Anunţ juridic important

|

52007PC0489

Propunere de regulament al Consiliului de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 386/90 al Consiliului privind controlul la exportul de produse agricole care beneficiază de o restituire sau de alte sume  /* COM/2007/0489 final - CNS 2007/0178 */

	[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |Bruxelles, 31.8.2007COM(2007) 489 final2007/0178 (CNS)COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE CONSILIU ŞI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEANSimplificare: Modificarea Regulamentului (CEE) nr. 386/90Propunere deREGULAMENT AL CONSILIULUIde modificare a Regulamentului (CEE) nr. 386/90 al Consiliului privind controlul la exportul de produse agricole care beneficiază de o restituire sau de alte sume(prezentată de Comisie)COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE CONSILIU ŞI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEANSimplificare: Modificarea Regulamentului (CEE) nr. 386/90În cadrul controlului restituirilor la export, la articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 386/90[1] se solicită controlul fizic al mărfurilor de către autorităţile din statele membre, în limita unui procent de control de 5% pentru fiecare birou vamal, pe an calendaristic şi la fiecare sector de produse.O primă simplificare a fost adusă prin Regulamentul (CE) nr. 163/94 al Consiliului[2]: în cazul în care un stat membru efectuează o analiză a riscurilor în conformitate cu [de acum, Regulamentul (CE) nr. 3122/94], rata minimă poate fi stabilită la 2% pe sector şi la 5% pentru toate sectoarele.Se propune o a doua simplificare, prin care un stat membru care efectuează o analiză a riscurilor privind toţi exportatorii, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 3122/94, poate să opteze pentru aplicarea unei rate medii de 5% în toate sectoarele pentru întregul stat membru respectiv, în loc să stabilească rata pentru fiecare birou vamal.Măsura a fost propusă de mai multe state membre, în special de acelea care şi-au reorganizat serviciile vamale şi procesele prin care sistemele informatice de declaraţii de export şi o reducere semnificativă a numărului de birouri vamale au generat necesitatea unei mai bune alocări a eforturilor de control pe teritoriul lor naţional. Reducerea ratei de control per stat membru în ansamblu se justifică doar în cazul în care se efectuează o analiză a riscurilor în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 3122/94 şi este opţională, pentru a permite statelor membre cu o organizare mai complexă a sistemului vamal să îşi continue gestionarea descentralizată a controalelor.EXPUNERE DE MOTIVERegulamentul (CEE) nr. 386/90 al ConsiliuluiÎn temeiul responsabilităţilor care îi revin în conformitate cu articolul 8 din Regulamentul (CEE) nr. 729/70 al Consiliului din 21 aprilie 1970 privind finanţarea politicii agricole comune[3], Consiliul a stabilit ca statele membre să efectueze controale fizice asupra mărfurilor pentru care se solicită restituiri la export în momentul finalizării formalităţilor de export şi înainte de emiterea autorizaţiei de export pentru produsele în cauză. Acestea vor avea loc la biroul vamal de export, care este de multe ori un birou vamal intern al statului membru în cauză. Norma minimă de control este 5% pentru fiecare birou vamal, pe an calendaristic şi pentru fiecare sector de produse, care poate fi redusă la 5 % pentru toate sectoarele, cu un procent minim de 2% pe sector în cazul în care se efectuează o analiză a riscurilor în cadrul procedurilor de selecţie. De asemenea, în cazul în care biroul vamal intern acceptă declaraţiile de export, fiecare birou vamal de ieşire de pe teritoriul Comunităţii (la graniţa externă) poate efectua controale fizice de înlocuire.De la introducerea acestor cerinţe în 1990, prin Regulamentul (CEE) nr. 386/90[4] al Consiliului, şi în 1994, prin Regulamentul (CE) nr. 163/94[5] al Consiliului, organizarea vămilor a beneficiat de o dezvoltare informatică continuă în domeniul procedurilor de export, de reorganizări datorate deschiderii pieţei interne şi extinderilor Uniunii şi au acumulat mai multă experienţă în aplicarea regulamentelor de control. Această dezvoltare a afectat numărul de birouri vamale de export şi de ieşire, asupra organizării activităţii şi know-how-ului acumulat de acestea.Deşi toate serviciile vamale aplică o anumită tehnică de administrare a riscurilor, doar 7 dintre cele 27 state membre aplică analiza riscului în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 3122/94[6]. Se propun următoarele măsuri de îmbunătăţire a utilizării analizei riscului şi de simplificare a metodei de alocare a controalelor fizice şi a celor de înlocuire.5% controale fizice per stat membruPrin articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 386/90 se solicită controlul fizic al mărfurilor de către autorităţile din statele membre, în limita unui procent de control de 5% pentru fiecare birou vamal, pe an calendaristic şi la fiecare sector de produse.În unele cazuri, biroul vamal nu mai reprezintă un criteriu relevant pentru stabilirea ratei anuale de control. În unele state membre, numărul de birouri vamale a scăzut, gestionarea controalelor a fost centralizată, iar utilizarea tehnicilor de analiză a riscului ar putea avea drept rezultat răspândirea proporţională a controalelor fizice în rândul tuturor exportatorilor de produse care beneficiază de restituire. Luând în considerare cele de mai sus, statele membre au constatat că atribuirea eficientă a controalelor către sectoarele sau exportatorii pentru care ar trebui să reprezinte o prioritate este pusă în dificultate de obligaţia de a stabili rata minimă la nivelul birourilor vamale de export. În cazul anumitor birouri, 5% este o cerinţă administrativă prea dificil de îndeplinit pentru cei câţiva exportatori vizaţi şi pentru administraţie, în timp ce în alte birouri rata de 5% acoperă cu greu necesităţile reale de control.În scopul eficientizării şi simplificării metodei şi având în vedere principiul gestionării repartizate a controalelor privind cheltuielile bugetare, ar trebui ca statele membre care aplică analiza riscurilor în conformitate cuRegulamentul (CE) nr. 3122/94 să poată opta pentru aplicarea unei rate minime de control la nivel naţional şi nu doar la nivelul birourilor vamale de export. Statele membre care nu aplică o astfel de analiză a riscului nu vor beneficia de această rată redusă a controalelor şi vor avea în continuare obligaţia legală de a aplica o rată a controalelor în fiecare birou vamal de export. Statele membre care aplică analiza riscului menţionată mai sus dar preferă gestiunea descentralizată a controalelor prin intermediul ratelor armonizate obligatorii din punct de vedere legal pot continua practica actuală constantă de aplicare a ratei minime de control, obligatorie din punct de vedere legal, pentru fiecare birou vamal de export.2007/0178 (CNS)Propunere deREGULAMENT AL CONSILIULUIde modificare a Regulamentului (CEE) nr. 386/90 al Consiliului privind controlul la exportul de produse agricole care beneficiază de o restituire sau de alte sumeCONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunităţii Europene, în special articolul 37,având în vedere propunerea Comisiei[7],având în vedere avizul Parlamentului European[8],întrucât:1.  De la intrarea în vigoare a Regulamentului (CEE) nr. 386/90 al Consiliului[9], unele state membre şi-au reorganizat serviciile vamale, reducând considerabil numărul de centre vamale. Introducerea procedurilor vamale de export electronice cu control centralizat a redus importanţa centrelor vamale de export ca bază de aplicare a ratelor de control.2.  De asemenea, utilizarea tehnicilor de gestionare a riscurilor, printre care şi analiza riscului, ar trebui să aibă drept rezultat răspândirea controalelor fizice în rândul exportatorilor. Cu toate acestea, atribuirea eficientă a controalelor către sectoarele sau exportatorii pentru care ar trebui să reprezinte o prioritate este pusă în dificultate de obligaţia de a stabili rata minimă la nivelul birourilor vamale de export. Aşadar, în vederea eficientizării şi a simplificării şi având în vedere principiul gestionării repartizate, statelor membre care aplică analiza riscului în conformitate cu dreptul comunitar ar trebui să li se ofere ocazia de a aplica rata minimă de control la nivel naţional, nu doar la nivelul centrelor vamale de export.3.  Prin urmare, Regulamentul (CEE) nr. 386/90 trebuie modificat în consecinţă,ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:Articolul 1Regulamentul (CEE) nr. 386/90 se modifică după cum urmează:La articolul 3 alineatul (2), se adaugă al treilea paragraf:„În cazul în care statul membru pune în aplicare al treilea paragraf, poate alege, de asemenea, să înlocuiască rata de 5% pentru fiecare birou vamal cu o rată de 5% pentru întregul teritoriu al statului în cauză. Comisia este notificată de statul membru înainte de a aplica sau de a înceta să aplice prezentul paragraf.”Articolul 2Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale şi se aplică direct în toate statele membre.Adoptat la Bruxelles,Pentru ConsiliuPreşedinteleFORMULAR DE EVALUARE A IMPACTULUI IMPACTUL PROPUNERII ASUPRA ÎNTREPRINDERILOR, ÎN SPECIAL ASUPRA ÎNTREPRINDERILOR MICI ŞI MIJLOCII (IMM)Titlul propuneriiProiect de regulament de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 386/90 al Consiliului din 12 februarie 1990 privind controlul la exportul de produse agricole care beneficiază de o restituire sau de alte sumeNumărul de referinţă al documentuluiCOM(2007) 489 final 2007/0178 (CNS)PROPUNEREA1. Luând în considerare principiul subsidiarităţii, de ce este necesară legislaţia comunitară în acest domeniu şi care sunt principalele sale obiective?Propunerea nu afectează întreprinderile, deoarece nu face decât să reorganizeze gestionarea controalelor fizice şi de înlocuire în contextul acordării restituirilor la export de către autorităţile vamale.Este necesară o legislaţie comunitară în acest domeniu, pentru a adapta dispoziţiile de control existente la mediile de control modificate în unele state membre.Principalul obiectiv este simplificarea atribuirii centralizate de controale fizice şi de înlocuire de către autorităţile vamale.Impactul asupra întreprinderilor2. Cine va fi afectat de propunere?Niciun impact asupra întreprinderilor-  Care sectoare ale întreprinderii?-  Ce dimensiuni ale întreprinderii (care este concentraţia de întreprinderi mici şi mijlocii)?-  Există zone geografice specifice în interiorul Comunităţii în care se află aceste întreprinderi?3. Ce condiţii va trebui să îndeplinească întreprinderea pentru a repsecta propunerea?Nicio modificare pentru întreprindere4. Ce efecte economice poate avea propunerea?-  asupra ocupării forţei de muncă-  asupra investiţiilor şi creării de noi întreprinderi-  asupra competitivităţii întreprinderilorNiciun efect5. Propunerea include măsuri de luare în considerare a situaţiei specifice a întreprinderilor mici şi mijlocii (condiţii reduse sau diferite etc.)?Niciun efectConsultare6. Lista organizaţiilor care au fost consultate în legătură cu propunerea şi care îşi fac cunoscute opiniile cele mai importante.Consultarea globală, în prealabil, a specialiştilor tehnici din statele membre delegaţi în Comitetul de gestiune a mecanismelor comerciale. Aceşti specialişti menţin legătura cu organizaţiile exportatorilor.Organizaţiile nu au reacţionat. Principalele opinii ale specialiştilor din statele membre au fost că sintetizarea dispoziţiilor de control ar corespunde mai mult gestionării moderne, cu suport informatic, a controalelor vamale. Cu toate acestea, deoarece câteva (mari) state membre preferă să continue gestionarea descentralizată a controalelor prin rate de control legale armonizate pentru fiecare birou vamal de export, se introduce posibilitatea de a opta pentru norma sintetizată.[1] JO L 42, 16.2.1990, p. 6. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 163/94 (JO L 24, 29.1.1994, p. 2).[2] JO L 24, 29.1.1994, p.2.[3] JO L 94, 28.4.1970, p. 13, înlocuit cu articolul 9 din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 (JO L 209, 11.8.2005, p. 1).[4] JO L 42, 16.2.1990, p. 6. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 163/94 (JO L 24, 29.1.1994, p. 2).[5] JO L 24, 29.1.1994, p.2.[6] JO L 330, 21.12.1994, p.31.[7] JO C […], […], p. […].[8] JO C […], […], p. […].[9] JO L 42, 16.2.1990, p. 6. Regulament, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 163/94 (JO L 24, 29.1.1994, p. 2).


				|

		52012PC0336

			Propunere de REGULAMENT AL CONSILIULUI de instituire a unui mecanism de asistență financiară pentru statele membre a căror monedă nu este euro /* COM/2012/0336 final - 2012/0164 (APP) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           CONTEXTUL PROPUNERII
În data de 18
februarie 2002, a fost adoptat Regulamentul (CE) nr. 332/2002, care instituie
un mecanism de asistență financiară din partea Uniunii.
Regulamentul are ca obiectiv atenuarea constrângerilor legate de
finanțarea externă pentru statele membre care se confruntă cu
dificultăți privind balanța lor de plăți sau sunt
puternic amenințate de o astfel de situație. Regulamentul se
aplică numai statelor membre a căror monedă nu este euro. Criza
mondială fără precedent din ultimii ani a adus prejudicii grave
creșterii economice și stabilității financiare și a
provocat o deteriorare a situației deficitului, a balanței de
plăți și a datoriei publice în statele membre, determinându-le
pe unele dintre acestea să solicite asistență financiară.
În contextul
crizei financiare și economice, au fost create noi instrumente de
asistență: Fondul european de stabilitate financiară (FESF),
Mecanismul european de stabilizare financiară (MESF), iar în viitorul
apropiat va fi lansat Mecanismul european de stabilitate (MES). Regulamentul
existent nu ține însă cont de aceste evoluții. Aceste mecanisme
de stabilizare financiară au instituit în mod concret noi instrumente
preventive pentru a furniza asistență financiară statelor membre
ale zonei euro. Revizuirea regulamentului existent le va permite statelor
membre din afara zonei euro să dispună de instrumente financiare
similare. Ea va permite totodată actualizarea regulamentului existent
ținând cont de recenta consolidare a guvernanței economice și de
întărirea coordonării economice și bugetare, în vederea
asigurării unor condiții mai echitabile pentru statele membre ale
zonei euro și pentru cele care nu fac parte din zona euro. În fine, un alt
efect scontat este creșterea eficienței procesului decizional prin
simplificarea procedurii de activare a regulamentului, astfel încât aceasta
să cuprindă o singură etapă procedurală în loc de
două.
2.           ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII
Prezentul
regulament instituie un mecanism prin care se poate acorda asistență
financiară din partea Uniunii unui stat membru care nu face parte din zona
euro și care se confruntă cu dificultăți privind
balanța de plăți sau este puternic amenințat de o astfel de
situație (articolul 1). Asistența financiară poate lua forma
unui împrumut sau a unei linii de credit cu o valoare totală limitată
în principiu la 50 de miliarde EUR (articolul 2). Linia de credit poate lua
forma unei linii de credit condiționate cu scop preventiv (precautionary
conditioned credit line, PCCL), care este o linie de credit bazată pe
condiții de eligibilitate, sau a unei linii de credit cu condiții mai
stricte (enhanced conditions credit line, ECCL), care este o linie de
credit bazată pe o combinație de condiții de eligibilitate
și noi măsuri strategice (articolul 4).
Consiliul poate decide să acorde un
credit pe baza unei recomandări a Comisiei (articolul 3). Acordarea unui
împrumut este condiționată de adoptarea de către statul membru a
unui program de ajustare macroeconomică care vizează restabilirea
unei balanțe de plăți sustenabile și refacerea
capacității statului respectiv de a se finanța complet pe
piețele financiare. Comisia, în colaborare cu BCE și, ori de câte ori
este cazul, cu FMI, monitorizează progresele realizate în punerea în aplicare
a programului de ajustare macroeconomică prin intermediul unor misiuni
periodice de evaluare.
Regulamentul revizuit conține noi
dispoziții menite să stimuleze dialogul privind punerea în aplicare a
asistenței financiare, cu scopul de a asigura o mai mare
transparență și responsabilitate. În mod concret, comisia de
specialitate a Parlamentului European poate oferi statului membru în cauză
ocazia de a participa la un schimb de opinii cu privire la progresele realizate
în punerea în aplicare a programului de ajustare. Parlamentul statului membru
respectiv poate invita reprezentanți ai Comisiei să participe la un
schimb de opinii cu privire la progresele realizate în punerea în aplicare a
programului de ajustare macroeconomică.
Consiliul decide
acordarea PCCL sau ECCL pe baza unei recomandări din partea Comisiei
Europene (articolul 5). Accesul la PCCL va fi rezervat statelor membre a
căror situație financiară și economică este încă
fundamental solidă și care îndeplinesc un set agreat de criterii de
eligibilitate. Accesul la ECCL este deschis pentru statele membre care nu
respectă anumite criterii de eligibilitate necesare pentru accesarea PCCL,
dar a căror situație economică și financiară
generală este în continuare solidă. În plus, statul membru în cauză
trebuie să adopte măsuri corective. Acestea trebuie să vizeze
respectarea criteriilor de eligibilitate care nu sunt considerate îndeplinite
și asigurarea sustenabilității balanței de plăți,
asigurând în același timp respectarea în continuare a criteriilor de
eligibilitate care au fost considerate îndeplinite la momentul acordării
liniei de credit.
În cazul în care
beneficiază de o asistență financiară preventivă, un
stat membru va face obiectul unei supravegheri mai stricte, astfel încât
să se asigure revenirea rapidă a acestuia la o situație
normală, iar celelalte membre să fie protejate împotriva eventualelor
efecte colaterale negative (articolul 6). Supravegherea mai strictă
trebuie să includă un acces mai larg al Comisiei la informațiile
necesare pentru o monitorizare atentă a situației economice, bugetare
și financiare a statului membru în cauză și pentru întocmirea
unui raport periodic. Un stat membru care face obiectul unei supravegheri mai
stricte trebuie să adopte măsuri care vizează remedierea potențialelor
surse de dificultăți economice.
În noul regulament se încearcă de asemenea să se alinieze o
serie de etape procedurale importante cu viitorul regulament bazat pe articolul
136 care vizează statele membre aflate într-o situație
financiară dificilă. Scopul este acela de a asigura condiții cât
mai echitabile pentru toate țările UE care beneficiază de un
program, indiferent dacă aparțin sau nu zonei euro. Regulamentul
revizuit prevede înlocuirea unui număr de măsuri de monitorizare din
cadrul procedurii de deficit excesiv și al semestrului european cu
programul de ajustare macroeconomică și monitorizarea acestuia
(articolele 7 și 9). Dat fiind caracterul exhaustiv al programului de
ajustare macroeconomică, acesta poate înlocui unele procese de supraveghere
economică și fiscală pe durata aplicării sale în vederea
evitării suprapunerii obligațiilor de raportare. În mod similar,
regulamentul revizuit prevede suspendarea procedurii privind dezechilibrele
macroeconomice în cazul în care un stat membru face obiectul unui program de
ajustare macroeconomică (articolul 8) și impune instituirea unei
supravegheri post-asistență în cazul statelor membre care au
rambursat mai puțin de 75% din asistența financiară primită
(articolul 15).
În fine,
operațiunile de luare și acordare de împrumut ale Comisiei Europene
devin mai flexibile, astfel încât să se limiteze dificultățile
care pot fi întâmpinate pentru mobilizarea fondurilor în cazul unor
condiții dificile pe piețele financiare (articolul 12).
2012/0164 (APP)
Propunere de
REGULAMENT AL CONSILIULUI
de instituire a unui mecanism de
asistență financiară pentru statele membre a căror
monedă nu este euro
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 352,
având în vedere propunerea Comisiei,
după transmiterea proiectelor de acte
legislative către parlamentele naționale,
având în vedere aprobarea Parlamentului
European,
având în vedere avizul Băncii Centrale
Europene,
hotărând în
conformitate cu o procedură legislativă specială,
întrucât:
(1)       În conformitate cu articolul
143 din tratat, Consiliul, pe baza unei recomandări pe care Comisia o
emite în urma consultării Comitetului economic și financiar (CEF),
poate acorda asistență reciprocă unui stat membru care se
confruntă cu dificultăți privind balanța de plăți
sau este puternic amenințat de o astfel de situație. Această
dispoziție se aplică numai statelor membre a căror monedă
nu este euro (denumite în continuare „state membre care nu fac parte din zona
euro”). Dispoziția nu precizează însă instrumentul care trebuie
folosit pentru acordarea asistenței reciproce avute în vedere.
(2)       Criza mondială
fără precedent din ultimii trei ani a adus prejudicii grave
creșterii economice și stabilității financiare și a
provocat o deteriorare puternică a situației deficitului și a
datoriei publice în statele membre, determinându-le pe unele dintre acestea
să solicite asistență financiară.
(3)       Normele privind acordarea de
asistență financiară statelor membre care nu fac parte din zona
euro și monitorizarea acestei asistențe trebuie să fie
compatibile cu cele aplicabile statelor membre a căror monedă este
euro, în special cu cele prevăzute în Regulamentul Parlamentului European
și al Consiliului privind consolidarea supravegherii economice și
bugetare a statelor membre afectate sau amenințate de
dificultăți grave în ceea ce privește stabilitatea lor
financiară în zona euro, cu unele ajustări necesare pentru a lua în
considerare normele din tratat aplicabile statelor membre a căror
monedă nu este euro și interdependența economică și
financiară mai redusă. De exemplu, Comisia nu trebuie să
aibă posibilitatea de a supune un stat membru supravegherii mai stricte
dacă statul membru în cauză nu beneficiază de
asistență financiară.
(4)       Acordarea asistenței
financiare trebuie să fie legată de supravegherea economică
și bugetară a statului membru în cauză. Intensitatea acestei
supravegheri trebuie să fie proporțională cu gravitatea dificultăților
financiare întâmpinate și trebuie să fie adaptată în
funcție de natura asistenței financiare primite, care poate varia de
la un simplu sprijin preventiv, acordat pe baza unor condiții de
eligibilitate, până la un program complet de ajustare macroeconomică,
cu o condiționalitate politică strictă.
(5)       În cazul în care
beneficiază de o asistență financiară preventivă, un
stat membru trebuie să facă obiectul unei supravegheri mai stricte,
astfel încât să se asigure revenirea rapidă a acestuia la o
situație normală, iar celelalte membre să fie protejate
împotriva eventualelor efecte colaterale negative. Supravegherea mai
strictă trebuie să includă un acces mai larg al Comisiei la
informațiile necesare pentru o monitorizare atentă a situației
economice, fiscale și financiare a statului membru în cauză și
pentru întocmirea unui raport periodic către CEF.
(6)       Supravegherea situației
economice și bugetare trebuie să fie și mai strictă pentru
statele membre care beneficiază de un împrumut. Aceasta trebuie să
includă elaborarea unui program de ajustare macroeconomică. Dat fiind
caracterul exhaustiv al unui astfel de program, celelalte procese de
supraveghere economică și bugetară trebuie suspendate pe durata
acestuia, pentru a se evita suprapunerea obligațiilor de raportare.
(7)       Este necesar să se
prevadă norme pentru intensificarea dialogului dintre instituțiile
Uniunii, și anume Parlamentul European, Consiliul și Comisia, pe tema
punerii în aplicare a asistenței financiare, și să se asigure o
mai mare transparență și responsabilitate.
(8)       O decizie privind
nerespectarea de către un stat membru a programului său de ajustare
trebuie să atragă și o suspendare a plăților sau
angajamentelor din fonduri ale Uniunii în conformitate cu articolul 21
alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr. XXX de stabilire a unor dispoziții
comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social
european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare
rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime,
care fac obiectul cadrului strategic comun, precum și de stabilire a unor
dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională,
Fondul social european și Fondul de coeziune și de abrogare a
Regulamentului (CE) nr. 1083/2006.
(9)       Competența de a adopta
decizii individuale privind aplicarea prezentului regulament trebuie să
fie exercitată de Consiliu în conformitate cu articolul 143 alineatul (2)
din tratat.
(10)     Domeniul de activitate al
autorităților europene de supraveghere înființate prin
Regulamentele (UE) nr. 1093/2010, (UE) nr. 1094/2010 și (UE) nr. 1095/2010
trebuie să rămână în limitele stabilite la articolul 1 al
fiecăruia dintre aceste regulamente.
(11)     Pentru adoptarea prezentului
regulament, care prevede un cadru pentru acordarea de asistență
financiară din partea Uniunii pentru statele membre din afara zonei euro,
Tratatul nu prevede alte competențe decât cele de la articolul 352,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Obiect și domeniu de
aplicare
1.           Prezentul regulament
stabilește un mecanism de asistență financiară din partea
Uniunii, care poate fi acordată, în conformitate cu articolul 143 din
Tratat, unui stat membru care se confruntă cu dificultăți
privind balanța sa de plăți sau este puternic amenințat de
o astfel de situație.
2.           Prezentul regulament se
aplică statelor membre a căror monedă nu este euro.
Articolul 2
Asistența
financiară din partea Uniunii
1.           Asistența
financiară din partea Uniunii se acordă sub următoarele forme:
(a)
împrumut;
(b)
linie de credit condiționată cu scop
preventiv (PCCL), care este o linie de credit bazată pe condiții de
eligibilitate; sau
(c)
linie de credit cu condiții mai stricte
(ECCL), care este o linie de credit bazată pe o combinație de
condiții de eligibilitate și noi măsuri strategice.
2.           În acest scop, Comisia este
abilitată să contracteze, în numele Uniunii Europene, împrumuturi de
pe piețele de capital sau de la instituții financiare.
3.           Suma principalului
împrumuturilor sau liniilor de credit care pot fi acordate statelor membre în
temeiul prezentului regulament este limitată la 50 miliarde EUR.
4.           În cazul în care statul
membru în cauză are în vedere o asistență financiară din
afara Uniunii supusă unor condiții de politică economică,
el trebuie să consulte mai întâi Comisia. Aceasta examinează posibilitățile
existente în cadrul mecanismului de asistență financiară din
partea Uniunii, precum și compatibilitatea condițiilor de
politică economică avute în vedere cu măsurile adoptate pe baza
articolelor 121 și 126 din tratat și pe baza oricărui act
legislativ adoptat în virtutea articolelor respective. Comisia informează
CEF cu privire la constatările sale.
Articolul 3
Condițiile și
procedura de acordare a împrumuturilor
1.           Statul membru care
solicită un împrumut informează cu privire la acest lucru Comisia,
Banca Centrală Europeană (BCE) și CEF.
2.           Comisia evaluează, în
cooperare cu BCE și, ori de câte ori este posibil, cu FMI,
sustenabilitatea datoriei publice și necesitățile financiare
actuale sau potențiale ale statului membru în cauză și transmite
această evaluare către CEF.
3.           Statul membru respectiv
elaborează de comun acord cu Comisia, acționând în colaborare cu BCE
și, ori de câte ori este posibil, cu FMI un proiect de program de ajustare
macroeconomică care cuprinde cerințe privind politicile și care
are drept obiectiv restabilirea unei balanțe de plăți
sustenabile și refacerea capacității de a se finanța
integral pe piețele financiare. Proiectul de program de ajustare
macroeconomică trebuie să țină cont de recomandările adresate
statului membru în cauză în conformitate cu articolele 121, 126 și
148 din tratat și de acțiunile întreprinse în vederea
respectării acestora, vizând în același timp extinderea, consolidarea
și aprofundarea măsurilor de politică necesare.
4.           Consiliul, hotărând cu
majoritate calificată la recomandarea Comisiei, poate decide să
acorde un împrumut statului membru în cauză, caz în care aprobă
programul de ajustare macroeconomică aferent împrumutului.
5.           Decizia de acordare a unui
împrumut menționează suma, scadența medie maximă,
prețul, numărul maxim de tranșe și perioada de
disponibilitate a împrumutului, principalele condiții de politică
economică, precum și celelalte reguli detaliate necesare pentru
implementarea asistenței.
6.           Comisia și statul membru
respectiv încheie un memorandum de înțelegere (denumit în continuare
„memorandumul”) care prezintă în detaliu programul de ajustare
macroeconomică. Comisia transmite memorandumul Parlamentului European
și Consiliului.
7.           Comisia, în colaborare cu BCE
și, ori de câte ori este cazul, cu FMI, monitorizează progresele realizate
în punerea în aplicare a programului de ajustare macroeconomică prin
intermediul unor misiuni periodice de evaluare. Comisia transmite CEF
informări trimestriale. Statul membru vizat trebuie să coopereze pe
deplin cu Comisia și cu BCE. În mod concret, el furnizează Comisiei
și BCE toate informațiile pe care acestea le consideră necesare
pentru monitorizarea programului. Statul membru în cauză are, de asemenea,
obligațiile prevăzute în articolul 6 alineatul (2).
8.           Comisia, în colaborare cu BCE
și, ori de câte ori este posibil, cu FMI, examinează împreună cu
statul membru în cauză modificările care ar putea fi aduse
programului său de ajustare macroeconomică. Consiliul, hotărând
cu majoritate calificată pe baza unei recomandări din partea
Comisiei, aprobă modificările care urmează să fie aduse
acestui program.
9.           Dacă în urma
monitorizării menționate la alineatul (7) se constată abateri
semnificative de la programul de ajustare macroeconomică, Consiliul,
hotărând cu majoritate calificată la propunerea Comisiei, poate
decide că statul membru în cauză nu respectă condițiile
convenite pentru acordarea asistenței financiare. Plățile
aferente asistenței financiare din partea Uniunii acordate în conformitate
cu prezentul regulament se suspendă.
10.         Cel târziu în termen de
șase luni de la data deciziei prevăzute la alineatul (9), Consiliul,
hotărând cu majoritate calificată la propunerea Comisiei, poate
decide să reia plățile în cazul în care consideră că
statul membru în cauză respectă condițiile convenite pentru
acordarea asistenței financiare. În cazul în care o astfel de decizie nu a
fost adoptată până la termenul prevăzut, nu se mai
efectuează plăți din asistența financiară din partea
Uniunii acordată în temeiul prezentului regulament.
11.         În cazul în care se
confruntă cu o capacitate administrativă insuficientă sau cu
probleme semnificative în punerea în aplicare a programului său, statul
membru în cauză solicită asistență tehnică din partea
Comisiei, care poate constitui în acest scop grupuri de experți
împreună cu statele membre și cu alte instituții europene
și/sau internaționale competente. Asistența tehnică poate
include desemnarea unui reprezentant rezident și a unor asistenți care
să ofere autorităților consiliere cu privire la punerea în
aplicare a programului de ajustare.
12.         Comisia de specialitate a
Parlamentului European poate oferi statului membru în cauză ocazia de a
participa la un schimb de opinii cu privire la progresele realizate în punerea
în aplicare a programului de ajustare.
13.         Parlamentul statului membru
respectiv poate invita reprezentanți ai Comisiei să participe la un
schimb de opinii cu privire la progresele realizate în punerea în aplicare a
programului de ajustare macroeconomică.
Articolul 4
Condiții pentru acordarea
liniilor de credit
1.           Numai statele membre a
căror situație economică și financiară continuă
să fie, în esență, solidă au acces la PCCL. Pentru a
determina dacă un stat membru poate sau nu să beneficieze de PCCL, se
realizează o evaluare globală, pe baza următoarelor criterii de
eligibilitate:
(a)
Respectarea recomandărilor Consiliului și
a deciziilor Consiliului adoptate pe baza articolelor 121 și 126 din
tratat. Statele membre care fac obiectul procedurii de deficit excesiv au
totuși acces la PCCL cu condiția să respecte integral
recomandările Consiliului emise în temeiul articolului 126 alineatul (7)
din tratat.
(b)
O datorie publică sustenabilă.
(c)
Respectarea angajamentelor asumate în cadrul
procedurii de dezechilibru excesiv. Țările care fac obiectul EIP au
totuși acces la PCCL dacă se stabilește că s-au angajat
să corecteze dezechilibrele identificate de Consiliu.
(d)
Un istoric în ceea ce privește accesul la
piețele de capital în condiții rezonabile.
(e)
O poziție externă sustenabilă.
(f)
Absența problemelor de solvabilitate
bancară care ar constitui riscuri sistemice la adresa
stabilității sistemului bancar.
2.           Accesul la ECCL este deschis
pentru statele membre care nu respectă anumite criterii de eligibilitate
necesare pentru accesarea PCCL, dar a căror situație economică
și financiară generală este în continuare solidă. Statul
membru în cauză procedează, după consultarea Comisiei și a
BCE, la elaborarea unor măsuri corective al căror scop este de a-i
permite:
(a)
să îndeplinească criteriile de
eligibilitate menționate la alineatul (1) considerate a nu fi respectate
și
(b)
să asigure respectarea în permanență
a celorlalte criterii de eligibilitate menționate la alineatul (1).
Articolul 5
Procedura de acordare a liniilor de credit
1.           Statul membru care
dorește să acceseze o linie de credit informează Comisia, BCE
și CEF în legătură cu acest lucru.
2.           Comisia evaluează, în
cooperare cu BCE și, ori de câte ori este posibil, cu FMI,
sustenabilitatea datoriei publice și necesitățile financiare
actuale sau potențiale ale statului membru în cauză și transmite
această evaluare către CEF.
3.           Comisia va evalua, în
cooperare cu BCE, dacă statul membru în cauză îndeplinește
condițiile stabilite la articolul 4 pentru accesarea PCCL sau ECCL.
4.           Consiliul, hotărând cu
majoritate calificată pe baza unei recomandări din partea Comisiei,
decide acordarea PCCL sau ECCL pe o perioadă inițială de un an.
Decizia de acordare a unei linii de credit menționează suma,
comisionul pentru disponibilitatea liniei de credit, prețul aplicabil
pentru eliberarea fondurilor, perioada de disponibilitate, scadența medie
maximă a împrumutului și alte dispoziții necesare pentru
implementarea asistenței. Decizia de acordare a ECCL include, de asemenea,
o descriere a măsurilor corective care urmează să fie adoptate
în conformitate cu articolul 4 alineatul (2).
5.           Comisia și statul membru
în cauză încheie un memorandum în care detaliază condițiile
aferente liniei de credit.
6.           La cererea statului membru în
cauză, Comisia poate decide să reînnoiască linia de credit de
două ori, de fiecare dată pentru o perioadă de șase luni,
după ce a informat în prealabil CEF cu privire la evaluarea sa în ceea ce
privește respectarea condițiilor de eligibilitate.
7.           În cazul în care se
acordă o linie de credit, Comisia monitorizează dacă se
respectă în continuare criteriile de eligibilitate și informează
CEF o dată la trei luni cu privire la constatările sale. Comisia
reevaluează caracterul adecvat al liniei de credit dacă aceasta este
utilizată. În cazul în care în urma acestei evaluări Comisia ajunge
la concluzia că linia de credit nu mai este adecvată pentru
soluționarea dificultăților cu care se confruntă statul
membru în cauză, Consiliul, hotărând la recomandarea Comisiei, poate
decide să pună capăt disponibilității liniei de credit
și să recomande statului membru în cauză să depună o
cerere de împrumut în conformitate cu procedura stabilită la articolul 3.
8.           Un stat membru căruia i
s-a acordat ECCL sau care a utilizat PCCL face obiectul supravegherii mai
stricte, în conformitate cu articolul 6, pe perioada de disponibilitate a
liniei de credit.
Articolul 6
Supraveghere mai strictă
1.           Un stat membru care face
obiectul unei supravegheri mai stricte adoptă, în consultare și
cooperare cu Comisia, acționând în colaborare cu BCE, autoritățile
europene de supraveghere (AES) și Comitetul european pentru risc sistemic
(CERS) și, dacă este cazul, cu FMI, măsuri pentru asigurarea
sustenabilității balanței sale de plăți și pentru
evitarea oricăror probleme viitoare de acces la finanțarea pe
piață.
2.           La cererea Comisiei, statul
membru care face obiectul unei supravegheri mai stricte trebuie:
(a)
să comunice Comisiei, BCE și AES
corespunzătoare, la intervalele de timp impuse, informații
dezagregate cu privire la evoluțiile din sistemul său financiar.
Comisia, BCE și AES corespunzătoare păstrează
confidențialitatea datelor dezagregate primite;
(b)
să efectueze, sub supravegherea AES
corespunzătoare, simulările de criză (stress tests) sau
analizele de senzitivitate necesare pentru a evalua reziliența sectorului
financiar în fața diferitelor șocuri macroeconomice și
financiare, conform precizărilor Comisiei și BCE, în colaborare cu
AES corespunzătoare și CERS, și să le prezinte acestora
rezultatele detaliate;
(c)
să facă obiectul unor evaluări
periodice ale capacităților sale de supraveghere a sectorului bancar
în cadrul unor evaluări inter pares specifice efectuate de AES
corespunzătoare;
(d)
să comunice orice informații necesare
pentru monitorizarea dezechilibrelor macroeconomice prevăzută de
Regulamentul nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului
privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice;
(e)
să efectueze, coordonându-se cu
instituțiile naționale superioare din domeniul auditului, un audit
independent detaliat al conturilor administrației publice și să
prezinte un raport în legătură cu acesta, cu scopul de a stabili
dacă aceste conturi publice sunt fiabile, complete și corecte în
scopul procedurii de deficit excesiv. În acest context, Comisia (Eurostat)
evaluează calitatea datelor raportate de statul membru vizat în
conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 679/2010;
(f)
să furnizeze informații suplimentare în
scopul monitorizării progreselor în direcția corectării
deficitului excesiv, dacă face obiectul unei decizii a Consiliului în conformitate
cu articolul 126 alineatul (6) din tratat.
3.           Statul membru care face
obiectul unei supravegheri mai stricte trebuie:
(a)
să efectueze de îndată o evaluare
detaliată a execuției bugetare de pe parcursul anului pentru
administrația publică și subsectoarele acesteia. Riscurile
financiare asociate entităților deținute public și
contractelor publice fac la rândul lor obiectul evaluării în măsura
în care pot contribui la existența unui deficit excesiv. Rezultatul acestei
evaluări se transmite Comisiei și CEF;
(b)
să prezinte în mod regulat Comisiei și
CEF, pentru administrația publică și subsectoarele acesteia, un
raport privind execuția bugetară de pe parcursul anului, impactul
bugetar al măsurilor discreționare luate atât în privința
cheltuielilor, cât și a veniturilor, țintele de venituri și
cheltuieli publice, precum și informații cu privire la măsurile
adoptate și la natura măsurilor avute în vedere pentru atingerea
țintelor. Raportul se publică.
4.           Comisia efectuează, în
colaborare cu BCE și AES și, dacă este cazul, cu FMI, misiuni
periodice de evaluare în statul membru aflat sub supraveghere pentru a verifica
progresele realizate în punerea în aplicare a măsurilor menționate la
alineatele (1), (2) și (3). Ea comunică o dată la trei luni
constatările sale Comitetului economic și financiar și
evaluează în special dacă sunt necesare măsuri suplimentare.
Aceste misiuni de evaluare înlocuiesc monitorizarea la fața locului
prevăzută la articolul 10a alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr.
1467/97 al Consiliului.
5.           În cazul în care, pe baza
evaluării prevăzute la alineatul (4), se constată că sunt
necesare măsuri suplimentare și că situația financiară
din statul membru în cauză are efecte negative semnificative asupra
stabilității financiare a Uniunii, Consiliul, hotărând cu
majoritate calificată pe baza unei propuneri din partea Comisiei, poate
recomanda statului membru în cauză să depună o cerere de
împrumut în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 3.
Recomandarea și lucrările pregătitoare efectuate în perioada
premergătoare adoptării sale sunt considerate confidențiale, cu
excepția cazului în care Consiliul decide să le facă publice.
6.           În cazul în care o
recomandare adoptată în conformitate cu alineatul (5) este
făcută publică:
(a)
comisia de specialitate a Parlamentului European
poate invita statul membru în cauză să participe la un schimb de
opinii;
(b)
parlamentul statului membru în cauză poate
invita reprezentanți ai Comisiei să participe la un schimb de opinii.
Articolul 7
Coerența cu procedura de
deficit excesiv
1.           Se consideră că
programul de ajustare macroeconomică, cu modificările ulterioare,
prevăzut la articolul 3 alineatele (4) și (8) din prezentul
regulament, înlocuiește programele de convergență care trebuie
prezentate în conformitate cu articolul 8 din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al
Consiliului.
2.           Dacă statului membru în
cauză i-a fost adresată o recomandare în conformitate cu articolul
126 alineatul (7) din tratat în vederea corectării unui deficit excesiv:
(a)
se consideră că programul de ajustare
macroeconomică prevăzut la articolul 3 alineatele (4) și (8) din
prezentul regulament înlocuiește de asemenea, dacă este cazul,
rapoartele prevăzute la articolul 3 alineatul (4a) din Regulamentul (CE)
nr. 1467/97 al Consiliului;
(b)
se consideră că țintele bugetare
anuale din programul de ajustare macroeconomică prevăzut la articolul
3 din prezentul regulament înlocuiesc țintele bugetare anuale stabilite,
în conformitate cu articolul 3 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97,
în recomandarea adresată în conformitate cu articolul 126 alineatul (7)
din tratat;
(c)
se consideră că monitorizarea
prevăzută la articolul 3 alineatul (7) din prezentul regulament
înlocuiește monitorizarea prevăzută la articolul 10 alineatul
(1) și la articolul 10a din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului
și monitorizarea pe care se bazează luarea oricărei decizii
prevăzute la articolul 4 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97.
Articolul 8
Coerența cu procedura
privind dezechilibrele macroeconomice
Aplicarea Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 se
suspendă pentru statele membre care fac obiectul unui program de ajustare
macroeconomică aprobat de Consiliu în conformitate cu articolul 3 din
prezentul regulament. Această suspendare este aplicabilă pe durata
programului de ajustare macroeconomică.
Articolul 9
Coerența cu Semestrul
european pentru coordonarea politicilor economice
Se consideră că monitorizarea
prevăzută la articolul 3 din prezentul regulament înlocuiește
monitorizarea și evaluarea Semestrului european pentru coordonarea
politicilor economice, prevăzută la articolul 2a din Regulamentul
(CE) nr. 1466/97 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare
și supravegherea și coordonarea politicilor economice.
Articolul 10
Plata împrumutului
1.           În principiu, împrumuturile
sunt puse la dispoziție în tranșe.
2.           Fără a aduce
atingere articolului 3 alineatul (9), Comisia decide cu privire la eliberarea
tranșelor pe baza monitorizării prevăzute la articolul 3
alineatul (7).
Articolul 11
Eliberarea fondurilor dintr-o
linie de credit
1.           Statul membru în cauză
trebuie să informeze Comisia în legătură cu intenția de a
trage fonduri din linia sa de credit cu cel puțin 45 de zile
calendaristice în avans. Decizia menționată la articolul 5 alineatul
(5) prevede reguli detaliate în acest sens.
2.           Comisia decide cu privire la
eliberarea fondurilor pe baza monitorizării prevăzute la articolul 5
alineatul (7) și la articolul 6 alineatul (4).
Articolul 12
Operațiuni de luare
și acordare de împrumut
1.           Operațiunile de luare
și acordare de împrumut menționate la articolul 2 se
desfășoară în euro.
2.           Caracteristicile
tranșelor succesive eliberate de Uniune în cadrul mecanismului de
asistență financiară se negociază între statul membru în
cauză și Comisie.
3.           Odată ce Consiliul a
decis acordarea unui împrumut, Comisia este autorizată să împrumute
de pe piețele de capital sau de la instituțiile financiare la
momentul cel mai indicat între plățile planificate, astfel încât
să optimizeze costul finanțării și să își
păstreze reputația ca emitent al Uniunii pe piețe. Fondurile
astfel obținute, dar care încă nu au fost puse la dispoziție
sunt păstrate permanent într-un cont special de lichidități sau
de titluri, gestionat în conformitate cu normele aplicabile operațiunilor
extrabugetare, și nu pot fi utilizate în alt scop decât acordarea de
asistență financiară statelor membre în cadrul prezentului
mecanism.
4.           În cazul în care un stat
membru primește un împrumut care include o clauză de rambursare
anticipată și decide să exercite această opțiune,
Comisia ia măsurile necesare.
5.           La solicitarea statului
membru în cauză și dacă circumstanțele și contractele
de luare de împrumut permit reducerea ratei dobânzii împrumutului, Comisia
poate refinanța împrumutul inițial în totalitate sau parțial sau
poate restructura condițiile financiare aferente.
6.           Comisia informează CEF
cu privire la derularea operațiunilor menționate la alineatul (5).
Articolul 13
Costuri
Costurile asumate de Uniune pentru
contractarea și desfășurarea fiecărei operațiuni sunt
suportate de statul membru în cauză.

Articolul 14
Administrarea împrumuturilor
1.           Comisia ia măsurile
necesare pentru administrarea împrumuturilor împreună cu BCE.
2.           Statul membru în cauză
deschide un cont special la banca sa centrală națională în
vederea gestionării asistenței financiare din partea Uniunii. De
asemenea, statul membru respectiv transferă principalul și dobânda
datorată aferente împrumutului într-un cont deschis la BCE cu paisprezece
zile lucrătoare TARGET2 înainte de data scadentă corespunzătoare.
3.           Fără a aduce
atingere articolului 27 din Statutul Sistemului European al Băncilor
Centrale și al Băncii Centrale Europene, Curtea de Conturi
Europeană are dreptul de a desfășura în statul membru în
cauză orice controale sau audituri financiare pe care le consideră
necesare pentru gestionarea asistenței financiare. Comisia, inclusiv
Oficiul European de Luptă Antifraudă, are îndeosebi dreptul de
a-și trimite personalul propriu sau reprezentanți autorizați în
mod corespunzător pentru a efectua în statul membru în cauză orice
controale sau audituri tehnice sau financiare pe care le consideră
necesare în legătură cu asistența respectivă.
Articolul 15
Supravegherea
post-asistență
1.           Un stat membru care a primit
asistență financiară din partea Uniunii în temeiul prezentului
regulament face obiectul unei supravegheri post-asistență până
la rambursarea unui procent minim de 75% din valoarea principalului
asistenței financiare. Consiliul, hotărând cu majoritate
calificată la propunerea Comisiei, poate prelungi durata supravegherii
post-asistență.
2.           Statul membru aflat sub
supraveghere post-asistență trebuie să respecte obligațiile
prevăzute în articolul 6 alineatul (2).
3.           Comisia
desfășoară, în colaborare cu BCE, misiuni periodice de evaluare
în statele membre care fac obiectul supravegherii post-asistență,
pentru a evalua situația economică, bugetară și
financiară din aceste state. Ea comunică în fiecare semestru
constatările sale Comitetului economic și financiar și
evaluează în special dacă sunt necesare măsuri corective.
4.           Consiliul, hotărând cu
majoritate calificată la propunerea Comisiei, poate să recomande
statului membru care face obiectul supravegherii post-asistență
să adopte măsuri corective.
Articolul
16
Abrogare
Regulamentul (CE) nr. 332/2002 se abrogă.
Asistența acordată pe baza acestui regulament face în continuare
obiectul aplicării sale atât timp cât perioada de disponibilitate nu a
expirat și există sume restante.
Articolul 17
Dispoziție tranzitorie
Articolul 15 nu se aplică statelor membre
care, la data intrării în vigoare a prezentului regulament, fac deja
obiectul unei supravegheri post-program după ce au primit o
asistență financiară în temeiul Regulamentului (CE) nr.
332/2002.
Articolul 18
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în
a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al
Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu
în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Președintele


title: Propunere de regulament al Consiliului de acordare a unor derogări Bulgariei şi României de la anumite prevederi ale Regulamentului (CE) nr. 2371/2002 privind nivelurile de referinţă ale flotelor de pescuit

text:
                      COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE

                                                       Bruxelles, 28.2.2007
                                                       COM(2007) 75 final

                                           Propunere de

                              REGULAMENT AL CONSILIULUI

         de acordare a unor derogări Bulgariei şi României de la anumite prevederi ale
     Regulamentului (CE) nr. 2371/2002 privind nivelurile de referinţă ale flotelor de pescuit

                                      (prezentată de Comisie)

RO                                                                                RO
 ---pagebreak---                                       EXPUNERE DE MOTIVE

     Sunt necesare anumite adaptări ale aquis-ului în cadrul politicii comune în domeniul
     pescuitului pentru ca legislaţia să poată fi pusă în aplicare în Bulgaria şi România.

     Propunerea de regulament al Consiliului anexată este o adaptare cu caracter tehnic.

     Articolul 4 alineatul (3) din Tratatul de aderare permite Consiliului sau Comisiei adoptarea
     înainte de aderare a măsurilor menţionate, printre altele, la articolul 56 din Actul de aderare.
     Aceste măsuri intră în vigoare numai în cazul în care şi la data la care intră în vigoare
     prezentul tratat.

     Articolul 56 din Tratatul de aderare autorizează Consiliul sau Comisia să adopte, înainte de
     aderare, actele care necesită o adaptare în vederea aderării şi pentru care adaptările necesare
     nu au fost prevăzute în Actul de aderare sau în anexele sale. Aceste adaptări se aplică de la
     data aderării.

     Având în vedere că nivelurile de referinţă ale flotelor de pescuit prevăzute la articolul 12 din
     Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului reprezintă suma obiectivelor pe segment ale
     Programelor de orientare multianuală 1997-2002, nu este necesară stabilirea acestor niveluri
     pentru statele membre care au intrat în comunitate după data expirării acestor programe.

RO                                                  2                                                   RO
 ---pagebreak---                                               Propunere de

                                    REGULAMENT AL CONSILIULUI

         de acordare a unor derogări Bulgariei şi României de la anumite prevederi ale
     Regulamentului (CE) nr. 2371/2002 privind nivelurile de referinţă ale flotelor de pescuit

     CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

     având în vedere Tratatul de instituire a Comunităţii Europene,

     având în vedere Actul de aderare a Bulgariei şi a României1,

     având în vedere Actul de aderare a Bulgariei şi a României, în special articolul 56,

     întrucât:

     (1)    Articolul 12 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului din 20 decembrie
            2002 privind conservarea          i exploatarea durabilă a resurselor piscicole în
            conformitate cu politica comună în domeniul pescuitului1 prevede că nivelurile de
            referinţă trebuie stabilite pentru flota fiecărui stat membru ca sumă a obiectivelor pe
            segment ale Programului de orientare multianual 1997-2002.

     (2)    Bulgaria şi România nu au obiectivele menţionate la articolul 12 din Regulamentul
            (CE) nr. 2371/2002.

     (3)    Nivelurile de referinţă pot fi stabilite pentru noile state membre numai pe baza
            nivelurilor flotelor lor la momentul aderării. Dar, în acest caz, obligaţiile prevăzute la
            articolul 12 alineatele (2) şi (4) din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 ar fi inutile
            deoarece s-ar suprapune cu obligaţiile rezultate din programul de intrare/ieşire
            prevăzut la articolul 13 din respectivul regulament.

     (4)    Capacitatea flotelor de pescuit ale Bulgariei şi României la data aderării va constitui
            baza de aplicare a programului de intrare/ieşire prevăzut la articolul 13 din
            Regulamentul (CE) nr. 2371/2002.

     (5)    Nu este, prin urmare, necesară stabilirea nivelurilor de referinţă prevăzute la articolul
            12 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 pentru noile statele membre, şi nici aplicarea
            articolului 11 alineatele (2) şi (4) din respectivul regulament pentru aceste state,
            deoarece acest lucru nu ar avea nici un efect asupra gestionării flotelor de către noile
            state membre.

     1
             JO L 157, 21.6.2005, p. 11.
     2
             JO L 358, 31.12.2002, p. 59.

RO                                                  3                                                    RO
 ---pagebreak---      (6)    Prin urmare, Bulgariei şi României trebuie să li se acorde derogări de la aceste
            prevederi ale Regulamentului (CE) nr. 2371/2002,

     ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

                                                Articolul 1

     Prin derogare, articolul 11 alineatele (2) şi (4) şi articolul 12 din Regulamentul (CE) nr.
     2371/2002 nu se aplică Bulgariei şi României.

                                                Articolul 2

     Prezentul regulament intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al
     Uniunii Europene.

     Se aplică de la 1 ianuarie 2007.

     Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale şi se aplică direct în toate statele
     membre.

     Adoptat la Bruxelles,

                                                   Pentru Consiliu
                                                   Preşedintele

RO                                                   4                                                     RO