				|

		52013PC0095

			Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI de instituire a sistemului de intrare/ieșire (EES) pentru înregistrarea datelor referitoare la intrarea și ieșirea resortisanților țărilor terțe care trec frontierele externe ale statelor membre ale Uniunii Europene /* COM/2013/095 final - 2013/0057 (COD) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           CONTEXTUL PROPUNERII
·      Motivele și obiectivele propunerii
În comunicarea sa din 13 februarie 2008
intitulată „Pregătirea următoarelor etape ale gestionării
frontierelor în Uniunea Europeană”[1], Comisia a propus
instituirea unui sistem de intrare/ieșire (Entry/Exit System,
EES). Un astfel de sistem presupune, în esență, înregistrarea
electronică a datelor și a locurilor de intrare și de
ieșire pentru fiecare resortisant al unei țări terțe
căruia i s-a permis o ședere de scurtă durată.
Această propunere a fost aprobată în
cadrul Programului de la Stockholm[2], adoptat de Consiliul
European în decembrie 2009.
În urma reuniunii Consiliului European din 23
și 24 iunie 2011 în care se solicita accelerarea
neîntârziată a pachetului privind frontierele inteligente, adică a
elaborării unor propuneri legislative referitoare la un sistem de
intrare/ieșire (EES) și la un program de înregistrare a
călătorilor (RTP)[3], Comisia a publicat, la 25 octombrie 2011,
o comunicare privind opțiunile în materie de punere în aplicare a EES
și RTP[4].
Prezenta propunere este înaintată
împreună cu o propunere de instituire a programului de înregistrare a
călătorilor și cu o propunere de modificare a Codului comunitar
privind normele care reglementează controalele la punctele de trecere a
frontierelor externe și supravegherea la frontierele externe (Codul
Frontierelor Schengen)[5] pentru ca cele două
noi sisteme să poată funcționa. Pentru fiecare sistem sunt
prezentate evaluări ale impactului.
·      Contextul general
Conform Codului Frontierelor Schengen,
cetățenii UE și alte persoane care beneficiază de dreptul
la liberă circulație în temeiul legislației Uniunii (de exemplu,
membri de familie ai cetățenilor UE) atunci când trec frontiera
externă, atât la intrare cât și la ieșire, fac obiectul unei
verificări minime, care constă în examinarea documentului de
călătorie în scopul stabilirii identității acestora. Toți
ceilalți resortisanți ai țărilor terțe trebuie
însă să fie supuși, la intrare, unei verificări
amănunțite, care implică un control privind scopul șederii
lor și deținerea unor mijloace suficiente de subzistență,
precum și efectuarea unei căutări în Sistemul de Informații
Schengen (SIS) și în bazele de date naționale.
Codul Frontierelor Schengen nu conține
dispoziții referitoare la înregistrarea deplasărilor transfrontaliere
efectuate de un călător. Aplicarea unei ștampile pe documentul
de călătorie este, în prezent, singura metodă de indicare a
datelor de intrare și de ieșire care pot fi utilizate de către
polițiștii de frontieră și autoritățile de
imigrație pentru a calcula durata șederii unui resortisant al unei
țări terțe în spațiul Schengen, care nu trebuie să
depășească 90 de zile în cursul unei perioade de 180 de
zile. Alte măsuri și instrumente disponibile la punctele de trecere a
frontierei, cum ar fi bazele de date [SIS și Sistemul de Informații
privind Vizele (VIS)] a căror consultare este obligatorie la intrare, dar
nu și la ieșire, nu sunt utilizate în scopul înregistrării
trecerilor de frontieră și nu sunt prevăzute cu această
funcție. Principalul scop al VIS este acela de a permite verificarea
istoricului cererii de viză și de a verifica, la intrare, dacă
persoana care prezintă viza la frontieră este aceeași
persoană căreia i-a fost eliberată viza.
Nu există în prezent mijloace electronice
pentru a verifica dacă, pe unde și când un resortisant al unei
țări terțe a intrat în spațiul Schengen sau a ieșit
din acesta. Dificultățile de monitorizare a șederii autorizate a
resortisanților țărilor terțe sunt cauzate, de asemenea, de
utilizarea ștampilelor și de calitatea acestora (de exemplu,
lizibilitate, proces îndelungat de calculare a șederii, falsificare
și contrafacere).
Din aceste motive, nu există un sistem
uniform la nivelul UE de înregistrare a intrărilor/ieșirilor
călătorilor în/din spațiul Schengen și, prin urmare,
statele membre nu dispun de mijloace fiabile pentru a stabili dacă un
resortisant al unei țări terțe a depășit durata
legală de ședere. Treisprezece state membre[6]
utilizează sisteme naționale proprii de intrare/ieșire care
colectează date alfanumerice referitoare la călători. Accesul la
aceste sisteme este permis atât în scopul gestionării frontierelor, cât
și în scopul aplicării legii în toate cele 13 state membre.
Aceste sisteme au capacitatea de a detecta dacă o persoană a
depășit durata legală de ședere, condiția fiind ca
persoana respectivă să iasă în mod legal prin același stat
membru prin care a intrat. În rest nu există nicio posibilitate de a
utiliza aceste sisteme pentru depistarea persoanelor care depășesc
termenul legal de ședere, deoarece înregistrările de intrare nu pot
fi confruntate cu înregistrările de ieșire atunci când persoanele
părăsesc spațiul Schengen printr-un alt stat membru decât cel
prin care au intrat și în care intrarea lor a fost înregistrată.
Nu există date fiabile nici în ceea ce
privește numărul de imigranți în situație de ședere
neregulamentară care se află în prezent în UE. Conform unor
estimări prudente, numărul migranților aflați în
situație de ședere neregulamentară pe teritoriul UE variază
între 1,9 și 3,8 milioane. În general, este un fapt recunoscut
că o majoritate clară a imigranților aflați în
situație de ședere neregulamentară este alcătuită din
persoanele care depășesc termenul legal de ședere, adică
persoanele care au intrat în mod legal pentru o ședere de scurtă
durată, pe baza unei vize valabile, atunci când o astfel de viză este
necesară, și au rămas în UE după expirarea duratei de
ședere autorizată. În 2010, au fost reținute în total 505 220
de persoane aflate în situație de ședere neregulamentară[7]
pe teritoriul UE (UE 27), ceea ce indică, în comparație cu
estimările de mai sus, că numai o mică parte din persoanele care
depășesc termenul legal de ședere sunt reținute.
Având în vedere că există probabilitatea
ca resortisanții țărilor terțe să își
distrugă documentele după ce au intrat în spațiul Schengen, este
foarte important ca autoritățile să aibă acces la
informații fiabile pentru a stabili identitatea unor astfel de persoane.
Fișa financiară legislativă
anexată la prezenta propunere se bazează pe studiul referitor la
costurile unui EES și ale unui RTP în cazul realizării lor de un
contractant extern.
Obiectivele prezentei propuneri de regulament
al Parlamentului European și al Consiliului sunt următoarele:
–
crearea unui EES și stabilirea unui temei
juridic pentru elaborarea și implementarea sistemului tehnic;
–
definirea scopului, a
funcționalităților și a responsabilităților în
materie de utilizare a EES; precum și
–
însărcinarea Agenției pentru gestionarea
operațională a sistemelor informatice la scară largă în
spațiul de libertate, securitate și justiție[8]
(agenția) cu elaborarea și gestionarea operațională a
sistemului central.
Prezentul regulament va constitui instrumentul
central pentru cadrul juridic al EES. Pentru a completa acest cadru juridic, în
paralel cu prezenta propunere este înaintată o propunere de modificare a
Codului Frontierelor Schengen în ceea ce privește utilizarea sistemului ca
parte a procesului de gestionare a frontierelor.
Scopul EES va fi acela de a
îmbunătăți gestionarea frontierelor externe și combaterea
migrației neregulamentare prin punerea la dispoziție a unui sistem
care
·      va calcula durata de ședere autorizată în cazul fiecărui
călător; la intrare, va permite de asemenea calcularea rapidă
și precisă a numărului de zile rămase din numărul
maxim de 90 de zile într-o perioadă de 180 de zile, în cazul
călătorilor care au vizitat frecvent spațiul Schengen; la
ieșire, va permite să se verifice dacă durata de ședere
autorizată a fost respectată de către călător; în
teritoriu, va permite, cu ocazia efectuării de verificări asupra
resortisanților țărilor terțe, să se stabilească
dacă șederea lor este legală;
·      va ajuta la identificarea tuturor persoanelor care ar putea să nu
îndeplinească sau să nu mai îndeplinească condițiile de
intrare sau de ședere pe teritoriul statelor membre; este vorba în special
de persoanele găsite fără documente de călătorie sau
alte mijloace de identificare cu ocazia verificărilor efectuate în
teritoriu;
·      va sta la baza analizei intrărilor și ieșirilor
resortisanților țărilor terțe; este vorba în special de
obținerea unei imagini exacte a fluxurilor de călători la
frontierele externe și de calcularea numărului de persoane care
depășesc termenul legal de ședere, de exemplu pe baza
naționalității călătorilor.
Impactul preconizat al sistemului este evaluat
și prezentat pe larg în studiul de impact, putând fi rezumat după cum
urmează:
·      punerea rapidă a unor informații exacte la dispoziția
polițiștilor de frontieră în timpul verificărilor la
frontieră, prin înlocuirea actualului sistem lent și nefiabil de
ștampilare manuală a pașapoartelor; astfel, șederile
autorizate vor putea fi mai bine monitorizate, iar verificările la
frontieră vor deveni mai eficiente;
·      punerea la dispoziția călătorilor a unor informații
exacte cu privire la durata maximă de ședere autorizată;
·      furnizarea unor informații exacte cu privire la persoanele care
depășesc durata de ședere autorizată, care vor sta la baza
efectuării de controale în teritoriu și a reținerii
migranților aflați în situație de ședere
neregulamentară;
·      sprijinirea activității de identificare a migranților
aflați în situație de ședere neregulamentară; având în
vedere că în EES sunt stocate datele biometrice ale tuturor persoanelor care
nu sunt supuse obligației de a deține viză și că în
VIS sunt stocate datele biometrice ale titularilor de viză,
autoritățile statelor membre vor fi în măsură să
identifice migranții aflați în situație de ședere
neregulamentară fără documente care au fost depistați în
teritoriu după ce au trecut frontiera externă în mod legal; se va
facilita astfel procesul de returnare;
·      analiza generată de sistem va permite o abordare bazată pe
date concrete față de politica în domeniul vizelor, de exemplu, dat
fiind că EES va furniza date exacte cu privire la existența sau
inexistența unor probleme în ceea ce privește persoanele de o
anumită naționalitate care depășesc termenul legal de
ședere, ceea ce ar constitui un element important atunci când se decide
dacă este necesar ca țării terțe respective să i se
impună sau să i se ridice, după caz, obligația de a
deține viză;
·      dacă din procedura de verificare la frontieră se elimină
activitatea de ștampilare manuală a pașapoartelor, se
creează posibilitatea efectuării unor controale complet automatizate
la frontieră în cazul resortisanților anumitor țări
terțe, în condițiile prevăzute în propunerea referitoare la un
program de înregistrare a călătorilor, care este înaintată în
paralel cu prezenta propunere.
·      Dispoziții în vigoare în domeniul propunerii
Regulamentul (CE) nr. 562/2006 al
Parlamentului European și al Consiliului de instituire a unui Cod
comunitar privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane
(Codul Frontierelor Schengen).
Regulamentul (CE) nr. 1931/2006 al
Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a normelor
referitoare la micul trafic de frontieră la frontierele terestre externe
ale statelor membre și de modificare a dispozițiilor Convenției
Schengen.
Regulamentul (CE) nr. 767/2008 al Parlamentului
European și al Consiliului privind Sistemul de informații privind
vizele (VIS) și schimbul de date între statele membre cu privire la vizele
de scurtă ședere (Regulamentul VIS).
Regulamentul (CE) nr. 810/2009 al
Parlamentului European și al Consiliului privind instituirea unui Cod
comunitar de vize (Codul de vize).
Regulamentul (UE) nr. 1077/2011 al
Parlamentului European și al Consiliului de instituire a Agenției
europene pentru gestionarea operațională a sistemelor informatice la
scară largă în spațiul de libertate, securitate și
justiție.
2.           CONSULTAREA PĂRȚILOR
INTERESATE ȘI EVALUAREA IMPACTULUI
·      Consultarea părților interesate
A se vedea evaluarea impactului care
însoțește prezentul document.
·      Evaluarea impactului
Prima evaluare a impactului[9]
a fost efectuată în 2008, în etapa de pregătire a comunicării
Comisiei pe acest subiect, iar cea de a doua a fost finalizată în 2012[10].
În prima evaluare a impactului s-au analizat opțiunile de politică
și impacturile cele mai probabile ale acestora, concluzia fiind că ar
trebui să se instituie un EES.
După un proces de consultări și
de examinare prealabilă, în a doua evaluare a impactului s-au analizat
principalele opțiuni de implementare a unui astfel de sistem.
Din analiza diferitelor opțiuni și
subopțiuni a reieșit că soluția preferată pentru un
EES ar trebui să fie cea prezentată mai jos.
EES va fi conceput ca un sistem centralizat
care va conține atât date alfanumerice cât și date biometrice.
Perioada de păstrare a datelor ar fi de șase luni în cazurile
obișnuite și de cinci ani în cazul depășirii duratei legale
de ședere.
Pentru utilizarea datelor biometrice ar trebui
să se prevadă o perioadă de tranziție de trei ani, astfel
încât statele membre să își poată adapta procesele la punctele
de trecere a frontierei.
După o perioadă de doi ani, EES ar
trebui evaluat și, în acest context, Comisia ar examina în special
posibilitatea de acordare a accesului la sistem în scopul aplicării legii,
precum și perioada de păstrare, ținând cont de experiența
privind accesul la VIS într-un astfel de scop. Evaluarea ar fi
însoțită, dacă este necesar, de o propunere a Comisiei de
modificare a regulamentului, în care ar fi stabilite condițiile de
acordare a unui astfel de acces. Condițiile respective ar trebui definite
cu strictețe, pentru a se asigura un regim precis de protecție a
datelor, și ar putea fi formulate după modelul celor prevăzute
în temeiul juridic al VIS.
Comitetul de evaluare a impactului a revizuit
proiectul de evaluare a impactului și a emis un aviz la 14 martie 2012
și (cu privire la o versiune revizuită) la 8 iunie 2012. Recomandările
de îmbunătățire au fost incluse în versiunea revizuită a
raportului. Principalele modificări aduse au fost următoarele: au
fost furnizate informații suplimentare cu privire la consultarea
părților interesate; a fost revizuită și
raționalizată logica generală; definirea problemei a fost
perfecționată și detaliată, atât în legătură cu
problema generală a migrației neregulamentare, cât și cu
probleme specifice de punere în aplicare; scenariul de referință a
fost extins pentru a descrie mai bine modul în care ar evolua fără
întreprinderea de noi acțiuni la nivelul UE; opțiunile au fost
restructurate și simplificate; evaluarea opțiunilor a fost
îmbunătățită și efectuată într-o manieră mai
logică, indicându-se care opțiuni sunt corelate și care nu; a
fost explicată într-un mod mai amănunțit metoda utilizată
pentru calcularea costurilor; analiza și descrierea opțiunii
preferate au fost revizuite și puse într-o legătură mai
directă cu datele care vor fi disponibile în viitor.
3.           ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII
·      Rezumatul acțiunilor propuse
Trebuie să se definească scopul,
funcționalitățile și responsabilitățile în
materie de EES. În plus, Agenției pentru gestionarea
operațională a sistemelor informatice la scară largă în
spațiul de libertate, securitate și justiție trebuie să i
se confere un mandat pentru dezvoltarea și gestionarea
operațională a sistemului. Dispozițiile propunerii sunt
explicate pe larg, pe articole, într-un document de lucru separat al
serviciilor Comisiei.
·      Temeiul juridic
Articolul 74 și articolul 77
alineatul (2) literele (b) și (d) din Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene constituie temeiul juridic al prezentului
regulament. Articolul 77 alineatul (2) literele (b) și (d)
constituie temeiul juridic adecvat pentru aducerea de precizări
suplimentare cu privire la măsurile referitoare la trecerea frontierelor
externe ale statelor membre și pentru elaborarea unor standarde și
proceduri pe care statele membre să le respecte atunci când
efectuează verificări asupra persoanelor la trecerea frontierelor
externe. Articolul 74 constituie temeiul juridic adecvat pentru
introducerea și menținerea EES și pentru stabilirea unor
proceduri de realizare a schimbului de informații între statele membre,
asigurând cooperarea între autoritățile competente ale statelor
membre, precum și între aceste autorități și Comisie în
domeniile reglementate de titlul V din tratat.
·      Principiul subsidiarității
În temeiul articolului 77 alineatul (2)
litera (b) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
Uniunea are competența de a adopta măsuri referitoare la controlul
persoanelor și la supravegherea eficientă a trecerii frontierelor
externe ale statelor membre. Este necesar să se modifice dispozițiile
în vigoare ale legislației UE care se referă la trecerea frontierelor
externe ale statelor membre, pentru a se ține seama de faptul că, în
prezent, nu există mijloace fiabile de monitorizare a deplasărilor
efectuate de resortisanții țărilor terțe cărora li s-a
permis o ședere de scurtă durată, având în vedere, pe de o
parte, complexitatea și ritmul lent al actualei obligații de
ștampilare, care este insuficientă pentru a permite autorităților
statelor membre să evalueze șederea autorizată în momentul
verificării la frontieră a călătorului sau cu ocazia
verificărilor efectuate în teritoriu, și, pe de altă parte,
valoarea foarte limitată a unor sisteme naționale având acest scop
într-un spațiu în care nu se efectuează controale la frontierele interne.
Pentru a se asigura o gestionare mai
eficientă a migrației, ar trebui să se dispună de
informații referitoare la identitatea persoanelor care se află pe
teritoriul UE și a celor care respectă perioada maximă de
ședere de scurtă durată de 90 de zile într-o perioadă de 180
de zile, de informații referitoare la naționalitățile
și categoriile (exonerate de obligația de a deține
viză/supuse obligației de a deține viză) de
călători care au depășit termenul legal de ședere
și de informații care să sprijine efectuarea de verificări
aleatorii în teritoriu pentru detectarea persoanelor în situație de
ședere neregulamentară.
În vederea stabilirii unor norme armonizate
privind registrele de deplasări transfrontaliere și monitorizarea
șederilor autorizate în spațiul Schengen în ansamblul său, este
nevoie de un regim comun.
În consecință, obiectivul prezentei
propuneri nu poate fi realizat într-o măsură suficientă de
către statele membre.
·      Principiul proporționalității
Articolul 5 din Tratatul privind Uniunea
Europeană prevede că acțiunea Uniunii nu
depășește ceea ce este necesar pentru a îndeplini obiectivele
tratatului. Forma aleasă pentru această acțiune a UE trebuie
să permită propunerii să își atingă obiectivul și
să fie pusă în aplicare într-un mod cât mai eficient cu
putință. Inițiativa propusă reprezintă o dezvoltare
suplimentară a acquis-ului Schengen, menită să asigure că
normele comune la frontierele externe sunt aplicate în același mod în
toate statele membre ale spațiului Schengen. Prin această
inițiativă se creează un instrument menit să pună la
dispoziția Uniunii Europene informații cu privire la numărul de
resortisanți ai țărilor terțe care intră pe teritoriul
UE și care ies din acesta, informații indispensabile pentru un proces
durabil și fondat pe elemente concrete de elaborare a politicilor în
domeniul migrației și vizelor. În plus, inițiativa este
proporțională din punctul de vedere al dreptului la protecția
datelor cu caracter personal, dat fiind că nu presupune culegerea și
stocarea mai multor date pentru o perioadă mai lungă decât este
absolut necesar pentru a permite sistemului să funcționeze și
să își îndeplinească obiectivele. Inițiativa este
proporțională și din punctul de vedere al costurilor, luând în
considerare beneficiile pe care sistemul le va oferi tuturor statelor membre în
ceea ce privește gestionarea frontierelor externe comune și
înaintarea pe calea unei politici comune a UE în domeniul migrației.
Prin urmare, propunerea respectă
principiul proporționalității.
·      Alegerea instrumentului
Instrumentul propus: regulament.
Alte instrumente nu ar fi adecvate din
următorul (următoarele) motiv(e):
Prin prezenta propunere se va institui un
sistem centralizat de cooperare între statele membre, ceea ce necesită o
arhitectură și norme de operare comune. De asemenea, pentru
efectuarea de verificări la frontierele externe se vor stabili norme
uniforme pentru toate statele membre. În consecință,
instrumentul legislativ ales nu poate fi altul decât un regulament.
•           Drepturile
fundamentale
Regulamentul propus are un impact asupra
drepturilor fundamentale, în special asupra protecției datelor cu caracter
personal (articolul 8 din Carta drepturilor fundamentale a UE), a
dreptului la libertate și la siguranță (articolul 6 din
cartă), a respectării vieții private și de familie
(articolul 7 din cartă), a dreptului de azil (articolul 18 din
cartă) și a protecției în caz de strămutare, expulzare sau
extrădare (articolul 19 din cartă).
Propunerea conține măsuri de
siguranță în ceea ce privește datele cu caracter personal, în
special accesul la acestea, care ar trebui să fie permis numai în scopul
acestui regulament și numai autorităților competente desemnate.
Printre măsurile de siguranță în ceea ce privește datele cu
caracter personal se numără și dreptul la accesarea, corectarea
sau ștergerea acestor date.
4.           IMPLICAȚIILE BUGETARE
În propunerea
Comisiei privind următorul cadru financiar multianual (CFM) se prevede ca
suma de 4,6 miliarde EUR să fie alocată Fondului pentru
securitate internă în perioada 2014-2020. Se propune ca suma de 1,1 miliarde EUR
să fie trecută în rezervă cu titlu de sumă orientativă
pentru dezvoltarea unui EES și a unui RTP, presupunând că se vor
angaja cheltuieli de dezvoltare începând cu 2015[11].
Acest sprijin financiar ar acoperi nu doar costurile
aferente elementelor centrale pentru întreaga perioadă a CFM (la nivelul
UE, atât cheltuieli de dezvoltare, cât și cheltuieli de exploatare), dar
și cheltuielile de dezvoltare pentru componentele naționale, la
nivelul statelor membre, ale acestor două sisteme, în limita resurselor
disponibile. Prin furnizarea unui sprijin financiar pentru cheltuielile de
dezvoltare la nivel național s-ar asigura faptul că proiectele nu
sunt periclitate sau întârziate de eventuale situații economice dificile
la nivel național. Acest sprijin cuprinde suma de 146 de milioane EUR
pentru cheltuielile generate la nivel național în legătură cu
găzduirea sistemelor IT, spațiul de găzduire a echipamentelor
terminale și spațiul pentru birourile operatorilor, precum și
suma de 341 de milioane EUR pentru cheltuielile generate la
nivel național în legătură cu întreținerea, de exemplu
hardware și licențe de software.
După ce noile
sisteme vor deveni operaționale, cheltuielile de exploatare care vor
reveni statelor membre ar putea să fie finanțate prin programele lor
naționale. Se propune ca statele membre să poată utiliza 50 %
din alocările efectuate în cadrul programelor naționale de sprijinire
a cheltuielilor de exploatare aferente sistemelor IT utilizate pentru
gestionarea fluxurilor migratorii la frontierele externe ale Uniunii. În
această categorie de cheltuieli pot intra cheltuielile pentru
administrarea VIS, SIS și a noilor sisteme instituite în perioada de
referință, cheltuielile cu personalul, cheltuielile de
funcționare, închirierea de incinte securizate etc. Astfel, viitorul
instrument ar asigura continuitatea finanțării, atunci când este
necesar.
5.           INFORMAȚII SUPLIMENTARE
·      Participarea
Prezenta propunere de regulament se
bazează pe acquis-ul Schengen în sensul că se referă la trecerea
frontierelor externe. Prin urmare, trebuie luate în considerare
următoarele consecințe care rezultă din diferitele protocoale
și acorduri cu țările asociate:
Danemarca: în
conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul (nr. 22) privind
poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană
(TUE) și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE),
Danemarca nu participă la adoptarea de către Consiliu a
măsurilor propuse în temeiul părții a treia titlul V a
TFUE.
Întrucât prezentul regulament se bazează pe
acquis-ul Schengen, Danemarca decide, în conformitate cu articolul 4 din
protocolul respectiv, în termen de șase luni de la adoptarea prezentului
regulament de către Consiliu, dacă îl va transpune în legislația
sa națională.
Regatul Unit și Irlanda: în conformitate cu articolele 4 și 5 din Protocolul privind
integrarea acquis-ului Schengen în cadrul Uniunii Europene și în
conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000
privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen și
cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002
privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile
acquis-ului Schengen, Regatul Unit și Irlanda nu participă la
Regulamentul (CE) nr. 562/2006 (Codul Frontierelor Schengen). Prin
urmare, Regatul Unit și Irlanda nu participă la adoptarea prezentului
regulament, nu au obligații în temeiul acestuia și nu fac obiectul
aplicării sale.
Islanda și Norvegia: procedurile prevăzute de Acordul de asociere încheiat de Consiliu
și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestora
din urmă la implementarea, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului
Schengen sunt aplicabile, întrucât prezenta propunere se bazează pe
acquis-ul Schengen, astfel cum este definit în anexa A la acest acord[12].
Elveția: prezentul
regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen,
astfel cum se prevede în Acordul între Uniunea Europeană, Comunitatea
Europeană și Confederația Elvețiană cu privire la
asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea
și dezvoltarea acquis-ului Schengen[13].
Liechtenstein: prezentul regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor
acquis-ului Schengen, astfel cum se prevede în Protocolul între Uniunea
Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația
Elvețiană și Principatul Liechtenstein privind aderarea
Principatului Liechtenstein la Acordul dintre Uniunea Europeană,
Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană
privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare,
respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen, în ceea ce privește
eliminarea controalelor la frontierele interne și circulația
persoanelor[14].
Cipru, Bulgaria și România: prezentul regulament de instituire a EES
înlocuiește obligația fiecăruia dintre aceste state de a
verifica durata șederii resortisanților țărilor terțe
și de a ștampila pașapoartele acestora.
Aceste dispoziții trebuiau aplicate de către statele aderente
în momentul în care deveneau membre ale Uniunii Europene.
2013/0057 (COD)
Propunere de
REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN
ŞI AL CONSILIULUI
de instituire a sistemului de
intrare/ieșire (EES) pentru înregistrarea datelor referitoare la intrarea
și ieșirea resortisanților țărilor terțe care
trec frontierele externe ale statelor membre ale Uniunii Europene
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 74 și articolul 77
alineatul (2) literele (b) și (d),
având în vedere propunerea Comisiei Europene[15],
după transmiterea proiectului de act
legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic
și Social European[16],
având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[17],
după consultarea Autorității
Europene pentru Protecția Datelor,
hotărând în conformitate cu procedura
legislativă ordinară,
întrucât:
(1)
În comunicarea sa din 13 februarie 2008,
intitulată „Pregătirea următoarelor etape ale gestionării
frontierelor în Uniunea Europeană”[18], Comisia a
subliniat că, în cadrul strategiei europene de gestionare integrată a
frontierelor, este necesar să se instituie un sistem de
intrare/ieșire, prin care să se înregistreze electronic data și
locul de intrare și de ieșire a resortisanților
țărilor terțe cărora li s-a permis o ședere de
scurtă durată în spațiul Schengen și să se calculeze
durata șederii autorizate a acestora.
(2)
Consiliul European din 19 și 20 iunie 2008
a subliniat importanța continuării activității de
dezvoltare a strategiei UE de gestionare integrată a frontierelor, care
presupune și o mai bună utilizare a tehnologiilor moderne, în vederea
îmbunătățirii gestionării frontierelor externe.
(3)
În comunicarea sa din 10 iunie 2009,
intitulată „Un spațiu de libertate, securitate și justiție
în serviciul cetățenilor”, Comisia se exprimă în favoarea
introducerii unui sistem electronic de înregistrare a intrării pe
teritoriul statelor membre și a ieșirii din acesta în momentul
trecerii frontierelor externe, în scopul de a se asigura o gestionare mai
eficientă a accesului în acest teritoriu.
(4)
Consiliul European din 23 și 24 iunie 2011
a solicitat accelerarea neîntârziată a lucrărilor privind
„frontierele inteligente”. La 25 octombrie 2011, Comisia a publicat o
comunicare intitulată „Frontiere inteligente - opțiuni și calea
de urmat”.
(5)
Este necesar să se precizeze obiectivele
și arhitectura tehnică a sistemului de intrare/ieșire (Entry/Exist
System, EES), să se stabilească norme referitoare la operarea
și utilizarea sa și să se definească
responsabilitățile în legătură cu acest sistem, categoriile
de date care urmează să fie introduse în sistem, scopurile pentru
care datele urmează să fie introduse, criteriile privind introducerea
acestora, autoritățile autorizate să acceseze datele,
interconectarea semnalărilor și alte norme privind prelucrarea
datelor și protecția datelor cu caracter personal.
(6)
EES nu ar trebui să se aplice
resortisanților țărilor terțe care sunt membri de familie
ai cetățenilor Uniunii și care dețin un permis de
ședere prevăzut în Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European
și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la
liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre
pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora[19],
și nici titularilor unui permis de ședere prevăzut în Codul
Frontierelor Schengen, dat fiind că șederea acestora nu este
limitată la 90 de zile într-o perioadă de 180 de zile.
(7)
EES ar trebui să servească la
îmbunătățirea controlului la frontieră, la prevenirea
imigrației neregulamentare și la facilitarea gestionării
fluxurilor migratorii. EES ar trebui, în special, să contribuie la
identificarea tuturor persoanelor care ar putea să nu îndeplinească
sau să nu mai îndeplinească condițiile privind durata
șederii pe teritoriul statelor membre.
(8)
Pentru îndeplinirea acestor obiective, EES ar
trebui să prelucreze date alfanumerice și, după o perioadă
de tranziție, amprente digitale. Impactul amprentării digitale asupra
vieții private a călătorilor este justificat din două
motive. Amprentarea digitală este o metodă sigură de
identificare a persoanelor care sunt găsite pe teritoriul statelor membre
și care, cum se întâmplă frecvent în cazul migranților
neregulamentari, nu dețin documente de călătorie sau alte
mijloace de identificare. De asemenea, amprentele digitale permit o confruntare
mai sigură a datelor de intrare și de ieșire ale persoanelor
care călătoresc în mod legal.
(9)
Pentru a se permite desfășurarea cu
acuratețe a operațiunilor de verificare și de identificare și
pentru a se asigura disponibilitatea unor date suficiente în orice situație,
ar trebui ca în EES să fie introduse zece amprente digitale, dacă
acest lucru este posibil din punct de vedere fizic.
(10)
Utilizarea amprentelor digitale are trebui să
facă obiectul unei perioade de tranziție care să permită
statelor membre să își adapteze procesul de verificare la
frontieră și gestionarea fluxurilor de pasageri, astfel încât să
se evite prelungirea timpului de așteptare la frontieră.
(11)
Sistemul ar trebui să fie dezvoltat din punct
de vedere tehnic astfel încât să poată fi accesat în scopul
aplicării legii, în cazul în care prezentul regulament ar urma să fie
modificat în viitor pentru a permite un astfel de acces.
(12)
Agenția pentru gestionarea
operațională a sistemelor informatice la scară largă în
spațiul de libertate, securitate și justiție, instituită
prin Regulamentul (UE) nr. 1077/2011 al Parlamentului European
și al Consiliului din 25 octombrie 2011[20],
ar trebui să fie responsabilă pentru dezvoltarea și gestionarea
operațională a unui EES centralizat. Un astfel de sistem ar trebui
să fie alcătuit dintr-o unitate centrală, o unitate
centrală de rezervă, interfețe uniforme în fiecare stat membru
și infrastructura de comunicații între EES central și punctele
de intrare în rețea. Statele membre ar trebui să fie responsabile
pentru dezvoltarea și gestionarea operațională a sistemelor lor
naționale.
(13)
În vederea creării de sinergii și a
obținerii unui bun raport costuri-beneficii, ar trebui ca, în măsura
posibilului, EES să fie pus în aplicare în paralel cu sistemul de
înregistrare a călătorilor instituit în temeiul Regulamentului COM(2013)
97 final.
(14)
Prezentul regulament ar trebui să prevadă
căror autorități din statele membre li se poate autoriza accesul
la EES pentru introducerea, modificarea, ștergerea sau consultarea de date
în scopurile specifice ale EES și, în măsura în care acest lucru este
necesar, în vederea îndeplinirii sarcinilor care le revin.
(15)
Orice prelucrare a datelor EES ar trebui să
fie proporțională cu obiectivele urmărite și necesară
pentru îndeplinirea sarcinilor autorităților competente. Atunci când
utilizează EES, autoritățile competente ar trebui să
garanteze respectarea demnității umane și integritatea
persoanelor ale căror date sunt solicitate și să nu discrimineze
persoanele pe motive de sex, rasă sau origine etnică, religie sau
convingeri, handicap, vârstă sau orientare sexuală.
(16)
Datele cu caracter personal stocate în EES nu ar
trebui păstrate mai mult decât este necesar pentru scopurile EES. O
perioadă adecvată de păstrare a datelor este de șase luni,
dat fiind că aceasta este perioada minimă necesară pentru
calcularea duratei de ședere. În cazul persoanelor care nu au ieșit
de pe teritoriul statelor membre în perioada de ședere autorizată ar
trebui prevăzută o perioadă mai lungă, de maximum cinci
ani. În lipsa unor motive de ștergere anticipată, datele ar trebui
șterse după scurgerea perioadei de cinci ani.
(17)
Ar trebui să se stabilească norme precise
în ceea ce privește responsabilitățile pentru dezvoltarea
și operarea EES, responsabilitățile statelor membre pentru
sistemele naționale și accesul autorităților naționale
la date.
(18)
Ar trebui stabilite norme privind răspunderea
statelor membre în cazul unor prejudicii rezultate din încălcarea
dispozițiilor prezentului regulament. Răspunderea care revine
Comisiei în cazul unor astfel de prejudicii este reglementată de
articolul 340 al doilea paragraf din tratat.
(19)
Activitățile de prelucrare a datelor cu
caracter personal, desfășurate de statele membre în aplicarea prezentului
regulament, intră sub incidența Directivei 95/46/CE a
Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995
privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea
datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date[21].

(20)
Activitățile desfășurate de
instituțiile sau organismele Uniunii în îndeplinirea sarcinilor care le
revin în calitate de entități responsabile pentru gestionarea
operațională a EES intră sub incidența
Regulamentului (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al
Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor
fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către
instituțiile și organele comunitare și privind libera
circulație a acestor date[22].
(21)
Autoritățile independente de supraveghere
instituite în conformitate cu articolul 28 din Directiva 95/46/CE ar
trebui să monitorizeze legalitatea prelucrării datelor cu caracter
personal de către statele membre, iar Autoritatea Europeană pentru
Protecția Datelor, instituită prin Regulamentul (CE) nr. 45/2001,
ar trebui să monitorizeze activitățile instituțiilor
și organelor Uniunii în ceea ce privește prelucrarea datelor cu
caracter personal. Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor
și autoritățile de supraveghere ar trebui să coopereze
pentru monitorizarea EES.
(22)
Prezentul regulament respectă drepturile
fundamentale și principiile recunoscute în Carta drepturilor fundamentale
a Uniunii Europene, în special protecția datelor cu caracter personal
(articolul 8 din cartă), dreptul la libertate și la
siguranță (articolul 6 din cartă), respectarea vieții
private și de familie (articolul 7 din cartă), dreptul de azil
(articolul 18 din cartă), protecția în caz de strămutare,
expulzare sau extrădare (articolul 19 din cartă), dreptul la o
cale de atac eficientă (articolul 47 din cartă) și trebuie
să fie aplicat în conformitate cu aceste drepturi și principii.
(23)
Monitorizarea eficientă a aplicării
prezentului regulament necesită realizarea unei evaluări periodice. Pentru
a se determina dacă și în ce mod sistemul poate avea cea mai eficace
contribuție la combaterea infracțiunilor teroriste și a altor
infracțiuni grave, ar trebui să se evalueze în continuare
condițiile de acordare a accesului la datele stocate în sistem în scopul
aplicării legii, condițiile de acordare a accesului țărilor
terțe și condițiile de păstrare a datelor în cazul unor
perioade diferite. Dat fiind că EES conține un număr mare de
date cu caracter personal și că este necesar să se respecte pe
deplin viața privată a persoanelor ale căror date cu caracter
personal sunt prelucrate în EES, această evaluare ar trebui să
aibă loc la doi ani după începerea operațiunilor și să
ia în considerare rezultatele implementării VIS.
(24)
Statele membre ar trebui să stabilească
norme privind sancțiunile aplicabile pentru încălcările
dispozițiilor prezentului regulament și să asigure punerea lor
în aplicare.
(25)
În vederea asigurării unor condiții
uniforme pentru punerea în aplicare a prezentului regulament, Comisiei ar
trebui să îi fie conferite competențe de executare. Aceste
competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE)
nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011
de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de
control de către statele membre al exercitării competențelor de
executare de către Comisie[23].
(26)
Acțiunea de instituire a unui EES comun la
nivelul spațiului fără controale la frontierele interne și
de creare a unor obligații, condiții și proceduri comune privind
utilizarea datelor nu poate fi realizată în mod suficient de către
statele membre la nivel individual și, prin urmare, date fiind amploarea
și impactul acțiunii, aceasta poate fi mai bine realizată la
nivelul Uniunii în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel
cum se prevede la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană.
În conformitate cu principiul proporționalității, prevăzut
la respectivul articol, regulamentul nu depășește ceea ce este
necesar pentru atingerea acestui obiectiv.
(27)
În conformitate cu articolele 1 și 2 din
Protocolul (nr. 22) privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind
Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii
Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentului regulament
și, prin urmare, nu are obligații în temeiul acestuia și nu face
obiectul aplicării sale. Dat fiind
că prezentul regulament se bazează pe acquis-ul Schengen, Danemarca
decide, în conformitate cu articolul 4 din protocolul respectiv, în termen
de șase luni de la adoptarea prezentului regulament de către Consiliu
dacă îl va transpune în legislația sa națională.
(28)
Prezentul regulament constituie o dezvoltare a
dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Regatul Unit nu participă,
în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000
privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen[24]; prin urmare, Regatul Unit nu participă la
adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și
nu face obiectul aplicării sale.
(29)
Prezentul regulament constituie o dezvoltare a
dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în
conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002
privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile
acquis-ului Schengen[25];
prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea prezentului
regulament, nu are obligații în temeiul acestuia și nu face obiectul
aplicării sale.
(30)
În ceea ce privește Islanda și Norvegia,
prezentul regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului
Schengen în sensul Acordului încheiat de Consiliul Uniunii Europene și
Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestora din
urmă la implementarea, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen[26],
dispoziții care intră sub incidența dispozițiilor
articolului 1 punctul A din Decizia 1999/437/CE a Consiliului
din 17 mai 1999 privind anumite modalități de aplicare a
acordului respectiv[27].
(31)
În ceea ce privește Elveția, prezentul
regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în
sensul Acordului între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană
și Confederația Elvețiană cu privire la asocierea
Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea
acquis-ului Schengen[28], care intră sub incidența dispozițiilor
articolului 1 punctul B din Decizia 1999/437/CE a Consiliului
din 17 mai 1999, coroborat cu articolul 3 din Decizia 2008/146/CE
a Consiliului[29].
(32)
În ceea ce privește Principatul Liechtenstein,
prezentul regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului
Schengen în sensul Protocolului între Uniunea Europeană, Comunitatea
Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul
Liechtenstein privind aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul între
Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația
Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la
punerea în practică, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen[30],
care intră sub incidența dispozițiilor articolului 1 punctul A
din Decizia 1999/437/CE a Consiliului din 17 mai 1999, coroborat
cu articolul 3 din Decizia 2011/350/UE a Consiliului[31],
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL 1
Dispoziții Generale
Articolul 1
Obiectul
Prin prezentul regulament se instituie un sistem
desemnat ca „sistem de intrare/ieșire” (Entry/Exit System, EES)
pentru înregistrarea și stocarea informațiilor cu privire la data
și locul de intrare și de ieșire a resortisanților
țărilor terțe care trec frontierele externe și cărora
le-a fost permisă o ședere de scurtă durată pe teritoriul
statelor membre, pentru calcularea duratei șederii acestora și pentru
generarea de semnalări către statele membre în cazurile în care
perioada autorizată de ședere a expirat.
Articolul 2
Structura EES
1.           EES
prezintă structura stabilită la articolul 6.
2.           Agenția
pentru gestionarea operațională a sistemelor informatice la
scară largă în spațiul de libertate, securitate și
justiție (denumită în continuare „agenția”) este
însărcinată cu dezvoltarea și gestionarea operațională
a EES, inclusiv funcționalitățile de prelucrare a datelor
biometrice menționate la articolul 12.
Articolul 3
Domeniul de aplicare
1.           Prezentul
regulament se aplică resortisanților țărilor terțe
cărora le-a fost permisă o ședere de scurtă durată pe
teritoriul statelor membre și care, conform Codului Schengen, fac obiectul
verificărilor la frontieră atunci când trec frontierele externe ale
statelor membre.
2.           Prezentul
regulament nu se aplică în cazul trecerii frontierelor externe de
către:
(a)     membrii de familie ai unui
cetățean al Uniunii care intră în domeniul de aplicare al
Directivei 2004/38/CE, atunci când aceștia dețin un permis de
ședere prevăzut în respectiva directivă;
(b)     membrii de familie ai
resortisanților țărilor terțe care beneficiază de
dreptul la liberă circulație în temeiul dreptului Uniunii, atunci
când aceștia dețin un permis de ședere prevăzut în
Directiva 2004/38/CE;
Prezentul regulament nu se aplică membrilor
de familie menționați la literele (a) și (b) nici în cazul în
care aceștia nu însoțesc un cetățean al Uniunii sau un
resortisant al unei țări terțe care beneficiază de dreptul
la liberă circulație sau nu i se alătură;
(c)     titularii unui permis de ședere
prevăzut la articolul 2 alineatul (15) din Codul Frontierelor
Schengen;
(d)     resortisanții din Andorra, Monaco
și San Marino.
Articolul 4
Scopul
EES are ca scop îmbunătățirea
modului de gestionare a frontierelor externe și de combatere a
imigrației neregulamentare, punerea în aplicare a politicii de gestionare
integrată a frontierelor, cooperarea între autoritățile de
frontieră și autoritățile de imigrație și
consultarea reciprocă, asigurând accesul statelor membre la
informațiile cu privire la data și locul de intrare și de
ieșire a resortisanților țărilor terțe la frontierele externe
și facilitând adoptarea deciziilor în aceste chestiuni; pe larg, sistemul
servește la:
–
îmbunătățirea verificărilor la
punctele de trecere a frontierelor externe și combaterea imigrației
neregulamentare;
–
calcularea duratei de ședere autorizată a
resortisanților țărilor terțe cărora le-a fost
permisă o ședere de scurtă durată și monitorizarea
acestui calcul;
–
facilitarea identificării persoanelor care ar
putea să nu îndeplinească sau să nu mai îndeplinească
condițiile de intrare sau de ședere pe teritoriul statelor membre;
–
crearea posibilității ca
autoritățile naționale să identifice persoanele care
depășesc termenul legal de ședere și să ia
măsurile corespunzătoare;
–
culegerea de date statistice referitoare la
intrările și ieșirile resortisanților țărilor
terțe, în scopul analizării acestora.
Articolul 5
Definiții
În sensul prezentului regulament, se
aplică următoarele definiții:
(1)
„frontiere externe” înseamnă frontierele
externe în sensul definiției de la articolul 2 alineatul (2) din
Codul Frontierelor Schengen;
(2)
„autorități de frontieră”
înseamnă autoritățile competente însărcinate, în
conformitate cu legislația națională, să efectueze
verificări asupra persoanelor la punctele de trecere a frontierelor externe
conform Codului Frontierelor Schengen;
(3)
„autorități de imigrație”
înseamnă autoritățile competente însărcinate, în
conformitate cu legislația națională, să examineze
condițiile de ședere a resortisanților țărilor terțe
pe teritoriul statelor membre și să adopte decizii cu privire la
șederea acestora;
(4)
„autorități competente în domeniul
vizelor” înseamnă autoritățile din fiecare stat membru care au
responsabilitatea de a examina cererile de viză și de a lua decizii
cu privire la acestea sau decizii de anulare, retragere sau prelungire a
vizelor, inclusiv autoritățile centrale competente în domeniul
vizelor și autoritățile responsabile de eliberarea vizelor la
frontieră, conform Codului de vize[32];
(5)
„resortisant al unei țări terțe”
înseamnă orice persoană care nu este cetățean al Uniunii,
în sensul articolului 20 din tratat, cu excepția persoanelor care, în
temeiul acordurilor încheiate între Uniune sau între Uniune și statele
sale membre, pe de o parte, și respectivele țări terțe, pe
de altă parte, se bucură de un drept la liberă circulație
echivalent cu cel al cetățenilor Uniunii;
(6)
„document de călătorie” înseamnă
pașaportul sau un alt document echivalent care îi dă titularului
dreptul de trecere a frontierelor externe și pe care se poate aplica o
viză;
(7)
„ședere de scurtă durată”
înseamnă o ședere pe teritoriul statelor membre a cărei
durată nu depășește 90 de zile în cursul unei perioade de 180
de zile;
(8)
„stat membru responsabil” înseamnă statul
membru care a introdus datele în EES;
(9)
„verificare” înseamnă procesul de comparare a
seriilor de date în vederea stabilirii validității unei
identități declarate (controlul realizat prin compararea a două
serii de date);
(10)
„identificare” înseamnă procesul de
determinare a identității unei persoane prin efectuarea unei
căutări într-o bază de date în funcție de mai multe serii
de date (controlul realizat prin compararea mai multor serii de date);
(11)
„date alfanumerice” înseamnă date constând în
litere, cifre, caractere speciale, spații și semne de
punctuație;
(12)
„date biometrice” înseamnă amprentele
digitale;
(13)
„persoană care depășește
termenul legal de ședere” înseamnă un resortisant al unei
țări terțe care nu îndeplinește sau nu mai
îndeplinește condițiile referitoare la durata unei scurte șederi
pe teritoriul statelor membre;
(14)
„agenție” înseamnă agenția
instituită prin Regulamentul (UE) nr. 1077/2011[33];
(15)
„Frontex” înseamnă Agenția Europeană
pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale
Statelor Membre ale Uniunii Europene, instituită prin
Regulamentul (CE) nr. 2007/2004[34];
(16)
„autoritate de supraveghere” înseamnă autoritatea
de supraveghere instituită în conformitate cu articolul 28 din
Directiva 95/46/CE;
(17)
„gestionare operațională” înseamnă
toate sarcinile necesare menținerii sistemelor informatice la scară
largă în stare de funcționare, inclusiv responsabilitatea pentru
infrastructura de comunicații utilizată de aceste sisteme;
(18)
„dezvoltare” înseamnă toate sarcinile necesare
pentru crearea unui sistem informatic la scară largă, inclusiv a
infrastructurii de comunicații utilizate de acesta.
Articolul 6
Arhitectura tehnică a EES
EES este alcătuit din
următoarele:
(a)
un sistem central care conține o unitate
centrală și o unitate centrală de rezervă capabilă
să asigure toate funcționalitățile unității
centrale în cazul unei defecțiuni a sistemului;
(b)
un sistem național care conține
hardware-ul, software-ul și infrastructura de comunicații
națională necesare pentru conectarea echipamentelor terminale
utilizate de autoritățile competente definite la articolul 7
alineatul (2) cu punctele de intrare în rețea din fiecare stat membru;
(c)
o interfață uniformă în fiecare stat
membru bazată pe specificații tehnice comune și identică
pentru toate statele membre;
(d)
punctele de intrare în rețea, care fac parte
din interfața uniformă și care conectează sistemul
național al fiecărui stat membru cu sistemul central; și
(e)
infrastructura de comunicații dintre sistemul
central și punctele de intrare în rețea.
Articolul 7
Accesul la EES în scopul introducerii, modificării, ștergerii și
consultării de date
1.           În conformitate cu
articolul 4, accesul la EES în scopul introducerii,
modificării, ștergerii și consultării, în conformitate cu
prezentul regulament, a datelor menționate la articolele 11 și 12
este rezervat exclusiv personalului autorizat în mod corespunzător din
cadrul autorităților din fiecare stat membru care sunt competente în
ceea ce privește scopurile prevăzute la articolele 15 - 22, în
măsura în care accesul este necesar pentru îndeplinirea sarcinilor în
conformitate cu acest scop și proporțional cu obiectivele
urmărite.
2.           Fiecare
stat membru desemnează autoritățile competente, inclusiv
autoritățile de frontieră, autoritățile competente în
domeniul vizelor și autoritățile de imigrație, al
căror personal autorizat în mod corespunzător are acces la EES pentru
introducerea, modificarea, ștergerea sau consultarea de date. Fiecare stat
membru comunică fără întârziere agenției o listă a
acestor autorități. În lista respectivă este specificat scopul
în care fiecare autoritate poate avea acces la datele din EES.
În termen de trei luni de la data la care EES a
devenit operațional în conformitate cu articolul 41, agenția
publică o listă consolidată în Jurnalul Oficial al Uniunii
Europene. În cazul în care se aduc modificări listei, agenția
publică, o dată pe an, o listă consolidată
actualizată.
Articolul 8
Principiile generale
1.           Fiecare
autoritate competentă autorizată să acceseze EES în conformitate
cu prezentul regulament garantează că utilizarea EES este
necesară, adecvată și proporțională pentru
îndeplinirea de către autoritățile competente a sarcinilor care
le revin.
2.           Fiecare
autoritate competentă garantează că, prin utilizarea EES,
resortisanții țărilor terțe nu sunt discriminați pe
motive de sex, rasă sau origine etnică, religie sau convingeri,
handicap, vârstă sau orientare sexuală și că demnitatea
umană și integritatea persoanei sunt pe deplin respectate.
Articolul 9
Sistemul automat de calculare
EES cuprinde un mecanism automat care
indică durata maximă autorizată de ședere, în conformitate
cu articolul 5 alineatul (1) din Codul Frontierelor Schengen, pentru
fiecare resortisant al unei țări terțe înregistrat în EES.
Sistemul automat de calculare:
(a)          informează autoritățile
competente și resortisanții țărilor terțe, în momentul
intrării, cu privire la durata autorizată de ședere;
(b)          identifică, în momentul
ieșirii, resortisanții țărilor terțe care au
depășit termenul legal de ședere.
Articolul 10
Mecanismul de informare
1.           EES
cuprinde un mecanism care identifică în mod automat fișele de
intrare/ieșire care nu conțin o dată de ieșire imediat după
data de expirare a perioadei autorizate de ședere și fișele în
cazul cărora s-a depășit perioada maximă autorizată de
ședere.
2.           Autorităților
naționale competente desemnate le este pusă la dispoziție o
listă, generată de sistem, cu datele menționate la
articolul 11 ale tuturor persoanelor în cazul cărora s-a identificat
o depășire a termenului legal de ședere.
CAPITOLUL II
 Introducerea și utilizarea datelor de către autoritățile
de frontieră
Articolul 11
Datele cu caracter personal ale titularilor de viză
1.           Dacă
un resortisant al unei țări terțe care deține o viză
nu este încă înregistrat în EES și dacă intrarea acestuia a fost
autorizată pe baza unei decizii adoptate conform Codului Frontierelor
Schengen, autoritatea de frontieră creează dosarul individual al
persoanei în cauză prin introducerea următoarelor date:
(a)          numele (numele de familie), numele
la naștere [numele de familie anterior (anterioare)], prenumele; data
nașterii, locul nașterii, țara de naștere,
naționalitatea sau naționalitățile și sexul;
(b)          tipul și numărul
documentului sau documentelor de călătorie, autoritatea care l-a sau
le-a eliberat și data eliberării;
(c)          codul din trei litere al
țării emitente și data expirării perioadei de valabilitate
a documentului (documentelor) de călătorie;
(d)          numărul autocolantului de
viză, inclusiv codul din trei litere al satului membru emitent și
data expirării perioadei de valabilitate a vizei, dacă este cazul;
(e)          la prima intrare pe baza vizei,
numărul de intrări și durata autorizată de ședere,
astfel cum sunt înscrise pe autocolantul de viză;
(f)           dacă este cazul,
menționarea informației că persoanei i s-a acordat accesul la
programul de înregistrare a călătorilor în conformitate cu
Regulamentul COM(2013) 97 final, numărul unic de identificare și
stadiul de participare.
2.           Informațiile
enumerate mai jos se introduc, la fiecare intrare a persoanei respective, în
fișa de intrare/ieșire asociată dosarului individual al
persoanei pe baza numărului de referință individual generat de
EES în momentul creării respectivului dosar:
(a)          data și ora intrării;
(b)          statul membru de intrare, punctul de
trecere a frontierei și autoritatea care a autorizat intrarea;
(c)          durata
calculată a șederii (șederilor) autorizate în zile și data
ultimei zile de ședere autorizată.
3.           La ieșire, în fișa de intrare/ieșire asociată
dosarului individual al persoanei respective se introduc următoarele
informații:
(a)          data
și ora ieșirii;
(b)          statul
membru și punctul de trecere a frontierei de ieșire.
Articolul 12
Datele cu caracter personal ale resortisanților țărilor
terțe exonerați de obligația de a deține viză
1.           Dacă un resortisant al unei
țări terțe exonerat de obligația de a deține o
viză nu este încă înregistrat în EES și dacă intrarea
acestuia a fost autorizată pe baza unei decizii adoptate conform Codului
Frontierelor Schengen, autoritatea de frontieră creează dosarul
individual al persoanei în cauză prin introducerea, în plus față
de datele menționate la articolul 11, cu excepția
informațiilor menționate la articolul 11 alineatul (1)
literele (d) și (e), a celor zece amprente digitale.
2.           Copiii sub 12 ani sunt
exonerați de obligația de a se supune amprentării digitale din
motive de drept.
3.           Persoanele în cazul cărora
prelevarea amprentelor digitale este fizic imposibilă sunt exonerate de
obligația de a se supune amprentării digitale din motive de fapt.
Cu toate acestea, dacă imposibilitatea este
de natură temporară, persoana are obligația de a se supune
amprentării digitale la următoarea intrare. Autoritățile de
frontieră au dreptul să solicite clarificări suplimentare cu
privire la motivele imposibilității temporare de a se supune
amprentării digitale.
Statele membre se asigură că există
proceduri corespunzătoare prin care se garantează demnitatea
persoanei în cazul unor dificultăți apărute în momentul
amprentării digitale.
4.           În cazul în care persoana în
cauză este exonerată de obligația de a se supune
amprentării digitale din motive de drept sau de fapt, în temeiul
alineatelor (2) sau (3), rubricile aferente se completează cu textul „nu
se aplică”. Sistemul permite să se facă o distincție între
cazurile în care amprentarea digitală nu este obligatorie din motive de
drept și cazurile în care această nu este posibilă din motive de
fapt.
5.           Pentru o perioadă de trei ani
după începerea operațiunilor EES se înregistrează numai datele
alfanumerice la care se face referire la alineatul (1).
Articolul 13
Procedurile de introducere a datelor la punctele de trecere a frontierei unde a
fost creat deja un dosar
Dacă un dosar a fost deja creat și
dacă este cazul, autoritatea de frontieră actualizează datele
din dosar, introduce o fișă de intrare/ieșire pentru fiecare
intrare și ieșire, în conformitate cu articolele 11 și 12,
și asociază fișa respectivă dosarului individual al
persoanei în cauză.
Articolul 14
Datele care trebuie adăugate în cazul retragerii sau prelungirii unei
autorizații de ședere
1.           În cazul
unei decizii de retragere a unei autorizații de ședere sau de
prelungire a duratei de ședere autorizată, autoritatea competentă
care a adoptat decizia respectivă adaugă următoarele date în
fișa de intrare/ieșire:
(a)          informații referitoare la
stadiul procedurii din care să reiasă că autorizația de
ședere a fost retrasă sau că durata de ședere
autorizată a fost prelungită;
(b)          autoritatea care a retras
autorizația de ședere sau a extins durata de ședere
autorizată;
(c)          locul și data deciziei de
retragere a autorizației de ședere sau de extindere a duratei de
ședere autorizată;
(d)          noua dată de expirare a
autorizației de ședere.
2.           În
fișa de intrare/ieșire, ca motiv(e) al(e) retragerii
autorizației de ședere se indică următoarele:
(a)          motivele pentru care persoana este
expulzată;
(b)          orice altă decizie a
autorităților competente ale statului membru, adoptată în
conformitate cu legislația națională, care determină
expulzarea sau plecarea unui resortisant al unei țări terțe
atunci când acesta nu îndeplinește sau nu mai îndeplinește
condițiile de intrare sau de ședere pe teritoriul statelor membre.
3.           În
fișa de intrare/ieșire se precizează motivele de prelungire a
duratei de ședere autorizată.
4.           În cazul
plecării sau expulzării unei persoane de pe teritoriul statelor
membre, survenită în temeiul unei decizii menționate la
alineatul (2) litera (b), autoritatea competentă introduce datele
în fișa de intrare/ieșire respectivă, în conformitate cu
articolul 13.
Articolul 15
Utilizarea datelor în scopul verificării la frontierele externe
1.           Autoritățile
de frontieră au acces la EES în scopul consultării datelor în
măsura în care acestea sunt necesare pentru îndeplinirea sarcinilor de
control la frontieră.
2.           În
scopurile menționate la alineatul (1), autoritățile de
frontieră au acces la EES pentru efectuarea de căutări după
datele prevăzute la articolul 11 alineatul (1) litera (a),
în combinație cu toate datele următoare sau cu unele dintre acestea:
–
datele menționate la articolul 11
alineatul (1) litera (b);
–
datele menționate la articolul 11
alineatul (1) litera (c);
–
numărul autocolantului de viză
menționat la articolul 11 alineatul (1) litera (d);
–
datele menționate la articolul 11
alineatul (2) litera (a);
–
statul membru și punctul de trecere a
frontierei de intrare sau de ieșire;
–
datele menționate la articolul 12.
CAPITOLUL
III
Introducerea de date și utilizarea EES de către alte
autorități
Articolul 16
Utilizarea EES în scopul examinării cererilor de viză și al
adoptării de decizii cu privire la acestea
1.           Autoritățile
competente în domeniul vizelor consultă EES în scopul examinării
cererilor de viză și al adoptării de decizii cu privire la
acestea, printre care se numără și deciziile de anulare, de
retragere sau de prelungire a perioadei de valabilitate a unei vize eliberate
în conformitate cu dispozițiile relevante din Codul de vize.
2.           În
scopurile menționate la alineatul (1), autorității
competente în domeniul vizelor i se permite accesul pentru efectuarea de
căutări după una sau mai multe din datele următoare:
(a)          datele menționate la
articolul 11 alineatul (1) literele (a), (b) și (c);
(b)          numărul autocolantului de
viză, inclusiv codul din trei litere al statului membru emitent, astfel
cum se menționează la articolul 11 alineatul (1)
litera (d);
(c)          datele menționate la
articolul 12.
3.           Dacă
în urma căutării după datele enumerate la alineatul (2)
reiese că datele referitoare la resortisantul țării terțe
sunt înregistrate în EES, autorităților competente în domeniul
vizelor li se permite accesul la EES pentru consultarea datelor din dosarul
individual al persoanei respective și din fișele de intrare/ieșire
asociate acestui dosar numai în scopurile menționate la alineatul (1).
Articolul 17
Utilizarea EES în scopul examinării cererilor de acces la RTP
1.           Autoritățile
competente menționate la articolul 4 din Regulamentul COM(2013) 97 final consultă EES în scopul
examinării cererilor de acces la RTP și al adoptării deciziilor
cu privire la aceste cereri, printre care se numără și deciziile
de refuzare, de retragere sau de prelungire a perioadei de valabilitate a
accesului la RTP în conformitate cu dispozițiile relevante din
regulamentul respectiv.
2.           În
scopurile menționate la alineatul (1), autorității
competente i se permite accesul pentru efectuarea de căutări
după una sau mai multe din datele menționate la articolul 11
alineatul (1) literele (a), (b) și (c).
3.           Dacă în urma căutării
după datele enumerate la alineatul (2) reiese că datele
referitoare la resortisantul țării terțe sunt înregistrate în
EES, autorității competente i se permite accesul la EES pentru
consultarea datelor din dosarul individual al persoanei respective și din
fișele de intrare/ieșire asociate acestui dosar numai în scopurile
menționate la alineatul (1).
Articolul 18
Accesul la date în scopul verificării pe teritoriul statelor membre
1.           În
scopul de a verifica identitatea resortisantului țării terțe
și/sau îndeplinirea condițiilor de intrare sau de ședere pe
teritoriul statelor membre, autorităților competente din statele
membre li se permite accesul la EES pentru efectuarea de căutări
după datele menționate la articolul 11 alineatul (1)
literele (a), (b) și (c) în combinație cu amprentele digitale
menționate la articolul 12.
2.           Dacă
în urma căutării după datele enumerate la alineatul (1)
reiese că datele referitoare la resortisantul țării terțe
sunt înregistrate în EES, autorității competente i se permite accesul
la EES pentru consultarea datelor din dosarul individual al persoanei
respective și din fișa (fișele) de intrare/ieșire asociate
acestui dosar numai în scopurile menționate la alineatul (1).
Articolul 19
Accesul la date în scopul identificării
1.           Accesul
la EES pentru efectuarea de căutări după amprentele digitale ale
unei persoane este permis autorităților care au competența de a
verifica, fie la punctele de trecere a frontierelor externe, conform Codului
Frontierelor Schengen, fie pe teritoriul statelor membre, dacă sunt
respectate condițiile de intrare, de ședere sau de
rezidență pe teritoriul statelor membre, exclusiv în scopul
identificării persoanelor care ar putea să nu îndeplinească sau
să nu mai îndeplinească condițiile de intrare, de ședere
sau de rezidență pe teritoriul statelor membre.
2.           Dacă
în urma căutării după datele enumerate la alineatul (1)
reiese că datele referitoare la persoana respectivă sunt înregistrate
în EES, autorității competente i se permite accesul la EES pentru
consultarea datelor din dosarul individual și din fișele de
intrare/ieșire asociate acestui dosar numai în scopurile menționate
la alineatul (1).
CAPITOLUL
IV
Păstrarea și modificarea datelor
Articolul 20
 Perioada de păstrare a datelor stocate
1.           Fiecare
fișă de intrare/ieșire se păstrează pentru o
perioadă de maximum 181 de zile.
2.           Fiecare
dosar individual împreună cu fișa (fișele) de
intrare/ieșire asociate se păstrează în EES pentru o
perioadă de maximum 91 de zile calculată de la ultima ieșire
înregistrată, dacă în termen de 90 de zile de la această
ultimă ieșire înregistrată nu se consemnează nicio intrare.
3.           Prin
derogare de la alineatul (1), dacă după data de expirare a
duratei autorizate de ședere nu este înregistrată nicio ieșire,
datele vor fi stocate pentru o perioadă de maximum cinci ani
calculată din ultima zi a șederii autorizate.
Articolul 21
Modificarea datelor
1.           Autoritățile
competente ale statelor membre desemnate în conformitate cu articolul 7 au
dreptul să modifice datele introduse în EES, prin corectarea sau
ștergerea acestor date în conformitate cu prezentul regulament.
2            Informațiile
privind persoanele menționate la articolul 10 alineatul (2) sunt
șterse fără întârziere în cazul în care resortisantul
țării terțe prezintă dovezi conforme cu legislația națională
a statului membru responsabil din care rezultă că a fost obligat
să depășească durata autorizată de ședere ca
urmare a unui eveniment imprevizibil și grav, că a dobândit un drept
legal de ședere sau că s-au produs erori. Resortisantul țării terțe trebuie să dispună
de o cale eficientă de atac pentru a se asigura că datele sunt
modificate.
Articolul 22
Ștergerea anticipată a datelor
În cazul în care, înainte de expirarea
perioadei menționate la articolul 20, un resortisant al unei
țări terțe a dobândit cetățenia unui stat membru sau
se încadrează în derogarea prevăzută la articolul 3
alineatul (2), dosarul individual și fișele asociate acestuia în
conformitate cu articolele 11 și 12 sunt șterse fără
întârziere din EES de către statul membru a cărui cetățenie
a fost obținută sau de către statul membru care a eliberat
permisul de ședere. Persoana trebuie să dispună de o cale
eficientă de atac pentru a se asigura că datele sunt șterse.
CAPITOLUL
V
Dezvoltare, operare și responsabilități
Articolul 23
Adoptarea măsurilor de punere în aplicare de către Comisie înainte de
dezvoltarea sistemului
              Comisia
adoptă următoarele măsuri necesare pentru dezvoltarea și
implementarea tehnică a sistemului central, a interfețelor uniforme
și a infrastructurii de comunicații, inclusiv specificații
referitoare la:
(a)
rezoluția și utilizarea amprentelor
digitale pentru verificarea biometrică în EES;
(b)
arhitectura fizică a sistemului, inclusiv
infrastructura de comunicații a acestuia;
(c)
introducerea datelor în conformitate cu articolele 11
și 12;
(d)
accesarea datelor în conformitate cu
articolele 15 - 19;
(e)
păstrarea, modificarea, ștergerea și
ștergerea anticipată a datelor în conformitate cu articolele 21
și 22;
(f)
păstrarea evidențelor și accesarea
datelor înregistrate în conformitate cu articolul 30;
(g)
cerințele de performanță.
Actele corespunzătoare de punere în
aplicare se adoptă în conformitate cu procedura menționată la
articolul 42.
Specificațiile tehnice și
dezvoltarea ulterioară a acestora în ceea ce privește unitatea
centrală, unitatea centrală de rezervă, interfețele
uniforme și infrastructura de comunicații sunt stabilite de
agenție după primirea unui aviz favorabil din partea Comisiei.
Articolul 24
Dezvoltarea și gestionarea operațională
1.           Agenția
este responsabilă pentru dezvoltarea unității centrale, a
unității centrale de rezervă, a interfețelor uniforme,
inclusiv a punctelor de intrare în rețea, și a infrastructurii de
comunicații.
Unitatea centrală, unitatea centrală de
rezervă, interfețele uniforme și infrastructura de comunicații
sunt dezvoltate și implementate de către agenție cât mai curând
posibil după intrarea în vigoare a prezentului regulament și
după adoptarea de către Comisie a măsurilor prevăzute la
articolul 23 alineatul (1).
Dezvoltarea constă în elaborarea și
implementarea specificațiilor tehnice, efectuarea de teste și
coordonarea generală a proiectului.
2.           Agenția
este responsabilă de gestionarea operațională a
unității centrale, a unității centrale de rezervă
și a interfețelor uniforme. Aceasta garantează, în cooperare cu statele membre, utilizarea în
permanență a celor mai bune tehnologii disponibile, sub rezerva unei
analize costuri-beneficii.
Agenția este, de asemenea, responsabilă
de gestionarea operațională a infrastructurii de comunicații
dintre sistemul central și punctele de intrare în rețea.
Gestionarea operațională a EES cuprinde
toate sarcinile necesare pentru a menține EES în stare de funcționare
24 de ore pe zi, 7 zile din săptămână, în conformitate
cu prezentul regulament; este vorba mai ales de lucrările de
întreținere și perfecționările tehnice necesare pentru a
asigura funcționarea sistemului la un nivel satisfăcător de
calitate operațională, în special în ceea ce privește timpul
necesar pentru efectuarea de căutări în baza centrală de date de
către punctele de trecere a frontierei, care ar trebui să fie cât mai
scurt posibil.
3.           Fără
a aduce atingere articolului 17 din Statutul funcționarilor Uniunii
Europene, agenția aplică normele corespunzătoare privind
secretul profesional sau alte responsabilități echivalente de
confidențialitate tuturor angajaților care trebuie să lucreze cu
date EES. Această obligație
continuă să se aplice și după ce persoanele respective au
încetat să mai ocupe o anumită funcție sau un anumit post sau
după ce și-au încetat activitatea.
Articolul 25
Responsabilitățile naționale
1.           Fiecare
stat membru este responsabil de:
(a)          dezvoltarea sistemului național
și conectarea acestuia la EES;
(b)          organizarea, gestionarea,
funcționarea și întreținerea sistemului său național; și
(c)          gestionarea și reglementarea
accesului la EES al personalului autorizat în mod corespunzător din cadrul
autorităților naționale competente, în conformitate cu
dispozițiile prezentului regulament, precum și întocmirea și
actualizarea periodică a unei liste cu membrii personalului de acest tip
și profilurile lor.
2.           Fiecare
stat membru desemnează o autoritate națională care acordă
acces la EES autorităților competente menționate la
articolul 7 și conectează această autoritate
națională la punctul de intrare în rețea.
3.           Fiecare
stat membru aplică proceduri automatizate de prelucrare a datelor.
4.           Înainte de a fi autorizat să
prelucreze datele stocate în EES, personalul autorităților cu drept
de acces la EES beneficiază de o formare corespunzătoare cu privire
la normele în materie de securitate și protecție a datelor.
5.           Costurile legate de sistemul
național, precum și de găzduirea web a interfeței
naționale sunt suportate din bugetul Uniunii.
Articolul 26
Responsabilitatea în materie de utilizare a datelor
1.           Fiecare
stat membru garantează prelucrarea legală a datelor înregistrate în
EES și în special faptul că numai personalul autorizat în mod
corespunzător are acces la date în scopul îndeplinirii sarcinilor care îi
revin în conformitate cu articolele 15 - 19 din prezentul
regulament. Statul membru responsabil
garantează în special că:
(a)          datele sunt colectate în mod legal;
(b)          datele sunt înregistrate în mod
legal în EES;
(c)          datele sunt corecte și actualizate
atunci când sunt transmise în EES.
2.           Agenția
se asigură că EES este utilizat în conformitate cu dispozițiile
prezentului regulament și cu actele de punere în aplicare menționate
la articolul 23. În special,
agenția:
(a)          ia măsurile necesare pentru a
asigura securitatea sistemului central și a infrastructurii de
comunicații dintre sistemul central și punctele de intrare în
rețea, fără a aduce atingere responsabilităților
fiecărui stat membru;
(b)          garantează că numai
personalul autorizat în mod corespunzător are acces la datele prelucrate
în EES în scopul îndeplinirii sarcinilor agenției, în conformitate cu
prezentul regulament.
3.           Agenția
informează Parlamentul European, Consiliul și Comisia cu privire la
măsurile pe care le ia în conformitate cu alineatul (2) pentru
începerea operațiunilor EES.
Articolul 27
Comunicarea datelor către țări terțe, organizații
internaționale și părți private
1.           Datele
stocate în EES nu sunt comunicate sau puse la dispoziție niciunei
țări terțe, organizații internaționale sau
părți private.
2.           Prin
derogare de la alineatul (1), datele menționate la articolul 11
alineatul (1) literele (a), (b), și (c) și la articolul 12
alineatul (1) pot fi transferate sau puse la dispoziție țărilor
terțe sau organizațiilor internaționale enumerate în anexă
dacă acest lucru este necesar în cazuri particulare în scopul dovedirii
identității resortisantului unei țări terțe, inclusiv
în scopul returnării, dar numai dacă sunt îndeplinite următoarele
condiții:
(a)          Comisia a adoptat, în conformitate cu articolul 25
alineatul (6) din Directiva 95/46/CE, o decizie în care constată
că țara terță respectivă asigură un nivel adecvat
de protecție a datelor cu caracter personal sau între Comunitate și
țara terță respectivă există un acord de readmisie în vigoare
sau se aplică dispozițiile articolului 26 alineatul (1)
litera (d) din Directiva 95/46/CE;
(b)          țara terță sau organizația internațională
este de acord să utilizeze datele exclusiv în scopul pentru care acestea
au fost furnizate;
(c)          datele sunt transferate sau puse la dispoziție în conformitate cu
prevederile relevante ale dreptului Uniunii, în special acordurile de
readmisie, și cu legislația națională a statului membru
care a transferat sau a pus la dispoziție datele, inclusiv prevederile
legale relevante în domeniul securității datelor și al
protecției datelor; și
(d)          statul membru care a introdus datele în EES și-a dat
consimțământul în acest sens.
3.           Transferurile
de date cu caracter personal către țări terțe sau
organizații internaționale în temeiul alineatului (2) nu aduc
atingere drepturilor refugiaților și ale persoanelor care
solicită protecție internațională, în special în ceea ce
privește principiul nereturnării.
Articolul 28
Securitatea datelor
1.           Statul
membru responsabil asigură securitatea datelor înainte de transmiterea
acestora către punctul de intrare în rețea și în timpul
respectivei transmiteri. Fiecare stat
membru asigură securitatea datelor pe care le primește prin EES.
2.           Fiecare
stat membru adoptă, în raport cu sistemul său național,
măsurile necesare, care cuprind și un plan de securitate, pentru:
(a)          a proteja fizic datele, inclusiv
prin elaborarea de planuri de urgență în scopul protejării
infrastructurii critice;
(b)          a refuza accesul persoanelor
neautorizate în incintele naționale în care statul membru efectuează
operațiuni în conformitate cu scopurile EES (verificări la intrarea
în incintă);
(c)          a împiedica citirea, copierea,
modificarea sau îndepărtarea neautorizată a suporturilor de date
(controlul suporturilor de date);
(d)          a împiedica introducerea
neautorizată de date și vizualizarea, modificarea sau ștergerea
neautorizată a datelor cu caracter personal stocate (controlul
stocării);
(e)          a împiedica prelucrarea
neautorizată a datelor în EES și orice modificare sau ștergere
neautorizată a datelor prelucrate în EES (controlul introducerii datelor);
(f)           a se asigura că persoanele
autorizate să acceseze EES au acces numai la datele care fac obiectul
autorizației lor de acces, prin utilizarea exclusivă a unor nume de
utilizator individuale și a unor coduri de acces confidențiale
(controlul accesului la date);
(g)          a se asigura că toate
autoritățile cu drept de acces la EES creează profiluri care
descriu funcțiile și responsabilitățile persoanelor
autorizate să introducă, să modifice, să șteargă,
să consulte datele și să efectueze căutări în acestea
și că respectivele autorități pun aceste profiluri la
dispoziția autorităților de supraveghere, fără
întârziere, la cererea acestora (profiluri ale personalului);
(h)          a asigura posibilitatea de a
verifica și de a stabili care sunt organismele cărora le pot fi
transmise datele cu caracter personal prin utilizarea echipamentelor de
comunicare a datelor (controlul comunicării);
(i)           a asigura că se poate verifica
și stabili ce date au fost prelucrate în EES, în ce moment, de către
cine și cu ce scop (controlul înregistrării datelor);
(j)           a împiedica citirea, copierea,
modificarea sau ștergerea neautorizată a datelor cu caracter personal
în timpul transmiterii datelor cu caracter personal către sau din EES sau
în timpul transportului suporturilor de date, în special prin intermediul
tehnicilor de criptare corespunzătoare (controlul transportului);
(k)          a monitoriza eficacitatea
măsurilor de securitate prevăzute la prezentul alineat și a lua
măsurile de organizare necesare referitoare la supravegherea internă,
astfel încât să se asigure respectarea dispozițiilor prezentului
regulament (audit intern).
3.           Agenția
ia măsurile necesare în vederea realizării obiectivelor stabilite la
alineatul (2) în ceea ce privește funcționarea EES, inclusiv
prin adoptarea unui plan de securitate.
Articolul 29
Răspunderea
1.           Orice
persoană sau stat membru care a suferit prejudicii ca urmare a unei
operațiuni ilegale de prelucrare sau a unei acțiuni incompatibile cu
dispozițiile prezentului regulament are dreptul să obțină
despăgubiri de la statul membru răspunzător pentru prejudiciul
produs. Acest stat este exonerat de
răspundere, integral sau parțial, dacă dovedește că nu
este responsabil pentru circumstanțele în care s-a produs prejudiciul.
2.           În cazul
prejudiciilor produse EES ca urmare a nerespectării de către un stat
membru a oricăreia din obligațiile care îi revin în temeiul
prezentului regulament, răspunderea aparține statului membru
respectiv, cu excepția cazului în care agenția sau un alt stat membru
participant la EES nu a luat măsurile rezonabile necesare pentru a preveni
producerea prejudiciului sau pentru a reduce la minimum impactul acestuia.
3.           Acțiunile
în despăgubiri împotriva unui stat membru pentru prejudiciile
menționate la alineatele (1) și (2) sunt reglementate de
dispozițiile de drept intern al statului membru pârât.
Articolul 30
Păstrarea evidențelor
1.           Fiecare
stat membru și agenția păstrează evidențe ale tuturor
operațiunilor de prelucrare a datelor efectuate în cadrul EES. Aceste evidențe indică scopul
accesului, astfel cum se menționează la articolul 7, data
și ora, tipul de date transmise, astfel cum se menționează la
articolele 11 - 14, tipul de date utilizate pentru căutare,
astfel cum se menționează la articolele 15 - 19,
și numele autorității care a introdus sau a extras datele. În plus, fiecare stat membru ține
evidența personalului autorizat în mod corespunzător pentru
introducerea sau extragerea de date.
2.           Aceste
evidențe pot fi utilizate numai pentru monitorizarea
admisibilității prelucrării datelor din punctul de vedere al
protecției acestora, precum și pentru garantarea
securității datelor. Evidențele
sunt protejate, prin măsuri adecvate, împotriva accesului neautorizat
și sunt șterse după o perioadă de un an după expirarea
perioadei de păstrare prevăzute la articolul 20, în cazul în
care nu sunt necesare pentru proceduri de control deja inițiate.
Articolul 31
Autocontrolul
Statele membre se asigură că fiecare
autoritate care are drept de acces la EES ia măsurile necesare pentru
asigurarea conformității cu prezentul regulament și
cooperează, atunci când este necesar, cu autoritatea de supraveghere.
Articolul 32
Sancțiuni
Statele membre iau măsurile necesare
pentru a se asigura că orice utilizare frauduloasă a datelor
introduse în EES se pedepsește prin sancțiuni, inclusiv
sancțiuni administrative și/sau penale în conformitate cu
legislația națională, care sunt efective, proporționale
și disuasive.
CAPITOLUL
VI
Drepturi și supraveghere în materie de protecție a datelor
Articolul 33
Dreptul la informare
1.           Persoanele
ale căror date sunt înregistrate în EES sunt informate de către
statul membru responsabil cu privire la următoarele:
(a)          identitatea operatorului
menționat la articolul 37 alineatul (4);
(b)          scopul prelucrării datelor în
EES;
(c)          categoriile de destinatari ai
datelor;
(d)          perioada de păstrare a datelor;
(e)          caracterul obligatoriu al
colectării datelor pentru examinarea condițiilor de intrare;
(f)           existența dreptului de acces
la datele care îi privesc și a dreptului de a cere corectarea datelor care
îi privesc și care sunt eronate sau ștergerea datelor care îi privesc
și care au fost prelucrate în mod ilegal, inclusiv a dreptului de a primi
informații despre procedurile de exercitare a acestor drepturi și
datele de contact ale autorităților naționale de supraveghere
menționate sau ale Autorității Europene pentru Protecția
Datelor, dacă este cazul, care soluționează plângerile
referitoare la protecția datelor cu caracter personal.
2.           Informațiile
menționate la alineatul (1) se furnizează în scris.
Articolul 34
Dreptul de acces la date și dreptul la corectarea și ștergerea
datelor
1.           Fără
a se aduce atingere obligației de a furniza alte informații în
conformitate cu articolul 12 litera (a) din Directiva 95/46/CE, orice
persoană are dreptul de a i se comunica datele înregistrate în EES care o
privesc și identitatea statului membru care le-a transmis către EES. Acest acces la date poate fi acordat numai de un
stat membru. Fiecare stat membru
ține evidența solicitărilor privind un astfel de acces.
2.           Orice
persoană poate solicita ca datele care o privesc și care sunt
incorecte să fie corectate și ca datele înregistrate în mod ilegal
să fie șterse. Corectarea
și ștergerea sunt efectuate fără întârziere de către
statul membru responsabil, în conformitate cu propriile acte cu putere de lege,
norme administrative și proceduri.
3.           În cazul
în care solicitarea prevăzută la alineatul (2) nu este
adresată statului membru responsabil, ci unui alt stat membru,
autoritățile statului membru căruia i-a fost înaintată
solicitarea contactează autoritățile statului membru responsabil
în termen de 14 zile. Statul
membru responsabil verifică exactitatea datelor și legalitatea
prelucrării acestora în EES în termen de o lună.
4.           Dacă
se constată că datele înregistrate în EES sunt incorecte sau au fost
înregistrate în mod ilegal, statul membru responsabil le corectează sau le
șterge în conformitate cu articolul 21. Statul membru responsabil îi confirmă în scris și
fără întârziere persoanei interesate că a luat măsuri
pentru corectarea sau ștergerea datelor care o privesc.
5.           În cazul
în care statul membru responsabil nu consideră că datele înregistrate
în EES sunt incorecte sau că ele au fost înregistrate în mod ilegal,
acesta îi explică în scris și fără întârziere persoanei
interesate motivele pentru care nu este dispus să corecteze sau să
șteargă datele care o privesc.
6.           De
asemenea, statul membru responsabil îi indică persoanei interesate ce
măsuri poate lua aceasta în cazul în care nu acceptă explicația
oferită. Informarea
respectivă cuprinde precizări referitoare la căile de a
introduce o acțiune sau de a depune o plângere la autoritățile
sau instanțele judecătorești competente din respectivul stat
membru și la orice formă de asistență, inclusiv din partea
autorităților de supraveghere, care este disponibilă în
conformitate cu actele cu putere de lege, normele administrative și
procedurile respectivului stat membru.
Articolul 35
Cooperarea în vederea garantării drepturilor privind protecția
datelor
1.           Statele
membre colaborează în mod activ în vederea garantării drepturilor
prevăzute la articolul 34.
2.           În
fiecare stat membru, autoritatea de supraveghere asistă și
consiliază, la cerere, persoana interesată în exercitarea dreptului
său de a obține corectarea sau ștergerea datelor care o privesc,
în conformitate cu articolul 28 alineatul (4) din Directiva 95/46/CE.
3.           Autoritatea
de supraveghere a statului membru responsabil care a transmis datele și
autoritățile de supraveghere din statele membre în care a fost
depusă cererea cooperează în acest scop.
Articolul 36
Măsuri corective
1.           În
fiecare stat membru, orice persoană are dreptul de a introduce o
acțiune sau de a depune o plângere la autoritățile sau
instanțele judecătorești competente din statul membru care i-a
refuzat dreptul de acces la date sau dreptul la corectarea sau ștergerea
acestor date, astfel cum se prevede la articolul 35.
2.           Asistența
autorităților de supraveghere rămâne disponibilă pe
întreaga durată a procedurii.
Articolul 37
Controlul exercitat de autoritatea de supraveghere
1.           Autoritatea
de supraveghere monitorizează legalitatea prelucrării datelor cu
caracter personal, menționate la articolele 11 - 14, de
către statul membru în cauză, inclusiv transmiterea acestora
către și dinspre EES.
2.           Autoritatea
de supraveghere garantează că, cel puțin o dată la patru
ani, se realizează un audit al operațiilor de prelucrare a datelor în
sistemul național, în conformitate cu standardele internaționale de
audit relevante.
3.           Statele
membre se asigură că autoritatea lor de supraveghere are resurse
suficiente pentru a îndeplini sarcinile care i-au fost încredințate în
temeiul prezentului regulament.
4.           În ceea
ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal în EES, fiecare stat
membru desemnează autoritatea care este considerată drept operator,
în conformitate cu articolul 2 litera (d) din Directiva 95/46/CE,
și care are principala responsabilitate pentru prelucrarea datelor de
către statul membru respectiv. Fiecare
stat membru comunică numele acestei autorități Comisiei.
5.           Fiecare
stat membru pune la dispoziția autorităților de supraveghere
orice informație solicitată de acestea și, în special,
informații privind activitățile realizate în conformitate cu
articolul 28, le acordă accesul la evidențele prevăzute la
articolul 30 și le permite în orice moment accesul în toate sediile
proprii.
Articolul 38
Supravegherea de către Autoritatea Europeană pentru Protecția
Datelor
1.           Autoritatea
Europeană pentru Protecția Datelor verifică dacă
agenția desfășoară activitățile de prelucrare a
datelor cu caracter personal în conformitate cu prezentul regulament. Atribuțiile și competențele
menționate la articolele 46 și 47 din Regulamentul (CE)
nr. 45/2001 se aplică în consecință.
2.           Autoritatea
Europeană pentru Protecția Datelor garantează că, cel
puțin o dată la patru ani, se realizează un audit al
activităților de prelucrare a datelor cu caracter personal
desfășurate de agenție, în conformitate cu standardele internaționale
de audit relevante. Un raport al
acestui audit este trimis Parlamentului European, Consiliului, agenției,
Comisiei și autorităților de supraveghere. Agenției i se oferă posibilitatea de a face observații
înainte de adoptarea raportului.
3.           Agenția
pune la dispoziția Autorității Europene pentru Protecția
Datelor informațiile solicitate de aceasta, asigurându-i accesul la toate
documentele și la evidențele prevăzute la articolul 30,
precum și în toate sediile sale, în orice moment.
Articolul 39
Cooperarea între autoritățile de supraveghere
și Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor
1.           Autoritățile
de supraveghere și Autoritatea Europeană pentru Protecția
Datelor, acționând fiecare în sfera competențele deținute,
cooperează activ în cadrul responsabilităților lor și
asigură o supraveghere coordonată a EES și a sistemelor
naționale.
2.           Aceste
autorități, acționând fiecare în sfera competențelor
deținute, fac schimb de informații relevante, se asistă reciproc
în efectuarea auditurilor și a inspecțiilor, examinează
dificultățile legate de interpretarea sau aplicarea prezentului
regulament, analizează problemele privind exercitarea supravegherii
independente sau a drepturilor persoanei vizate, formulează propuneri armonizate
în vederea găsirii unor soluții comune la eventualele probleme
și promovează sensibilizarea publicului în ceea ce privește
drepturile în materie de protecție a datelor, dacă este necesar.
3.           Autoritățile
de supraveghere și Autoritatea Europeană pentru Protecția
Datelor se reunesc în acest scop cel puțin de două ori pe an. Costurile acestor reuniuni sunt suportate de
Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor. Regulamentul de procedură se adoptă cu ocazia primei
reuniuni. Metodele de lucru
suplimentare sunt elaborate de comun acord, dacă este necesar.
4.           Un
raport comun al activităților este trimis Parlamentului European,
Consiliului, Comisiei și agenției o dată la doi ani. Acest raport include un capitol despre fiecare
stat membru, întocmit de autoritatea de supraveghere a statului membru
respectiv.
CAPITOLUL
VII
Dispoziții finale
Articolul 40
Utilizarea datelor în scopul întocmirii de rapoarte și statistici
1.           Personalul
autorizat în mod corespunzător din cadrul autorităților
competente ale statelor membre, din cadrul agenției și din cadrul
Frontex poate consulta exclusiv în scopul întocmirii de rapoarte și
statistici datele de mai jos care nu permit identificarea individuală:
(a)          informații referitoare la
stadiul procedurii;
(b)          naționalitatea resortisantului
țării terțe;
(c)          statul membru, data și punctul
de trecere a frontierei de intrare și statul membru, data și punctul
de trecere a frontierei de ieșire;
(d)          tipul documentului de
călătorie;
(e)          numărul de persoane care
depășesc termenul legal de ședere, menționate la articolul 10;
(f)           datele introduse în
legătură cu un drept de ședere retras sau prelungit;
(g)          autoritatea care a eliberat viza,
dacă este cazul;
(h)          numărul de persoane exonerate
de obligația de a se supune amprentării digitale, în conformitate cu
articolul 12 alineatele (2) și (3).
Articolul 41
Începerea operațiunilor
1.           Comisia
stabilește data începerii operațiunilor EES, după ce sunt
îndeplinite următoarele condiții:
(a)          măsurile prevăzute la
articolul 23 au fost adoptate;
(b)          agenția a constatat finalizarea
cu succes a unei testări complete a EES, pe care agenția o
efectuează în cooperare cu statele membre, și
(c)          statele membre au validat
măsurile de natură tehnică și juridică necesare pentru
colectarea și transmiterea către EES a datelor menționate la articolele 11 - 14
și au notificat aceste măsuri Comisiei.
2.           Comisia
informează Parlamentul European cu privire la rezultatele testului
realizat în temeiul alineatului (1) litera (b).
3.           Decizia
Comisiei menționată la alineatul (1) se publică în Jurnalul
Oficial.
Articolul 42
Procedura comitetelor
1.           Comisia
este asistată de un comitet. Acesta
este un comitet instituit în sensul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
2.           În cazul
în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5
din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
Articolul 43
Notificări
1.         Comisiei i se notifică de
către statele membre:
(a)          autoritatea care trebuie
considerată a fi operatorul menționat la articolul 37;
(b)          măsurile de natură
tehnică și juridică necesare menționate la articolul 41.
2.           Statele membre notifică
agenției autoritățile competente prevăzute la articolul 7
care au acces pentru introducerea, modificarea, ștergerea, consultarea de
date sau efectuarea de căutări în date.
3.           Comisiei
i se notifică de către agenție finalizarea cu succes a testului
prevăzut la articolul 41 alineatul (1) litera (b).
Comisia pune informațiile notificate în
temeiul alineatului (1) litera (a) la dispoziția statelor membre
și a publicului, prin intermediul unei publicații electronice
permanent actualizate.
Articolul
44
Grupul consultativ
Agenția instituie un grup consultativ
care îi furnizează cunoștințe de specialitate referitoare la
EES, în special în contextul pregătirii programului său anual de
lucru și a raportului său anual de activitate.
Articolul
45
 Instruirea
Agenția îndeplinește sarcini legate
de formarea prevăzută la articolul 25 alineatul (4).
Articolul 46
Monitorizarea și evaluarea
1.           Agenția
se asigură că există proceduri de monitorizare a
funcționării EES, prin raportare la obiective legate de rezultatele
tehnice, eficacitatea costurilor, securitate și calitatea serviciilor.
2.           În
vederea întreținerii tehnice, agenția are acces la informațiile
necesare legate de operațiunile de prelucrare a datelor efectuate în EES.
3.           După
doi ani de la începerea operațiunilor EES și, ulterior, o dată
la doi ani, agenția prezintă Parlamentului European, Consiliului
și Comisiei un raport privind funcționarea tehnică a EES,
inclusiv în ceea ce privește securitatea acestuia.
4.           După
doi ani de la începerea operațiunilor EES și, ulterior, o dată
la patru ani, Comisia realizează o evaluare generală a EES. În cadrul acestei evaluări generale, Comisia
compară rezultatele obținute cu obiectivele stabilite, verifică
dacă raționamentul care stă la baza prezentului regulament
continuă să fie valabil, examinează aplicarea regulamentului,
securitatea EES și orice implicație asupra operațiunilor
viitoare. Comisia transmite raportul
de evaluare Parlamentului European și Consiliului.
5.           În
cadrul primei evaluări se analizează în special modul în care
sistemul de intrare/ieșire ar putea contribui la combaterea
infracțiunilor teroriste și a altor infracțiuni grave, se
abordează chestiunea accesului la informațiile stocate în sistem în
scopul aplicării legii și se verifică dacă și în ce
condiții s-ar putea acorda un astfel de acces, dacă perioada de
păstrare a datelor ar trebui modificată și dacă ar trebui
să se permită accesul autorităților din țările
terțe; în acest sens sunt luate în considerare cunoștințele
desprinse din funcționarea EES și rezultatele punerii în aplicare a
VIS.
6.           Statele
membre furnizează agenției și Comisiei informațiile
necesare pentru elaborarea rapoartelor prevăzute la alineatele (3) și
(4), conform indicatorilor cantitativi predefiniți de către Comisie
și/sau de către agenție.
7.           Agenția
furnizează Comisiei informațiile necesare pentru realizarea
evaluărilor generale menționate la alineatele (4) și (5).
Articolul 47
Intrarea în vigoare și aplicabilitatea
1.           Prezentul
regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data
publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
2.           Se
aplică de la data prevăzută la articolul 41.
3.           Articolele
23 - 25, 28 și 41 - 45 se aplică de la data
prevăzută la alineatul (1).
Prezentul regulament este obligatoriu
în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre în
conformitate cu tratatele.
Adoptat la Bruxelles,
Pentru Parlamentul European                      Pentru
Consiliu
Președintele                                                  Președintele

Anexă
Lista
organizațiilor internaționale prevăzute la articolul 27 alineatul (2)
1.         Organizații ale ONU (precum
ICNUR);
2.         Organizația
Internațională pentru Migrație (OIM);
3.         Comitetul Internațional al
Crucii Roșii.
FIȘĂ FINANCIARĂ
LEGISLATIVĂ PENTRU PROPUNERI
1.           CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI
              1.1.    Denumirea propunerii/inițiativei
              1.2.    Domeniul (domeniile) de politică în
cauză în structura ABM/ABB
              1.3.    Tipul propunerii/inițiativei
              1.4.    Obiectiv(e)
              1.5.    Motivele propunerii/inițiativei
              1.6.    Durata acțiunii și impactul
financiar al acesteia
              1.7.    Modul (modurile) de gestionare preconizat(e)

2.           MĂSURI DE GESTIONARE
              2.1.    Dispoziții în materie de monitorizare
și raportare
              2.2.    Sistemul de gestiune și control
              2.3.    Măsuri de prevenire a fraudelor și
a neregulilor
3.           IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT AL
PROPUNERII/INIȚIATIVEI
              3.1.    Rubrica (rubricile) din cadrul financiar
multianual și linia (liniile) bugetară (bugetare) de cheltuieli
afectată (afectate)
              3.2.    Impactul estimat asupra cheltuielilor
              3.2.1. Sinteza impactului estimat asupra cheltuielilor
              3.2.2. Impactul estimat asupra creditelor operaționale
              3.2.3. Impactul estimat asupra creditelor cu caracter administrativ
              3.2.4. Compatibilitatea cu cadrul financiar multianual actual
              3.2.5. Participarea terților la finanțare
              3.3.    Impactul estimat asupra veniturilor
FIȘĂ
FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ PENTRU PROPUNERI

1.
CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI
1.1.
Denumirea propunerii/inițiativei

Regulament
al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a sistemului de
intrare/ieșire (EES) pentru înregistrarea datelor referitoare la intrarea
și ieșirea resortisanților țărilor terțe care
trec frontierele externe ale statelor membre ale Uniunii Europene, sub rezerva
adoptării, de către autoritatea legislativă, a propunerii de
instituire, ca parte a Fondului pentru securitate internă, a
instrumentului de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize [COM(2011) 750],
a adoptării, de către autoritatea legislativă, a propunerii de
regulament al Consiliului de stabilire a cadrului financiar multianual pentru
perioada 2014-2020 [COM(2011) 398] și a existenței unui nivel
suficient de resurse disponibile în limita plafonului de cheltuieli al rubricii
bugetare relevante.

1.2.
Domeniul (domeniile) de politică în cauză
în structura ABM/ABB[35]

Domeniul
de politică: Afaceri interne (titlul 18)

1.3.
Tipul propunerii/inițiativei

x Propunere/inițiativă
care se referă la o acțiune nouă
¨ Propunere/inițiativă
care se referă la o acțiune nouă ca urmare a unui
proiect-pilot/a unei acțiuni pregătitoare[36]

¨ Propunere/inițiativă care se
referă la prelungirea unei acțiuni existente
¨ Propunere/inițiativă
care se referă la o acțiune reorientată către o
acțiune nouă

1.4.
Obiective
1.4.1.
Obiectiv(e) strategic(e) multianual(e) al(e)
Comisiei vizat(e) de propunere/inițiativă

În
Programul de la Stockholm adoptat de Consiliul European în decembrie 2009
s-a reafirmat potențialul unui sistem de intrare/ieșire (EES) care
să permită un schimb eficace de date între statele membre,
asigurându-se în același timp protecția datelor. Prin urmare,
propunerea de a institui un EES a fost inclusă în planul de acțiune
care punea în aplicare Programul de la Stockholm. Finanțarea
dezvoltării pachetului privind frontierele inteligente este una dintre
prioritățile Fondului pentru securitate internă[37].

1.4.2.
Obiectiv(e) specific(e) și activitatea (activitățile)
ABM/ABB în cauză

EES
are ca obiectiv îmbunătățirea modului de gestionare a
frontierelor externe și de combatere a imigrației neregulamentare
prin:
înregistrarea
datelor referitoare la intrarea și ieșirea resortisanților
țărilor terțe cărora le-a fost permisă o ședere
de scurtă durată;
calcularea
și monitorizarea duratei de ședere autorizată a
resortisanților țărilor terțe cărora le-a fost
permisă o ședere de scurtă durată;
culegerea
de date statistice referitoare la intrările și ieșirile resortisanților
țărilor terțe, în scopul analizării acestora.
Activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză
Activități:
Solidaritate – Frontiere externe, returnare, politica în materie de vize
și libera circulație a persoanelor (capitolul 18.02).

1.4.3.
Rezultatul (rezultatele) și impactul
preconizate

A se preciza efectele
pe care propunerea/inițiativa ar trebui să le aibă asupra
beneficiarilor vizați/grupurilor vizate.
Sistemul
va genera informații precise cu privire la persoanele care
depășesc termenul legal de ședere pentru toate
autoritățile competente din statele membre, ceea ce va contribui la
reținerea și returnarea imigranților aflați în
situație de ședere neregulamentară și, prin urmare, la
contracararea imigrației neregulamentare în general.
Acesta
va oferi informații precise cu privire la numărul de persoane care
trec frontiera externă a UE în fiecare an, defalcate pe naționalitate
și pe locul de trecere a frontierei. Informații detaliate vor fi
furnizate și cu privire la persoanele care depășesc termenul
legal de ședere, astfel încât să se creeze elemente justificative mai
solide pe baza cărora să se decidă dacă resortisanții
unei anumite țări terțe ar trebui sau nu ar trebui să fie
supuși obligației de a deține viză.
Sistemul
va oferi informații esențiale pentru examinarea cererilor
(inițiale și ulterioare) de acces la programul de înregistrare a
călătorilor (RTP), depuse de resortisanți ai țărilor
terțe. În plus, autoritățile competente vor primi
informațiile de care au nevoie pentru a se asigura că
resortisanții țărilor terțe care beneficiază de acces
la RTP respectă pe deplin toate condițiile necesare, inclusiv durata
de ședere autorizată.
Sistemul
va permite autorităților să verifice că termenul legal de
ședere în spațiul Schengen nu este depășit de persoanele
care călătoresc în mod regulat și care dețin vize cu
intrări multiple.

1.4.4.
Indicatori de rezultat și de impact

A se preciza
indicatorii care permit monitorizarea punerii în aplicare a
propunerii/inițiativei.
În
faza de dezvoltare a sistemului
După
aprobarea proiectului de propunere și adoptarea specificațiilor
tehnice, sistemul tehnic va fi dezvoltat de către un contractant extern.
Dezvoltarea sistemelor va avea loc la nivel central și național sub
coordonarea generală a agenției IT. Agenția IT va defini un cadru
de guvernanță globală în cooperare cu toate părțile
interesate. Ca de obicei în dezvoltarea unor astfel de sisteme, la începutul
proiectului va fi stabilit un plan general de management de proiect,
împreună cu un plan de asigurare a calității. Acestea ar trebui
să includă tablouri de bord cu indicatori specifici referitori în
special la:
          stadiul
general al proiectului;
          respectarea
termenelor stabilite pentru serviciile de dezvoltare (etape), gestionarea
riscurilor, gestionarea resurselor (umane și financiare) în conformitate
cu alocațiile stabilite, disponibilitatea organizatorică etc.
.
Odată
ce sistemul este operațional
În
conformitate cu articolul 46 privind monitorizarea și evaluarea
„3.     După doi ani de la începerea operațiunilor EES și,
ulterior, o dată la doi ani, agenția prezintă Parlamentului
European, Consiliului și Comisiei un raport privind funcționarea
tehnică a EES, inclusiv în ceea ce privește securitatea acestuia.
4.       După doi ani de la începerea operațiunilor EES și,
ulterior, o dată la patru ani, Comisia realizează o evaluare
generală a EES. În cadrul acestei evaluări generale, Comisia
compară rezultatele obținute cu obiectivele stabilite, verifică
dacă raționamentul care stă la baza prezentului regulament
continuă să fie valabil, examinează aplicarea regulamentului,
securitatea EES și orice implicație asupra operațiunilor
viitoare. Comisia transmite raportul de evaluare Parlamentului European și
Consiliului.”
Deosebit
de importanți pentru evaluare vor fi indicatorii legați de
numărul de persoane care depășesc termenul legal de ședere
și datele referitoare la timpul necesar pentru trecerea frontierei, atunci
când pentru acestea din urmă vor fi adunate informații și din
experiențele desprinse din funcționarea VIS, precum și o
analiză aprofundată a necesității de acordare a accesului
la date în scopul aplicării legii. Comisia ar trebui să prezinte
rapoartele de evaluare Parlamentului European și Consiliului.
Obiectiv specific: sporirea eficienței
verificărilor la frontieră prin monitorizarea drepturilor de
ședere autorizată la intrare și la ieșire, precum și
îmbunătățirea evaluării riscului de depășire a
termenului legal de ședere.
Indicator: timpul de prelucrare la punctele de
trecere a frontierei;
numărul
de persoane în cazul cărora s-a identificat o depășire a
termenului legal de ședere la punctele de trecere a frontierei;
disponibilitatea
sistemului.
Obiectiv specific: generarea de
informații fiabile pe baza cărora UE și statele membre să
își poată adopta politicile în domeniul vizelor și
migrației în deplină cunoștință de cauză.
Indicator: numărul
de semnalări privind persoanele care depășesc termenul legal de
ședere pe categorie supusă obligației de a deține
viză/exonerată de obligația de a deține viză, pe tip
de frontieră terestră/maritimă/aeriană, pe stat membru, pe
țară de origine/naționalitate.
Obiectiv specific: identificarea și
detectarea, și în teritoriu, a imigranților aflați în
situație de ședere neregulamentară, în special a persoanelor
care depășesc termenul legal de ședere, precum și
mărirea posibilitățile de returnare.
Indicator: numărul
de semnalări care au stat la baza arestării persoanelor care
depășesc termenul legal de ședere.
Obiectiv specific: garantarea drepturilor
fundamentale ale resortisanților țărilor terțe, în special
protecția datelor cu caracter personal și dreptul la viață
privată.
Indicator: numărul
de concordanțe false în fișele de intrare/ieșire;
numărul
de plângeri depuse de persoane fizice la autoritățile naționale
de protecție a datelor.

1.5.
Motivele propunerii/inițiativei
1.5.1.
Cerințe de îndeplinit pe termen scurt sau lung

Imigrația
neregulamentară în UE constituie o provocare pentru fiecare stat membru. Marea
majoritate a imigranților în situație neregulamentară este
alcătuită din „persoane care depășesc termenul legal de
ședere”, adică persoane care au intrat în mod legal în Uniunea
Europeană dar care au rămas pe teritoriul acesteia după
expirarea dreptului lor de ședere. Legislația UE prevede că
resortisanții țărilor terțe au, în general, dreptul de a
intra pentru o ședere de scurtă durată, de maximum trei luni în
cursul unei perioade de șase luni.
EES
va fi un instrument care va furniza Uniunii Europene informații de
bază referitoare la resortisanții țărilor terțe care
intră pe teritoriul UE sau care părăsesc teritoriul UE. Aceste
informații sunt indispensabile pentru elaborarea unor politici durabile
și rezonabile în domeniul migrației și vizelor. Sistemul actual
de ștampilare a pașapoartelor reprezintă o problemă nu doar
pentru garantarea aplicării legii, ci și pe planul informării
persoanelor cu privire la drepturile lor, de exemplu, durata exactă de
ședere autorizată în spațiul Schengen, exprimată în zile,
în urma unei serii de șederi cu o durată de câteva zile fiecare. În
plus, un eventual schimb de date între statele membre este fizic imposibil, dat
fiind că datele nu sunt înregistrate decât în pașaport. De asemenea,
aceste date nu ar fi disponibile în cazul înlocuirii sau pierderii documentelor
de călătorie ștampilate.
EES
va permite să se calculeze durata șederii resortisanților
țărilor terțe și să se verifice dacă o
persoană depășește termenul legal de ședere și
atunci când se efectuează verificări în spațiul Schengen. În
prezent, aplicarea pe documentul de călătorie a unei ștampile
care indică datele de intrare și de ieșire este singurul
instrument de care dispun polițiștii de frontieră și
autoritățile de imigrație. Perioada de timp pe care un
resortisant al unei țări terțe a petrecut-o în spațiul
Schengen se calculează pe baza ștampilelor care sunt însă deseori
dificil de interpretat; se poate ca acestea să fie ilizibile sau
contrafăcute. Astfel, calcularea exactă a timpului petrecut în
spațiul Schengen pe baza ștampilelor din documentele de
călătorie este o sarcină deopotrivă consumatoare de timp
și dificilă.

1.5.2.
Valoarea adăugată a implicării UE

Niciun
stat membru nu este în măsură să elaboreze singur un sistem de
intrare/ieșire interoperabil comun. Ca în toate activitățile
legate de gestionarea fluxurilor migratorii și a amenințărilor
la adresa securității, și în acest caz se poate obține o
valoare adăugată evidentă prin mobilizarea bugetului UE.
Eliminarea
controalelor la frontierele interne trebuie însoțită de măsuri
comune pentru eficientizarea controlului și a supravegherii frontierelor
externe ale UE. Unele state membre au o sarcină grea, date fiind situarea
lor geografică și lungimea frontierelor externe ale Uniunii Europene
pe care trebuie să le gestioneze. Condițiile de intrare și
verificările la frontieră valabile pentru resortisanții
țărilor terțe sunt armonizate prin legislația UE. Întrucât
este posibil ca o persoană să intre în spațiul Schengen pe la un
punct de trecere a frontierei dintr-un stat membru care utilizează un
registru național de intrări/ieșiri, dar să iasă pe la
un punct de trecere unde nu se utilizează un astfel de sistem, niciun stat
membru nu poate lua măsuri eficiente de unul singur, acestea putând fi
luate numai la nivelul UE.

1.5.3.
Învățăminte desprinse din
experiențele anterioare similare

Experiența
în ceea ce privește dezvoltarea Sistemului de informații Schengen de
a doua generație (SIS II) și a Sistemului de Informații privind
Vizele (VIS) a dus la următoarele concluzii:
1) ca
o posibilă protecție împotriva depășirii costurilor și
a întârzierilor care rezultă din modificarea cerințelor, niciun nou
sistem de informații în spațiul de libertate, securitate și
justiție, în special dacă implică un sistem informatic la
scară largă, nu va fi dezvoltat înainte de adoptarea definitivă
a instrumentelor juridice care stau la baza sistemului și care îi
stabilesc scopul, domeniul de aplicare, funcțiile și detaliile
tehnice;
2) s-a
dovedit dificil să se finanțeze dezvoltările naționale în
statele membre care nu au prevăzut activitățile respective în
programarea lor multianuală sau a căror programare, în cadrul
Fondului pentru frontierele externe (FFE), nu era suficient de precisă. Prin
urmare, se propune în prezent să se includă aceste costuri de
dezvoltare în propunere.
.

1.5.4.
Coerența și posibila sinergie cu alte
instrumente relevante

Prezenta
propunere ar trebui să fie considerată ca fiind o componentă a
procesului de dezvoltare continuă a strategiei Uniunii Europene privind
gestionarea integrată a frontierelor, în special a Comunicării
privind frontierele inteligente[38], și să fie
coroborată cu propunerea de instituire a instrumentului de sprijin
financiar pentru frontiere externe[39], ca parte a cadrului
financiar multianual. Fișa financiară legislativă
atașată la propunerea modificată a Comisiei privind agenția[40]
acoperă costurile aferente sistemelor informatice existente, și anume
EURODAC, SIS II, VIS, dar nu și pe cele aferente viitoarelor sisteme de
gestionare a frontierelor care nu au fost înscrise încă în
responsabilitatea agenției prin intermediul unui cadru juridic. Prin
urmare, în anexa la propunerea de Regulament al Consiliului de stabilire a
cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020[41],
la rubrica 3, „Securitate și cetățenie”, se prevede introducerea
sistemelor informatice existente în rubrica „Sisteme informatice” (822 de milioane EUR)
și a viitoarelor sisteme de gestionare a frontierelor în rubrica
„Securitate internă” (1,1 milioane EUR din 4,648 milioane EUR).
În cadrul Comisiei, DG HOME este direcția generală responsabilă
de crearea unui spațiu de liberă circulație în care persoanele
să poată trece frontierele interne fără a fi supuse unor
verificări la frontieră și în care frontierele externe să
fie controlate și gestionate în mod coerent la nivelul UE. Sistemul
are următoarele sinergii cu Sistemul de Informații privind Vizele:
a) în
ceea ce privește titularii de viză, sistemul de corespondențe
biometrice va fi utilizat, de asemenea, în scopul verificărilor la
intrare/ieșire;
b) sistemul
de intrare/ieșire va completa VIS. VIS conține numai cererile de
viză și vizele eliberate, în vreme ce în EES vor fi stocate, în cazul
titularilor de viză, și datele concrete de intrare și de
ieșire legate de vizele eliberate;
c) vor
exista, de asemenea, sinergii cu RTP, având în vedere că intrare și
ieșirea călătorilor înregistrați vor fi consemnate în EES,
care va monitoriza durata șederii autorizate a acestora în spațiul
Schengen. Fără EES nu s-ar putea introduce proceduri complet
automatizate de trecere a frontierei valabile pentru călătorii
înregistrați. În plus, nu există niciun risc în ceea ce privește
o eventuală suprapunere cu inițiative similare desfășurate
în cadrul altor DG-uri.

1.6.
Durata acțiunii și impactul financiar al
acesteia

¨ Propunere/inițiativă pe
durată determinată
–
¨  Propunere/inițiativă în vigoare din
[ZZ/LL]AAAA până la [ZZ/LL]AAAA
–
¨ Impact financiar din AAAA până în AAAA
x Propunere/inițiativă pe
durată nedeterminată
–
Perioada pregătitoare din 2013 și
până în 2015 (instituirea cadrului juridic)
–
Perioada de dezvoltare din 2015 și până
în 2017,
–
urmată de o perioadă de funcționare în
regim de croazieră.

1.7.
Modul (modurile) de gestionare preconizat(e)[42]

x Gestiune centralizată directă de către Comisie
x Gestiune centralizată indirectă, cu delegarea sarcinilor de execuție:
–
¨  agențiilor executive
–
x organismelor instituite de Comunități[43]

–
¨  organismelor publice naționale/organismelor
cu misiune de serviciu public
–
¨  persoanelor cărora li se
încredințează executarea unor acțiuni specifice în temeiul
titlului V din Tratatul privind Uniunea Europeană, identificate în actul
de bază relevant în sensul articolului 49 din Regulamentul financiar
¨ Gestiune partajată cu state membre
¨ Gestiune descentralizată împreună cu țări terțe
¨ Gestiune în comun cu
organizații internaționale (a se preciza)
Dacă se
indică mai multe moduri de gestionare, se furnizează detalii
suplimentare în secțiunea „Observații“.
Observații

Propunerea de
Regulament al Parlamentului European și al Consiliului de instituire, ca
parte a Fondului pentru securitate internă, a instrumentului de sprijin
financiar pentru frontiere externe și vize pentru perioada 2014-2020 [COM(2011) 750],
prevede, la articolul 15, finanțarea dezvoltării sistemului de
intrare/ieșire. În conformitate cu articolul 58 alineatul (1)
litera (c) și cu articolul 60 din noul Regulament financiar
(gestiune centralizată indirectă), sarcinile de execuție a
programelor financiare menționate anterior vor fi delegate agenției
IT.
În perioada 2015-2017,
toate activitățile de dezvoltare vor fi încredințate
agenției IT, printr-un acord de delegare. Acesta va cuprinde partea de
dezvoltare a tuturor elementelor proiectului, și anume sistemul central,
sistemele statelor membre, rețelele și infrastructura din statele
membre.
În 2017, în
momentul evaluării la jumătatea perioadei, se preconizează
transferul creditelor rămase din suma de 513,000 milioane EUR
către agenția IT pentru cheltuielile de exploatare și
întreținere aferente sistemului central și rețelei și
către programele naționale pentru cheltuielile de exploatare și
întreținere aferente sistemelor naționale, inclusiv pentru costurile
de infrastructură (a se vedea tabelul de mai jos). Fișa
financiară legislativă va fi revizuită în consecință
până la sfârșitul anului 2016.
.
 Blocuri || Tip de gestiune || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
 Dezvoltarea sistemului central || Centralizată indirectă || X || X || X ||   ||   ||
 Dezvoltarea la nivelul statelor membre || Centralizată indirectă || X || X || X ||   ||   ||
 Întreținerea sistemului central || Centralizată indirectă ||   ||   || X || X || X || X
 Întreținerea sistemelor naționale || Centralizată indirectă ||   ||   || X || X || X || X
 Rețea (1) || Centralizată indirectă || X || X || X || X || X || X
 Infrastructura statelor membre || Centralizată indirectă || X || X || X || X || X || X
(1) dezvoltarea rețelei în perioada 2015-2017,
exploatarea rețelei în perioada 2017-2020.

2.
MĂSURI DE GESTIONARE
2.1.
Dispoziții în materie de monitorizare și
raportare

A se preciza
frecvența și condițiile aferente acestor dispoziții.
Normele referitoare la monitorizarea și
evaluarea EES sunt prevăzute la articolul 46 din propunerea privind
EES.
Articolul 46    Monitorizarea și
evaluarea
1. Agenția se asigură că există proceduri de
monitorizare a funcționării EES, prin raportare la obiective legate
de rezultatele tehnice, eficacitatea costurilor, securitate și calitatea
serviciilor.
2. În vederea întreținerii tehnice, agenția are acces la
informațiile necesare legate de operațiunile de prelucrare a datelor
efectuate în EES.
3. După doi ani de la începerea operațiunilor EES și,
ulterior, o dată la doi ani, agenția prezintă Parlamentului
European, Consiliului și Comisiei un raport privind funcționarea
tehnică a EES, inclusiv în ceea ce privește securitatea acestuia.
4. După doi ani de la începerea operațiunilor EES și,
ulterior, o dată la patru ani, Comisia realizează o evaluare
generală a EES. În cadrul acestei evaluări generale, Comisia
compară rezultatele obținute cu obiectivele stabilite, verifică
dacă raționamentul care stă la baza prezentului regulament
continuă să fie valabil, examinează aplicarea regulamentului,
securitatea EES și orice implicație asupra operațiunilor
viitoare. Comisia transmite raportul de evaluare Parlamentului European și
Consiliului.
5. În cadrul primei evaluări se
analizează în special modul în care sistemul de intrare/ieșire ar
putea contribui la combaterea infracțiunilor teroriste și a altor
infracțiuni grave, se abordează chestiunea accesului la
informațiile stocate în sistem în scopul aplicării legii și se
verifică dacă și în ce condiții s-ar putea acorda un astfel
de acces, dacă perioada de păstrare a datelor ar trebui
modificată și dacă ar trebui să se permită accesul
autorităților din țările terțe; în acest sens sunt
luate în considerare cunoștințele desprinse din funcționarea EES
și rezultatele punerii în aplicare a VIS.
6. Statele membre furnizează agenției și Comisiei
informațiile necesare pentru elaborarea rapoartelor prevăzute la
alineatele (3) și (4), conform indicatorilor cantitativi predefiniți
de către Comisie și/sau de către agenție.
7. Agenția furnizează Comisiei informațiile necesare pentru
realizarea evaluărilor generale menționate la alineatul (4).

2.2.
Sistemul de gestiune și control
2.2.1.
Riscul (riscurile) identificat(e)

1) Dificultăți la nivelul dezvoltării tehnice a sistemului
Statele membre au sisteme informatice
naționale diferite din punct de vedere tehnic. În plus, procedurile de
control la frontieră pot să fie diferite în funcție de
circumstanțele locale (spațiul disponibil la punctul de trecere a
frontierei, fluxurile de călători etc.). EES trebuie să fie
integrat în arhitectura informatică națională și în
procedurile naționale de control la frontieră. În plus, dezvoltarea
componentelor naționale ale sistemului trebuie să fie în deplină
concordanță cu cerințele centrale. Există două riscuri
principale identificate în acest domeniu:
a) riscul ca aspectele tehnice și
juridice ale EES să fie puse în practică în moduri diferite în diferitele
state membre, din cauza insuficientei coordonări între nivelul central
și nivelurile naționale;
b) riscul de inconsecvență în ceea
ce privește modul de utilizare a acestui viitor sistem, care va depinde de
modul în care statele membre introduc EES în procedurile existente de control
la frontieră.
2) Dificultăți la nivelul
dezvoltării în timp util a sistemului
Din experiența dobândită în timpul
dezvoltării VIS și a SIS II, se poate anticipa că un factor
esențial pentru o punere în aplicare cu succes a EES va fi dezvoltarea în
timp util a sistemului de către un contractant extern. În calitatea sa de
centru de excelență în domeniul dezvoltării și al
gestionării sistemelor informatice de mari dimensiuni, agenția IT va
fi, de asemenea, responsabilă de atribuirea și gestionarea
contractelor, în special în ceea ce privește subcontractarea
lucrărilor de dezvoltare a sistemului. Există mai multe riscuri
legate de utilizarea unui contractant extern pentru aceste lucrări de
dezvoltare:
a) în special, riscul ca respectivul
contractant să nu reușească să aloce resurse suficiente
proiectului sau să proiecteze și să dezvolte un sistem care nu
corespunde celor mai noi cerințe în domeniu;
b) riscul ca tehnicile și metodele
administrative de gestionare a proiectelor informatice de mari dimensiuni
să nu fie pe deplin respectate, ca o modalitate de a reduce costurile de
către contractant;
c) în sfârșit, în condițiile crizei
economice actuale, riscul ca respectivul contractant să se confrunte cu
dificultăți financiare din motive independente de acest proiect nu
poate fi complet eliminat.

2.2.2.
Metoda (metodele) de control preconizată
(preconizate)

1) Agenția este menită să devină un centru de
excelență în domeniul dezvoltării și al gestionării
sistemelor informatice la scară largă. Aceasta va fi
responsabilă de dezvoltarea și operarea părții centrale a
sistemului, inclusiv de interfețele uniforme din statele membre. Această
soluție va permite evitarea majorității problemelor cu care
Comisia s-a confruntat în momentul dezvoltării SIS II și VIS.
În timpul fazei de dezvoltare (2015-2017),
responsabilitatea generală va reveni în continuare Comisiei, întrucât
proiectul va fi dezvoltat prin gestionare centralizată indirectă. Agenția
va fi responsabilă de gestionarea tehnică și financiară, în
special de atribuirea și gestionarea contractelor. Acordul de delegare va
acoperi partea centrală prin intermediul achizițiilor publice și
partea națională prin intermediul granturilor. În conformitate cu
articolul 40 din normele de punere în aplicare, Comisia va încheia un
acord de stabilire a procedurilor detaliate privind gestionarea și
controlul fondurilor și protecția intereselor financiare ale
Comisiei. Acest acord va include dispozițiile de la articolul 40
alineatul (2). El va permite astfel Comisiei să gestioneze riscurile
descrise la punctul 2.2.1.
În contextul evaluării la jumătatea
perioadei (prevăzute pentru 2017 în cadrul Fondului pentru securitate
internă, articolul 15 din Regulamentul orizontal) modul de gestionare
va fi reexaminat.
2) Pentru a se evita întârzierile la nivel
național, este prevăzută o guvernanță eficientă
între toate părțile interesate. Comisia a propus în proiectul de
regulament ca un grup consultativ format din experți naționali ai
statelor membre să pună la dispoziția agenției expertiza
legată de EES/RTP. Acest grup consultativ se va reuni în mod periodic
pentru a discuta implementarea sistemului, pentru a pune în comun
experiența acumulată și pentru a oferi consiliere Consiliului de
administrație al agenției. În plus, Comisia intenționează
să recomande statelor membre să creeze o infrastructură/un grup
de proiecte naționale, atât pentru dezvoltarea tehnică, cât și
pentru cea operațională, inclusiv o infrastructură de
comunicații fiabilă cu puncte unice de contact.

2.3.
Măsuri de prevenire a fraudelor și a
neregulilor

A se preciza
măsurile de prevenire și de protecție existente sau preconizate.
Măsurile avute în vedere pentru combaterea
fraudei sunt prevăzute la articolul 35 din Regulamentul (UE)
nr. 1077/2011:
1.       Pentru a combate frauda, corupția și alte activități
ilegale, se aplică Regulamentul (CE) nr. 1073/1999.
2.       Agenția aderă la Acordul interinstituțional privind
investigațiile interne efectuate de Oficiul European de Luptă
Antifraudă (OLAF) și prevede, fără întârziere,
dispozițiile corespunzătoare aplicabile tuturor angajaților
agenției.
3.       Deciziile privind finanțarea și acordurile și
instrumentele de punere în aplicare ce decurg din acestea prevăd în mod
explicit că atât Curtea de Conturi, cât și OLAF pot efectua, dacă
este necesar, verificări la fața locului la beneficiarii
finanțărilor acordate de agenție și la agenții
responsabili de atribuirea finanțărilor respective.
În conformitate cu această dispoziție,
Consiliul de administrație al agenției pentru gestionarea operațională
a sistemelor informatice la scară largă în spațiul de libertate,
securitate și justiție a adoptat, la 28 iunie 2012, decizia privind
termenii și condițiile pentru investigațiile interne referitoare
la prevenirea fraudei, a corupției și a oricărei alte
activități ilegale care dăunează intereselor Uniunii.
În plus, DG HOME elaborează în prezent
strategia de prevenire și detectare a fraudei.

3.
IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT AL PROPUNERII/INIȚIATIVEI
3.1.
Rubrica (rubricile) din cadrul financiar multianual
și linia (liniile) bugetară (bugetare) de cheltuieli afectată
(afectate)

Prin acordul de delegare, agenției i se va
încredința sarcina de a elabora instrumente adecvate la nivelul sistemelor
sale financiare locale în scopul de a garanta o monitorizare eficientă a
implementării EES, adoptarea de acțiuni subsecvente cu privire la
aceasta și o raportare a costurilor aferente, în conformitate cu articolul
60 din noul Regulament financiar. Agenția va lua măsurile adecvate
pentru a fi în măsură să prezinte un raport, indiferent care va
fi nomenclatorul bugetar final.
·      Linii bugetare de cheltuieli existente
În ordinea rubricilor
din cadrul financiar multianual și a liniilor bugetare.
 Rubrica din cadrul financiar multianual || Linia bugetară || Tipul cheltuielilor || Contribuție
 Număr [Descriere………………………...……….] || Dif./Nedif. ([44]) || Țări AELS[45] || Țări candidate[46] || Țări terțe || În sensul articolului 21 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul financiar
   || [XX.YY.YY.YY]   || Dif./ || DA/ NU || DA/NU || DA/ NU || DA/NU
·      Noile linii bugetare a căror creare se solicită
În ordinea rubricilor din cadrul financiar multianual
și a liniilor bugetare.
 Rubrica din cadrul financiar multianual || Linia bugetară || Tipul cheltuielilor || Contribuție
 Număr [Rubrica……………………………………..] || Dif./ Nedif. || Țări AELS || Țări candidate || Țări terțe || În sensul articolului 21 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul financiar
 3 || [18.02.CC] Frontierele țărilor care intră sub incidența Fondului pentru securitate internă || Dif./ || NU || NU || DA || NU

3.2.
Impactul estimat asupra cheltuielilor
3.2.1.
Sinteza impactului estimat asupra cheltuielilor

milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Rubrica din cadrul financiar multianual: || 3 || Securitate și cetățenie
 DG: HOME ||   ||   || Anul 2015 || Anul 2016 || Anul 2017[47] || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020 || Anii următori || TOTAL
  Credite operaționale ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Numărul liniei bugetare 18.02.CC || Angajamente || (1) || 122,566 || 30,142 || 119,477 || 80,272 || 80,272 || 80,271 ||   || 513,000
 Plăți || (2) || 61,283 || 82,382 || 92,677 || 83,993 || 80,271 || 80,271 || 32,122 || 513,000
 Numărul liniei bugetare || Angajamente || (1a) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți || (2a) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Credite cu caracter administrativ finanțate  din bugetul anumitor programe[48] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Numărul liniei bugetare ||   || (3) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL credite pentru DG HOME || Angajamente || =1+1a +3 || 122,566 || 30,142 || 119,477 || 80,272 || 80,272 || 80,271 ||   || 513,000
 Plăți || =2+2a +3 || 61,283 || 82,382 || 92,677 || 83,993 || 80,271 || 80,271 || 32,122 || 513,000
  TOTAL credite operaționale || Angajamente || (4) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți || (5) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  TOTAL credite cu caracter administrativ finanțate din bugetul anumitor programe || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL credite în cadrul RUBRICII <….> din cadrul financiar multianual || Angajamente || =4+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți || =5+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
În cazul în care propunerea/inițiativa
afectează mai multe rubrici:
  TOTAL credite operaționale || Angajamente || (4) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți || (5) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  TOTAL credite cu caracter administrativ finanțate din bugetul anumitor programe || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL credite în cadrul RUBRICILOR 1 - 4 din cadrul financiar multianual (suma de referință) || Angajamente || =4+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plăți || =5+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Rubrica din cadrul financiar multianual: || 5 || „Cheltuieli administrative”
milioane EUR (cu 3 zecimale)
   ||   ||   || Anul 2013 || Anul 2014 || Anul 2015 || Anul 2016 || Anul 2017 || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020 || Anii următori || TOTAL
 DG: HOME ||   ||   ||   ||
  Resurse umane || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,190 || 0,190 || 0,190 || 0,191 || 0,191 ||   || 1,715
  Alte cheltuieli administrative || 0,201 || 0,201 || 0,201 || 0,200 || 0,200 || 0,200 || 0,200 || 0,200 ||   || 1,602
 TOTAL DG HOME || Credite || 0,455 || 0,455 || 0,455 || 0,390 || 0,390 || 0,390 || 0,391 || 0,391 ||   || 3,317
 TOTAL credite în cadrul RUBRICII 5 din cadrul financiar multianual || (Total angajamente = Total plăți) || 0,455 || 0,455 || 0,455 || 0,390 || 0,390 || 0,390 || 0,391 || 0,391 ||   || 3,317
milioane EUR (cu 3 zecimale)
   ||   ||   || Anul 2013 || Anul 2014 || Anul 2015 || Anul 2016 || Anul 2017 || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020 || Anii următori || TOTAL
 TOTAL credite în cadrul RUBRICILOR 1 - 5 din cadrul financiar multianual || Angajamente || 0,455 || 0,455 || 123,021 || 30,533 || 119,867 || 80,662 || 80,662 || 80,662 ||   || 516,317
 Plăți || 0,455 || 0,455 || 61,738 || 82,773 || 93,067 || 84,383 || 80,662 || 80,662 || 32,122 || 516,317
Necesarul de resurse
umane va fi acoperit de efectivele de personal ale DG-ului în cauză
alocate deja gestionării acțiunii și/sau realocate intern în
cadrul DG-ului, completate, după caz, prin resurse suplimentare ce ar
putea fi alocate DG-ului care gestionează acțiunea în cadrul
procedurii de alocare anuală și în contextul constrângerilor
bugetare.

3.2.2.
Impactul estimat asupra creditelor
operaționale

–
¨  Propunerea/inițiativa nu implică
utilizarea de credite operaționale
–
x Propunerea/inițiativa implică
utilizarea de credite operaționale, conform explicațiilor de mai jos:
Credite de angajament în milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Obiective și realizări   ò ||   ||   || Anul 2015 || Anul 2016 || Anul 2017 || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020 || TOTAL ||
 ||
 Tipul realizării[49] || Costul mediu al realizării || Numărul de realizări || Costuri || Numărul de realizări || Costuri || Numărul de realizări || Costuri || Numărul de realizări || Costuri || Numărul de realizări || Costuri || Numărul de realizări || Costuri || Numărul total de realizări || Costuri totale ||
 OBIECTIVUL SPECIFIC NR. 1[50]: Dezvoltarea sistemului (la nivel central și național) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Realizare || 1 || 122,566 || 1 || 30,142 || 1 || 43,143 ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 1 || 195,851 ||
 Subtotal obiectivul specific nr. 1[51] ||   || 122,566   ||   || 30,142 ||   || 43,143   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 195,851   ||
 OBIECTIVUL SPECIFIC NR. 2: Funcționarea sistemului (la nivel central și național)   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Realizare ||   ||   ||   ||   || 1  || 76,334 ||  1 ||  80,271 || 1 ||  80,272 ||  1 ||  80,272   || 1 || 317,149 ||
 Subtotal obiectivul specific nr. 2[52] ||   ||   ||   ||   ||   || 76,334 ||   ||  80,271 ||   ||  80,272 ||   ||  80,272 ||   || 317,149 ||
 COSTURI TOTALE || 1 || 122,566 ||  1 || 30,142 || 2 || 119,477 || 1 || 80,271 || 1 || 80,272 || 1 || 80,272 || 2 || 513,000 ||

3.2.3.
Impactul estimat asupra creditelor cu caracter
administrativ
3.2.3.1.
Sinteză

–
¨  Propunerea/inițiativa nu implică
utilizarea de credite administrative
–
x Propunerea/inițiativa implică
utilizarea de credite administrative, conform explicațiilor de mai jos:
milioane EUR (cu 3
zecimale)
   || Anul 2013 || Anul 2014 || Anul 2015 || Anul 2016 || Anul 2017 || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020 || TOTAL
 RUBRICA 5 din cadrul financiar multianual ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Resurse umane || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,190 || 0,190 || 0,190 || 0,191 || 0,191 || 1,715
 Alte cheltuieli administrative || 0,201 || 0,201 || 0,201 || 0,200 || 0,200 || 0,200 || 0,200 || 0,200 || 1,602
 Subtotal RUBRICA 5 din cadrul financiar multianual || 0,455 || 0,455 || 0,455 || 0,390 || 0,390 || 0,390 || 0,391 || 0,391 || 3,317
 În afara RUBRICII 5[53] din cadrul financiar multianual ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Resurse umane ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Alte cheltuieli cu caracter administrativ ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Subtotal în afara RUBRICII 5 din cadrul financiar multianual ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL || 0,455 || 0,455 || 0,455 || 0,390 || 0,390 || 0,390 || 0,391 || 0,391 || 3,317

3.2.3.2.
 Necesarul de resurse umane estimat

–
¨  Propunerea/inițiativa nu implică
utilizarea de resurse umane
–
x Propunerea/inițiativa implică
utilizarea de resurse umane, conform explicațiilor de mai jos:
Estimarea trebuie exprimată în echivalent
normă întreagă (sau cel mult cu o zecimală)
   || Anul 2013 || Anul 2014 || Anul 2015 || Anul 2016 || Anul 2017 || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020
 ·        Posturi din schema de personal (posturi de funcționari și de agenți temporari)
 XX 01 01 01 (la sediu și în birourile de reprezentare ale Comisiei) || 2 || 2 || 2 || 1,5 || 1,5 || 1,5 || 1,5 || 1,5
 XX 01 01 02 (în delegații) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (cercetare indirectă) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (cercetare directă) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ·        Personal extern (în echivalent normă întreagă: ENI)[54]
 XX 01 02 01 (AC, INT, END din „pachetul global”) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 02 (AC, INT, JED, AL și END în delegații) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy [55] || - la sediu[56] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - în delegații ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (AC, INT, END în cadrul cercetării indirecte) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (AC, INT, END în cadrul cercetării directe) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Alte linii bugetare (a se preciza) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL || 2 || 2 || 2 || 1,5 || 1,5 || 1,5 || 1,5 || 1,5
XX este domeniul
de politică sau titlul din buget în cauză.
Necesarul de
resurse umane va fi acoperit de efectivele de personal ale DG-ului în
cauză alocate deja gestionării acțiunii și/sau realocate
intern în cadrul DG-ului, completate, după caz, prin resurse suplimentare
ce ar putea fi alocate DG-ului care gestionează acțiunea în cadrul
procedurii de alocare anuală și în contextul constrângerilor
bugetare.
.
Descrierea sarcinilor
care trebuie efectuate:
 Funcționari și agenți temporari || 2 în timpul perioadei de pregătire, 2013-2015: 1 administrator pentru negocierea legislativă, coordonarea sarcinilor cu agenția și supravegherea acordului de delegare 0,5 administrator pentru supravegherea activităților financiare și pentru expertiza tehnică și în materie de control la frontieră 0,5 asistent pentru activitățile administrative și financiare 1,5 în timpul perioadei de dezvoltare, 2016-2020 1 administrator pentru monitorizarea acordului de delegare (rapoarte, pregătirea procedurii de comitologie, validarea specificațiilor funcționale și tehnice, supravegherea activităților financiare și coordonarea agenției), precum și pentru expertiza tehnică și în materie de control la frontieră 0,5 asistent pentru activitățile administrative și financiare
 Personal extern || 0

3.2.4.
Compatibilitatea cu cadrul financiar multianual
actual

–
x Propunerea/inițiativa este compatibilă
cu cadrul financiar multianual existent și cu cel viitor.
–
¨  Propunerea/inițiativa necesită o
reprogramare a rubricii corespunzătoare din cadrul financiar multianual.
A se explica reprogramarea necesară,
precizându-se liniile bugetare în cauză și sumele aferente.
.
–
¨  Propunerea/inițiativa necesită
recurgerea la instrumentul de flexibilitate sau la revizuirea cadrului
financiar multianual[57].
A se explica necesitatea efectuării acestei
acțiuni, precizându-se rubricile și liniile bugetare în cauză,
precum și sumele aferente.
.

3.2.5.
Participarea terților la finanțare

–
x Propunerea/inițiativa nu prevede
cofinanțare din partea terților
–
¨ Propunerea/inițiativa prevede
cofinanțare
Credite de angajament în milioane EUR (cu 3 zecimale)
   || Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || A se menționa numărul de ani necesar pentru a reflecta durata impactului (cf. punctul 1.6) || Total
 A se preciza organismul care asigură cofinanțarea ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TOTAL credite cofinanțate ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.3.
Impactul estimat asupra veniturilor

–
¨  Propunerea/inițiativa nu are impact
financiar asupra veniturilor.
–
x Propunerea/inițiativa are următorul
impact financiar:
¨         asupra resurselor proprii
x           asupra diverselor venituri
milioane EUR (cu 3 zecimale)
 Linia bugetară pentru venituri: || Credite disponibile pentru exercițiul bugetar în curs || Impactul propunerii/inițiativei[58]
 Anul 2015 || Anul 2016 || Anul 2017 || Anul 2018 || Anul 2019 || Anul 2020 || Anii următori
 Articolul 6313…………. ||   || 3,729 || 5,013 || 5,639 || 5,111 || 4,884 || 4,884 || 1,954
Pentru diversele venituri
alocate, a se preciza linia bugetară (liniile bugetare) de cheltuieli
afectată (afectate).
18.02.CC
Frontierele țărilor care intră sub incidența Fondului
pentru securitate internă
A se preciza metoda de calculare a impactului asupra veniturilor.
Bugetul
include o contribuție din partea țărilor asociate la punerea în
practică, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen și la
măsurile referitoare la Eurodac prevăzute de acordurile respective. Estimările
furnizate sunt pur orientative și se bazează pe calcule
recente ale veniturilor aferente punerii în aplicare a acquis-ului Schengen,
provenind de la statele care contribuie în prezent (Islanda, Norvegia și
Elveția) la bugetul general al Uniunii Europene (plăți
utilizate) cu o sumă anuală pentru exercițiul financiar în
cauză, calculată pe baza produsului intern brut al fiecărui stat
participant, ca procent din produsul intern brut al tuturor statelor
participante. Calculul se bazează pe cifrele EUROSTAT din iunie 2012 care
sunt supuse unor variații considerabile în funcție de situația
economică din statele participante.
[1]               COM(2008) 69
final. Comunicarea a fost însoțită de o evaluare
a impactului [SEC(2008) 153].
[2]               „O Europă deschisă și sigură în
serviciul cetățenilor și pentru protecția acestora”, Jurnalul
Oficial al Uniunii Europene C 115, 4.5.2010, p. 1.
[3]               EUCO 23/11.
[4]               COM(2011) 680 final.
[5]               JO L 105, 13.4.2006.
[6]               Bulgaria, Estonia, Spania, Cipru, Letonia, Lituania,
Ungaria, Malta, Polonia, Portugalia, România, Slovacia și Finlanda.
[7]               http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/population/data/database. Această cifră cuprinde persoanele care, depășind
durata legală de ședere sau intrând în mod neregulamentar, au fost
reținute la frontieră sau pe teritoriul Schengen.
[8]               JO L 286, 1.11.2011.
[9]               SEC(2008) 153.
[10]             SWD(2013) 47.
[11]             Sub rezerva adoptării, de către autoritatea
legislativă, a propunerii de instituire, ca parte a Fondului pentru
securitate internă, a instrumentului de sprijin financiar pentru frontiere
externe și vize [COM(2011) 750 final], a adoptării, de către
autoritatea legislativă, a propunerii de Regulament al Consiliului de
stabilire a cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020 [COM(2011) 398]
și a existenței unui nivel suficient de resurse disponibile în limita
plafonului de cheltuieli al rubricii bugetare relevante.
[12]             JO L 176, 10.7.1999, p. 36.
[13]             JO L 53, 27.2.2008, p. 52.
[14]             JO L 160, 18.6.2011, p. 19.
[15]             JO C , ,
p. .
[16]             JO C , ,
p. .
[17]             JO C , ,
p. .
[18]             COM(2008) 69 final.
[19]             JO L 158, 30.4.2004, p. 77.
[20]             JO L 286, 1.11.2011, p. 1.
[21]             JO L 281, 23.11.1995, p. 31.
[22]             JO L 8, 12.1.2001, p. 1.
[23]             JO L 55, 28.2.2011, p. 13.
[24]             JO L 131, 1.6.2000, p. 43.
[25]             JO L 64, 7.3.2002, p. 20.
[26]             JO L 176, 10.7.1999, p. 36.
[27]             JO L 176, 10.7.1999, p. 31.
[28]             JO L 53, 27.2.2008, p. 52.
[29]             JO L 53, 27.2.2008, p. 1.
[30]             JO L 160, 18.6.2011, p. 21.
[31]             JO L 160, 18.6.2011, p. 19.
[32]             JO L 243, 15.9.2009, p. 1.
[33]             JO L 286, 1.11.2011, p. 1.
[34]             JO L 349, 25.11.2004, p. 1.
[35]             ABM (Activity Based Management): gestionarea pe
activități – ABB (Activity Based Budgeting): stabilirea bugetului
pe activități.
[36]             Astfel cum sunt menționate la articolul 49
alineatul (6) litera (a) sau (b) din Regulamentul financiar.
[37]             Propunere de Regulament al Parlamentului European și
al Consiliului de instituire, ca parte a Fondului pentru securitate internă,
a instrumentului de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize,
COM(2011) 750.
[38]             Comunicare a Comisiei către Parlamentul European
și către Consiliu: Frontiere inteligente – opțiuni și calea
de urmat, COM(2011) 680.
[39]             Propunere de Regulament al Parlamentului European și
al Consiliului de instituire, ca parte a Fondului pentru securitate
internă, a instrumentului de sprijin financiar pentru frontiere externe
și vize, COM(2011) 750.
[40]             COM(2010) 93 din 19 martie 2010.
[41]             COM(2011) 398 din 29 iunie 2011.
[42]             Explicațiile privind modurile de gestionare, precum
și trimiterile la Regulamentul financiar sunt disponibile pe siteul
BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[43]             Astfel cum sunt menționate la articolul 185 din
Regulamentul financiar.
[44]             Dif. = credite diferențiate / Nedif. = credite
nediferențiate.
[45]             AELS: Asociația Europeană a Liberului Schimb.
[46]             Țările candidate și, după caz,
țările potențial candidate din Balcanii de Vest.
[47]             Variația costurilor și în special costurile
ridicate în 2015 și în 2017 pot fi explicate după cum urmează:
la începutul perioadei de dezvoltare, în 2015, se vor efectua angajamente
necesare pentru dezvoltare (este vorba de costuri unice menite să acopere
trei ani de cheltuieli cu hardware-ul, software-ul și contractantul). La
sfârșitul perioadei de dezvoltare, în 2017, se vor efectua angajamentele
necesare pentru exploatare. Costurile aferente administrării hardware-ului
și software-ului variază în funcție de perioadă.
[48]             Asistență tehnică și/sau
administrativă și cheltuieli de sprijin pentru punerea în aplicare a
programelor și/sau a acțiunilor UE (fostele linii „BA”), cercetare
indirectă și cercetare directă.
[49]             Realizările se referă la produsele și
serviciile care vor fi furnizate (de ex.: numărul de schimburi de
studenți finanțate, numărul de km de străzi construiți
etc.).
[50]             Conform descrierii din secțiunea 1.4.2. „Obiectiv(e)
specific(e)…”
[51]             Această sumă include, pentru dezvoltarea
centrală, în special infrastructura de rețea, licențele de
hardware și software necesare și costurile aferente contractantului
extern, legate de dezvoltarea sistemului central. Pentru dezvoltarea
națională, suma include, de asemenea, costurile cu licențele de
hardware și software necesare, precum și costurile aferente
contractantului extern, legate de dezvoltare.
[52]             Această sumă acoperă costurile necesare
pentru a menține sistemul central în stare de funcționare, în special
în ceea ce privește funcționarea rețelei, întreținerea
sistemului central de către un contractant extern și menținerea
licențelor de hardware și software necesare. Pentru operațiunile
naționale, suma acoperă costurile necesare pentru funcționarea
sistemelor naționale, în special în ceea ce privește licențele
de hardware și software, gestionarea incidentelor, precum și
costurile aferente contractanților externi necesari.
[53]             Asistență tehnică și/sau
administrativă și cheltuieli de sprijin pentru punerea în aplicare a
programelor și/sau a acțiunilor UE (fostele linii „BA”), cercetare
indirectă și cercetare directă.
[54]             AC = agent contractual; INT = personal pus la
dispoziție de agenți de muncă temporară („Intérimaire”);
JED = „Jeune Expert en Délégation” (expert tânăr în delegații); AL =
agent local; END= expert național detașat.
[55]             Sub plafonul pentru personal extern din credite
operaționale (fostele linii „BA”).
[56]             În special pentru fonduri structurale, Fondul european
agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) și Fondul european pentru
pescuit (FEP).
[57]             A se vedea punctele 19 și 24 din Acordul
interinstituțional.
[58]             În ceea ce privește resursele proprii
tradiționale (taxe vamale, cotizațiile pentru zahăr), sumele
indicate trebuie să fie sume nete, și anume sume brute după
deducerea a 25 % pentru costuri de colectare.