title: Propunere de regulament al Consiliului privind protecţia ecosistemelor marine vulnerabile din marea liberă împotriva efectelor nocive ale uneltelor de pescuit de fund {SEC(2007) 1315} {SEC(2007) 1317}

text:
Anunţ juridic important

|

52007PC0605

	[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |Bruxelles, 17.10.2007COM(2007) 605 final2007/0224 (CNS)Propunere deREGULAMENT AL CONSILIULUIprivind protecţia ecosistemelor marine vulnerabile din marea liberă împotriva efectelor nocive ale uneltelor de pescuit de fund(prezentată de Comisie) {SEC(2007) 1315}{SEC(2007) 1317}EXPUNERE DE MOTIVE1. CONTEXTUL PROPUNERII-  Motivele şi obiectivele propuneriiPropunerea de regulament al Consiliului transpune recomandările Adunării Generale a Naţiunilor Unite (Rezoluţia 61/105 din 8 decembrie 2006) privind măsurile de eliminare a practicilor de pescuit distructive care pun în pericol ecosistemele marine vulnerabile din marea liberă. Propunerea se aplică navelor comunitare care îşi desfăşoară activitatea în marea liberă în zone care nu sunt reglementate de către o organizaţie regională de gestionare a pescuitului (ORGP) şi care, prin urmare, trebuie reglementate unilateral de către statul de pavilion.-  Context generalAnumite ecosisteme marine, cum sunt munţii submarini, coralii de adâncime şi izvoarele hidrotermale sunt ameninţate de practicile de pescuit care pot avea efecte distructive asupra integrităţii fizice a habitatului. S-a demonstrat că, atunci când sunt instalate în zonele în care se află aceste ecosisteme, uneltele de pescuit de fund distrug coralii şi bureţii de adâncime, împreună cu ecosistemul complex pe care aceştia îl găzduiesc şi susţin. Aceste habitate nu au fost încă explorate şi descrise în întregime, însă există numeroase dovezi ştiinţifice care atestă importanţa lor ca „zone fierbinţi” din punct de vedere al biodiversităţii ( biodiversity hotspots ).Problemele pe care le ridică practicile de pescuit distructive din marea liberă fac obiectul dezbaterilor din cadrul Adunării Generale a ONU încă din 2004, astfel că au devenit o chestiune delicată în cadrul gestionării la nivel internaţional a pescuitului. Această chestiune dă naştere unor preocupări deosebite în ceea ce priveşte zonele din marea liberă pentru care nu s-a instituit o organizaţie regională de gestionare a pescuitului care să reglementeze activitatea de pescuit şi impactul acesteia asupra mediului. Uniunea Europeană a participat activ la această dezbatere şi a contribuit la definirea setului de recomandări în privinţa cărora Adunarea Generală a ajuns în final la un consens.Dezbaterea din cadrul Organizaţiei Naţiunilor Unite a fost marcată de propunerea formulată de anumiţi membri ai ONU de a adopta un moratoriu general privind pescuitul cu traule de fund în marea liberă, în timp ce alte ţări s-au arătat iniţial reticente la orice acţiune colectivă stabilită la nivel mondial. Uniunea Europeană a promovat cu succes o propunere alternativă bazată pe reglementarea strictă a activităţilor de pescuit de fund, care ar trebui să orienteze măsurile de conservare şi de gestionare adoptate de către ORGP şi, de asemenea, să stabilească dispoziţiile pe care statele de pavilion trebuie să le aplice în privinţa navelor proprii, atunci când acestea îşi desfăşoară activitatea în zone din marea liberă care nu sunt reglementate de nicio ORGP. Această abordare se bazează pe obligativitatea efectuării unei evaluări de impact asupra mediului drept condiţie pentru autorizarea activităţilor de pescuit, însoţită de măsuri de salvgardare, eforturi sporite pentru identificarea şi descrierea ecosistemelor marine vulnerabile prin intermediul unor cercetări şi studii ştiinţifice, precum şi adoptarea permanentă de măsuri şi restricţii aplicabile anumitor zone pentru protejarea acestor ecosisteme.Uniunea Europeană are un număr important de traule de fund în zone unde nu a fost instituită nicio ORGP care să reglementeze activitatea de pescuit de fund, în special în Atlanticul de Sud-Vest. Uniunea Europeană trebuie să răspundă solicitărilor AGNU adoptând reglementări care să prevină riscul distrugerii ecosistemelor marine vulnerabile situate în aceste zone prin activităţile de pescuit de fund.Prin Rezoluţia 61/105, statele au fost invitate să adopte, până în decembrie 2008, măsuri similare celor prevăzute în prezenta propunere, urmând ca Adunarea Generală să examineze în 2009 răspunsurile primite la solicitarea sa, în vederea elaborării unor recomandări suplimentare.-  Dispoziţiile în vigoare în domeniul propuneriiComunitatea a adoptat măsuri pentru protejarea ecosistemelor de adâncime aflate în apele comunitare, a prezentat propuneri în acest scop în cadrul organizaţiilor regionale de gestionare a pescuitului relevante – NEAFC şi NAFO pentru Atlanticul de Nord, SEAFO pentru Atlanticul de Sud-Est, CCAMLR pentru Antarctica, GFCM pentru Marea Mediterană – şi a transpus măsurile astfel adoptate în legislaţia comunitară. Prezenta propunere completează sfera de aplicare a acţiunii Uniunii Europene, abordând activităţile care se desfăşoară în afara apelor comunitare şi în zone care nu se află sub jurisdicţia unei ORGP.-  Coerenţa cu celelalte politici şi obiective ale UniuniiPrezenta propunere se înscrie în politica comună în domeniul pescuitului şi în politica de mediu a Uniunii Europene, întrucât stabileşte norme pentru prevenirea şi înlăturarea efectelor nocive ale anumitor practici de pescuit asupra mediului marin.2. CONSULTAREA PăRţILOR INTERESATE şI EVALUAREA IMPACTULUI-  Consultarea părţilor interesateMetode de consultare, principalele sectoare vizate şi profilul general al respondenţilorOpiniile părţilor interesate şi ale reprezentanţilor societăţii civile au fost primite de-a lungul celor doi ani în care această chestiune a fost dezbătută în cadrul Organizaţiei Naţiunilor Unite. Concret, Comisia a pus la dispoziţia publicului raportul prezentat Secretarului General al ONU în aprilie 2006 şi un document de lucru al serviciilor Comisiei în care era prezentată poziţia pe care Uniunea Europeană intenţiona să o adopte în cursul consultărilor Adunării Generale din septembrie 2006. Părţile interesate au comunicat Comisiei opiniile lor cu privire la ambele documente, care au fost, de asemenea, aprobate de statele membre înainte de prezentare şi de publicare.Rezumatul răspunsurilor şi modul în care acestea au fost luate în considerareComisia a primit, în principal, două tipuri de opinii contrare: pe de o parte, organizaţiile neguvernamentale de protecţie a mediului au pledat pe lângă Uniunea Europeană pentru susţinerea unui moratoriu general privind pescuitul cu traule de fund în marea liberă ca fiind singura soluţie pentru garantarea efectivă a conservării ecosistemelor de adâncime vulnerabile; pe de altă parte, sectorul pescuitului şi-a manifestat opoziţia faţă de această abordare constând într-o interdicţie generală.Comisia a propus o poziţie de negociere pentru a ajunge la o soluţie echilibrată, care să urmărească, de asemenea, obiectivul obţinerii unui consens internaţional. Comisia împărtăşea opiniile organizaţiilor neguvernamentale de protecţie a mediului referitoare la gravitatea acestei ameninţări şi necesitatea de a acţiona cu hotărâre, însă era de acord, alături de sectorul pescuitului, că o reglementare strictă poate fi mai eficientă decât o interdicţie de pescuit în marea liberă, în special atunci când o astfel de interdicţie nu ar face obiectul unui consens în cadrul Naţiunilor Unite. În acest caz, nu s-ar garanta existenţa unor condiţii egale pentru toţi în marea liberă, întrucât anumite state de pavilion ar respecta moratoriul, iar altele nu. În schimb, pachetul de măsuri adoptate de Adunarea Generală pe bază de consens oferă orientări clare tuturor statelor şi tuturor ORGP privind reglementarea activităţilor de pescuit de fund, introducând o evaluare a efectelor posibile asupra mediului pe baza principiului precauţiei şi condiţionând autorizarea activităţilor de rezultatele acestei evaluări. Aceste recomandări constituie baza adoptării unor măsuri decisive nu numai în marea liberă, ci şi în cadrul ORGP şi chiar în zonele aflate sub jurisdicţie naţională, astfel că ar trebui să ducă la apariţia unor beneficii semnificative de ordin ecologic în toate zonele.-  Obţinerea şi utilizarea expertizeiDomeniile ştiinţifice/de expertiză relevanteEcologia apelor de adâncime, date referitoare la pescuit.Metodologia utilizatăS-a recurs la literatura ştiinţifică publicată pe tema ecosistemelor de adâncime, în special coralii de apă rece, şi a efectelor pescuitului şi a altor activităţi umane asupra acestora; lucrări în curs pe această temă desfăşurate de Consiliul internaţional pentru explorarea mării; studii interne privind activităţile flotelor în zonele din marea liberă care nu sunt reglementate de nicio ORGP; proiecte de cercetare în cadrul celui de-Al şaselea program-cadru (în special HERMES, inclusiv o reuniune tehnică ad-hoc cu experţi care participă la acest proiect).Principalele organizaţii consultate/principalii experţi consultaţiICES, HERMES, UNEP (publicaţii)Rezumatul recomandărilor primite şi utilizateS-a menţionat existenţa unor riscuri potenţial grave cu consecinţe ireversibile. Existenţa unor astfel de riscuri este larg recunoscută.Pentru a garanta protecţia ecosistemelor marine vulnerabile cum sunt recifele, coralii de adâncime, munţii submarini, izvoarele hidrotermale sau bureţii de adâncime împotriva efectelor uneltelor de pescuit de fund este necesar să se limiteze sau să se elimine utilizarea unor astfel de unelte în zonele care adăpostesc astfel de ecosisteme. Deşi efectele variază în funcţie de diferitele unelte, aceste ecosisteme sunt extrem de fragile şi ar trebui protejate prin închiderea anumitor zone. Cu toate acestea, s-a recomandat, în acelaşi timp, aprofundarea cercetărilor pentru a documenta integral efectele pescuitului, deşi este necesar să se ia urgent măsuri de precauţie.Mijloace utilizate pentru punerea recomandărilor experţilor la dispoziţia publiculuiDocumentul de lucru al serviciilor Comisiei publicat de Comisie în septembrie 2006 a prezentat concluziile analizei realizate de Comisie pe baza recomandărilor primite şi a opiniilor exprimate.-  Evaluarea impactuluiOpţiunea 1: nu se întreprinde nicio acţiune specifică pentru transpunerea Rezoluţiei 61/105, întrucât aceasta nu are caracter obligatoriu. Totuşi, această opţiune nu înseamnă că Uniunea Europeană nu ţine cont de aceste recomandări. Acestea permit definirea poziţiei sale în cadrul cooperării internaţionale în domeniul pescuitului. În ceea ce priveşte navele comunitare care desfăşoară activităţi de pescuit în zone nereglementate de o ORGP, responsabilitatea în acest sens revine fiecărui stat membru în parte. Evaluarea acestei opţiuni a indicat faptul că aceasta ar avea un impact negativ asupra credibilităţii internaţionale a UE şi asupra capacităţii acesteia de a juca un rol determinant în procesul de consolidare a gestionării la nivel internaţional a pescuitului. De asemenea, această opţiune implică renunţarea la angajamentele asumate de UE în cadrul politicii comune în domeniul pescuitului.Opţiunea 2: depăşirea cadrului recomandărilor formulate de Adunarea Generală şi impunerea unei interdicţii aplicabile unilateral tuturor navelor comunitare. Evaluarea acestei opţiuni a indicat faptul că aceasta ar avea efecte negative semnificative din punct de vedere economic şi social asupra flotelor comunitare. De asemenea, această opţiune ar scoate în evidenţă un angajament ferm asumat de UE pentru protejarea ecosistemelor marine vulnerabile. Cu toate acestea, eficienţa acestui efort nu ar putea fi garantată în cazul în care alte state de pavilion ar continua autorizarea activităţilor de pescuit, ceea ce ar face dificilă justificarea restricţiilor impuse flotei comunitare.Opţiunea 3: definirea unei politici clare şi adoptarea unei reglementări stricte de transpunere a recomandărilor formulate de Adunarea Generală. Această opţiune presupune întreprinderea unei acţiuni specifice pentru implementarea rezoluţiei prin adoptarea a) unui document strategic prin care Comisia şi Uniunea Europeană se angajează să adopte o strategie clară în cadrul forurilor internaţionale şi care indică obiectivele stabilite şi acţiunile propuse şi b) a unui regulament de implementare a măsurilor recomandate de Adunarea Generală în ceea ce priveşte navele comunitare care desfăşoară activităţi de pescuit în zone nereglementate de o ORGP, şi anume prezenta propunere. Evaluarea acestei opţiuni a indicat faptul că aceasta ar conferi vizibilitate angajamentului UE de realizare a obiectivului stabilit şi ar consolida credibilitatea şi capacitatea acesteia de a juca un rol motor pe scena internaţională. Totodată, ea va avea consecinţe pentru autorităţile naţionale responsabile de punerea în aplicare a acestor norme, în special în ceea ce priveşte procedura evaluării prealabile, însă în acelaşi timp va permite continuarea activităţilor de pescuit, cu condiţia ca acestea să respecte normele de protecţie a mediului. Prin urmare, sistemul va contribui la asigurarea protecţiei ecosistemelor marine vulnerabile.3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII-  Rezumatul acţiunii propusePrin prezenta propunere, activităţile de pescuit cu unelte de fund desfăşurate în zone care nu sunt reglementate de o ORGP au obligaţia de a obţine un permis de pescuit în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1627/94. Acordarea acestui permis este supusă condiţiei ca autoritatea statului membru care îl eliberează să efectueze o evaluare a efectelor pe care activităţile le pot avea asupra ecosistemelor marine vulnerabile şi să constate că nu există riscul unor efecte nocive semnificative. Pentru această evaluare, operatorii trebuie să prezinte planuri de pescuit, pe care autorităţile însărcinate cu eliberarea permisului le examinează în lumina informaţilor ştiinţifice disponibile şi a opiniilor referitoare la prezenţa (sau probabilitatea prezenţei) ecosistemelor în cauză în zona prevăzută pentru operaţiuni, pentru a verifica dacă activităţile propuse se desfăşoară în afara zonelor vulnerabile.Valabilitatea permisului este condiţionată de conformarea activităţilor de pescuit la planurile de pescuit, care prevăd mijloace de control pentru monitorizarea acestei conformităţi (inclusiv monitorizarea strictă a navei prin satelit şi prezenţa observatorilor la bord) şi stabilesc consecinţele legale în caz de nerespectare (inclusiv aplicarea procedurii în caz de încălcare gravă conform politicii comune în domeniul pescuitului). Propunerea stabileşte, de asemenea, obligaţia retragerii din zonele în care sunt descoperite ecosisteme vulnerabile, precum şi o limită de precauţie a adâncimii la care se pot instala uneltele de fund (maximum 1 000 m), pentru a garanta existenţa, în toate zonele de pescuit, a unei zone protejate pe criteriul adâncimii. În fine, propunerea prevede obligaţii de raportare în sarcina statelor membre şi o clauză de reexaminare la doi ani de la intrarea în vigoare.-  Temeiul juridicArticolul 37 din Tratatul CE.-  Principiul subsidiarităţiiPropunerea ţine exclusiv de competenţa Comunităţii. Prin urmare, principiul subsidiarităţii nu se aplică.-  Principiul proporţionalităţiiPropunerea respectă principiul proporţionalităţii din următoarele motive:Propunerea se bazează pe un regim bine stabilit, şi anume cel prevăzut în Regulamentul (CE) nr. 1627/94, conform căruia statele membre sunt responsabile de eliberarea permiselor de pescuit speciale, asigurând coerenţa şi transparenţa aplicării sistemului în întreaga Comunitate. Propunerea nu creează un nou regim de autorizare, ci se bazează pe permis ca instrument de conformare la cerinţele privind desfăşurarea operaţiunilor de pescuit în scopul prevenirii distrugerii ecosistemelor marine vulnerabile.În prezent, statele membre nu sunt obligate, conform normelor politicii comune în domeniul pescuitului, să efectueze o evaluare prealabilă a impactului asupra mediului drept condiţie pentru autorizarea activităţilor individuale de pescuit. Punerea în aplicare a acestui sistem, potrivit celor prevăzute de Adunarea Generală, va duce, prin urmare, la sporirea volumului de muncă pentru aceste autorităţi, chiar dacă zonele de pescuit vizate sunt relativ limitate. Cu toate acestea, propunerea prevede criterii pentru efectuarea acestei evaluări, în special utilizarea recomandărilor ştiinţifice aflate la dispoziţia statelor membre şi nu necesită, în general, o reorganizare a sistemului actual de autorizare. Ea presupune pur şi simplu o documentare mai aprofundată a procedurii de autorizare. Acestea sunt cerinţele minime pe care sistemul trebuie să le pună în aplicare pentru a răspunde în mod eficient abordării convenite în cadrul Adunării Generale.-  Alegerea instrumentelorInstrumente propuse: regulament.Alte mijloace nu ar fi adecvate din următorul motiv/următoarele motive.Politica comună în domeniul pescuitului intră în sfera competenţei exclusive a Comunităţii. Normele adoptate la nivel comunitar trebuie să fie uniforme şi obligatorii, pentru a se evita coexistenţa unor standarde diferite între statele membre. Prin urmare, se justifică includerea măsurilor într-o propunere de regulament.4. IMPLICAţII BUGETAREPropunerea nu are implicaţii asupra bugetului comunitar.5. INFORMAţII SUPLIMENTARE-  Clauza de reexaminare/revizuire/caducitatePropunerea include o clauză de reexaminare.2007/0224 (CNS)Propunere deREGULAMENT AL CONSILIULUIprivind protecţia ecosistemelor marine vulnerabile din marea liberă împotriva efectelor nocive ale uneltelor de pescuit de fundCONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunităţii Europene, în special articolul 37,având în vedere propunerea Comisiei[1],având în vedere avizul Parlamentului European[2],întrucât:(1) Comunitatea este parte contractantă la Convenţia Naţiunilor Unite asupra dreptului mării şi la Acordul pentru aplicarea prevederilor Convenţiei Naţiunilor Unite asupra dreptului mării din 10 decembrie 1982 în legătură cu conservarea şi gestionarea stocurilor de peşti anadromi şi a stocurilor de peşti mari migratori. Aceste instrumente internaţionale stabilesc în sarcina statelor obligaţia de a coopera pentru conservarea resurselor vii din marea liberă şi prevăd că această cooperare poate avea loc direct între state sau prin intermediul organizaţiilor sau acordurilor corespunzătoare de gestionare a pescuitului la nivel subregional sau regional.(2) Absenţa organizaţiilor sau a acordurilor regionale de gestionare a pescuitului nu exonerează statele de obligaţia care le revine în temeiul dreptului mării de a adopta, în raport cu cetăţenii lor, orice măsuri necesare pentru conservarea resurselor vii din marea liberă, inclusiv pentru protecţia ecosistemelor marine vulnerabile împotriva efectelor nocive ale activităţilor de pescuit.(3) Articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului din 20 decembrie 2002 privind conservarea şi exploatarea durabilă a resurselor piscicole în conformitate cu politica comună în domeniul pescuitului[3] prevede că politica comună în domeniul pescuitului aplică principiul precauţiei prin adoptarea unor măsuri pentru reducerea impactului activităţilor de pescuit asupra ecosistemelor marine. În conformitate cu articolul 7 din acelaşi regulament, Comisia poate decide, la solicitarea motivată a unui stat membru sau din proprie iniţiativă, luarea unor măsuri de urgenţă, în cazul în care există dovezi ale unei ameninţări grave pentru conservarea resurselor acvatice vii sau pentru ecosistemul marin, ce apar ca urmare a activităţilor de pescuit şi necesită adoptarea unor măsuri imediate.(4) Comunitatea s-a angajat să acţioneze pentru conservarea ecosistemelor marine cum sunt recifele, munţii submarini, coralii de adâncime, izvoarele hidrotermale şi bancurile de bureţi. Există numeroase dovezi ştiinţifice care atestă faptul că integritatea acestor ecosisteme este ameninţată de activităţile de pescuit în care se utilizează unelte de fund. Comunitatea a adoptat deja măsuri pentru interzicerea pescuitului de fund în zonele din apele comunitare care adăpostesc astfel de ecosisteme. Ea a contribuit, de asemenea, la adoptarea unor măsuri similare în zonele din marea liberă aflate în sfera de competenţă a tuturor organizaţiilor regionale de gestionare a pescuitului existente abilitate să reglementeze activităţile de pescuit de fund. În plus, ea a contribuit activ la instituirea unor noi organizaţii sau acorduri, pentru ca întreaga suprafaţă oceanică a planetei să fie inclusă în sistemele regionale corespunzătoare de conservare şi gestionare a pescuitului. Cu toate acestea, în anumite zone din marea liberă există dificultăţi semnificative în ceea ce priveşte instituirea unui astfel de organism.(5) Prin Rezoluţia 61/105 a Adunării Generale a Naţiunilor Unite, adoptată la 8 decembrie 2006[4], comunitatea internaţională a căzut de acord în ceea ce priveşte necesitatea urgentă de a adopta măsuri de protejare a sistemelor marine vulnerabile împotriva efectelor distructive ale activităţilor de pescuit de fund, prin intermediul unei reglementări stricte a acestor activităţi de către organizaţiile sau acordurile regionale de gestionare a pescuitului sau de către state în ceea ce priveşte navele care arborează pavilionul lor şi care desfăşoară activităţi de pescuit în zone în care nu există astfel de organizaţii sau acorduri. Adunarea Generală a oferit orientări privind tipul de măsuri care ar trebui adoptate în acest sens.(6) Comunitatea dispune de numeroase nave care desfăşoară activităţi de pescuit de fund în zone care nu sunt reglementate de o organizaţie sau de un acord regional de gestionare a pescuitului şi în care, pe termen scurt, nu se preconizează înfiinţarea unei astfel de organizaţii sau încheierea unui astfel de acord. Fără a exclude necesitatea continuării eforturilor pentru acoperirea acestor lacune spaţiale ale sistemului internaţional de gestionare a pescuitului, Comunitatea trebuie să îndeplinească obligaţiile care îi revin în temeiul dreptului mării în ceea ce priveşte conservarea resurselor marine vii din aceste zone şi, prin urmare, trebuie să adopte măsuri adecvate în raport cu aceste flote. În acest scop, Comunitatea trebuie să acţioneze în conformitate cu orientările oferite de Adunarea Generală în Rezoluţia 61/105.(7) Un element cheie al recomandărilor făcute de Adunarea Generală îl reprezintă măsurile „pentru a evalua, pe baza celor mai bune informaţii ştiinţifice disponibile, dacă diversele activităţi de pescuit de fund pot avea efecte nocive semnificative asupra ecosistemelor marine vulnerabile şi, în acest caz, pentru a garanta că aceste activităţi sunt gestionate astfel încât să se prevină astfel de efecte sau că nu sunt autorizate[5]”.(8) Pentru aplicarea acestei recomandări, este necesar ca navele de pescuit în cauză să fie autorizate să pescuiască în baza unui permis de pescuit special eliberat în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1627/94 al Consiliului din 27 iunie 1994 de stabilire a dispoziţiilor generale privind permisele de pescuit speciale[6] şi cu Regulamentul (CE) nr. 2943/95 al Comisiei din 20 decembrie 1995 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1627/94 al Consiliului[7]. Pe lângă aceasta, eliberarea şi valabilitatea unor astfel de permise trebuie să fie supuse unor condiţii speciale care să garanteze că efectele activităţilor de pescuit autorizate au fost evaluate corespunzător şi că desfăşurarea operaţiunilor de pescuit este conformă acestei evaluări.(9) Punerea în aplicare a recomandărilor formulate de Adunarea Generală necesită, de asemenea, adoptarea unor măsuri relevante de monitorizare, pentru a asigura respectarea condiţiilor de eliberare a permiselor. Acestea includ prezenţa observatorilor la bordul navelor şi dispoziţii specifice privind operarea sistemelor de monitorizare a navelor prin satelit pentru cazurile de defecţiuni tehnice sau de nefuncţionare a sistemului, pe lângă cele prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 2244/2003 al Comisiei din 18 decembrie 2003 de stabilire a dispoziţiilor privind sistemele de monitorizare a navelor prin satelit[8].(10) Identificarea ecosistemelor marine vulnerabile din zonele care nu sunt reglementate de o organizaţie regională de gestionare a pescuitului este un proces aflat în desfăşurare, iar informaţiile ştiinţifice în acest domeniu sunt relativ limitate. Stabilirea unei adâncimi maxime pentru instalarea uneltelor de fund asigură, ca măsură de precauţie, o zonă de protecţie pentru coralii şi bureţii de adâncime în interiorul coloanei de apă. O adâncime de 1 000 m reprezintă o valoare rezonabilă, care garantează un nivel adecvat de protecţie, fiind în acelaşi timp compatibilă cu continuarea pescuitului de fund al speciilor demersale care trăiesc în general la adâncimi mai mici, cum ar fi merluciul şi calmarul. Această restricţie de adâncime este, de asemenea, compatibilă cu elaborarea progresivă, în temeiul prezentului regulament, a unor măsuri regionale pentru protejarea siturilor în care au fost identificate sau în care este probabilă apariţia unor ecosisteme vulnerabile.(11) Încălcarea condiţiilor specifice, cum sunt cele referitoare la restricţia de adâncime, la operarea sistemului de monitorizare a navei şi la reamplasarea activităţilor în cazul descoperirii neprevăzute a unui ecosistem marin vulnerabil poate cauza pagube ireparabile acestor ecosisteme şi, prin urmare, trebuie inclusă pe lista încălcărilor grave prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 1447/1999 al Consiliului din 24 iunie 1999 privind stabilirea listei tipurilor de comportament care contravin grav normelor politicii comune a pescuitului[9].(12) Prin Regulamentul (CE) nr. 2347/2002 al Consiliului de stabilire a cerinţelor specifice de acces şi a condiţiilor asociate care se aplică pescuitului rezervelor de specii de adâncime, Comunitatea a stabilit un regim specific de gestionare aplicabil pescuitului stocurilor de specii de adâncime[10]. Este necesar să se asigure aplicarea cerinţelor prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 2347/2002 şi în cazul navelor comunitare de pescuit care vizează stocurile de adâncime din zonele în care nu sunt în vigoare măsuri sau acorduri internaţionale de gestionare,ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:Articolul 1Domeniul de aplicare1. Prezentul regulament se aplică navelor de pescuit comunitare care desfăşoară activităţi de pescuit cu unelte de fund în marea liberă.2. Prezentul regulament nu se aplică navelor de pescuit comunitare care îşi desfăşoară activitatea în zone:1.  aflate în sfera de competenţă a unei organizaţii sau a unui acord regional de gestionare a pescuitului competente pentru reglementarea acestor activităţi de pescuit;2.  pentru care procesul de înfiinţare a unei organizaţii regionale de gestionare a pescuitului este în curs, dacă participanţii la acest proces au convenit asupra unor măsuri provizorii pentru protejarea ecosistemelor marine vulnerabile împotriva efectelor distructive ale utilizării uneltelor de pescuit de fund.Articolul 2DefiniţiiÎn sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiţii:(a) „ecosistem marin” înseamnă un complex dinamic de comunităţi de plante, animale şi microorganisme şi mediul abiotic, care interacţionează într-o unitate funcţională;(b) „ecosistem marin vulnerabil” înseamnă orice ecosistem marin a cărui structură şi funcţie specifice sunt, conform celor mai bune informaţii ştiinţifice disponibile şi principiului precauţiei, susceptibile să fie puse în pericol de stresul cauzat de contactul fizic cu uneltele de fund în cursul operaţiunilor de pescuit, care include, printre altele, recifele, munţii submarini, izvoarele hidrotermale, coralii de apă rece sau bancurile de bureţi de apă rece;(c) „unelte de fund” înseamnă traule de fund, drage, setci de fund, paragate de fund, vintire şi capcane.Articolul 3Permise de pescuit speciale1. Pentru desfăşurarea activităţilor de pescuit menţionate la articolul 1 alineatul (1), navele de pescuit comunitare trebuie să deţină un permis de pescuit special.2. Permisele de pescuit speciale se eliberează în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1627/94 al Consiliului[11] şi se supun condiţiilor prevăzute în prezentul regulament.Articolul 4Condiţii de eliberare a permiselor1. Cererile pentru eliberarea permiselor de pescuit speciale menţionate la articolul 3 alineatul (1) sunt însoţite de un plan de pescuit detaliat, care precizează în special următoarele:3.  zona prevăzută pentru desfăşurarea activităţilor;4.  speciile vizate;5.  adâncimea la care urmează să fie instalate uneltele;6.  configuraţia profilului batimetric al fundului mării în zonele de pescuit prevăzute.2. Eliberarea unui permis de pescuit special de către autorităţile competente este condiţionată de efectuarea unei evaluări a efectelor potenţiale ale activităţilor de pescuit pe care nava intenţionează să le desfăşoare, din care să rezulte că aceste activităţi nu riscă să aibă efecte nocive semnificative asupra ecosistemelor marine vulnerabile.3. Pentru efectuarea evaluării menţionate la alineatul (2), autorităţile competente se bazează pe cele mai bune informaţii ştiinţifice disponibile referitoare la localizarea ecosistemelor marine vulnerabile în zonele în care navele de pescuit în cauză intenţionează să desfăşoare activităţi. Aceste informaţii ştiinţifice includ, atunci când sunt disponibile, date ştiinţifice pe baza cărora se poate estima probabilitatea existenţei unor astfel de ecosisteme.4. Pentru efectuarea evaluării menţionate la alineatul (2), autorităţile competente aplică criterii de precauţie. În caz de nesiguranţă privind amploarea efectelor nocive, acestea consideră că efectele nocive probabile, astfel cum rezultă din recomandările ştiinţifice, sunt semnificative.5. Atunci când evaluarea se încheie cu concluzia că activităţile desfăşurate în conformitate cu planul de pescuit prezentat ar putea avea efecte nocive semnificative asupra ecosistemelor marine vulnerabile, autorităţile competente precizează riscurile evaluate şi permit solicitanţilor să modifice planurile de pescuit astfel încât acestea să fie evitate. În absenţa unor astfel de modificări, autorităţile competente refuză eliberarea permisului de pescuit special solicitat.Articolul 5Condiţii de valabilitate1. Permisul de pescuit special prevăzut la articolul 3 alineatul (1) rămâne valabil pe întreaga perioadă de executare a planului de pescuit prezentat în conformitate cu articolul 4 alineatul (1), cu condiţia ca aceste activităţi de pescuit să fie, în orice moment, conforme planului.2. Atunci când circumstanţe independente de voinţa persoanei responsabile de operaţiunile navei impun modificarea planurilor prezentate, persoana respectivă informează fără întârziere autorităţile competente în acest sens, indicând modificările propuse ale planului iniţial. Autorităţile competente examinează modificările respective şi confirmă valabilitatea permisului numai în cazul în care acestea nu presupun reamplasarea activităţilor în zone în care există sau este posibil să existe ecosisteme marine vulnerabile.Articolul 6Limite de adâncimeSe interzice utilizarea uneltelor de fund la adâncimi mai mari de 1 000 m.Articolul 7Descoperirea neprevăzută a unor ecosisteme marine vulnerabile1. Atunci când, pe parcursul operaţiunilor de pescuit, o navă de pescuit descoperă un ecosistem marin vulnerabil, aceasta încetează imediat activitatea de pescuit sau renunţă să se angajeze în activităţi de pescuit în situl respectiv. Nava îşi reia operaţiunile numai când ajunge într-un alt sit situat la o distanţă minimă de cinci mile marine de situl în care a fost descoperit ecosistemul, în cadrul zonei prevăzute în planul de pescuit menţionat la articolul 4 alineatul (1).2. În cazul în care în situl alternativ menţionat la alineatul (1) are loc o nouă descoperire, nava continuă să-şi modifice poziţia în conformitate cu regulile prevăzute la alineatul respectiv până la găsirea unui sit în care nu există ecosisteme marine vulnerabile.3. Nava de pescuit raportează fără întârziere fiecare descoperire autorităţilor competente, furnizând informaţii exacte privind natura, locaţia, ora şi orice alte circumstanţe relevante ale descoperirii.Articolul 8Zone închise1. Pe baza celor mai bune informaţii ştiinţifice disponibile privind existenţa sau probabilitatea existenţei unor ecosisteme marine vulnerabile în regiunea în care operează navele lor de pescuit, statele membre identifică zonele care sunt închise pentru pescuitul cu unelte de fund. Statele membre implementează fără întârziere aceste închideri în raport cu navele lor şi prezintă Comisiei un raport în conformitate cu articolul 13.2. Fără a aduce atingere dispoziţiilor articolului 7 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului, Comisia examinează aceste informaţii şi, dacă este cazul, prezintă Consiliului propuneri pentru adoptarea unor măsuri comunitare de protejare a acestor zone. Comisia ia în calcul, de asemenea, adoptarea unor astfel de măsuri din proprie iniţiativă.Articolul 9Sistemul de monitorizare a navei1. Prin derogare de la articolul 11 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2244/2003 al Comisiei, în cazul defecţiunii tehnice sau nefuncţionării dispozitivului de detectare prin satelit instalat la bordul unei nave de pescuit, comandantul unei nave raportează poziţia sa geografică statului membru de pavilion la fiecare două ore.2. După încheierea călătoriei pe mare, nava nu trebuie să părăsească portul până când autorităţile competente nu constată buna funcţionare a dispozitivului de detectare prin satelit.Articolul 10Încălcări grave1. Nerespectarea planului de pescuit prevăzut la articolul 4 alineatul (1) în alte cazuri decât cele menţionate la articolul 5 alineatul (2) atrage după sine pierderea valabilităţii permisului de pescuit special eliberat navei de pescuit în cauză. Orice activitate de pescuit desfăşurată din momentul în care nava a început să se abată de la planurile de pescuit este considerată activitate de pescuit fără permis, în conformitate cu litera C primul alineat din anexa la Regulamentul (CE) nr. 1447/1999.2. Nerespectarea repetată a obligaţiilor prevăzute la articolele 6, 7 şi 9 se consideră un comportament care încalcă grav politica comună în domeniul pescuitului, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1447/1999 al Consiliului.Articolul 11Nave de pescuit care vizează stocurile de adâncimeNavele de pescuit comunitare menţionate la articolul 1 alineatul (1) care vizează stocurile de adâncime se supun, de asemenea, cerinţelor prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 2347/2002 din 16 decembrie 2002.Articolul 12Observatori1. Fiecare stat membru repartizează observatori ştiinţifici pentru navele de pescuit cărora le este eliberat un permis de pescuit special în conformitate cu articolul 3 alineatul (1). Observatorii supraveghează activităţile de pescuit ale navei pe întreaga durată de executare a planului de pescuit prevăzut la articolul 4 alineatul (1).2. Observatorul ştiinţific:7.  înregistrează independent, într-un jurnal de bord, informaţiile privind capturile prevăzute la articolul 6 din Regulamentul (CEE) nr. 2847/93[12];8.  înregistrează orice modificare a planului de pescuit prevăzută la articolul 5 alineatul (2);9.  documentează orice descoperire neprevăzută a unor ecosisteme marine vulnerabile menţionată la articolul 7, inclusiv prin strângerea de informaţii care pot fi utilizate pentru protejarea sitului;10.  înregistrează adâncimile la care sunt instalate uneltele;11.  prezintă un raport autorităţilor competente ale statului membru în cauză în termen de 20 de zile după încheierea perioadei de observare. O copie a acestui raport se transmite Comisiei, în termen de 30 de zile de la primirea unei cereri scrise.3. Observatorul ştiinţific nu poate fi una dintre persoanele următoare:12.  o rudă a comandantului navei sau a altui ofiţer al navei pe care este repartizat observatorul;13.  un angajat al comandantului navei pe care este repartizat;14.  un angajat al reprezentantului comandantului;15.  un angajat al unei societăţii controlate de comandant sau de reprezentantul său;16.  o rudă a reprezentantului comandantului.Articolul 13Informarea1. Statele membre comunică Comisiei, pentru fiecare semestru al anului calendaristic, în termen de trei luni de la încheierea semestrului respectiv, un raport privind:17.  în plus faţă de cerinţele prevăzute la articolul 18 din Regulamentul (CEE) nr. 2847/93, capturile efectuate de navele de pescuit menţionate la articolul 1, stabilite pe baza informaţiilor înregistrate în jurnalele de bord, inclusiv datele complete pentru zilele de pescuit în afara portului şi a rapoartelor prezentate de observatorii ştiinţifici, defalcate pe trimestru, pe tip de unealtă şi pe specie;18.  respectarea planurilor de pescuit şi a cerinţelor prevăzute la articolele 6, 7 şi 8 de către navele de pescuit menţionate la articolul 1 alineatul (1) şi măsurile luate pentru remedierea şi sancţionarea cazurilor de nerespectare şi de încălcare gravă menţionate la articolul 10;19.  punerea în aplicare a articolului 8.2. Comisia transmite fără întârziere informaţiile cuprinse în raportul prevăzut la alineatul (1) organismelor ştiinţifice relevante.Articolul 14MonitorizareaComisia înaintează Parlamentului European şi Consiliului un raport privind punerea în aplicare a prezentului regulament înainte de 30 iunie 2010. Raportul este însoţit, după caz, de propuneri de modificare a prezentului regulament.Articolul 15Intrarea în vigoarePrezentul regulament intră în vigoare în a şaptea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale şi se aplică direct în toate statele membre.Adoptat la Bruxelles, […]Pentru ConsiliuPreşedintele[pic][pic][pic][pic][pic][pic] [1] JO C […], […], p. […].[2] JO C […], […], p. […].[3] JO L 358, 31.12.2002, p. 59.[4] Rezoluţia Adunării Generale 61/105 privind pescuitul durabil, inclusiv prin Acordul din 1995 pentru aplicarea prevederilor Convenţiei Naţiunilor Unite asupra dreptului mării din 10 decembrie 1982 în legătură cu conservarea şi gestionarea stocurilor de peşti anadromi şi a stocurilor de peşti mari migratori şi instrumentele conexe.[5] Rezoluţia 61/105, paragraful 83 litera (a).[6] JO L 171, 6.7.1994, p. 7.[7] JO L 308, 21.12.1995, p. 15.[8] JO L 333, 20.12.2003, p. 17.[9] JO L 167, 2.7.1999, p. 5.[10] JO L 351, 28.12.2002, p. 6.[11] JO L 171, 6.7.1994, p. 7.[12] JO L 261, 20.10.1993, modificat.


Anunţ juridic important

|

52008PC0088

Propunere de regulament al Consiliului de adaptare a cotelor de pescuit de cod care urmează să fie alocate Poloniei în Marea Baltică (subdiviziunile 25-32, apele CE) în perioada 2008-2011  /* COM/2008/0088 final */

	[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |Bruxelles, 13.3.2008COM(2008) 88 finalPropunere deREGULAMENT AL CONSILIULUIde adaptare a cotelor de pescuit de cod care urmează să fie alocate Poloniei în Marea Baltică (subdiviziunile 25-32, apele CE) în perioada 2008-2011(prezentată de Comisie)EXPUNERE DE MOTIVECONTEXTUL PROPUNERII-  Obiectivele propuneriiObiectivul prezentei propuneri este de a stabili normele şi condiţiile aplicabile deducerii cantităţii de cod capturat în exces faţă de cota alocată în 2007 Poloniei pentru pescuitul de cod în subdiviziunile 25-32.-  Contextul generalRegulamentul (CE) nr. 1941/2006 al Consiliului din 11 decembrie 2006 de stabilire a posibilităţilor de pescuit şi a condiţiilor aferente pentru anumite resurse halieutice şi grupuri de resurse halieutice aplicabile în Marea Baltică pentru 2007[1] stabileşte o cotă pentru cantitatea de cod care poate fi pescuită în 2007 în Marea Baltică de către navele care arborează pavilionul Poloniei.Regulamentul (CEE) nr. 2847/93 al Consiliului din 12 octombrie 1993 de instituire a unui sistem de control aplicabil politicii comune din domeniul pescuitului stabileşte normele de procedură aplicabile în cazul depăşirii cotei anuale de pescuit.Conform datelor oficiale privind capturile de cod în subdiviziunile 25-32 realizate de navele polone în 2007, cota naţională a fost depăşită cu 8 000 de tone.În cadrul reuniunii Consiliului pentru pescuit din 23 octombrie 2007, Polonia a recunoscut necesitatea de a elabora şi de a aplica planuri de acţiune pentru a remedia deficienţele existente ale sistemului naţional de control şi pentru a corecta cauzele principale ale raportării eronate sau ale nedeclarării capturilor de cod din Marea Baltică. Pe baza acestui angajament şi a necesităţii de a soluţiona dificultăţile întâmpinate de Polonia de la data aderării în punerea în aplicare a instrumentelor politicii comune în domeniul pescuitului, şi ţinând seama de consecinţele pe care aplicarea articolului 5 din Regulamentul (CE) nr. 847/96 le-ar avea pentru sectorul pescuitului din Polonia în acest caz, Comisia a declarat că este pregătită să adopte o poziţie flexibilă în ceea ce priveşte deducerea aferentă depăşirii cotei pentru 2007, cu condiţia ca planurile de acţiune şi punerea lor în aplicare să fie considerate satisfăcătoare de către Comisie. În consecinţă, Comisia propune ca deducerea aferentă depăşirii cotei în 2007 să se facă în cursul unei perioade de patru ani.Consiliul este invitat să adopte regulamentul de stabilire a deducerii cantităţii capturate în exces din cota alocată Poloniei pentru cod în subdiviziunile 25-32 în cursul unei perioade de patru ani. Acesta este necesar pentru derogarea de la dispoziţiile articolului 5 din Regulamentul (CE) nr. 847/96 al Consiliului.-  Dispoziţii în vigoare în domeniul propuneriiRegulamentul (CEE) nr. 2847/93 al Consiliului din 12 octombrie 1993 de stabilire a unui sistem de control aplicabil politicii comune din domeniul pescuituluiRegulamentul (CE) nr. 847/96 al Consiliului din 6 mai 1996 privind introducerea unor condiţii suplimentare pentru gestionarea interanuală a totalurilor admise de captură (TAC) şi a cotelor de pescuit-  Coerenţa cu celelalte politici şi obiective ale UniuniiMăsurile propuse au fost concepute în conformitate cu obiectivele politicii comune în domeniul pescuitului şi cu politica de dezvoltare durabilă a Comunităţii.CONSULTAREA PăRţILOR INTERESATE şI EVALUAREA IMPACTULUI-  Consultarea părţilor interesateNu se aplică-  Obţinerea şi utilizarea expertizeiPe baza rapoartelor oficiale privind capturile realizate de Polonia în perioada vizată, s-a stabilit că volumul cotei alocate în 2007 Poloniei pentru cod în subdiviziunile 25-32 a fost depăşit cu 8 000 de tone.-  Evaluarea impactuluiNu se aplică.ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII-  Temei juridicTemeiul juridic al acestei propuneri îl constituie Regulamentul (CE) nr. 2847/1993 al Consiliului, în special articolul 23 alineatul (2).IMPLICAţII BUGETAREPropunerea nu are implicaţii asupra bugetului comunitar.Propunere deREGULAMENT AL CONSILIULUIdinde adaptare a cotelor de pescuit de cod care urmează să fie alocate Poloniei în Marea Baltică (subdiviziunile 25-32, apele CE) în perioada 2008-2011CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunităţii Europene,având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 2847/1993 al Consiliului din 12 octombrie 1993 de instituire a unui sistem de control aplicabil politicii comune din domeniul pescuitului[2], în special articolul 23 alineatul (2),având în vedere propunerea Comisiei,întrucât:1.  Regulamentul (CE) nr. 1941/2006 al Consiliului din 11 decembrie 2006 de stabilire a posibilităţilor de pescuit şi a condiţiilor aferente pentru anumite resurse halieutice şi grupuri de resurse halieutice aplicabile în Marea Baltică pentru 2007[3] a stabilit cotele de pescuit de cod alocate Poloniei în Marea Baltică pentru anul 2007.2.  Conform Regulamentului (CE) nr. 804/2007 al Comisiei[4], capturile de cod din zona de est a Mării Baltice (subdiviziunile 25-32, apele CE) au epuizat cota alocată Poloniei pentru 2007 şi, prin urmare, pescuitul de cod în Marea Baltică de către navele care arborează pavilionul Poloniei a fost interzis începând cu 12 iulie 2007.3.  Pe baza informaţiilor de care dispune, Comisia a estimat în iulie 2007 că volumul capturilor de cod din zona de est a Mării Baltice (subdiviziunile 25-32, apele CE) pescuit de navele care arborează pavilionul Poloniei era de trei ori mai mare decât volumul declarat iniţial de Polonia. În afară de aceasta, navele de pescuit care arborează pavilionul Poloniei au continuat să pescuiască din stocul în cauză şi după ce acest lucru a fost interzis, depăşind astfel în continuare cota alocată Poloniei pentru 2007.4.  În urma unor reuniuni cu caracter tehnic desfăşurate între autorităţile poloneze şi Comisie pentru a stabili volumul verificat al depăşirii, Polonia a notificat o depăşire a cotei cu 8 000 de tone.5.  Articolul 23 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2847/1993 prevede că Consiliul trebuie să adopte norme de deducere a cantităţilor pescuite în exces din cotele anuale. Aceste norme trebuie stabilite în conformitate cu obiectivele şi strategiile de gestionare ale politicii comune în domeniul pescuitului, ţinând seama cu prioritate de importanţa depăşirii şi de starea biologică a resurselor afectate.6.  Normele respective au fost stabilite prin Regulamentul (CE) nr. 847/96 al Consiliului din 6 mai 1996 privind introducerea unor condiţii suplimentare pentru gestionarea interanuală a totalurilor admise de captură (TAC) şi a cotelor de pescuit[5]. În conformitate cu articolul 5 din regulamentul respectiv, cantităţile pescuite în exces faţă de cotele anuale se scad din cota alocată aceleiaşi rezerve piscicole pentru anul următor.7.  Cauzele principale ale pescuitului excesiv de cod de către navele care arborează pavilionul Poloniei sunt deficienţele sistemului de control şi de asigurare a punerii în aplicare, precum şi o flotă al cărei potenţial de pescuit de cod este disproporţionat în raport cu posibilităţile de pescuit alocate anual Poloniei de către Consiliu.8.  Pentru a aborda în mod adecvat deficienţele grave înregistrate în punerea în aplicare de către Polonia a politicii comune în domeniul pescuitului, care au generat în special raportarea eronată sau nedeclararea cantităţilor de cod pescuite în zona de est a Mării Baltice, precum şi pentru a evita repetarea situaţiei de depăşire a cotei pentru cod din 2007, Polonia s-a angajat să adopte şi să pună în aplicare planuri naţionale de acţiune, incluzând măsuri imediate de îmbunătăţire a sistemelor de control şi de asigurare a punerii în aplicare, în conformitate cu standardele comunitare, precum şi măsuri specifice de adaptare a capacităţii flotelor poloneze în vederea obţinerii unui echilibru stabil între capacitatea de pescuit şi posibilităţile de pescuit de cod în Marea Baltică alocate Poloniei.9.  Având în vedere acest angajament şi ţinând seama de cantitatea importantă pescuită în exces, precum şi de consecinţele socio-economice ale unei deduceri imediate, este necesar să se acorde o derogare de la articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 847/96 şi să se adopte norme specifice privind deducerea cantităţilor pescuite în exces.10.  Prin urmare, cantitatea de cod pescuită în exces de Polonia în 2007 ar trebui scăzută din cota alocată Poloniei în cursul unei perioade de patru ani, astfel încât să se reducă efectele socio-economice în special în primul an,11.  Comisia ar trebui să evalueze punerea în aplicare a planurilor naţionale de acţiune adoptate de Polonia. În cazul în care nu sunt aplicate acţiunile stabilite de aceste planuri, iar calendarul de desfăşurare nu este respectat, Consiliul poate modifica normele privind deducerea cantităţilor pescuite în exces.ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:Articolul 1În sensul prezentului regulament, „cantitatea pescuită în exces în anul 2007” înseamnă cantitatea cu care a fost depăşită în 2007 cota alocată Poloniei pentru cod ( Gadus morhua ) în Marea Baltică (subdiviziunile 25-32, apele CE).Articolul 2Prin derogare de la articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 847/1996, cotele pentru pescuitul de cod ( Gadus morhua ) în Marea Baltică (subdiviziunile 25-32, apele CE), care urmează să fie alocate Poloniei în perioada 2008 – 2011, se reduc în cursul unei perioade de patru ani în modul următor:(a) în 2008, o reducere de 10 % din cantitatea pescuită în exces în anul 2007, iar(b) în 2009, 2010 and 2011, reduceri de 30 % din cantitatea pescuită în exces în anul 2007.Articolul 31. Polonia adoptă şi pune în aplicare planuri naţionale de acţiuni de control şi de restructurare a flotei, incluzând, în special, măsuri care vizează:12.  consolidarea controlului activităţilor de pescuit, în special în ceea ce priveşte acea parte a flotei pentru care codul reprezintă o parte semnificativă a capturii;13.  respectarea cu mai mare stricteţe a normelor comunitare şi naţionale de conservare, în special a limitelor de capturi;14.  ajustarea capacităţii acelei părţi a flotei pentru care codul reprezintă o parte semnificativă a capturii.2. Comisia evaluează anual punerea în aplicare a planurilor naţionale de acţiune menţionate la alineatul (1). În cazul în care acţiunile nu se desfăşoară conform planurilor, Consiliul poate modifica, pe baza unei propuneri a Comisiei, metoda de aplicare a deducerilor menţionate la articolul 2 literele (a) şi (b).Articolul 4Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale şi se aplică direct în toate statele membre.Adoptat la Bruxelles,Pentru ConsiliuPreşedintele [1] JO L 367, 22.12.2007, p. 1.[2] JO L 261, 20.10.1993, p. 1. Regulament modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1098/2007 (JO L 248, 22.9.2007, p. 1).[3] JO L 367, 22.12.2006, p. 1. Regulament modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 754/2007 (JO L 172, 30.6.2007, p. 26).[4] JO L 180, 10.7.2007, p. 3.[5] JO L 115, 9.5.1996, p. 3.