.

               Apendicele 1

               DECLARAȚIA FURNIZORULUI

               Declarația furnizorului, al cărei text este prevăzut mai jos, trebuie întocmită în conformitate cu notele de subsol. Nu este necesar, totuși, ca notele de subsol să fie reproduse.

               DECLARAȚIA FURNIZORULUI

               Subsemnatul, furnizor al produselor menționate în documentul anexat, declar că:

               1.Următoarele materiale care nu sunt originare din [a se indica numele părții relevante] au fost utilizate în [a se indica numele părții relevante] pentru a produce aceste mărfuri:

                        Descrierea mărfurilor furnizate(1)

                        Descrierea materialelor neoriginare utilizate

                        Poziția din SA a materialelor neoriginare utilizate (2)

                        Valoarea materialelor neoriginare folosite(2)(3)

                        Valoarea totală

               2.Toate celelalte materiale utilizate în [a se indica numele părții relevante] pentru a fabrica aceste produse sunt originare dintr-o parte [a se indica numele părții relevante]

               Mă angajez să pun la dispoziție orice alt document justificativ solicitat. …………………………………………………………………………………………………………………… (Locul și data)

               …………………………………………………………(Numele și poziția persoanei care semnează, denumirea și adresa societății) ………………………………………………………………………………………………………………………… (Semnătura)(6) _______________

               Apendicele 2

               DECLARAȚIA PE TERMEN LUNG A FURNIZORULUI

               Declarația pe termen lung a furnizorului, al cărei text este prevăzut în continuare, trebuie întocmită în conformitate cu notele de subsol. Nu este necesar, totuși, ca notele de subsol să fie reproduse.

               DECLARAȚIA PE TERMEN LUNG A FURNIZORULUI

               Subsemnatul, furnizor al mărfurilor menționate în documentul anexat, furnizate cu regularitate către(4) …., declar că:

               1.Următoarele materiale care nu sunt originare din [a se indica numele părții relevante] au fost utilizate în [a se indica numele părții relevante] pentru a produce aceste mărfuri:

                        Descrierea mărfurilor furnizate(1)

                        Descrierea materialelor neoriginare utilizate

                        Poziția din SA a materialelor neoriginare utilizate(2)

                        Valoarea materialelor neoriginare folosite(2)(3)

                        Valoarea totală

               2.Toate celelalte materiale utilizate în [a se indica numele părții relevante] pentru a fabrica aceste produse sunt originare dintr-o parte [a se indica numele părții relevante];

               Prezenta declarație este valabilă pentru toate transporturile ulterioare de aceste mărfuri livrate

               de la ....................................................................................................................... până la ....................................................................................................................... ( 5 )

               Mă angajez să informez .................................................................................................................... (4) imediat în cazul în care această declarație încetează să mai fie valabilă.

               …………………………………………………………………………………………………………………… (Locul și data)

               …………………………………………………………(Numele și poziția persoanei care semnează, denumirea și adresa societății) ………………………………………………………………………………………………………………………… (Semnătura)(6) _______________

               Note de subsol

               (1) Atunci când factura sau alt document la care se anexează declarația se referă la diferite tipuri de produse sau la produse care nu conțin materiale neoriginare în aceleași proporții, furnizorul trebuie să le diferențieze în mod clar.

               (2)Informațiile solicitate nu trebuie furnizate decât dacă este necesar.

               Exemple:

               Una dintre normele aplicabile articolelor de îmbrăcăminte de la capitolul 62 prevede „țesere combinată cu confecționare, inclusiv croirea țesăturii”. Dacă un producător de astfel de articole de îmbrăcăminte dintr-una din părți folosește țesături importate din cealaltă parte care au fost obținute în partea respectivă țesere de fire neoriginare, este suficient ca furnizorul din această parte să descrie în declarația sa materialul neoriginar folosit ca „fire”, fără a fi necesar să indice poziția din SA sau valoarea acestor fire.

               Un producător de sârmă din fier de la poziția 7217 care a produs sârma din bare de fier neoriginare ar trebui să indice în a doua coloană „bare de fier”. În cazul în care sârma urmează să fie folosită la fabricarea unui utilaj în privința căruia regula limitează proporția de materialele neoriginare folosite la o anumită valoare procentuală, este necesar ca în coloana a treia să se precizeze valoarea barelor neoriginare.

               (3) „Valoarea materialelor neoriginare” (VNM) înseamnă valoarea materialelor neoriginare utilizate la fabricarea produsului, care este valoarea în vamă la momentul importului, inclusiv costurile de transport, de asigurare, dacă este cazul, de ambalare și toate celelalte costuri suportate pentru transportarea materialelor la portul de import în partea în care este situat producătorul mărfii; în cazul în care valoarea materialelor neoriginare nu este cunoscută și nu poate fi stabilită, se utilizează primul preț verificabil plătit pentru materialele neoriginare în Uniune sau în Regatul Unit.

               (4) Numele și adresa clientului

               (5) A se insera datele.

               (6) Acest câmp poate conține o semnătură electronică, o imagine scanată sau o altă reprezentare vizuală a semnăturii olografe a semnatarului în locul semnăturilor originale, după caz.

               ANEXA ORIG-4: TEXTUL ATESTATULUI DE ORIGINE

               Atestatul de origine menționat la articolul ORIG.19 [Atestatul de origine] din prezentul acord se întocmește utilizând textul de mai jos în una dintre următoarele versiuni lingvistice și în conformitate cu actele cu putere de lege și actele administrative ale părții exportatoare. În cazul în care atestatul de origine este completat de mână, acesta trebuie scris cu cerneală și cu litere de tipar. Atestatul de origine se redactează în conformitate cu notele de subsol corespunzătoare. Nu este necesar ca notele de subsol să fie reproduse.

               Versiunea bulgară

               Versiunea croată

               Versiunea cehă

               Versiunea daneză

               Versiunea neerlandeză

               Versiunea engleză

               Versiunea estonă

               Versiunea finlandeză

               Versiunea franceză

               Versiunea germană

               Versiunea greacă

               Versiunea maghiară

               Versiunea italiană

               Versiunea letonă

               Versiunea lituaniană

               Versiunea malteză

               Versiunea polonă

               Versiunea portugheză

               Versiunea română

               Versiunea slovacă

               Versiunea slovenă

               Versiunea spaniolă

               Versiunea suedeză

               (Perioada: de la___________ până la __________(1))

               Exportatorul mărfurilor care fac obiectul prezentului document (nr. de referință al exportatorului ... (2)) declară că, exceptând cazul în care se indică altfel în mod expres, aceste mărfuri sunt de (3) origine preferențială ....

               ..................................................................................................................(4)

               (Locul și data)

               …………………………………………………………….............................................

               (Denumirea exportatorului)

               1 În cazul în care atestatul de origine este completat pentru mai multe transporturi de produse originare identice în sensul articolului ORIG.19 [Atestatul de origine] alineatul (4) litera (b) din prezentul acord, a se indica perioada în care se aplică atestatul de origine. Perioada respectivă nu trebuie să depășească 12 luni. Toate importurile produsului trebuie să aibă loc în perioada indicată. În cazul în care nu se aplică o perioadă de timp, acest câmp poate rămâne necompletat.

               2 A se indica numărul de referință prin care este identificat exportatorul. Pentru un exportator din Uniunea Europeană, acesta va fi numărul atribuit în conformitate cu actele cu putere de lege și actele administrative ale Uniunii. Pentru un exportator din Regatul Unit, acesta va fi numărul atribuit în conformitate cu actele cu putere de lege și actele administrative aplicabile în Regatul Unit. În cazul în care exportatorului nu i-a fost atribuit un număr, acest câmp poate rămâne necompletat.

               3 A se indica originea produsului: Regatul Unit sau Uniunea.

               4 Locul și data pot fi omise dacă informațiile există deja în documentul propriu-zis.

                ANEXA ORIG-5: DECLARAȚIA COMUNĂ PRIVIND PRINCIPATUL ANDORRA

               1.Mărfurile originare din Principatul Andorra care se regăsesc la capitolele 25 - 97 din Sistemul armonizat sunt acceptate de către [Regatul Unit] ca fiind mărfuri originare din Uniune în înțelesul prezentului acord.

               2.Paragraful (1) se aplică numai dacă, în virtutea uniunii vamale instituite prin Decizia 90/680/CEE a Consiliului din 26 noiembrie 1990 privind încheierea Acordului sub forma unui schimb de scrisori între Comunitatea Economică Europeană și Principatul Andorra, Principatul Andorra aplică produselor originare din Regatul Unit același tratament tarifar preferențial pe care îl aplică acestor produse Uniunea Europeană.

               3.Partea a doua, rubrica întâi [Comerț], titlul I capitolul doi din prezentul acord se aplică mutatis mutandis în scopul definirii caracterului originar al produselor menționate la alineatul (1) din prezenta declarație comună.

               ANEXA ORIG-6: DECLARAȚIE COMUNĂ PRIVIND REPUBLICA SAN MARINO

               1.Mărfurile originare din Republica San Marino sunt acceptate de către Regatul Unit ca fiind mărfuri originare din Uniune în sensul prezentului acord.

               2.Paragraful (1) se aplică numai cu condiția ca, în temeiul Acordului de cooperare și uniune vamală dintre Comunitatea Economică Europeană și Republica San Marino, încheiat la Bruxelles la 16 decembrie 1991, Republica San Marino să aplice mărfurilor originare din Regatul Unit același tratament tarifar preferențial pe care îl aplică acestor mărfuri Uniunea Europeană.

               3.Partea a doua, rubrica întâi [Comerț], titlul I capitolul doi din prezentul acord se aplică mutatis mutandis în scopul definirii caracterului originar al produselor menționate la paragraful (1) din prezenta declarație comună.

               ANEXA SPS-1: CRITERIILE MENȚIONATE LA ARTICOLUL SPS.19 LITERA (d)

               Criteriile menționate la articolul SPS.19 litera (d) sunt:

               a)informațiile furnizate de partea exportatoare în scopul obținerii autorizației de import pentru un anumit produs în partea importatoare în conformitate cu articolul SPS.7 [Condiții și proceduri de import] alineatul (3) din prezentul acord;

               b)rezultatul auditurilor și verificărilor efectuate de partea importatoare în conformitate cu articolul SPS.11 [Audituri și verificări];

               c)frecvența și gravitatea neconformităților detectate de către partea importatoare cu privire la produsele provenind de la partea exportatoare;

               d)antecedentele operatorilor exportatori în ceea ce privește conformitatea cu cerințele părții importatoare și

               e)evaluările științifice disponibile și orice alte informații pertinente privind riscul asociat produselor.

               ANEXA TBT-1: AUTOVEHICULE ȘI ECHIPAMENTE ȘI PĂRȚI ALE ACESTORA

               Articolul 1: Definiții

               (1)
                     În scopul prezentei anexe:

               (a)
                     „WP.29” înseamnă Forumul mondial pentru armonizarea regulamentelor privind vehiculele în cadrul Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite („CEE-ONU”).

               (b)
                     „Acordul din 1958” înseamnă Acordul privind adoptarea unor regulamente tehnice armonizate ale Organizației Națiunilor Unite pentru vehiculele cu roți, echipamentele și componentele care pot fi montate și/sau folosite la vehiculele cu roți și condițiile pentru recunoașterea reciprocă a omologărilor acordate în temeiul acestor regulamente ale Organizației Națiunilor Unite, încheiat la Geneva la 20 martie 1958, administrat de WP.29, cu toate modificările și revizuirile ulterioare;

               (c)
                     „Acordul din 1998” înseamnă Acordul privind stabilirea de regulamente tehnice mondiale aplicabile vehiculelor cu roți, echipamentelor și componentelor care pot fi montate și/sau utilizate la vehiculele cu roți, încheiat la Geneva la 25 iunie 1998, administrat de WP.29, cu toate modificările și revizuirile ulterioare;

               (d)
                     „Regulamente ONU” înseamnă regulamentele adoptate în conformitate cu Acordul din 1958;

               (e)
                     „RTM” înseamnă un regulament tehnic mondial stabilit și introdus în Registrul mondial în conformitate cu Acordul din 1998;

               (f)
                     „SA 2017” înseamnă ediția din 2017 a Nomenclaturii Sistemului armonizat, publicată de Organizația Mondială a Vămilor;

               (g)
                     „omologare de tip” înseamnă procedura prin care o autoritate de omologare certifică faptul că un tip de vehicul, sistem, componentă sau unitate tehnică separată respectă dispozițiile administrative și cerințele tehnice relevante;

               (h)
                     „certificat de omologare de tip” înseamnă documentul prin care o autoritate de omologare certifică în mod oficial faptul că un tip de vehicul, sistem, componentă sau unitate tehnică separată este omologat(ă) de tip;

               (2)
                     Termenii menționați în prezenta anexă au același sens pe care îl au în Acordul din 1958 sau în anexa 1 la Acordul BTC.

               Articolul 2: Definiția produsului

               Prezenta anexă se aplică comerțului între părți cu toate categoriile de autovehicule, echipamente și părți ale acestora, astfel cum sunt definite la punctul 1.1 din Rezoluția consolidată a CEE-ONU privind construcția vehiculelor (R.E.3)
                  96
               , care intră sub incidența capitolelor 40, 84, 85, 87 și 94 din SA 2017 (denumite în continuare „produsele reglementate”).

               Articolul 3: Obiective

               În ceea ce privește produsele reglementate, obiectivele prezentei anexe sunt următoarele:

               (a)
                     eliminarea și prevenirea oricăror bariere tehnice inutile în calea comerțului bilateral;

               (b)
                     promovarea compatibilității și a convergenței reglementărilor bazate pe standarde internaționale;

               (c)
                     promovarea recunoașterii omologărilor bazate pe sistemele de omologare aplicate în temeiul acordurilor administrate de WP.29;

               (d)
                     consolidarea unor condiții de piață competitive pe baza principiilor deschiderii, nediscriminării și transparenței;

               (e)
                     promovarea unor niveluri ridicate de protecție a sănătății umane, a siguranței și a mediului și

               (f)
                     menținerea cooperării pe teme de interes reciproc pentru a încuraja dezvoltarea continuă reciproc avantajoasă în materie de comerț.

               Articolul 4: Standardele internaționale relevante.

               Părțile recunosc că WP.29 este organismul internațional de standardizare relevant și că regulamentele ONU și RTM în temeiul Acordului în temeiul Acordului din 1958 și al Acordului din 1998 sunt standarde internaționale relevante pentru produsele reglementate de prezenta anexă.

               Articolul 5: Convergența în materie de reglementare pe baza standardele internaționale relevante

               1.Părțile se abțin de la introducerea sau menținerea oricăror reglementări tehnice, marcaje sau proceduri de evaluare a conformității la nivel național care diverg față de regulamentele ONU sau RTM din domeniile reglementate de astfel de regulamente sau RTM, inclusiv în cazul în care regulamentele ONU sau RTM relevante nu au fost finalizate, dar finalizarea lor este iminentă, cu excepția cazului în care există motive întemeiate pentru care un anumit regulament al ONU sau RTM reprezintă un mijloc ineficient sau inadecvat pentru îndeplinirea obiectivelor legitime urmărite, de exemplu în domeniul siguranței rutiere sau al protecției mediului sau a sănătății umane.

               2.O parte care introduce un regulament tehnic divergent, un marcaj sau o procedură de evaluare a conformității divergentă, astfel cum se menționează la alineatul (1), la solicitarea celeilalte părți, identifică părțile din reglementarea tehnică, din marcaj sau din procedura de evaluare a conformității care diverg în mod substanțial de la regulamentele ONU sau RTM relevante și furnizează o justificare pentru divergențe.

               3.Fiecare parte ia în considerare în mod sistematic aplicarea regulamentelor ONU adoptate după intrarea în vigoare a prezentului acord și se informează reciproc cu privire la orice modificări legate de punerea în aplicare a regulamentelor ONU respective în sistemul său juridic național urmând protocolul instituit în temeiul Acordului din 1958 și în conformitate cu articolele 8 și 9.

               4.În măsura în care o parte a introdus sau menține la nivel național regulamente tehnice, marcaje sau proceduri de evaluare a conformității care diverg față de regulamentele ONU sau RTM relevante, astfel cum se permite la alineatul (1), partea respectivă revizuiește respectivele reglementări tehnice, marcaje sau proceduri interne de evaluare a conformității la nivel național la intervale regulate, care, de preferat, nu depășesc cinci ani, în scopul creșterii convergenței acestora cu regulamentele ONU sau RTM relevante. Atunci când își revizuiește reglementările tehnice, marcajele și procedurile de evaluare a conformității, fiecare parte analizează dacă există în continuare justificare pentru divergență. Rezultatele acestor revizuiri, inclusiv toate informațiile științifice și tehnice utilizate, se comunică, la cerere, celeilalte părți.

               5.Fiecare parte se abține de la introducerea sau menținerea la nivel național a unor regulamente tehnice, a unor marcaje sau a unor proceduri de evaluare a conformității care au ca efect împiedicarea, restrângerea sau creșterea sarcinii asupra importului și a punerii în funcțiune pe piața lor națională a unor produse pentru care au fost acordate omologări de tip în temeiul unor regulamente ONU pentru domeniile reglementate de respectivele regulamente ONU, cu excepția cazului în care respectivele regulamente tehnice, marcaje sau proceduri naționale de evaluare a conformității sunt prevăzute explicit de regulamentele ONU respective.

               Articolul 6: Omologarea de tip și supravegherea pieței

               1
                     Fiecare parte acceptă pe piața sa produsele care dispun de un certificat de omologare ONU de tip ca fiind conforme cu reglementările sale tehnice, cu marcajele și cu procedurile de evaluare a conformității, fără a necesita testare sau marcaje suplimentare pentru a verifica sau a atesta conformitatea cu oricare dintre cerințele vizate de certificatul de omologare de tip ONU în cauză. În cazul omologărilor de vehicule, omologarea internațională de tip a întregului vehicul universală ONU (I-IWVTA) este considerată valabilă în ceea ce privește cerințele reglementate de U-IWVTA. Certificatele de omologare ONU de tip eliberate de o parte pot fi considerate valabile numai dacă partea respectivă a aderat la regulamentele ONU relevante.

               2
                     Fiecare parte este obligată să accepte numai certificatele de omologare ONU de tip valabile eliberate în temeiul ultimei versiuni a regulamentelor ONU la care a aderat.

               (3)
                     În scopul alineatului (1), următoarele elemente sunt considerate o dovadă suficientă a existenței unei omologări ONU de tip valabile:

               (a)
                     pentru vehicule întregi, o declarație de conformitate ONU valabilă care certifică conformitatea cu U-IWVTA;

               (b)
                     pentru echipamente și componente, un marcaj valabil de omologare ONU de tip aplicat pe produs; sau

               (c)
                     pentru echipamentele și componentele cărora nu li se poate aplica o marcă de omologare ONU de tip, un certificat de omologare ONU de tip valabil.

               (4)
                     În scopul efectuării supravegherii pieței, autoritățile competente ale unei părți pot verifica dacă produsele reglementate sunt conforme, în mod corespunzător, cu

               (a)
                     toate reglementările tehnice naționale ale părții respective; sau

               (b)
                     regulamentele ONU a căror conformitate a fost atestată, în conformitate cu prezentul articol, de o declarație de conformitate ONU valabilă care certifică conformitatea cu U-IWVTA în cazul vehiculelor întregi sau de o marcă de omologare ONU de tip valabilă fixată pe produs sau de un certificat de omologare ONU de tip valabil în cazul echipamentelor și al componentelor.

               Astfel de verificări se efectuează prin eșantionare aleatorie pe piață și în conformitate cu reglementările tehnice menționate la litera (a) sau (b) de la prezentul alineat, după caz.

               (5)
                     Părțile depun eforturi pentru a coopera în domeniul supravegherii pieței pentru a sprijini identificarea și abordarea neconformităților vehiculelor, sistemelor, componentelor sau unităților tehnice separate.

               (6)
                     O parte poate lua orice măsuri adecvate cu privire la vehiculele, sistemele, componentele sau unitățile tehnice separate care prezintă un risc grav pentru sănătatea sau siguranța persoanelor sau cu privire la alte aspecte legate de protejarea intereselor publice sau care nu îndeplinesc într-un alt mod cerințele aplicabile. Astfel de măsuri pot include interzicerea sau restricționarea introducerii pe piață, înmatricularea sau punerea în circulație a vehiculelor, sistemelor, componentelor sau unităților tehnice separate vizate, ori retragerea lor de pe piață sau rechemarea acestora. Oricare dintre părți care adoptă sau menține astfel de măsuri informează prompt cealaltă parte și, la solicitarea celeilalte părți, furnizează motivele pentru adoptarea sau menținerea măsurilor în cauză.

               Articolul 7: Produse cu noi tehnologii sau cu noi caracteristici

               (1)
                     Niciuna din părți nu refuză și nu restrânge introducerea pe piața sa a unui produs reglementat de prezenta anexă, care a fost aprobat de partea exportatoare, pe motiv că produsul încorporează o nouă tehnologie sau prezintă o nouă caracteristică nereglementată încă de partea importatoare, decât dacă pot demonstra că are motive întemeiate să creadă că această nouă tehnologie sau nouă caracteristică prezintă un risc pentru sănătatea umană, siguranță sau mediul înconjurător.

               (2)
                     Atunci când o parte decide să refuze introducerea pe piața sa sau solicită retragerea de pe piața sa a unui produs al celeilalte părți reglementat de prezenta anexă pe motiv că acesta încorporează o nouă tehnologie sau o nouă caracteristică ce prezintă un risc pentru sănătatea umană, siguranță sau mediul înconjurător, partea notifică imediat această decizie atât celeilalte părți, cât și operatorilor economici afectați. Notificarea include toate informațiile științifice sau tehnice pertinente luate în considerare în decizie.

               Articolul 8: Cooperare

               (1)
                     În vederea facilitării în continuare a comerțului cu autovehicule, componente și echipamente pentru acestea și pentru a preveni problemele legate de accesul pe piață, asigurând în același timp sănătatea umană, siguranța și protecția mediului, părțile depun eforturi pentru a colabora și a face schimb de informații, după caz.

               (2)
                     Domeniile de cooperare în temeiul prezentului articol pot include, în special:

               (a)
                     elaborarea și stabilirea de regulamente tehnice sau standarde conexe;

               (b)
                     în măsura posibilului, schimbul de cercetări, informații și rezultate asociate cu elaborarea de noi regulamente privind siguranța vehiculelor sau standarde conexe, cu reducerea avansată a emisiilor și cu tehnologiile emergente pentru vehicule;

               (c)
                     schimbul de informații disponibile privind identificarea defecțiunilor legate de siguranță sau emisii și nerespectarea regulamentelor tehnice; și

               (d)
                     promovarea unei mai bune armonizări la nivel internațional a cerințelor tehnice prin intermediul forurilor multilaterale, cum ar fi Acordul din 1958 și Acordul din 1998, inclusiv prin cooperarea în domeniul planificării inițiativelor de sprijinire a acestor activități;

               Articolul 9: Grupul de lucru pentru autovehicule și piese de schimb

               (1)
                     Grupul de lucru pentru autovehicule și piese de schimb asistă Comitetul specializat în comerț privind barierele tehnice în calea comerțului la monitorizarea și revizuirea punerii în aplicare și a asigurării bunei funcționări a prezentei anexe.

               (2)
                     Funcțiile Grupului de lucru pentru autovehicule și piese de schimb sunt următoarele:

                  (a)
                     discutarea oricărui subiect care decurge din prezenta anexă, la cererea uneia dintre părți;

               (b)
                     facilitarea cooperării și a schimburilor de informații în scopul articolului 8;

               (c)
                     desfășurarea de discuții tehnice în conformitate cu articolul TBT.10 [Discuții tehnice] din prezentul acord cu privire la aspecte care intră în domeniul de aplicare al prezentei anexe; și

               (d)
                     menținerea unei liste a punctelor de contact responsabile pentru problemele care decurg din prezenta anexă.

               ANEXA TBT-2: Medicamente

               Articolul 1: Definiții

               (1)
                     În scopul prezentei anexe:

               (a)(a) „autoritate” înseamnă o autoritate a unei părți astfel cum se menționează în apendicele A;

               (b)Termenul "bună practică de fabricație ” sau „BPF” înseamnă acea parte a asigurării calității care asigură că produsele sunt permanent produse și controlate în conformitate cu standardele de calitate adecvate pentru utilizarea intenționată și în conformitate cu autorizația de comercializare aplicabilă sau cu specificațiile produsului, astfel cum se menționează în apendicele B;

               (c)„Inspecție” înseamnă o evaluare a unei unități de producție pentru a determina dacă respectiva unitate de producție funcționează în conformitate cu bunele practici de fabricație și/sau cu angajamentele asumate în cadrul aprobării de introducere pe piață a unui produs, care se desfășoară în conformitate cu actele cu putere de lege și actele și dispozițiile administrative ale părții relevante, și include inspecția înainte de introducerea pe piață și inspecția ulterioară introducerii pe piață;

               (d)„document oficial privind BPF” înseamnă un document eliberat de o autoritate a unei părți în urma inspecției unei unități de producție, incluzând, de exemplu, rapoarte de inspecție, certificate care atestă conformitatea unei unități de producție cu BPF sau o declarație de neconformitate cu BPF

               Articolul 2: Domeniul de aplicare

               Dispozițiile prezentei anexe se aplică medicamentelor enumerate în apendicele C.

               Articolul 3: Obiective

               În ceea ce privește produsele reglementate, obiectivele prezentei anexe sunt următoarele:

               (a)
                     facilitarea disponibilității medicamentelor pe teritoriul fiecărei părți;

               (b)
                     stabilirea condițiilor pentru recunoașterea inspecțiilor și pentru schimbul și acceptarea documentelor oficiale privind BPF între părți;

               (c)
                     Promovarea sănătății publice prin garantarea siguranței pacienților și a sănătății și bunăstării animalelor, precum și asigurarea unor niveluri ridicate de protecție a consumatorilor și a mediului, acolo unde este relevant, prin promovarea abordărilor în materie de reglementare în conformitate cu standardele internaționale relevante.

               Articolul 4: Standarde internaționale

               Standardele relevante pentru produsele reglementate de prezenta anexă asigură un nivel ridicat de protecție a sănătății publice în conformitate cu standardele, practicile și orientările elaborate de Organizația Mondială a Sănătății (OMS), de Organizația pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (OCDE), de Consiliul internațional pentru armonizarea cerințelor tehnice de înregistrare a produselor farmaceutice de uz uman (ICH) și de Cooperarea internațională privind armonizarea cerințelor tehnice referitoare la înregistrarea produselor medicinale veterinare (VICH).

               Articolul 5: Recunoașterea inspecțiilor și acceptarea documentelor oficiale privind BPF

               (1)
                     O parte recunoaște inspecțiile efectuate de cealaltă parte și acceptă documentele oficiale privind BPF emise de cealaltă ă parte în conformitate cu actele cu putere de lege, normele administrative și orientările tehnice aplicabile enumerate în apendicele B.

               (2)
                     În circumstanțe specifice, o parte poate opta să nu accepte un document oficial privind BPF emis de o autoritate recunoscută a celeilalte părți pentru unitățile de producție situate pe teritoriul autorității emitente. Între exemplele de astfel de circumstanțe se numără indicarea unor inconsecvențe sau deficiențe semnificative în cadrul unui raport de inspecție, defecte de calitate identificate în cadrul supravegherii ulterioare introducerii pe piață sau alte elemente de probă specifice care generează o preocupare serioasă în ceea ce privește calitatea produsului sau siguranța pacienților. Fiecare parte trebuie să se asigure că atunci când o autoritate a unei părți decide să nu accepte un document oficial privind BPF eliberat de o autoritate a celeilalte părți, autoritatea respectivă notifică autorității competente a celeilalte părți motivele pentru care nu a acceptat documentul și poate solicita clarificări de la autoritatea celeilalte părți. Partea în cauză se asigură că autoritatea sa depune eforturi pentru a răspunde cererii de clarificare în timp util.

               (3)
                     O parte poate accepta documente oficiale privind BPF emise de o autoritate a celeilalte părți pentru unități de producție situate în afara teritoriului autorității emitente.

               (4)
                     Fiecare parte poate stabili termenii și condițiile în care acceptă documente oficiale privind BPF emise în conformitate cu alineatul (3).

               Articolul 6: Schimburile de documente oficiale privind bunele practici de fabricație

               (1)
                     Fiecare parte trebuie să se asigure că, dacă o autoritate a unei părți solicită un document oficial privind BMF de la autoritatea celeilalte părți, autoritatea celeilalte părți depune toate eforturile pentru a transmite documentul în termen de 30 de zile calendaristice de la data solicitării.

               (2)
                     Fiecare parte tratează informațiile dintr-un document obținut în temeiul alineatului (1) ca fiind confidențiale.

               Articolul 7: Garanții

               (1)
                     Fiecare parte are dreptul de a efectua propria inspecție a unităților de producție care au fost certificate ca fiind conforme de către cealaltă parte.

               (2)
                     Fiecare parte se asigură că, înaintea efectuării unei inspecții în temeiul alineatului (1), autoritatea părții care intenționează să efectueze inspecția notifică în scris autoritatea relevantă a celeilalte părți cu privire la inspecție, menționând motivele pentru care își efectuează propria inspecție. Autoritatea părții care intenționează să efectueze inspecția depune toate eforturile pentru a notifica autorității celeilalte părți o inspecție propusă cu cel puțin 30 zile înainte, dar poate furniza o notificare mai scurtă în situații urgente. Autoritatea celeilalte părți se poate alătura inspecției.

               Articolul 8 – modificări ale actelor cu putere de lege și ale normelor administrative aplicabile

               1.Fiecare parte notifică cealaltă parte cu cel puțin 60 de zile înainte de a adopta orice noi măsuri sau modificări legate de bunele practici de fabricație cu privire la oricare dintre actele cu putere de lege, normele administrative și orientările tehnice relevante enumerate în apendicele B.

               2.Părțile partajează toate informațiile necesare, inclusiv de modificările actelor cu putere de lege, normelor administrative și orientărilor tehnice sau ale procedurilor de inspecție legate de bunele practici de fabricație, astfel încât fiecare parte să poată analiza dacă continuă să existe condițiile pentru recunoașterea inspecțiilor și acceptarea documentelor oficiale privind BPF în temeiul articolul 5 alineatul (1).

               3.Dacă, drept rezultat al oricăreia dintre noile măsuri sau modificări menționate la alineatul (1) din prezentul articol, o parte consideră că nu mai poate recunoaște inspecțiile sau nu mai poate accepta documentele oficiale privind BPF emise de cealaltă parte, aceasta notifică celeilalte părți intenția sa de a aplica articolul 9 și părțile inițiază consultări în cadrul Grupului de lucru privind medicamentele.

               4.Toate notificările în temeiul prezentului articol se efectuează prin intermediul punctelor de contact desemnate în cadrul Grupului de lucru pentru medicamente.

               Articolul 9: Suspendare

               1. Fără a aduce atingere articolului 5 alineatul (2), fiecare parte are dreptul de a suspenda total sau parțial recunoașterea inspecțiilor și acceptarea documentelor oficiale privind BPF ale celeilalte părți în conformitate cu articolul 5 alineatul (1) pentru toate sau unele dintre produsele enumerate în apendicele C. Acest drept se exercită în mod obiectiv și motivat. Partea care își exercită acest drept notifică acest lucru celeilalte părți și furnizează o justificare scrisă. O parte continuă să accepte documentele oficiale privind BPF ale celeilalte părți emise înainte de suspendare, cu excepția cazului în care partea respectivă decide altfel pe baza unor considerente de sănătate sau siguranță.

               2.În cazul în care, în urma consultărilor menționate la articolul 8 alineatul (3), o parte suspendă totuși recunoașterea inspecțiilor și acceptarea documentelor oficiale privind BPF în temeiul articolului 5 alineatul (1), ea poate face acest lucru în conformitate cu alineatul (1) de la prezentul articol nu mai devreme de 60 de zile de la începerea consultărilor. Pe durata respectivei perioade de 60 de zile, ambele părți recunosc în continuare inspecțiile și acceptă documentele oficiale privind BPF eliberate de o autoritate a celeilalte părți.

               3.În cazul în care se suspendă recunoașterea inspecțiilor și acceptarea documentelor oficiale privind BPF în temeiul articolului 5 alineatul (1), părțile discută chestiunea în cadrul Grupului de lucru pentru medicamente și depun toate eforturile pentru a lua în considerare posibile măsuri care să permită restabilirea recunoașterii inspecțiilor și a acceptării documentelor oficiale privind BPF.

               Articolul 10: Cooperare în materie de reglementare

               (1)
                     Părțile depun eforturi pentru a se consulta reciproc, în măsura în care o permit legislațiile lor respective, asupra propunerilor de introducere a unor modificări semnificative ale reglementărilor tehnice sau ale procedurilor de inspecție, inclusiv cele care afectează modul în care documentele celeilalte părți sunt recunoscute în conformitate cu articolul 5 și, după caz, pentru a oferi posibilitatea de a formula observații la asemenea propuneri, fără a aduce atingere dispozițiilor de la articolul 8.

               (2)
                     Părțile depun eforturi pentru a coopera în vederea consolidării, dezvoltării și promovării adoptării și punerii în aplicare a orientărilor științifice sau tehnice convenite la nivel internațional, inclusiv, acolo unde este posibil, prin prezentarea de inițiative, propuneri și abordări comune în cadrul organizațiilor și organismelor menționate la articolul 4.

               Articolul 11: Modificări ale apendicelor

               Consiliul de parteneriat are competența de a modifica apendicele A în vederea actualizării listei autorităților, apendicele B în vederea actualizării listei actelor cu putere de lege, a normelor administrative și a orientărilor tehnice aplicabile, și apendicele C în vederea actualizării listei de produse reglementate.

               Articolul 12: Grupul de lucru pentru medicamente

               (1)
                     Grupul de lucru pentru medicamente asistă Comitetul specializat în comerț privind barierele tehnice în calea comerțului la monitorizarea și revizuirea punerii în aplicare și a asigurării bunei funcționări a prezentei anexe.

               (2)
                     Funcțiile acestui grup de lucru sunt următoarele:

               (a)discutarea oricărui subiect care decurge din prezenta anexă, la cererea uneia dintre părți;

               (b)facilitarea cooperării și a schimburilor de informații în scopurile articolelor 8 și 10;

               (c)funcționarea ca forum pentru consultări și discuții în scopurile articolului 8 alineatul (3) și al articolului 9 alineatul (3);

               (d)
                     desfășurarea de discuții tehnice în conformitate cu articolul TBT.10 [Discuții tehnice] din prezentul acord cu privire la aspecte care intră în domeniul de aplicare al prezentei anexe; și

               (e)
                     menținerea unei liste a punctelor de contact responsabile pentru problemele care decurg din prezenta anexă.

               Articolul 13: Neaplicarea soluționării litigiilor

               Titlul I [Soluționarea diferendelor] din partea a șasea din prezentul acord nu se aplică în ceea ce privește litigiile legate de interpretarea și aplicarea prezentei anexe.

               APENDICELE A - AUTORITĂȚILE Părților

               1)Uniunea Europeană:

                        Țara

                        Pentru medicamentele de uz uman

                        Pentru medicamentele de uz veterinar

                        Belgia

                        Agenția Federală pentru Medicamente și Produse de Îngrijire a Sănătății /

                        Federaal Agentschap voor geneesmiddelen en gezondheidsproducten/ Agence fédérale des médicaments et produits de santé

                        A se vedea autoritatea pentru medicamentele de uz uman

                        Bulgaria

                        Agenția Bulgară pentru Medicamente /

                        ИЗПЪЛНИТЕЛНА АГЕНЦИЯ ПО ЛЕКАРСТВАТА

                        Agenția Bulgară pentru Siguranța Alimentară/

                        Българска агенция по безопасност на храните

                        Cehia

                        Institutul de Stat pentru Controlul Medicamentelor/

                        Státní ústav pro kontrolu léčiv (SÚKL)

                        Institutul pentru Controlul de Stat al Produselor Biologice și Medicamentelor Veterinare /

                        Ústav pro státní kontrolu veterinárních biopreparátů a léčiv (ÚSKVBL)

                        Danemarca

                        Agenția Daneză pentru Medicamente/

                        Laegemiddelstyrelsen

                        A se vedea autoritatea pentru medicamentele de uz uman

                        Germania

                        Institutul Federal pentru Medicamente și Dispozitive Medicale /

                        Bundesinstitut für Arzneimittel und Medizinprodukte (BfArM)

                        Paul-Ehrlich-Institute (PEI), Institutul Federal pentru Vaccinuri și Medicamente Biologice / Paul-Ehrlich-Institut (PEI) Bundesinstitut für Impfstoffe und biomedizinische Arzneimittel

                        Ministerul Federal al Sănătății/Bundesministerium für Gesundheit (BMG)/Zentralstelle der Länder für Gesundheitsschutz bei Arzneimitteln und Medizinprodukten (ZLG)
                           97

                        Biroul Federal pentru Protecția Consumatorilor și Siguranța Alimentară /

                        Bundesamt für Verbraucherschutz und Lebensmittelsicherheit (BVL)

                        Ministerul Federal al Alimentației și Agriculturii/ Bundesministerium für Ernährung und Landwirtschaft

                        Estonia

                        Agenția de Stat pentru Medicamente /

                        Ravimiamet

                        A se vedea autoritatea pentru medicamentele de uz uman

                        Irlanda

                        Grecia

                        Autoritatea de reglementare a produselor pentru îngrijirea sănătății (HPRA)

                        Organizația Națională pentru Medicamente /

                        Ethnikos Organismos Farmakon (EOF) – (ΕΘΝΙΚΟΣ ΟΡΓΑΝΙΣΜΟΣ ΦΑΡΜΑΚΩΝ)

                        A se vedea autoritatea pentru medicamentele de uz uman

                        A se vedea autoritatea pentru medicamentele de uz uman

                        Spania

                        Agenția Spaniolă pentru Medicamente și Dispozitive Medicale /

                        Agencia Española de Medicamentos y Productos

                        Sanitarios
                           98

                        A se vedea autoritatea pentru medicamentele de uz uman

                        Franța

                        Agenția Națională pentru securitatea medicamentelor și a produselor de îngrijire a sănătății/ Agence nationale de sécurité du médicament et des produits de santé (ANSM)

                        Agenția Națională pentru securitatea sanitară a produselor alimentare, a mediului și a muncii/

                        Agence Nationale de Sécurité Sanitaire de l’alimentation, de l’environnement et du travail-Agence Nationale du Médicament Vétérinaire (Anses-ANMV)

                        Croația

                        Agenția pentru Produse Medicamentoase și Dispozitive Medicale /

                        Agencija za lijekove i medicinske proizvode (HALMED)

                        Ministerul Agriculturii, Direcția veterinară și pentru siguranța alimentelor /

                        Ministarstvo Poljoprivrede, Uprava za veterinarstvo i sigurnost hrane

                        Italia

                        Agenția Italiană a Medicamentelor / Agenzia Italiana del Farmaco

                        Direcția generală pentru sănătatea animalelor și produse medicamentoase de uz veterinar

                        Ministero della Salute, Direzione Generale della Sanità Animale e dei Farmaci Veterinari

                        Cipru

                        Letonia

                        Ministerul Sănătății - Servicii farmaceutice /

                        Φαρμακευτικές Υπηρεσίες, Υπουργείο Υγείας

                        Agenția de Stat pentru Medicamente /

                        Zāļu valsts aģentūra

                        Ministerul Agriculturii, Dezvoltării Rurale și Mediului -

                        Servicii veterinare /

                        Κτηνιατρικές Υπηρεσίες- Υπουργείο Γεωργίας, Αγροτικής Ανάπτυξης και Περιβάλλοντος

                        Departamentul de evaluare și înregistrare din cadrul Serviciului responsabil de sectoarele alimentar și veterinar/Pārtikas un veterinārā dienesta Novērtēšanas un reģistrācijas departaments

                        Lituania

                        Agenția pentru Controlul de Stat al Medicamentelor /

                        Valstybinė vaistų kontrolės tarnyba

                        Serviciul de stat responsabil de sectoarele alimentar și veterinar /

                        Valstybinės maisto ir veterinarijos tarnyba

                        Luxemburg

                        Ministère de la Santé, Division de la Pharmacie et

                        des Médicaments

                        A se vedea autoritatea pentru medicamentele de uz uman

                        Ungaria

                        Malta

                        Országos Gyógyszerészeti és Élelmezés-egészségügyi Intézet / Institutul Național de Farmacie și Nutriție

                        Autoritatea de Reglementare a Medicamentelor

                        Oficiul național pentru siguranța lanțului alimentar, Direcția pentru produse medicamentoase de uz veterinar / Nemzeti Élelmiszerlánc-biztonsági Hivatal,

                        Állatgyógyászati Termékek Igazgatósága (ÁTI)

                        Secția Medicamente de uz veterinar a Laboratorului Național Veterinar (NVL) din cadrul

                        Departamentul pentru sănătatea și bunăstarea animalelor (AHWD)

                        Țările de Jos

                        Inspectoratul pentru sănătate și tineret/Inspectie Gezondheidszorg en Youth (IGJ)

                        Consiliul de Evaluare a Medicamentelor /

                        Bureau Diergeneesmiddelen, College ter Beoordeling van Geneesmiddelen (CBG)

                        Austria

                        Polonia

                        Agenția Austriacă pentru Sănătate și Siguranță Alimentară/

                        Österreichische Agentur für Gesundheit und Ernährungssicherheit GmbH

                        Inspectoratul Principal pentru Produse Farmaceutice /

                        Główny Inspektorat Farmaceutyczny (GIF) /

                        A se vedea autoritatea pentru medicamentele de uz uman

                        A se vedea autoritatea pentru medicamentele de uz uman

                        Portugalia

                        Autoritatea Națională pentru Medicamente și Produse de Îngrijire a Sănătății /

                        INFARMED, I.P

                        Autoridade Nacional do Medicamento e Produtos de Saúde, I.P

                        Direcția Generală pentru Produse Alimentare și Veterinare / DGAV - Direção Geral de Alimentação e Veterinária (PT)

                        România

                        Agenția Națională a Medicamentului și a Dispozitivelor

                        Medicale

                        Autoritatea Națională Sanitară Veterinară și pentru Siguranța Alimentelor

                        Slovenia:

                        Agenția pentru Produse Medicamentoase și Dispozitive

                        Medicale din Republica Slovenia /

                        Javna agencija Republike Slovenije za zdravila in medicinske pripomočke (JAZMP)

                        A se vedea autoritatea pentru medicamentele de uz uman

                         Slovacia

                        Institutul de Stat pentru Controlul Medicamentelor /

                        Štátny ústav pre kontrolu liečiv (ŠÚKL)

                        Institutul pentru Controlul de Stat al Produselor Biologice și

                        al Medicamentelor de Uz Veterinar /

                        Ústav štátnej kontroly veterinárnych biopreparátov a liečiv (USKVBL)

                        Finlanda

                        Suedia

                        Agenția Finlandeză pentru Medicamente /

                        Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus (FIMEA)

                        Agenția pentru Produse Medicale / Läkemedelsverket

                        A se vedea autoritatea pentru medicamentele de uz uman

                        A se vedea autoritatea pentru medicamentele de uz uman

               2)Regatul Unit

               Medicines and Healthcare products Regulatory Agency/Agenția de Reglementare a Medicamentelor și a Produselor de Îngrijire a Sănătății

               Veterinary Medicines Directorate/Direcția pentru medicamente de uz veterinar

               APENDICELE B - Lista actelor cu putere de lege, a normelor administrative și a orientărilor tehnice aplicabile privind bunele practici de fabricație

               (1)
                     Pentru Uniunea Europeană:

               Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman
                  99
               ;

               Directiva 2001/82/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la produsele medicamentoase veterinare
                  100
               ;

               Directiva 2001/20/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 aprilie 2001 de apropiere a actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre privind aplicarea bunelor practici clinice în cazul efectuării de studii clinice pentru evaluarea produselor medicamentoase de uz uman
                  101
               ;

               Regulamentul (UE) nr. 536/2014 din 16 aprilie 2014 privind studiile clinice intervenționale cu medicamente de uz uman și de abrogare a Directivei 2001/20/CE
                  102
               ;

               Regulamentul (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 31 martie 2004 de stabilire a procedurilor comunitare privind autorizarea și supravegherea medicamentelor de uz uman și veterinar și de instituire a unei Agenții Europene pentru Medicamente
                  103
               ;

               Regulamentul (CE) nr. 1394/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 noiembrie 2007 privind medicamentele pentru terapie avansată și de modificare a Directivei 2001/83/CE și a Regulamentului (CE) nr. 726/2004
                  104
               ;

               Directiva 2003/94/CE a Comisiei din 8 octombrie 2003 de stabilire a principiilor și orientărilor privind buna practică de fabricație cu privire la produsele medicamentoase de uz uman și medicamentele experimentale de uz uman
                  105
               ;

               Directiva 91/412/CEE a Comisiei din 23 iulie 1991 de stabilire a principiilor și a orientărilor de bună practică de fabricație pentru medicamentele de uz veterinar
                  106
               ;

               Directiva (UE) 2017/1572 a Comisiei din 15 septembrie 2017 de completare a Directivei 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește principiile și orientările vizând buna practică de fabricație a medicamentelor de uz uman
                  107
               ;

               Regulamentul delegat (UE) nr. 1252/2014 al Comisiei din 28 mai 2014 de completare a Directivei 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește principiile și orientările de bune practici de fabricație pentru substanțele active utilizate în medicamentele de uz uman
                  108
               ;

               Regulamentul delegat (UE) 2017/1569 al Comisiei din 23 mai 2017 de completare a Regulamentului (UE) nr. 536/2014 al Parlamentului European și al Consiliului prin precizarea principiilor și a orientărilor pentru buna practică de fabricație a medicamentelor de uz uman experimentale și a modalităților de realizare a inspecțiilor
                  109
               ;

               Versiunea actuală a Ghidului de bune practici de fabricație inclusă în volumul IV din Normele de reglementare a medicamentelor în Uniunea Europeană și în colecția de proceduri ale Uniunii Europene privind inspecțiile și schimbul de informații.

               (2)
                     Pentru Regatul Unit:

               Regulamentul din 2012 privind medicamentele de uz uman (SI 2012/1916)

               Regulamentul din 2004 privind medicamentele de uz uman (trialurile clinice) (SI 2004/1031)

               Regulamentul din 2013 privind medicamentele de uz veterinar (SI 2013/2033)

               Regulamentul privind bunele practici de fabricație în temeiul Regulamentului B17 și orientările privind bunele practici de fabricație elaborate în temeiul Regulamentului C17, din Regulamentul din 2012 privind medicamentele de uz uman

               Principiile și orientările privind buna practică aplicabile în sensul anexei 2 la Regulamentul din 2013 privind medicamentele de uz veterinar

               APENDICELE C — PRODUSE REGLEMENTATE

               Medicamentele de uz uman și veterinar:

               -medicamentele de uz uman sau veterinar comercializate, inclusiv produsele biologice și imunologice de uz uman pentru uz uman sau veterinar comercializate;

               -produse medicamentoase pentru terapie avansată;

               -ingrediente farmaceutice active de uz uman sau veterinar;

               -medicamente pentru investigații clinice.

               ANEXA TBT-3: SUBSTANȚE CHIMICE

               Articolul 1: Definiții

               În sensul prezentei anexe:

               (a)„autorități responsabile” înseamnă:

               (I)pentru Uniune: Comisia Europeană;

               (II)pentru Regatul Unit: guvernul Regatului Unit.

               (b)„GHS al ONU” înseamnă Sistemul global armonizat de clasificare și etichetare a substanțelor chimice al Organizației Națiunilor Unite (GHS al ONU).

               Articolul 2: Domeniu de aplicare

               Prezenta anexă se aplică comerțului, reglementării, importului și exportului de substanțe chimice între Uniune și Regatul Unit în ceea ce privește înregistrarea, evaluarea, autorizarea, restricționarea, aprobarea, clasificarea, etichetarea și ambalarea acestora.

               Articolul 3: Obiective

               1.
                     Obiectivele prezentei anexe sunt:

                  (a)
                     să faciliteze comerțul cu substanțe chimice și produse conexe dintre părți;

                  (b)
                     să asigure un nivel ridicat de protecție a mediului și a sănătății oamenilor și a animalelor și

                  (c)
                     să prevadă dispoziții privind cooperarea dintre autoritățile responsabile din Uniune și din Regatul Unit.

               2.
                     Părțile recunosc că angajamentele asumate în temeiul prezentei anexe nu împiedică niciuna dintre părți să își stabilească propriile priorități în ceea ce privește reglementarea substanțelor chimice, inclusiv să își stabilească un nivel propriu de protecție a mediului și a sănătății oamenilor și a animalelor.

               Articolul 4: Organizații și organisme internaționale relevante

               Părțile recunosc relevanța organizațiilor și organismelor internaționale, în special a OCDE și a Subcomitetului de experți privind Sistemul global armonizat de clasificare și etichetare a substanțelor chimice (SCEGHS) al Consiliului Economic și Social al Organizației Națiunilor Unite (ECOSOC), pentru elaborarea de orientări științifice și tehnice în ceea ce privește substanțele chimice.

               Articolul 5: Participarea la organizațiile și organismele internaționale relevante și evoluțiile în materie de reglementare

               1.
                     Părțile contribuie în mod activ la elaborarea orientărilor științifice sau tehnice menționate la articolul 4 în ceea ce privește evaluarea pericolelor și a riscurilor prezentate de substanțele chimice și formatele pentru documentarea rezultatelor acestor evaluări.

               2.
                     Fiecare parte pune în aplicare toate orientările emise de organizațiile și organismele internaționale menționate la articolul 4, cu excepția cazului în care orientările respective sunt ineficiente sau inadecvate pentru realizarea obiectivelor legitime ale părții respective.

               Articolul 6: Clasificarea și etichetarea substanțelor chimice

               1.
                     Fiecare parte pune în aplicare GHS al ONU în modul cel mai cuprinzător pe care îl consideră fezabil în cadrul sistemului său respectiv, inclusiv în ceea ce privește substanțele chimice care nu intră în domeniul de aplicare al prezentei anexe, cu excepția cazului în care există motive specifice pentru aplicarea unui sistem de etichetare diferit pentru anumite substanțe chimice în stare finită destinate utilizatorului final. Fiecare parte își actualizează periodic punerea în aplicare pe baza revizuirilor emise cu regularitate de GHS al ONU.

               2.
                     În cazul în care autoritatea responsabilă a unei părți intenționează să clasifice anumite substanțe individuale în conformitate cu normele și procedurile sale respective, ea îi oferă autorității responsabile a celeilalte părți posibilitatea de a-și exprima opiniile în conformitate cu normele și procedurile respective, în termenele aplicabile.

               3.
                     Fiecare parte pune la dispoziția publicului informații privind procedurile sale referitoare la clasificarea substanțelor chimice în conformitate cu propriile norme și proceduri. Fiecare parte depune eforturi pentru a răspunde observațiilor primite de la cealaltă parte în conformitate cu alineatul (2).

               4.
                     Prezentul articol nu obligă în niciun fel niciuna dintre părți să obțină un anumit rezultat în ceea ce privește punerea în aplicare a GHS al ONU pe teritoriul său sau în ceea ce privește clasificarea unei anumite substanțe și nici să își devanseze, suspende sau întârzie procedurile și procesele de luare de decizii aferente.

               Articolul 7: Cooperarea

               1.
                     Părțile recunosc că cooperarea voluntară în ceea privește reglementarea substanțelor chimice poate facilita comerțul în beneficiul consumatorilor, al întreprinderilor și al mediului și poate contribui la îmbunătățirea protecției sănătății oamenilor și a animalelor.

               2.
                     Părțile se angajează să faciliteze schimbul de informații neconfidențiale între autoritățile lor responsabile, inclusiv prin cooperarea privind formatele și instrumentele electronice utilizate pentru stocarea datelor.

               3.
                     Părțile cooperează, când este cazul, pentru consolidarea, dezvoltarea și promovarea adoptării și punerii în aplicare a orientărilor științifice sau tehnice convenite la nivel internațional, inclusiv, atunci când este fezabil, prin prezentarea de inițiative, propuneri și abordări comune în fața organizațiilor și organismelor internaționale, în special a celor menționate la articolul 4.

               4.
                     Părțile cooperează, dacă ambele consideră acest lucru benefic, în ceea ce privește difuzarea datelor referitoare la siguranța substanțelor chimice și pun aceste informații la dispoziția publicului, pentru asigurarea accesului facil și a ușurinței înțelegerii informațiilor respective de către diferite grupuri-țintă. La cererea oricăreia dintre părți, cealaltă parte furnizează părții solicitante informațiile neconfidențiale disponibile referitoare la siguranța substanțelor chimice.

               5.
                     În cazul în care o parte solicită acest lucru și cealaltă parte este de acord, părțile inițiază consultări cu privire la informațiile și datele științifice în contextul unor aspecte noi și emergente legate de pericolele sau riscurile pe care le prezintă anumite substanțe chimice pentru sănătatea umană sau pentru mediu, în vederea creării unei baze comune de cunoștințe și, dacă este fezabil, în vederea promovării unei înțelegeri comune a științei care stă la baza acestor aspecte.

               Articolul 8: Schimbul de informații

               -Părțile cooperează și fac schimb de informații cu privire la orice aspect relevant pentru punerea în aplicare a prezentei anexe în cadrul Comitetului specializat în comerț privind barierele tehnice în calea comerțului.

               ANEXA TBT-4: PRODUSELE ECOLOGICE

               Articolul 1: Obiectiv și domeniu de aplicare

               1.
                     Obiectivul prezentei anexe este de a stabili dispozițiile și procedurile de încurajare a comerțului cu produse ecologice în conformitate cu principiile nediscriminării și reciprocității, prin recunoașterea echivalenței de către părți a legislațiilor lor corespunzătoare.

               2.
                     Prezenta anexă se aplică produselor ecologice menționate în apendicele A și B care respectă actele cu putere de lege și actele administrative enumerate în apendicele C sau D. Consiliul de parteneriat are competența de a modifica apendicele A, B, C și D.

               Articolul 2: Definiții

               În sensul prezentei anexe:

               „autoritate competentă” înseamnă o agenție oficială care este competentă în ceea ce privește actele cu putere de lege și actele administrative enumerate în apendicele C sau D și care este responsabilă de punerea în aplicare a prezentei anexe;

               „autoritate de control” înseamnă o autoritate căreia autoritatea competentă i-a conferit, integral sau parțial, propria competență de inspecție și de certificare în domeniul producției ecologice în conformitate cu actele cu putere de lege și actele administrative enumerate în apendicele C sau D;

               „organism de control” înseamnă o entitate recunoscută de autoritatea competentă ca având dreptul de a efectua inspecții și certificări în domeniul producției ecologice în conformitate cu actele cu putere de lege și actele administrative enumerate în apendicele C sau D și

               „echivalență” înseamnă capacitatea diferitelor acte cu putere de lege, acte administrative și cerințe, precum și a diferitelor sisteme de inspecție și de certificare de a îndeplini aceleași obiective.

               Articolul 3: Recunoașterea echivalenței

               1. În ceea ce privește produsele enumerate în apendicele A, Uniunea recunoaște actele cu putere de lege și actele administrative ale Regatului Unit enumerate în apendicele C ca fiind echivalente cu actele cu putere de lege și actele administrative ale Uniunii enumerate în apendicele D.

               2.
                     În ceea ce privește produsele enumerate în apendicele B, Regatul Unit recunoaște actele cu putere de lege și administrative ale Uniunii enumerate în apendicele D ca fiind echivalente cu actele cu putere de lege și actele administrative ale Regatului Unit enumerate în apendicele C.

               3.
                     Având în vedere data de aplicare 1 ianuarie 2022 a Regulamentului (UE) 2018/848 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2018 privind producția ecologică și etichetarea produselor ecologice și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 834/2007 al Consiliului, recunoașterea echivalenței menționate la alineatele (1) și (2) se reevaluează de către fiecare parte până la 31 decembrie 2023. În cazul în care, în urma reevaluării menționate, o parte nu confirmă echivalența, recunoașterea echivalenței se suspendă.

               4.
                     Fără a aduce atingere dispozițiilor de la alineatul (3), în cazul în care intervine o modificare, o revocare sau o înlocuire a actelor cu putere de lege și a actelor administrative enumerate în apendicele C sau D, noile norme sunt considerate echivalente cu normele celeilalte părți, cu excepția cazului în care cealaltă parte exprimă obiecții în conformitate cu procedura stabilită la alineatele (5) și (6).

               5.
                     În cazul în care, la primirea informațiilor suplimentare solicitate din partea celeilalte părți, o parte consideră că actele cu putere de lege sau actele, procedurile ori practicile administrative ale celeilalte părți nu mai îndeplinesc cerințele de echivalență, partea respectivă adresează celeilalte părți o cerere motivată de modificare a actelor cu putere de lege sau a actelor, procedurilor ori practicilor administrative relevante și îi acordă celeilalte părți o perioadă adecvată, care nu poate fi mai mică de trei luni, pentru asigurarea echivalenței.

               6.
                     În cazul în care, la expirarea perioadei prevăzute la alineatul (5), partea în cauză consideră în continuare că nu sunt îndeplinite cerințele pentru echivalență, ea poate lua decizia de suspendare unilaterală a recunoașterii echivalenței actelor cu putere de lege și a actelor administrative enumerate în apendicele C sau D în ceea ce privește produsele ecologice relevante enumerate în apendicele A sau B.

               7.
                     O decizie de a suspenda în mod unilateral recunoașterea echivalenței actelor cu putere de lege și a actelor administrative enumerate în apendicele C sau D în ceea ce privește produsele relevante enumerate în apendicele A sau B poate fi luată și după expirarea unui termen de preaviz de trei luni, în cazul în care una dintre părți nu a furnizat informațiile necesare în temeiul articolului 6 sau nu este de acord cu realizarea unei evaluări inter pares în temeiul articolului 7.

               8.
                     În cazul în care recunoașterea echivalenței este suspendată în temeiul prezentului articol, la cererea unei părți, părțile discută chestiunea în cadrul Grupului de lucru pentru produsele ecologice și fac toate eforturile pentru a lua în considerare măsurile posibile care să permită restabilirea recunoașterii echivalenței.

               9.
                     În ceea ce privește produsele care nu sunt enumerate în apendicele A sau B, echivalența acestora se discută, la cererea unei părți, în cadrul Grupului de lucru pentru produsele ecologice.

               Articolul 4: Importul și introducerea pe piață

               1.
                     Uniunea acceptă importul pe teritoriul său al produselor enumerate în apendicele A și introducerea pe piață a produselor respective ca produse ecologice, cu condiția ca produsele respective să respecte actele cu putere de lege și actele administrative ale Regatului Unit enumerate în apendicele C și să fie însoțite de un certificat de inspecție eliberat de un organism de control recunoscut de Regatul Unit și indicat ca atare Uniunii, astfel cum se specifică la alineatul (3).

               2.
                     Regatul Unit acceptă importul pe teritoriul său al produselor enumerate în apendicele B și introducerea pe piață a produselor respective ca produse ecologice, cu condiția ca produsele respective să respecte actele cu putere de lege și actele administrative ale Uniunii enumerate în apendicele D și să fie însoțite de un certificat de inspecție eliberat de un organism de control recunoscut de Uniune și indicat ca atare Regatului Unit, astfel cum se specifică la alineatul (3).

               3.
                     Fiecare parte recunoaște autoritățile de control sau organismele de control indicate de cealaltă parte ca fiind responsabile să realizeze controalele care se impun vizând produsele ecologice ce fac obiectul recunoașterii echivalenței menționate la articolul 3 și să elibereze certificatul de inspecție menționat la alineatele (1) și (2) al prezentului articol în vederea importului și a introducerii acestora pe piață pe teritoriul celeilalte părți.

               4.
                     Partea importatoare, în cooperare cu cealaltă parte, atribuie numere de cod fiecărei autorități de control relevante și fiecărui organism de control relevant indicat(e) de cealaltă parte.

               Articolul 5: Etichetarea

               1.
                     Produsele importate pe teritoriul unei părți în conformitate cu prezenta anexă trebuie să îndeplinească cerințele de etichetare stabilite în actele cu putere de lege și în actele administrative ale părții importatoare, enumerate în apendicele C și D. Produsele respective pot să poarte logoul Uniunii pentru produse ecologice, logoul Regatului Unit pentru produse ecologice sau ambele logouri, astfel cum se prevede în actele cu putere de lege și în actele administrative relevante, cu condiția ca produsele respective să respecte cerințele de etichetare pentru logoul sau logourile în cauză.

               2.
                     Părțile se angajează să evite utilizarea abuzivă a termenilor referitori la producția ecologică pentru produsele ecologice care fac obiectul recunoașterii echivalenței în temeiul prezentei anexe.

               3.
                     Părțile se angajează să protejeze logoul Uniunii pentru produse ecologice și logoul Regatului Unit pentru produse ecologice, stabilite în actele cu putere de lege și actele administrative aplicabile, împotriva oricărei utilizări abuzive sau a oricărei imitații. Părțile se asigură că logoul Uniunii pentru produse ecologice și logoul Regatului Unit pentru produse ecologice sunt utilizate numai pentru etichetarea, publicitatea sau documentele comerciale ale produselor ecologice care respectă actele cu putere de lege și actele administrative enumerate în apendicele C și D.

               Articolul 6: Schimbul de informații

               1.
                     Toate informațiile relevante pentru punerea în execuție și aplicarea prezentei anexe fac obiectul schimburilor de informații între părți. În special, până la data de 31 martie a celui de-al doilea an care urmează după intrarea în vigoare a prezentului acord și până la data de 31 martie a fiecărui an care urmează, fiecare parte trimite celeilalte părți:

                  (a)
                     un raport cu informații privind tipurile și cantitățile de produse ecologice exportate în temeiul prezentei anexe, aferent perioadei cuprinse între ianuarie și decembrie a anului anterior;

                  (b)
                     un raport referitor la activitățile de monitorizare și supraveghere desfășurate de autoritățile competente, la rezultatele obținute și la acțiunile corective întreprinse, aferent perioadei cuprinse între ianuarie și decembrie a anului anterior și

                  (c)
                     detalii privind neregulile și încălcările actelor cu putere de lege și actelor administrative enumerate în apendicele C sau D, după caz, astfel cum au fost constatate.

               2.
                     Fiecare parte notifică celeilalte părți, fără întârziere:

                  (a)
                     toate actualizările propriei liste de autorități competente, autorități de control și organisme de control, inclusiv datele de contact relevante (în special adresa și adresa de internet);

                  (b)
                     toate modificările sau abrogările pe care intenționează să le aducă cu privire la actele cu putere de lege sau actele administrative enumerate în apendicele C sau apendicele D, toate propunerile de acte cu putere de lege și de acte administrative noi sau toate modificările relevante aduse procedurilor și practicilor administrative legate de produsele ecologice care intră sub incidența prezentei anexe și

                  (c)
                     toate modificările sau abrogările adoptate cu privire la actele cu putere de lege sau actele administrative enumerate în apendicele C sau apendicele D, toate actele cu putere de lege noi sau toate modificările relevante aduse procedurilor și practicilor administrative legate de produsele ecologice care intră sub incidența prezentei anexe.

               Articolul 7: Evaluări inter pares

               1.
                     În urma unei notificări prealabile de cel puțin șase luni, fiecare parte trebuie să le permită funcționarilor sau experților desemnați de cealaltă parte să desfășoare evaluări inter pares pe teritoriul său cu scopul de a verifica dacă autoritățile de control și organismele de control relevante efectuează controalele prevăzute pentru punerea în aplicare a prezentei anexe.

               2.
                     Fiecare parte cooperează cu cealaltă parte și îi oferă asistență, în măsura permisă de legislația aplicabilă, pentru desfășurarea evaluărilor inter pares menționate la alineatul (1), care pot include vizite la birourile autorităților de control și ale organismelor de control relevante, la instalațiile de prelucrare și la operatorii certificați.

               Articolul 8: Grupul de lucru pentru produsele ecologice

               1.
                     Grupul de lucru pentru produsele ecologice oferă asistență Comitetului specializat în comerț privind barierele tehnice în calea comerțului la monitorizarea și revizuirea punerii în aplicare și la asigurarea funcționării corespunzătoare a prezentei anexe.

               2.
                     Grupul de lucru pentru produsele ecologice îndeplinește următoarele funcții:

                  (a)
                     discută orice aspect care decurge din prezenta anexă, la cererea unei părți, inclusiv orice posibilă necesitate de a aduce modificări prezentei anexe sau oricăruia dintre apendice;

                  (b)
                     facilitează cooperării în ceea ce privește actele cu putere de lege, actele administrative, standardele și procedurile referitoare la produsele ecologice care intră sub incidența prezentei anexe, inclusiv discuțiile privind orice aspect tehnic sau de reglementare al normelor sau al sistemelor de control și

                  (c)
                     desfășoară discuții tehnice în conformitate cu articolul TBT.10 [Discuții tehnice] din prezentul acord privind aspectele care intră în domeniul de aplicare al prezentei anexe.

               APENDICELE A

               PRODUSE ECOLOGICE DIN REGATUL UNIT PENTRU CARE UNIUNEA RECUNOAȘTE ECHIVALENȚA

                        Descriere

                        Observații

                        Produse vegetale neprelucrate

                        Animale vii sau produse de origine animală neprelucrate

                        Inclusiv mierea

                        Produse de acvacultură și alge marine

                        Produse agricole prelucrate pentru a fi utilizate ca alimente

                        Produse agricole prelucrate pentru a fi utilizate ca hrană pentru animale

                        Semințe și material săditor

               Produsele ecologice enumerate în prezentul apendice sunt produse agricole sau de acvacultură neprelucrate produse în Regatul Unit sau produse agricole prelucrate pentru a fi utilizate ca alimente sau ca hrană pentru animale, care au fost prelucrate în Regatul Unit cu ingrediente cultivate în Regatul Unit sau importate în Regatul Unit în conformitate cu actele cu putere de lege sau cu actele administrative ale Regatului Unit.

               APENDICELE B

               PRODUSE ECOLOGICE DIN UNIUNE PENTRU CARE REGATUL UNIT RECUNOAȘTE ECHIVALENȚA

                        Descriere

                        Observații

                        Produse vegetale neprelucrate

                        Animale vii sau produse de origine animală neprelucrate

                        Inclusiv mierea

                        Produse de acvacultură și alge marine

                        Produse agricole prelucrate pentru a fi utilizate ca alimente

                        Produse agricole prelucrate pentru a fi utilizate ca hrană pentru animale

                        Semințe și material săditor

               Produsele ecologice enumerate în prezentul apendice sunt produse agricole sau de acvacultură neprelucrate produse în Uniune sau produse agricole prelucrate pentru a fi utilizate ca alimente sau ca hrană pentru animale, care au fost prelucrate în Uniune cu ingrediente cultivate în Uniune sau importate în Uniune în conformitate cu actele cu putere de lege sau cu actele administrative ale Uniunii.

               APENDICELE C

               ACTELE CU PUTERE DE LEGE ȘI ACTELE ADMINISTRATIVE PRIVIND PRODUSELE ECOLOGICE APLICABILE ÎN REGATUL UNIT
                  110

               Următoarele acte cu putere de lege și acte administrative aplicabile în Regatul Unit:

               1.REGULAMENTUL (CE) nr. 834/2007 reținut

               2.REGULAMENTUL (CE) nr. 889/2008 reținut

               3.REGULAMENTUL (CE) nr. 1235/2008 reținut

               4.Regulamentul din 2009 privind produsele ecologice

               APENDICELE D

               ACTELE CU PUTERE DE LEGE ȘI ACTELE ADMINISTRATIVE PRIVIND PRODUSELE ECOLOGICE APLICABILE ÎN UNIUNE

               Următoarele acte cu putere de lege și acte administrative aplicabile în Uniune:

               1.Regulamentul (CE) nr. 834/2007 al Consiliului din 28 iunie 2007 privind producția ecologică și etichetarea produselor ecologice, precum și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 2092/91
                  111

               2.Regulamentul (CE) nr. 889/2008 al Comisiei din 5 septembrie 2008 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 834/2007 al Consiliului privind producția ecologică și etichetarea produselor ecologice în ceea ce privește producția ecologică, etichetarea și controlul
                  112

               3.Regulamentul (CE) nr. 1235/2008 al Comisiei din 8 decembrie 2008 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 834/2007 al Consiliului în ceea ce privește regimul de import al produselor ecologice din țări terțe
                  113

               ANEXA TBT-5: COMERȚUL CU VIN

               Articolul 1: Domeniu de aplicare și definiții

               1.Prezenta anexă se aplică vinurilor de la poziția 22.04 din Sistemul armonizat.

               2.În sensul prezentei anexe, „vin produs în” înseamnă struguri proaspeți, must de struguri și must de struguri parțial fermentat care a fost transformat în vin sau adăugat la vin pe teritoriul părții exportatoare.

               Articolul 2: Definițiile produselor, practicile și tratamentele oenologice

               1.În sensul prezentei anexe, practicile oenologice pentru vin recomandate și publicate de Organizația Internațională a Viei și Vinului (OIV) sunt considerate standardele internaționale relevante.

               2.Fiecare parte autorizează importul și vânzarea pentru consum a vinului produs pe teritoriul celeilalte părți dacă vinul respectiv a fost produs în conformitate cu:

               (a)definițiile pentru produs autorizate în fiecare parte în conformitate cu actele cu putere de lege și cu actele administrative menționate în apendicele A;

               (b)practicile oenologice stabilite de fiecare parte în temeiul actelor cu putere de lege și actelor administrative menționate în apendicele A, care sunt în conformitate cu standardele OIV relevante și

               (c) practicile oenologice și restricțiile stabilite în fiecare parte care nu sunt conforme cu standardele OIV relevante, menționate în apendicele B.

               3.Consiliul de parteneriat are competența de a modifica apendicele menționate la alineatul (2).

               Articolul 3: Cerințele de certificare privind importul pe teritoriile respective ale părților

               1.Pentru vinul produs pe teritoriul unei părți și introdus pe piață pe teritoriul celeilalte părți, documentația și certificarea care pot fi solicitate de oricare dintre părți se limitează la un certificat, conform modelului din apendicele C, autentificat în conformitate cu actele cu putere de lege și actele administrative ale părții exportatoare.

               2.Certificatul prevăzut la alineatul (1) poate lua forma unui document electronic. Fiecare parte acordă accesul la documentul electronic sau la datele necesare pentru emiterea acestuia la cererea autorităților competente ale celeilalte părți, în care mărfurile urmează să fie puse în liberă circulație. În cazul în care nu este disponibil accesul la sistemele electronice relevante, datele necesare pot fi solicitate sub forma unui document pe suport de hârtie.

               3.Consiliul de parteneriat are competența de a modifica apendicele C.

               4.Metodele de analiză recunoscute ca metode de referință de către OIV și publicate de OIV sunt metodele de referință pentru determinarea compoziției analitice a vinului în contextul operațiunilor de control.

               Articolul 4: Informații referitoare la produsele alimentare și codurile loturilor

               1.Dacă nu se specifică altfel, etichetarea vinului importat și comercializat în temeiul prezentului acord se realizează cu respectarea actelor cu putere de lege și actelor administrative care se aplică pe teritoriul părții importatoare.

               2.Părțile nu impun ca pe recipientul, eticheta sau ambalajul vinului să figureze datele următoare sau date echivalente:

               (a)data ambalării;

               (b)data îmbutelierii,

               (c)data producției sau a fabricației;

               (d)data expirării, data-limită de consum, data-limită de utilizare, data de perimare;

               (e)data de valabilitate minimă, data durabilității minimale, data de calitate optimă garantată sau

               (f)data de expirare.

               Prin derogare de la primul paragraf litera (e), părțile pot solicita afișarea unei date de valabilitate minimă pe produsele care, din cauza adăugării de ingrediente perisabile, ar putea avea o dată de valabilitate minimă mai scurtă decât cea preconizată în mod normal de către consumator.

               3.Fiecare parte se asigură că, pe eticheta produselor ambalate, este indicat un cod care permite identificarea lotului din care face parte produsul, în conformitate cu legislația părții exportatoare a produsului ambalat. Codul lotului trebuie să fie ușor vizibil, clar lizibil și indelebil. Părțile nu permit comercializarea produselor ambalate care nu îndeplinesc cerințele specificate la prezentul alineat.

               4.Fiecare parte permite afișarea informațiilor obligatorii, inclusiv a traducerilor sau a indicării numărului de pahare sau de unități de alcool standard, acolo unde este necesar, pe o etichetă suplimentară aplicată pe recipientul pentru vin. Etichetele suplimentare pot fi aplicate pe un recipient pentru vin după import, dar înainte de introducerea produsului pe piață pe teritoriul părții, cu condiția ca informațiile obligatorii să fie afișate complet și cu acuratețe.

               5.Partea importatoare nu solicită afișarea pe etichetă a alergenilor care au fost utilizați la producerea vinului, dar care nu sunt prezenți în produsul final.

               Articolul 5: Măsuri tranzitorii

               Vinurile care, la data intrării în vigoare a prezentului acord, au fost produse, descrise și etichetate în conformitate cu actele cu putere de lege și actele administrative ale unei părți, dar într-un mod care nu respectă cerințele din prezenta anexă pot continua să fie etichetate și introduse pe piață în continuare după cum urmează:

               (a)
                     de către angrosiști sau producători, pe o perioadă de doi ani de la intrarea în vigoare a prezentului acord, iar

               (b)
                     de către comercianții cu amănuntul, până la epuizarea stocurilor.

               Articolul 6: Schimbul de informații

               Părțile cooperează și fac schimb de informații referitor la orice aspect relevant pentru punerea în aplicare a prezentei anexe în cadrul Comitetului specializat în comerț privind barierele tehnice în calea comerțului.

               Articolul 7: Revizuire

               În termen de cel mult trei ani de la intrarea în vigoare a prezentului acord, părțile iau în considerare măsuri suplimentare pentru facilitarea comerțului cu vin între părți.

               APENDICELE A – ACTELE CU PUTERE DE LEGE ȘI ACTELE ADMINISTRATIVE ALE PĂRȚILOR

               Actele cu putere de lege și actele administrative ale Regatului Unit
                  114

               Actele cu putere de lege și actele administrative menționate la articolul 2 alineatul (2) privind:

               a)definițiile produselor:

               (I)Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 reținut, în special normele de producție din sectorul vitivinicol, în conformitate cu articolele 75, 81 și 91, anexa II partea IV și anexa VII partea II la regulamentul respectiv și cu normele de punere în aplicare, inclusiv modificările ulterioare;

               (II)Regulamentul delegat (UE) 2019/33 al Comisiei reținut, în special articolele 47, 52-54 și anexele III, V și VI la regulamentul respectiv, inclusiv modificările ulterioare;

               (III)Regulamentul (UE) nr. 1169/2011 reținut și normele sale de punere în aplicare, inclusiv modificările ulterioare;

               b)practici oenologice și restricții:

               (I)Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 reținut, în special practicile oenologice și restricțiile în conformitate cu articolele 80 și 83 și cu anexa VIII la regulamentul respectiv și cu normele sale de punere în aplicare, inclusiv modificările ulterioare;

               (II)Regulamentul delegat (UE) 2019/934 al Comisiei reținut, inclusiv modificările ulterioare.

               Actele cu putere de lege și actele administrative ale Uniunii:

                Actele cu putere de lege și actele administrative menționate la articolul 2 alineatul (2) privind:

               a)definițiile produselor:

               (I)Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
                  115
               , în special normele de producție din sectorul vitivinicol, în conformitate cu articolele 75, 81 și 91, anexa II partea IV și anexa VII partea II la regulamentul respectiv și cu normele de punere în aplicare, inclusiv modificările ulterioare;

               (II)Regulamentul delegat (UE) 2019/33 al Comisiei
                  116
               , în special articolele 47, 52-54 și anexele III, V și VI la regulamentul respectiv, inclusiv modificările ulterioare;

               (III)Regulamentul (UE) nr. 1169/2011 al Parlamentului European și al Consiliului
                  117
               , inclusiv modificările ulterioare.

               a)practici oenologice și restricții:

               (I)Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, în special practicile oenologice și restricțiile în conformitate cu articolele 80 și 83 și cu anexa VIII la regulamentul respectiv și cu normele sale de punere în aplicare, inclusiv modificările ulterioare;

               (II)Regulamentul delegat (UE) 2019/934 al Comisiei
                  118
               , inclusiv modificările ulterioare.

               APENDICELE B – PRACTICI OENOLOGICE SUPLIMENTARE ȘI RESTRICȚII ACCEPTATE ÎN COMUN DE CĂTRE PĂRȚI

               (1)
                     Mustul de struguri concentrat, mustul de struguri concentrat rectificat și zaharoza pot fi utilizate pentru îmbogățire și îndulcire, în condițiile specifice și limitate stabilite în partea I a anexei VIII la Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 și în partea I din anexa VIII la Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 reținut, sub rezerva excluderii utilizării acestor produse în formă reconstituită în vinurile reglementate de prezentul acord.

               (2)
                     Adaosul de apă în vinificare nu este permis, cu excepția cazului în care el este impus de o necesitate tehnică specifică.

               (3)
                     Drojdiile de vin proaspete pot fi utilizate în condițiile specifice și limitate stabilite în rândul 11.2 din tabelul 2 din partea A a anexei I la Regulamentul delegat (UE) 2019/934 al Comisiei și în rândul 11.2 din tabelul 2 din partea A a anexei I la Regulamentul delegat (UE) 2019/934 al Comisiei reținut.

               APENDICELE C – MODEL DE CERTIFICAT PE PROPRIE RĂSPUNDERE PENTRU VINUL IMPORTAT DIN [UNIUNEA EUROPEANĂ/REGATUL UNIT] ÎN [REGATUL UNIT/UNIUNEA EUROPEANĂ] (1)

                        1. Exportator (denumire și adresă)

                        2. Numărul de ordine (2)

                        3. Importator (denumire și adresă)

                        4. Autoritatea competentă de la locul de expediere din [Uniunea Europeană/Regatul Unit] (3)

                        5. Ștampila administrației vamale (numai pentru uzul oficial al [Uniunii Europene/Regatului Unit])

                        6. Mijlocul de transport și informații privind transportul (4)

                        7. Locul de descărcare (dacă este diferit de 3)

                        8. Descrierea produsului importat (5)

                        9. Cantitate în l/hl/kg

                        10. Număr de recipiente (6)

                        11. Certificat

                        „Produsul descris mai sus este destinat consumului uman direct și respectă definițiile și practicile oenologice autorizate în anexa TBT-5: Comerțul cu vin la Acordul comercial și de cooperare dintre Uniunea Europeană și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, pe de o parte, și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, pe de altă parte. A fost produs de către un producător care este supus inspecției și supravegherii de către următoarea autoritate competentă (7):

                        Expeditorul care certifică informațiile de mai sus (8)

                        Identificarea expeditorului (9)

                        Locul, data și semnătura expeditorului

               (1)În conformitate cu articolul 3 alineatul (1) din anexa TBT-5: Comerțul cu vin la Acordul comercial și de cooperare dintre Uniunea Europeană și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, pe de o parte, și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, pe de altă parte.

               (2)A se indica numărul de trasabilitate al lotului, respectiv un număr de ordine care identifică lotul în evidențele exportatorului.

               (3)A se indica denumirea completă, adresa și datele de contact ale autorității competente din unul dintre statele membre ale Uniunii Europene sau din Regatul Unit, din care este exportat lotul, care este responsabilă de verificarea informațiilor menționate în prezentul certificat.

               (4)A se indica mijlocul de transport utilizat pentru livrarea la punctul de intrare în Uniunea Europeană sau în Regatul Unit; a se specifica modul de transport (vapor, avion etc.), a se furniza numele mijlocului de transport (numele navei, numărul zborului etc.).

               (5)A se indica următoarele informații:

               -denumirea comercială, așa cum apare pe etichetă;

               -numele producătorului;

               -regiunea vitivinicolă;

               -numele țării producătoare (unul dintre statele membre ale Uniunii Europene sau Regatul Unit);

               -denumirea IG, dacă este cazul;

               -tăria alcoolică totală în volum;

               -culoarea produsului (indicați exclusiv „roșu”, „roze” sau „alb”);

               -codul din Nomenclatura combinată (codul NC).

               (6)Prin „recipient” se înțelege un recipient pentru vin mai mic de 60 de litri. Numărul de recipiente poate fi același cu numărul de sticle.

               (7)A se indica denumirea completă, adresa și datele de contact ale autorității competente relevante din unul dintre statele membre ale Uniunii Europene sau din Regatul Unit.

               (8)A se indica denumirea completă, adresa și datele de contact ale expeditorului.

               (9)A se indica:

               -pentru Uniunea Europeană: codul de acciză din sistemul de schimb de date privind accizele (SEED) sau codul TVA în cazul în care expeditorul nu are un cod SEED sau o trimitere la numărul din lista sau din registrul prevăzute la articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul delegat (UE) 2018/273 al Comisiei
                  119
               ;

               -pentru Regatul Unit: codul de acciză din sistemul de schimb de date privind accizele (SEED) sau codul TVA în cazul în care expeditorul nu are un cod SEED sau o trimitere la numărul WSB.

               ANEXA TBT-XX – SISTEMUL DE SCHIMB PERIODIC DE INFORMAȚII PRIVIND SIGURANȚA PRODUSELOR DE CONSUM NEALIMENTARE ȘI MĂSURILE PREVENTIVE, RESTRICTIVE ȘI CORECTIVE CONEXE, MENȚIONAT LA ARTICOLUL TBT.9 ALINEATUL (4)

               [Prezenta anexă instituie un sistem de schimb periodic de informații între Sistemul de alertă rapidă pentru produse nealimentare periculoase (RAPEX) al Uniunii sau succesorul acestuia și baza de date a Regatului Unit referitoare la supravegherea pieței și siguranța produselor, instituită în temeiul Reglementărilor din 2005 privind siguranța generală a produselor sau succesoarea acesteia.

               În conformitate cu dispozițiile de la articolul TBT.9 alineatul (8), sistemul precizează tipul de informații care urmează să facă obiectul schimbului de informații, modalitățile de efectuare a schimbului de informații și aplicarea normelor de confidențialitate și de protecție a datelor cu caracter personal.]

               ANEXA TBT-ZZ – SISTEMUL DE SCHIMB PERIODIC DE INFORMAȚII CU PRIVIRE LA MĂSURILE LUATE ÎN LEGĂTURĂ CU PRODUSELE NEALIMENTARE NECONFORME, ALTELE DECÂT CELE CARE INTRĂ SUB INCIDENȚA ARTICOLULUI TBT.9 ALINEATUL (4), MENȚIONAT LA ARTICOLUL TBT.9 ALINEATUL (5)

               [Prezenta anexă instituie un sistem de schimb periodic de informații, care poate avea loc inclusiv prin mijloace electronice, cu privire la măsurile luate în legătură cu produsele nealimentare neconforme, altele decât cele care intră sub incidența articolului TBT.9 alineatul (4).

               În conformitate cu dispozițiile de la articolul TBT.9 alineatul (8), sistemul precizează tipul de informații care urmează să facă obiectul schimbului de informații, modalitățile de efectuare a schimbului de informații și aplicarea normelor de confidențialitate și de protecție a datelor cu caracter personal.]

               ANEXA CUSTMS-1: OPERATORI ECONOMICI AUTORIZAȚI

               Articolul 1 Criterii pentru și tratamentul aplicat operatorilor economici autorizați

               1. Criteriile specificate pentru calificarea drept operator economic autorizat („AEO”) la care se face trimitere la articolul CUSTMS.9 [Operatori economici autorizați] din prezentul acord se stabilesc prin actele cu putere de lege și actele administrative sau procedurile părților. Criteriile specificate, care se publică, includ:

               (a) absența unei încălcări grave sau a unor încălcări repetate ale legislației vamale și ale dispozițiilor fiscale, inclusiv absența unui cazier conținând infracțiuni grave legate de activitatea economică a solicitantului;

               (b) dovedirea de către solicitant a unui nivel ridicat de control al operațiunilor sale și al fluxului mărfurilor, prin intermediul unui sistem de gestionare a registrelor comerciale și, după caz, de transport, care să permită efectuarea adecvată a controalelor vamale;

               (c) solvabilitatea financiară, care se consideră a fi dovedită atunci când solicitantul are o situație financiară bună care îi permite să își îndeplinească angajamentele, ținând seama în mod corespunzător de caracteristicile tipului de activitate comercială în cauză, și

               (d) standardele de securitate și siguranță corespunzătoare, care se consideră a fi îndeplinite atunci când solicitantul demonstrează că menține măsurile adecvate pentru a garanta securitatea și siguranța lanțului de aprovizionare internațional, inclusiv în domeniile integrității fizice și controlului accesului, proceselor logistice și manipulării anumitor tipuri de mărfuri, personalului și identificării partenerilor săi comerciali.

               2. Criteriile specificate pentru calificarea ca AEO nu trebuie să fie concepute sau aplicate astfel încât să permită sau să creeze discriminări arbitrare sau nejustificate între operatori în cazul în care prevalează aceleași condiții. Criteriile respective trebuie să permită întreprinderilor mici și mijlocii să se califice drept AEO.

               3. Programul de parteneriat comercial menționat la articolul CUSTMS.9 [Operatori economici autorizați] din prezentul acord include următorul tratament:

                (a) luarea în considerare, în mod favorabil, a statutului de AEO acordat de cealaltă parte în cadrul evaluării riscurilor în vederea reducerii inspecțiilor sau a controalelor, precum și în cadrul altor măsuri legate de securitate;

               (b) acordarea de prioritate controlului transporturilor acoperite de declarații sumare de intrare sau de ieșire depuse de un AEO, dacă autoritatea vamală decide să efectueze o inspecție;

                (c) luarea în considerare a statutului de AEO acordat de cealaltă parte în vederea tratării AEO drept partener securizat și sigur atunci când se evaluează cerințele privind partenerii comerciali pentru solicitanții din cadrul propriului program și

               (d) depunerea de forturi de către autoritățile vamale ale părților de a institui un mecanism comun de asigurare a continuității activităților comerciale pentru a contracara întreruperile fluxurilor comerciale provocate de creșterea nivelurilor alertelor în materie de securitate, de închiderea frontierelor și/sau de dezastre naturale, de situații de urgență periculoase sau de alte incidente majore, în cadrul căruia livrările prioritare expediate de operatorii economici autorizați ar putea fi, în măsura posibilului, facilitate și accelerate.

               Articolul 2 Recunoașterea reciprocă și responsabilitatea pentru punerea în aplicare

               1. Se recunoaște compatibilitatea statutelor de AEO în cadrul programelor de parteneriat comercial ale Uniunii și Regatului Unit, iar titularii statutului de AEO acordat în cadrul fiecărui program sunt tratați în conformitate cu articolul 4.

               2. Programele de parteneriat comercial în cauză sunt:

               a) Programul Uniunii Europene privind operatorii economici autorizați (securitate și siguranță) [articolul 38 alineatul (2) litera (b) din CVU] și

               b) Programul Regatului Unit privind operatorii economici autorizați (securitate și siguranță) [articolul 38 alineatul (2) litera (b) din CVU, astfel cum este reținut în legislația națională a Regatului Unit].

               3. Autoritățile vamale, astfel cum au fost definite la articolul OTH.1 litera (b) [Definiții] (denumite în continuare „autorități vamale”) sunt responsabile pentru punerea în aplicare a dispozițiilor prezentei anexe.

               Articolul 3 Compatibilitate

               1. Părțile cooperează în vederea menținerii compatibilității standardelor aplicate fiecăruia dintre programele lor de parteneriat comercial cu privire la următoarele aspecte:

               (a) procesul de solicitare în vederea acordării statutului AEO operatorilor;

               (b) evaluarea cererilor de acordare a statutului de AEO;

               (c) acordarea statutului de AEO și

               (d) gestionarea, monitorizarea, suspendarea și reevaluarea și revocarea statutului de AEO.

               Părțile se asigură că autoritățile lor vamale monitorizează respectarea de către AEO a condițiilor și criteriilor relevante.

               2. Părțile încheie un program de lucru comun care stabilește un număr minim de validări comune ale titularilor statutului de AEO acordat în cadrul fiecărui program de parteneriat comercial, care trebuie finalizat până cel târziu la sfârșitul anului 2021.

               3. Părțile se asigură că programele lor de parteneriat comercial funcționează în conformitate cu standardele relevante ale cadrului SAFE.

               Articolul 4 Tratamentul aplicat titularilor statutului

               1. Fiecare parte asigură un tratament comparabil celui aplicat AEO în cadrul programului de parteneriat comercial al celeilalte părți. Acest tratament include în special tratamentul stabilit la articolul 1 alineatul (3).

               2. Fiecare parte poate suspenda tratamentul menționat la articolul 1 alineatul (3) aplicat unui AEO în cadrul programului de parteneriat comercial al celeilalte părți în temeiul prezentului acord dacă respectivul AEO încetează să mai îndeplinească cerințele juridice. Această suspendare este comunicată imediat celeilalte autorități vamale împreună cu orice informații suplimentare privind temeiul suspendării, după caz.

               3. Fiecare parte informează cu promptitudine cealaltă parte în cazul în care identifică nereguli comise de un AEO autorizat de către cealaltă autoritate vamală, pentru a permite acesteia din urmă să ia o decizie în cunoștință de cauză privind posibila revocare sau suspendare a statutului de membru al operatorului în cauză.

               Articolul 5 Schimb de informații și comunicare

               (1) Părțile depun eforturi pentru a comunica eficient între ele în ceea ce privește punerea în aplicare a prezentului acord. Acestea încurajează comunicarea și fac schimb de informații cu privire la programele lor de parteneriat comercial, în special:

               (a) prin transmiterea în timp util a informațiilor actualizate referitoare la funcționarea și evoluția propriilor programe de parteneriat comercial;

               (b) prin schimburi reciproc avantajoase de informații referitoare la securitatea lanțului de aprovizionare;

               (c) prin desemnarea punc
[cell cut: 4832834 characters, first 2000000 kept]