				|

		52014PC0166

			Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI privind reducerea sau eliminarea taxelor vamale aplicabile mărfurilor originare din Ucraina /* COM/2014/0166 final - 2014/0090 (COD) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           CONTEXTUL PROPUNERII
La 21 noiembrie 2013, Ucraina a anunțat
suspendarea pregătirilor pentru semnarea Acordului de asociere cu UE, care
includea o zonă de liber schimb aprofundat și cuprinzător
(denumită în continuare „DCFTA”) .
În urma unor evenimente recente fără
precedent în această țară, precum și a provocărilor
politice, economice și în materie de securitate cu care se confruntă
Ucraina, la 6 martie 2014, Consiliul European și-a declarat intenția
de a sprijini stabilizarea economică a țării prin intermediul
unui pachet de măsuri, inclusiv prin acordarea unor preferințe
comerciale autonome.
Această măsură va permite
Uniunii să reducă sau să elimine unilateral taxele vamale
aplicabile mărfurilor originare din Ucraina, în conformitate cu lista de
concesii prevăzută în Anexa I-A la Acordul de asociere între UE
și Ucraina.
2.           REZULTATELE
CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII
IMPACTULUI
Nu se aplică.
3.           ELEMENTELE JURIDICE ALE
PROPUNERII
Temeiul juridic al propunerii îl
constituie articolul 207 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene.
4.           IMPLICAȚIILE BUGETARE
Uniunea Europeană va suporta anual o
pierdere de venituri din taxe vamale în valoare de 487 milioane EUR (pierdere
brută). Totuși, aceste cifre sunt estimări, având în vedere
situația economică din Ucraina și pot suferi modificări.
2014/0090 (COD)
Propunere de
REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN
ŞI AL CONSILIULUI
privind reducerea sau eliminarea taxelor
vamale aplicabile mărfurilor originare din Ucraina
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 alineatul (2),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act
legislativ către parlamentele naționale,
hotărând în conformitate cu procedura
legislativă ordinară,
întrucât:
(1)       Ucraina este un stat partener
prioritar în cadrul politicii europene de vecinătate (PEV) și al
Parteneriatului estic. Uniunea Europeană urmărește dezvoltarea
unei relații din ce în ce mai strânse cu Ucraina, dincolo de o simplă
cooperare bilaterală, cuprinzând/care presupune progresul treptat
către asocierea politică și integrarea economică. În acest
sens, Uniunea Europeană și Ucraina au negociat în 2007-2011 un Acord
de asociere, care include o zonă de liber schimb aprofundat și
cuprinzător (DCFTA), acord parafat de către ambele părți în
2012. În temeiul dispozițiilor DCFTA, Uniunea Europeană și Ucraina
au prevăzut să creeze o zonă de liber schimb pe parcursul unei
perioade de tranziție de cel mult 10 ani de la data intrării în
vigoare a Acordului de asociere, în conformitate cu articolul XXIV din Acordul
General pentru Tarife și Comerț 1994.
(2)       Având în vedere
provocările politice, economice și în materie de securitate
fără precedent cu care se confruntă Ucraina, precum și
pentru a sprijini economia acesteia, este oportun să nu se aștepte
până la intrarea în vigoare a dispozițiilor Acordului de asociere cu
privire la o zonă de liber schimb aprofundat și cuprinzător
(DCFTA), ci să se anticipeze punerea sa în aplicare prin intermediul unor
preferințe comerciale autonome și să se înceapă reducerea
sau eliminarea unilaterală a taxelor vamale ale Uniunii aplicabile
mărfurilor originare din Ucraina, în conformitate cu lista de concesii
prevăzută în Anexa I-A la Acordul de asociere.
(3)       În scopul prevenirii
oricărui risc de fraudă, dreptul de a beneficia de preferințele
comerciale autonome ar trebui să fie condiționat de respectarea de
către Ucraina a regulilor relevante privind originea produselor și a
procedurilor aferente, precum și de implicarea în cooperarea
administrativă eficientă cu Uniunea. În plus, Ucraina ar trebui
să se abțină de la introducerea unor noi taxe vamale sau taxe cu
efect echivalent sau a unor noi restricții cantitative sau măsuri cu
efect echivalent sau de la mărirea nivelurilor taxelor în vigoare și
de la introducerea oricărei alte restricții. În cazul neîndeplinirii
oricăreia dintre aceste condiții, Comisia ar trebui să fie împuternicită
să suspende temporar preferințele, în întregime sau parțial.
(4)       Este necesar să se
prevadă reintroducerea taxelor din Tariful Vamal Comun, aplicabile în mod
normal produselor care cauzează sau riscă să cauzeze
dificultăți grave producătorilor din Uniune de produse similare
sau direct concurente, sub rezerva unei anchete întreprinse de Comisie.
(5)       Măsurile necesare pentru
punerea în aplicare a prezentului regulament ar trebui să fie adoptate în
conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European
și al Consiliului.[1]
(6)       Având în vedere caracterul
urgent al acestei chestiuni, ar trebui să se aplice o derogare de la
termenul de opt săptămâni menționat la articolul 4 din
Protocolul nr. 1 privind rolul parlamentelor naționale în Uniunea
Europeană, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la
Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regimuri
preferențiale
Taxele vamale aplicabile mărfurilor
originare din Ucraina se reduc sau se elimină în conformitate cu anexa I
la prezentul regulament.
Articolul 2
Condițiile
de acordare a regimurilor preferențiale
Acordarea beneficiului regimurilor
preferențiale introdus prin articolul 1 este supusă:
(a)          respectării regulilor de
origine a produselor și a procedurilor aferente, în conformitate cu titlul
IV capitolul 2 secțiunea 2 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93[2];
(b)          respectării metodelor de
cooperare administrativă, în conformitate cu articolele 121 și 122
din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93;
(c)          participării Ucrainei la o
cooperare administrativă eficientă cu Uniunea în scopul prevenirii
oricărui risc de fraudă;
(d)          angajamentului Ucrainei de a nu
introduce noi taxe vamale sau taxe cu efect echivalent și noi
restricții cantitative sau măsuri cu efect echivalent asupra
importurilor originare din Uniune sau de a nu mări nivelul taxelor în
vigoare și de a nu introduce nicio altă restricție începând din
ziua intrării în vigoare a prezentului regulament.
Articolul 3
Accesul
la contingentele tarifare
1.           Produsele menționate în
anexele II și III pot fi importate în Uniune în limitele contingentelor
tarifare din Uniune stabilite în anexele respective.
2.           Contingentele tarifare
menționate la alineatul (1) sunt gestionate de Comisie în conformitate cu
articolele 308a, 308b și 308c din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93, cu
excepția contingentelor tarifare pentru anumite produse agricole
menționate în anexa III.
3.           Contingentele tarifare pentru
anumite produse agricole menționate în anexa III sunt gestionate de
Comisie în conformitate cu normele stabilite în conformitate cu
articolul 184 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013.[3]
Articolul 4
Suspendarea
temporară
Atunci când Comisia constată că
există suficiente dovezi care indică nerespectarea condițiilor
stabilite la articolul 2, ea poate suspenda, total sau parțial, regimurile
preferențiale prevăzute în prezentul regulament, în conformitate cu
procedura de examinare menționată la articolul 6 alineatul (2).
Articolul 5
Clauza
de salvgardare
În cazul în care importurile unui produs
originar din Ucraina și inclus în anexa I cauzează sau riscă
să cauzeze dificultăți grave producătorilor din Uniune de
produse similare sau direct concurente, Comisia poate reintroduce taxele
prevăzute de Tariful Vamal Comun, aplicabile în mod normal acestor
importuri, în condițiile și în conformitate cu procedurile
prevăzute la articolele 11 și 11a din Regulamentul (CE)
nr. 55/2008 al Consiliului[4],
care se aplică mutatis mutandis.
Articolul 6
Comitologie
1.           În scopul punerii în aplicare
a articolului 3 alineatul (2) și a articolului 4 din prezentul regulament,
Comisia este asistată de Comitetul Codului Vamal, instituit prin articolul
248a din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92. Comitetul este un comitet în sensul
Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
2.           În cazul în care se face
trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul
(UE) nr. 182/2011.
Articolul 7
Intrare
în vigoare și aplicare
Prezentul regulament intră în vigoare în
ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii
Europene.
Regulamentul se aplică până la
intrarea în vigoare a Acordul de asociere între Uniunea Europeană și
statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Ucraina, pe de altă
parte sau, după caz, se aplică cu titlu provizoriu.
El încetează să se aplice de la 1
noiembrie 2014. Comisia publică în Jurnalul Oficial al
Uniunii Europene un aviz în cazul în care prezentul regulament
încetează să se aplice înainte de 1 noiembrie 2014.
Adoptat la Strasbourg,
Pentru Parlamentul European                       Pentru
Consiliu
Președintele                                                  Președintele
[1]               Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European
și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și
principiilor generale privind mecanismele de control de către statele
membre al exercitării competențelor de executare de către
Comisie (JO L 55, 28.2.2011, p. 13).
[2]               Regulamentul (CEE) nr. 2454/93
al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a
Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului Vamal
Comunitar (JO L 253, 11.10.1993, p. 1).
[3]               Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului
European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de instituire a unei
organizări comune a piețelor produselor agricole și de abrogare
a Regulamentelor (CEE) nr. 922/72, (CEE) nr. 234/79, (CE) nr. 1037/2001
și (CE) nr. 1234/2007 ale Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p.
671).
[4]               Regulamentul (CE) nr. 55/2008
al Consiliului din 21 ianuarie 2008 de introducere a unor preferințe
comerciale autonome pentru Republica Moldova și de modificare a
Regulamentului (CE) nr. 980/2005 și a Deciziei 2005/924/CE a Comisiei (JO
L 20, 24.1.2008, p. 1).
ANEXA III
Contingente
tarifare pentru anumite produse agricole menționate la articolul 3
alineatul (3)
 Produsul || Clasificarea tarifară || Cantitatea
 Carne de vită || 0201.10.(00) 0201.20.(20-30-50-90) 0201.30.(00) 0202.10.(00) 0202.20.(10-30-50-90) 0202.30.(10-50-90) || 12 000 tone/an, exprimate în greutate netă
 Carne de porc || 0203.11.(10) 0203.12.(11-19) 0203.19.(11-13-15-55-59) 0203.21.(10) 0203.22.(11-19) 0203.29.(11-13-15-55-59) || 20 000 de tone/an exprimate în greutate netă   + 20 000 de tone/an exprimate în greutate netă [pentru codurile NC 0203.11.(10) 0203.12.(19) 0203.19.(11-15-59) 0203.21.(10) 0203.22.(19) 0203.29.(11-15-59)]
 Carne de păsări de curte și preparate din carne de păsări de curte || 0207.11.(30-90) 0207.12.(10-90) 0207.13.(10-20-30-50-60-99) 0207.14.(10-20-30-50-60-99) 0207.24.(10-90) 0207.25.(10-90) 0207.26.(10-20-30-50-60-70-80-99) 0207.27.(10-20-30-50-60-70-80-99) 0207.32.(15-19-51-59-90) 0207.33.(11-19-59-90) 0207.35.(11-15-21-23-25-31-41-51-53-61-63-71-79-99) 0207.36.(11-15-21-23-31-41-51-53-61-63-79-90) 0210.99.(39) 1602.31.(11-19-30-90) 1602.32.(11-19-30-90) 1602.39.(21) || 16 000 de tone/an exprimate în greutate netă     + 20 000 de tone/an exprimate în greutate netă [pentru codul NC 0207.12.(10-90)]
 Lapte, smântână, lapte condensat și iaurturi || 0401.10.(10-90) 0401.20.(11-19-91-99) 0401.30.(11-19-31-39-91-99) 0402.91.(10-30-51-59-91-99) 0402.99.(10-31-39-91-99) 0403.10.(11-13-19-31-33-39) 0403.90.(51-53-59-61-63-69) || 8 000 de tone/an exprimate în greutate netă
 Lapte praf || 0402.10.(11-19-91-99) 0402.21.(11-17-19-91-99) 0402.29.(11-15-19-91-99) 0403.90.(11-13-19-31-33-39) 0404.90.(21-23-29-81-83-89) || 1 500 de tone/an exprimate în greutate netă
 Unt și pastă din lapte pentru tartine || 0405.10.(11-19-30-50-90) 0405.20.(90) 0405.90.(10-90) || 1 500 de tone/an exprimate în greutate netă
 Ouă și albumine || 0407.00.(30) 0408.11.(80) 0408.19.(81-89) 0408.91.(80) 0408.99.(80) 3502.11.(90) 3502.19.(90) 3502.20.(91-99) || 1 500 de tone/an exprimate în echivalent ou în coajă + 3 000 de tone/an exprimate în greutate netă [pentru codul NC 0407.00.(30)]
 Grâu comun, făină și aglomerate sub formă de pelete || 1001.90.(99) 1101.00.(15-90) 1102.90.(90) 1103.11.(90) 1103.20.(60) || 950 000 de tone/an
 Orz, făină și aglomerate sub formă de pelete || 1003.00.(90) 1102.90.(10) 1103.20.(20) || 250 000 de tone/an
 Porumb, făină și aglomerate sub formă de pelete || 1005.90.(00) 1102.20.(10-90) 1103.13.(10-90) 1103.20.(40) 1104.23.(10-30-90-99) || 400 000 de tone/an
ANEXA II
Fără a aduce atingere regulilor de interpretare a
Nomenclaturii combinate, textul descrierii produselor trebuie considerat ca
având o valoare pur indicativă, domeniul de aplicare al regimului
preferențial fiind determinat, în contextul prezentei anexe, de codurile
NC existente la momentul adoptării prezentului regulament.
 Nr. de ordine || Cod NC || Descrierea mărfurilor || Perioada contingentară De la intrarea în vigoare a prezentului regulament până la 1.11.2014   || Volum contingentar anual (în tone greutate netă, cu excepția cazului în care se specifică altfel)
 09.3050 || 0204 22 50 0204 22 90 0204 23 0204 42 30 0204 42 50 0204 42 90 0204 43 10 0204 43 90 || Chiulotă sau semichiulotă de animale din specia ovine, alte părți nedezosate (excluzând carcase sau semicarcase, cască sau semicască și spinali și/sau șa sau semispinali și/sau semișa), proaspete sau refrigerate Carne dezosată de animale din specia ovine, proaspătă sau refrigerată Carne de animale din specia ovine în bucăți nedezosate, congelate (cu excepția carcaselor și a jumătăților de carcase și a căștilor și semicăștilor) Carne de miel congelată, dezosată Carne de animale din specia ovine congelată, dezosată ||   || 1 500
 09.3051 || 0409 || Miere naturală ||   || 5 000
 Nr. de ordine || Cod NC || Descrierea mărfurilor || Perioada contingentară De la intrarea în vigoare a prezentului regulament până la 1.11.2014   || Volum contingentar anual (în tone greutate netă, cu excepția cazului în care se specifică altfel)
 09.3052 || 1701 12 1701 91 1701 99 1702 20 10 1702 90 30 1702 90 50 1702 90 71 1702 90 75 1702 90 79 1702 90 80 1702 90 95 || Zahăr brut din sfeclă de zahăr fără adaos de aromatizanți sau coloranți Zahăr, altul decât zahărul brut Zahăr de arțar în stare solidă, cu adaos de aromatizanți sau de coloranți  Izoglucoză în stare solidă, cu un conținut de fructoză de 50 % din greutate, în stare uscată Maltodextrine în stare solidă și sirop de maltodextrine, cu un conținut de fructoză de 50 % din greutate, în stare uscată Zaharuri și melase caramelizate Sirop de inulină Alte zaharuri, inclusiv zahăr invertit și alte zaharuri și amestecuri de sirop de zahăr cu un conținut de fructoză de 50|% din greutate, în stare uscată ||   || 20 070
 09.3053 || 1702 30 1702 40 1702 60 || Glucoză și sirop de glucoză, care nu conține fructoză sau cu un conținut de fructoză sub 50 % din greutate, în stare uscată, cu excepția zahărului invertit Alte fructoze și siropuri de fructoză cu un conținut de fructoză peste 50 % din greutate, în stare uscată, cu excepția zahărului invertit ||   || 10 000
 09.3054 || 2106 90 30 2106 90 55 2106 90 59 || Siropuri de izoglucoză, aromatizate sau cu adaos de coloranți Siropuri de glucoză sau de maltodextrină, aromatizate sau cu adaos de coloranți Siropuri de zahăr, aromatizate sau cu adaos de coloranți (cu excepția siropurilor de izoglucoză, de lactoză, de glucoză sau de maltodextrină) ||   || 2 000
 Nr. de ordine || Cod NC || Descrierea mărfurilor || Perioada contingentară De la intrarea în vigoare a prezentului regulament până 1.11.2014   || Volum contingentar anual (în tone greutate netă, cu excepția cazului în care se specifică altfel)
 09.3055 || Ex 1103 19 20 1103 19 90 1103 20 90 1104 19 10 1104 19 50 1104 19 61 1104 19 69 1104 29 1104 30 || Crupe de orz Crupe și griș din cereale (altele decât grâu, secară, ovăz, porumb, orez și orz) Pelete din cereale (altele decât grâu, secară, ovăz, porumb, orez și orz) Boabe de grâu presate sau sub formă de fulgi Boabe de porumb presate sau sub formă de fulgi Boabe de orz presate Boabe de orz sub formă de fulgi Alte boabe prelucrate (de exemplu decojite, lustruite, tăiate sau zdrobite), altele decât de ovăz, de secară sau de porumb Germeni de cereale, întregi, presați, sub formă de fulgi sau zdrobiți ||   || 6 300
 09.3056 || 1107 1109 || Malț, chiar prăjit Gluten de grâu, chiar uscat ||   || 7 000
 09.3057 || 1108 11 1108 12 1108 13 || Amidon de grâu Amidon de porumb Fecule de cartofi ||   || 10 000
 09.3058 || 3505 10 10 3505 10 90 3505 20 30 3505 20 50 3505 20 90 || Dextrine și alte amidonuri și fecule modificate (excluzând amidonuri și fecule esterificate sau eterificate) Cleiuri, cu un conținut de amidon sau de fecule, de dextrină sau de alte amidonuri sau fecule modificate de minimum 25 % din greutate ||   || 1 000
 Nr. de ordine || Cod NC || Descrierea mărfurilor || Perioada contingentară De la intrarea în vigoare a prezentului regulament până la 1.11.2014   || Volum contingentar anual (în tone greutate netă, cu excepția cazului în care se specifică altfel)
 09.3059 || 2302 10 2302 30 2302 40 10 2302 40 90 2303 10 11 || Tărâțe, spărturi și alte reziduuri, chiar aglomerate sub formă de pelete, provenite din măcinarea, presarea, cernerea sau din alte procedee de prelucrare a cerealelor (cu excepția celor de orez) Reziduuri rezultate de la fabricarea amidonului din porumb (cu excepția substanțelor concentrate de înmuiere), cu un conținut de proteine, calculat în materia uscată, mai mare de 40 % din greutate ||   || 15 000
 09.3060 || 0711 51 2003 10 || Ciuperci din genul Agaricus conservate provizoriu (de exemplu cu gaz sulfuros, în saramură, în apă sulfuroasă sau în alte soluții care asigură provizoriu conservarea lor), dar improprii consumului alimentar în această stare Ciuperci din genul Agaricus, preparate sau conservate altfel decât în oțet sau acid acetic ||   || 500
 09.3061 || 0711 51 || Ciuperci din genul Agaricus conservate provizoriu (de exemplu cu gaz sulfuros, în saramură, în apă sulfuroasă sau în alte soluții care asigură provizoriu conservarea lor), dar improprii consumului alimentar în această stare ||   || 500
 09.3062 || 2002 || Tomate preparate sau conservate altfel decât în oțet sau acid acetic ||   || 10 000
 Nr. de ordine || Cod NC || Descrierea mărfurilor || Perioada contingentară De la intrarea în vigoare a prezentului regulament până la 1.11.2014   || Volum contingentar anual (în tone greutate netă, cu excepția cazului în care se specifică altfel)
 09.3063 || 2009 61 90 2009 69 11 2009 69 71 2009 69 79 2009 69 90 2009 71 2009 79 || Suc de struguri (inclusiv must de struguri), cu o valoare Brix de maximum 30, cu o valoare de peste 18 EUR/100 kg greutate netă Suc de struguri (inclusiv must de struguri), cu o valoare Brix de peste 67, cu o valoare de maximum 22 EUR/100 kg greutate netă Suc de struguri (inclusiv must de struguri), cu o valoare Brix de peste 30, dar de maximum 67, cu o valoare de peste 18 EUR/100 kg greutate netă Suc de mere ||   || 10 000
 09.3064 || 0403 10 51 0403 10 53 0403 10 59 0403 10 91 0403 10 93 0403 10 99 0403 90 71 0403 90 73 0403 90 79 0403 90 91 0403 90 93 0403 90 99 || Lapte acru, lapte și smântână covăsite, iaurt, chefir și alte sortimente de lapte și smântână fermentate sau acrite, chiar concentrate, aromatizate sau cu adaos de fructe sau de cacao ||   || 2 000
 09.3065 || 0405 20 10 0405 20 30 || Pastă din lapte pentru tartine, cu un conținut de grăsimi egal cu sau mai mare de 39 %, dar de maximum 75 % din greutate ||   || 250
 09.3066 || 0710 40 0711 90 30 2001 90 30 2004 90 10 2005 80 || Porumb dulce ||   || 1 500
 Nr. de ordine || Cod NC || Descrierea mărfurilor || Perioada contingentară De la intrarea în vigoare a prezentului regulament până la 1.11.2014   || Volum contingentar anual (în tone greutate netă, cu excepția cazului în care se specifică altfel)
 09.3067 || 1702 50 1702 90 10   Ex 1704 90 99       1806 10 30 1806 10 90     Ex 1806 20 95               Ex 1901 90 99             2101 12 98 2101 20 98 3302 10 29   || Fructoză chimic pură Maltoză chimic pură   Alte produse zaharoase fără cacao, cu un conținut de zaharoză de minimum 70 % din greutate   Pudră de cacao, cu un conținut de minimum 65 % din greutate zaharoză sau izoglucoză exprimată ca zaharoză   Alte preparate prezentate fie sub formă de blocuri, calupuri sau bare în greutate de peste 2 kg, fie sub formă de lichid, pastă, pudră, granule sau alte forme similare, în recipiente sau în ambalaje directe, cu un conținut de peste 2 kg, care conțin mai puțin de 18 % din greutate unt de cacao și minimum 70 % din greutate zaharoză   Alte preparate alimentare din făină, crupe, griș, amidon, fecule sau extracte de malț, care nu conțin cacao sau care conțin cacao într-o proporție de sub 40 % din greutate, calculată pe o bază complet degresată, cu un conținut de zaharoză de minimum 70 % din greutate   Preparate pe bază de cafea, de ceai sau de maté Amestecuri de substanțe odoriferante și amestecuri care au la bază una sau mai multe dintre aceste substanțe, de tipul celor utilizate în industria băuturilor, conținând toți agenții aromatizanți care caracterizează o băutură, cu o tărie alcoolică dobândită de maximum 0,5 % vol. ||   || 2 000
 Nr. de ordine || Cod NC || Descrierea mărfurilor || Perioada contingentară De la intrarea în vigoare a prezentului regulament până la 1.11.2014   || Volum contingentar anual (în tone greutate netă, cu excepția cazului în care se specifică altfel)
 09.3068 || 1903 1904 30 || Tapioca și înlocuitorii săi preparați din fecule, sub formă de fulgi, granule, boabe mici, criblură sau alte forme similare Grâu numit bulgur   ||   || 2 000
 09.3069 || 1806 20 70 2106 10 80 2202 90 99 || Preparate numite „chocolate milk crumb” Alte concentrate de proteine și substanțe proteice texturate Băuturi nealcoolice altele decât apa, cu un conținut de grăsimi de minimum 2% din greutate provenite din produse de la pozițiile 0401-0404 ||   || 300
 09.3070 || 2106 90 98 || Alte preparate alimentare nedenumite și necuprinse în altă parte ||   || 2 000
 09.3071 || 2207 10 2208 90 91 2208 90 99 2207 20 || Alcool etilic nedenaturat Alcool etilic denaturat și alte distilate denaturate, cu orice titru ||   || 27 000
 09.3072 || 2402 10 2402 20 90     || Țigări de foi (inclusiv cele cu capete tăiate) și trabucuri, care conțin tutun Țigarete care conțin tutun, care nu conțin cuișoare ||   || 2 500
 Nr. de ordine || Cod NC || Descrierea mărfurilor || Perioada contingentară De la intrarea în vigoare a prezentului regulament până la 1.11.2014   || Volum contingentar anual (în tone greutate netă, cu excepția cazului în care se specifică altfel)
 09.3073 || 2905 43 2905 44 3824 60 || Manitol D-glucitol (sorbitol) Sorbitol, altul decât cel de la subpoziția 2905 44 ||   || 100
 09.3074 || 3809 10 10 3809 10 30 3809 10 50 3809 10 90 || Agenți de apretare sau finisare, acceleratori de vopsire sau de fixare a substanțelor colorante și alte produse și preparate (de exemplu produse pentru scrobit și preparate pentru mordansare), de felul celor folosite în industria textilă, industria hârtiei, industria pielăriei sau în alte industrii similare, nedenumite și necuprinse în altă parte, pe bază de substanțe amilacee ||   || 2 000
 09.3075 || 0703 20 || Usturoi în stare proaspătă sau refrigerată ||   || 500
 09.3076 || 1004 || Ovăz ||   || 4 000


				|

		52014PC0447

			Propunere de REGULAMENT AL CONSILIULUI de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2866/98 în ceea ce privește rata de conversie a monedei euro pentru Lituania /* COM/2014/0447 final - 2014/0208 (NLE) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           Contextul propunerii
La 4 iunie 2014, Comisia a adoptat o propunere de
decizie a Consiliului în conformitate cu articolul 140 alineatul (2) din
Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (denumit în continuare
„tratatul”), indicând că Lituania îndeplinește condițiile
necesare pentru adoptarea monedei euro și abrogând, de la 1 ianuarie 2015,
derogarea al cărei obiect îl constituie această țară.
În cazul unei decizii pozitive, Consiliul va
trebui să adopte rata de conversie între euro și litasul lituanian,
care va intra în vigoare la 1 ianuarie 2015.
Regulamentul (CE) nr.
2866/98 al Consiliului privind ratele de conversie între moneda euro și
monedele statelor membre care adoptă moneda euro[1] stabilește rate de
conversie irevocabile pentru cele 18 state membre care au adoptat moneda euro
(Belgia, Germania, Estonia, Grecia, Spania, Franța, Irlanda, Italia,
Cipru, Letonia, Luxemburg, Malta, Țările de Jos, Austria, Portugalia,
Slovenia, Slovacia și Finlanda). Pentru a extinde domeniul de aplicare al
regulamentului menționat anterior la litasul lituanian este necesar
să se adauge în regulament o trimitere la această monedă. Acesta
este obiectul prezentei propuneri.
2.           Rezultatele
consultărilor cu părțile interesate și evaluarea impactului
Conform procedurii formale, BCE trebuie
consultată atunci când Comisia prezintă o propunere de regulament al
Consiliului. Provocările în materie de politică economică cu
care sunt confruntate statele membre sunt discutate în mod regulat la diferite
rubrici în cadrul Comitetului economic și financiar, al ECOFIN și al
Eurogrupului. Este vorba, printre altele, și despre discuții
informale asupra unor chestiuni specifice pregătirii unei eventuale
intrări în zona euro (inclusiv asupra politicilor privind cursul de
schimb). Dialogul cu mediul universitar și alte grupuri interesate are loc
ad-hoc în cadrul unor conferințe/seminare.
Evoluțiile economice din zona euro și
din statele membre sunt evaluate în cadrul diverselor proceduri de coordonare
și supraveghere a politicilor economice (în special în temeiul articolului
121 din Tratat), precum și în contextul monitorizării și
examinării regulate de către Comisie a evoluției fiecărei
țări și a zonei în ansamblul său (prin prognoze,
publicații periodice, contribuții la Comitetul economic și
financiar, al ECOFIN și al Eurogrupului). În conformitate cu principiul
proporționalității și cu practica anterioară, nu se
consideră necesară o evaluare oficială a impactului.
3.           Elementele juridice ale
propunerii
3.1.        Temeiul juridic
Temeiul juridic al prezentei propuneri este
articolul 140 alineatul (3) din Tratat, potrivit căruia Consiliul
adoptă rata de conversie la care euro va înlocui moneda statului membru
care face obiectul unei derogări abrogate în conformitate cu articolul 140
alineatul (2) din Tratat.
Consiliul hotărăște cu unanimitatea
statelor membre a căror monedă este euro și a statului membru
respectiv, la propunerea Comisiei și după consultarea BCE.
3.2.        Subsidiaritate și
proporționalitate
Propunerea intră în sfera competenței
exclusive a Uniunii. În consecință, principiul
subsidiarității nu se aplică.
Prezenta propunere nu depășește
măsurile necesare pentru atingerea obiectivului și, prin urmare, este
conformă principiului proporționalității.
3.3.        Alegerea instrumentului
juridic
Regulamentul este singurul instrument juridic
adecvat pentru modificarea Regulamentului (CE) nr. 2866/98 al
Consiliului privind ratele de conversie între moneda euro și monedele
statelor membre care adoptă moneda euro.
4.           Implicațiile bugetare
Propunerea nu are implicații asupra bugetului
Uniunii Europene.
5.           Comentarii privind
articolele
5.1.        Articolul 1
Rata propusă este cursul central actual
pentru litas-ul lituanian din cadrul mecanismului cursului de schimb (MCS II).
Ca și în cazul celorlalte monede și în
conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1103/97 al Consiliului[2] privind anumite
dispoziții referitoare la introducerea monedei euro, rata de conversie se
stabilește cu șase cifre semnificative.
5.2.        Articolul 2
Acest articol stabilește ca dată de
intrare în vigoare a regulamentului data de 1 ianuarie 2015, pentru ca acesta
să se aplice conform calendarului celorlalte acte ale Consiliului
referitoare la adoptarea monedei euro de către Lituania, respectiv data
abrogării derogării și data intrării în vigoare a
celorlalte măsuri necesare pentru introducerea monedei euro în Lituania.
2014/0208 (NLE)
Propunere de
REGULAMENT AL CONSILIULUI
de modificare a Regulamentului (CE) nr.
2866/98 în ceea ce privește rata de conversie a monedei euro pentru Lituania
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 140 alineatul (3),
având în vedere propunerea Comisiei Europene[3],
având în vedere avizul Băncii Centrale
Europene[4],
întrucât:
(1)       Regulamentul (CE) nr. 2866/98
al Consiliului[5]
stabilește ratele de conversie ale monedei euro începând cu 1 ianuarie
1999.
(2)       În conformitate cu articolul
4 din Actul de aderare din 2003, Lituania este un stat membru care
beneficiază de o derogare în sensul articolului 139 alineatul (1) din
Tratat.
(3)       În conformitate cu Decizia
2014/.../EU a Consiliului din [...][6],
Lituania îndeplinește condițiile necesare pentru adoptarea monedei
euro, iar derogarea aplicată Lituaniei se abrogă cu efect de la 1
ianuarie 2015.
(4)       Introducerea monedei euro în
Lituania necesită adoptarea ratei de conversie între euro și litasul
lituanian. Aceasta rată de conversie ar trebui stabilită la 3,45280
litas lituanieni pentru 1 euro, ceea ce corespunde cursului de schimb central
al litas-ului din cadrul mecanismului cursului de schimb (MCS II).
 (5)      Prin urmare, Regulamentul
(CE) nr. 2866/98 ar trebui modificat în consecință,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
La articolul 1 din Regulamentul (CE)
nr. 2866/98 se introduce următorul text între rubricile
corespunzătoare ratelor de conversie aplicabile latsului leton și
francului luxemburghez:
„= 3,45280
litasul lituanian”.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare la
1 ianuarie 2015.
Prezentul regulament este obligatoriu
în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Președintele
[1]               JO L 359, 31.12.1998, p. 1.
[2]               JO L 162, 19.6.1997, p. 1.
[3]               JO C ,…, p.
[4]               JO C ,…, p.
[5]               Regulamentul (CE) nr. 2866/98 al Consiliului din 31
decembrie 1998 privind ratele de conversie între moneda euro și monedele
statelor membre care adoptă moneda euro (JO L 359, 31.12.1998, p. 1).
[6]               Decizia 2014/.../EU a Consiliului din... privind
adoptarea de către această țară a monedei euro la 1 ianuarie
2015 [...].


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 3.2.2017
            COM(2017) 54 final
            2017/0017(COD)
            Propunere de
            REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI
            de modificare a Directivei 2003/87/CE în vederea menținerii actualelor limitări ale domeniului de aplicare pentru activitățile din sectorul aviației și în vederea pregătirii punerii în aplicare a unei măsuri globale bazate pe piață începând din 2021
            (Text cu relevanță pentru SEE)
            {SWD(2017) 30 final}{SWD(2017) 31 final}

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               •Motivele și obiectivele propunerii

               Emisiile de gaze cu efect de seră generate de activitățile din sectorul aviației cresc semnificativ. În absența unor măsuri suplimentare, se estimează că emisiile de dioxid de carbon (CO2) generate de aviația internațională vor crește de aproape patru ori până în 2050, în comparație cu 2010. Mai multe studii demonstrează că doar măsurile tehnice și operaționale, inclusiv standardele privind emisiile de CO2 pentru aeronave sau utilizarea de biocarburanți durabili, sunt insuficiente pentru a reduce emisiile generate de sectorul aviației; prin urmare, este necesar să se recurgă la măsuri bazate pe piață pentru a face față acestei creșteri. Creșterea puternică a emisiilor de GES din sectorul aviației riscă să submineze eforturile UE și eforturile depuse la scară mondială pentru a combate în mod eficace schimbările climatice.

               În 2008, UE a deschis calea în ceea ce privește abordarea emisiilor de GES generate de sectorul aviației prin includerea în schema UE de comercializare a certificatelor de emisii a zborurilor dintre aerodromuri situate în Spațiul Economic European (denumite în continuare „zboruri intra-SEE”) și a zborurilor dintre aerodromuri din Spațiul Economic European (SEE) și aerodromuri situate în țări terțe („zboruri extra-SEE”). Această inițiativă a contribuit la obținerea unui acord în cadrul Organizației Aviației Civile Internaționale în favoarea instituirii unei măsuri globale bazate pe piață pentru aviația internațională, demers care a început în 2013. Ea a permis, de asemenea, sectorului aviației să contribuie la obiectivul UE în domeniul schimbărilor climatice printr-o reducere a emisiilor, până în 2020, cu 20 % față de nivelurile din 1990. În așteptarea unui acord în cadrul OACI și pentru a promova dezvoltarea unei măsuri globale pentru reglementarea emisiilor generate de aviația internațională în cadrul OACI, UE a restrâns temporar domeniul de aplicare al EU ETS la zborurile intra-SEE până în 2016, dorind să cunoască rezultatul negocierilor din cadrul OACI înainte de a revizui domeniul de aplicare al EU ETS pentru a reinclude, eventual, zborurile extra-SEE. În absența unei modificări a Directivei EU ETS, domeniul de aplicare integral al EU ETS va fi restabilit în mod automat începând cu 2017.

               În octombrie 2014, Consiliul European a aprobat cadrul de politici privind clima și energia pentru 2030. Un element central al cadrului pentru 2030 este obiectivul obligatoriu de reducere a emisiilor globale interne de gaze cu efect de seră din UE cu cel puțin 40 % până în 2030, față de nivelurile din 1990. Pentru a atinge acest obiectiv în mod rentabil, sectoarele vizate de schema UE de comercializare a certificatelor de emisii (EU ETS) vor trebui să își reducă emisiile cu 43 % față de anul 2005, în timp ce sectoarele care nu sunt vizate de schema EU ETS vor trebui să își reducă emisiile cu 30 % față de anul 2005. Acest obiectiv a permis UE să își prezinte contribuția în temeiul Acordului de la Paris, contribuție care constituie un angajament la nivelul întregii economii, incluzând emisiile generate de aviație. UE se angajează să contribuie în mod corespunzător la obiectivul climatic adoptat în temeiul Acordului de la Paris de a menține încălzirea globală cu mult sub 2°C peste nivelurile preindustriale și de a continua eforturile de limitare a creșterii temperaturii la 1,5°C, precum și la obiectivul indicativ al Organizației Aviației Civile Internaționale, conform căruia emisiile mondiale nete de CO2 generate de aviația internațională nu ar trebui să depășească nivelurile din 2020 („creștere cu caracter neutru din punct de vedere al emisiilor de dioxid de carbon” sau „CNG 2020”).

               În octombrie 2016, cu ocazia celei de a 39-a sesiuni a Adunării sale, OACI a adoptat o rezoluție pentru o măsură globală bazată pe piață (GMBM) pentru a limita creșterea emisiilor generate de aviația internațională la nivel mondial începând cu 2021 printr-un sistem de compensare, menit să permită realizarea obiectivului indicativ de stabilizare a emisiilor generate de aviația internațională la nivelurile din 2020. În cursul primei faze a GMBM (2021-2026), participarea la GMBM va fi, în mod explicit, voluntară. Toate țările principale din sectorul aviației ar trebui să aplice GMBM de la începutul celei de a doua faze, în 2027. UE și statele sale membre și-au exprimat intenția de a aplica GMBM în cursul fazei sale voluntare. În timp ce obiectivul indicativ și natura compensatorie de bază a GMBM au fost convenite, un anumit număr de caracteristici importante ale GMBM, esențiale pentru eficacitatea și integritatea ecologică a acesteia din punct de vedere climatic, nu au fost încă definite și convenite în cadrul OACI înainte ca GMBM să poată fi pusă în aplicare în 2021. Orice întârziere legată de găsirea unui acord asupra acestor elemente riscă să tergiverseze punerea în aplicare a GMBM. Aceasta riscă, de asemenea, să întârzie punerea în aplicare de către statele membre în legislația lor națională, ceea ce reprezintă un aspect crucial, având în vedere că aplicarea efectivă a GMBM se bazează pe astfel de măsuri naționale și regionale.

               Legislația existentă impune Comisiei să evalueze rezultatele celei de a 39-a sesiuni a Adunării OACI și să revizuiască, în lumina acestor rezultate, domeniul de aplicare al EU ETS pentru zborurile spre și dinspre SEE. În absența unei modificări a legislației existente, domeniul inițial de aplicare al ETS (care includea și zborurile extra-SEE) ar urma să se aplice din nou. Având în vedere că GMBM a fost aprobată de către OACI, că UE sprijină finalizarea sa și punerea sa în aplicare în timp util și că intenționează să pună în aplicare GMBM începând cu anul 2021, se consideră necesar să se revizuiască legislația privind EU ETS.

               Pentru a relansa discuțiile internaționale privind normele care nu au fost încă adoptate și guvernanța necesare pentru punerea în aplicare a GMBM, se propune menținerea domeniului de aplicare restrâns al EU ETS (și anume, limitat la zborurile dintre aerodromurile situate în SEE, astfel cum se prevede în Regulamentul nr. 421/2014) și după 2016. Se va efectua o nouă evaluare și o nouă revizuire a EU ETS pentru perioada de după 2020, atunci când vor fi mai clare natura și conținutul instrumentelor juridice adoptate de OACI pentru punerea în aplicare a GMBM, precum și intențiile partenerilor noștri internaționali în ceea ce privește punerea în aplicare a GMBM. În acest context, se va ține seama în mod corespunzător de coerența necesară cu angajamentul la nivelul întregii economii asumat de UE în temeiul Acordului de la Paris și de obiectivul său convenit de a reduce, până în 2030, emisiile de GES ale Uniunii cu 40 % față de nivelurile din 1990.

               Pentru a garanta securitatea juridică necesară pentru respectarea ETS în 2017, este important ca Parlamentul European și Consiliul să ajungă rapid la un acord cu privire la prezenta propunere, în mod ideal până la sfârșitul anului 2017.

               •Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică

               Prezenta propunere continuă, în general, abordarea urmărită pentru dispozițiile în vigoare aplicabile sectoarelor ETS prevăzute în Directiva EU ETS, ținând seama în mod corespunzător de evoluțiile noi și de cele ulterioare din cadrul OACI și în special de acordul obținut cu privire la GMBM. Consiliul European a solicitat în mod explicit menținerea arhitecturii actuale în materie de politică a EU ETS și a oferit orientări privind aspecte specifice care vor trebui abordate pentru perioada 2021-2030. În conformitate cu orientările primite, Comisia Europeană a prezentat în iulie 2015 o propunere legislativă de revizuire a EU ETS pentru instalațiile staționare pentru perioada de după 2020. Acea propunere nu aborda aspecte legate de aplicarea EU ETS la activitățile de aviație, deoarece un astfel de demers a fost considerat inadecvat înainte de cea de a 39-a sesiune a Adunării OACI din octombrie 2016. În conformitate cu concluziile Consiliului European, prezenta propunere referitoare la emisiile generate de aviație continuă acum abordarea urmărită în cadrul EU ETS în ceea ce privește emisiile generate de zborurile intra-europene. Prezenta propunere este complementară revizuirii mai ample a ETS propusă de Comisie în iulie 2015, care face în prezent obiectul procedurii de codecizie.

               •Coerența cu alte politici ale Uniunii

               Propunerea prevede punerea în aplicare a unei părți a cadrului de politici privind clima și energia pentru 2030, ca element-cheie în contextul construirii unei uniuni energetice reziliente cu o politică prospectivă în domeniul schimbărilor climatice. Au fost deja prezentate propuneri legislative complementare, pentru a permite realizarea diferitelor obiective convenite de Consiliul European. Aceste propuneri ar trebui să faciliteze îndeplinirea obiectivelor climatice legate de ETS, precum și a celor care nu sunt legate de ETS. În plus, strategia Comisiei în domeniul aviației și strategia privind mobilitatea cu emisii reduse de dioxid de carbon prevăd măsuri pentru a reduce și mai mult emisiile de GES în sectorul transporturilor, în cadrul unor eforturi mai ample în materie de decarbonizare depuse de UE și al unui angajament mai amplu asumat de UE în acest sens, inclusiv pentru orizontul 2030.

               2.TEMEIUL JURIDIC, SUBSIDIARITATEA ȘI PROPORȚIONALITATEA

               •Temei juridic

               Articolele 191-193 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) confirmă și precizează competențele UE în domeniul schimbărilor climatice. Temeiul juridic al prezentei propuneri este articolul 192 din TFUE.

               •Subsidiaritatea (în cazul competențelor neexclusive)

               Directiva privind EU ETS este un instrument de politică în vigoare al UE care continuă după 2020. În conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), obiectivele propunerii de modificare a acestui instrument pot fi realizate numai printr-o propunere a Comisiei la nivelul UE.

               O acțiune la nivelul UE, și dacă este posibil la nivel mondial, este mai eficientă decât o acțiune la nivelul statelor membre, având în vedere efectele transfrontaliere ale schimbărilor climatice și caracterul preponderent transnațional al aviației. O acțiune la nivelul UE va fi mai eficace pentru a permite realizarea obiectivelor climatice interne și internaționale ale UE și pentru a asigura punerea în aplicare armonizată a GMBM în UE. Aceasta va garanta o contribuție adecvată a sectorului aviației la reducerea efectelor schimbărilor climatice, menținând în același timp competitivitatea sectorului aviației din UE pe plan internațional și condiții de concurență echitabile pe piața internă a UE.

               •Proporționalitate

               Propunerea respectă principiul proporționalității dat fiind că nu depășește ceea ce este necesar pentru a îndeplini, într-un mod eficient din punctul de vedere al costurilor, obiectivele UE de reducere a emisiilor de GES pentru 2020 și 2030, asigurând în același timp funcționarea adecvată a pieței interne și facilitând finalizarea normelor pentru punerea în aplicare a GMBM.

               •Alegerea instrumentului

               Prezenta propunere de regulament este complementară Regulamentului (UE) nr. 421/2014, care a fost adoptat în urma Adunării OACI din 2013. Ca și în cazul Regulamentului (UE) nr. 421/2014, este important ca prezenta propunere să fie aprobată rapid de către Parlamentul European și Consiliu, astfel încât aceasta să fie în vigoare până la termenele prevăzute pentru respectarea obligațiilor de conformare în temeiul EU ETS, și anume în martie și aprilie 2018. În absența unei revizuiri, ETS revine la domeniul său de aplicare inițial. Prin urmare, prezenta propunere ar trebui să fie adoptată de către Parlamentul European și Consiliu și să intre în vigoare cel târziu la începutul anului 2018, astfel încât să ofere securitate juridică și claritate pentru operatorii de aeronave care, în caz contrar, ar trebui să restituie, până la 30 aprilie 2018, certificatele pentru emisiile lor totale corespunzătoare zborurilor spre și dinspre țări terțe, astfel cum se prevede în Directiva 2003/87/CE.

               Având în vedere timpul limitat disponibil, se consideră că este cel mai adecvat ca prezenta propunere să fie prezentată sub forma unui regulament. Regulamentele sunt direct aplicabile în toate statele membre și sunt obligatorii în toate elementele lor și, prin urmare, ele reprezintă cel mai bun mijloc de a obține punerea în aplicare în timp util și în mod uniform a modificărilor înainte de termenele de conformare pentru anul 2017, stabilite pentru martie și aprilie 2018.

               3.REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

               •Evaluări ex post/verificări ale adecvării legislației existente

               În contextul revizuirii EU ETS pentru perioada 2021-2030, o evaluare a Directivei privind ETS în vigoare a făcut parte din evaluarea impactului și a fost utilizată pentru analiza opțiunilor de politică. Nu a existat nicio evaluare ex post sau o verificare a adecvării legată în mod specific de EU ETS pentru sectorul aviației, deoarece EU ETS pentru sectorul aviației nu a fost niciodată aplicat în integralitatea domeniului său de aplicare, astfel cum fusese conceput inițial. Domeniul de aplicare al EU ETS pentru sectorul aviației a fost modificat pe baza unor evaluări aprofundate pentru a răspunde preocupărilor și a lua în considerare opoziția suscitată de măsură astfel cum a fost concepută inițial, menținând în același timp egalitatea de tratament pentru toți operatorii care asigură aceleași legături. Evaluarea impactului din 2013
                  1
               , care însoțește propunerea de Regulament (UE) nr. 421/2014, precum și evaluarea impactului care însoțește prezenta propunere, împreună cu rapoartele privind piața carbonului întocmite de Comisie și cu planurile de acțiune ale UE prezentate OACI de către Comisie, reprezintă o evaluare retrospectivă eficace și o verificare a adecvării în ceea ce privește eficacitatea și funcționarea Directivei privind EU ETS pentru sectorul aviației, care este considerată adecvată.

               •Consultări cu părțile interesate

               În vederea revizuirii EU ETS în urma Adunării OACI din 2016, a fost organizată o consultare publică online timp de 12 săptămâni, între 7 martie și 30 mai 2016. În ansamblu, majoritatea părților interesate au fost de acord că ar trebui să fie convenite obiective ambițioase în ceea ce privește reducerea emisiilor în sectorul aviației internaționale și că măsurile bazate pe piață sunt instrumente adecvate pentru a reduce emisiile generate de aviația internațională. Cu toate acestea, au fost exprimate opinii divergente în ceea ce privește nivelul dezirabil de ambiție și mecanismele specifice de reducere a emisiilor. În timp ce unele părți interesate consideră că ar trebui să se mențină actualul domeniu de aplicare al EU ETS, restrâns la zborurile intra-SEE, și după 2017, alte părți interesate sunt de părere că EU ETS ar trebui să revină la domeniul său de aplicare integral (incluzând zborurile spre și dinspre țările terțe). Numeroși respondenți au subliniat faptul că opțiunile pentru EU ETS după 2020 ar trebui să depindă de nivelul de ambiție, natura, domeniul de aplicare și integritatea ecologică/eficacitatea acordului obținut în cadrul Adunării OACI din 2016. Comisia va continua să întrețină contacte bilaterale și multilaterale constructive cu părțile interesate și țările terțe.

               •Obținerea și utilizarea expertizei

               În ceea ce privește proiecțiile de emisii globale de GES, evaluarea impactului s-a bazat pe raportul din 2015 privind decalajul în materie de emisii al programului privind mediul al Organizației Națiunilor Unite și pe al cincilea raport de evaluare al Grupului interguvernamental privind schimbările climatice (IPCC). Rapoartele Agenției Europene de Mediu au servit drept bază pentru proiecțiile privind emisiile globale de GES ale UE. Studiul s-a bazat pe date relevante din rapoartele de mediu ale OACI, în special în legătură cu emisiile și previziunile privind emisiile generate de aviația internațională, precum și reducerea acestor emisii care ar putea fi obținută prin intermediul unor măsuri tehnice și operaționale. Pentru modelarea și analiza econometrice subiacente, au fost utilizate datele referitoare la creșterea preconizată a sectorului aviației indicate în raportul de mediu al OACI .

               •Evaluarea impactului

               Evaluarea impactului analizează diferite opțiuni, atât pentru perioada de dinainte de 2020, cât și pentru perioada care începe din 2021. Pentru perioada de dinainte de 2020, au fost evaluate și comparate cu parametrii de referință (domeniul de aplicare integral) menținerea domeniului de aplicare limitat la zborurile intra-SEE și o alternativă care acoperă toate zborurile care pleacă din SEE. Pentru perioada de după 2020, toate opțiunile presupun că GMBM va acoperi zborurile spre și dinspre țări terțe. O opțiune consideră, de asemenea, că emisiile din interiorul SEE sunt compensate prin intermediul GMBM, în timp ce altă opțiune menține obligațiile prevăzute de EU ETS pentru zborurile intra-SEE. Opțiunile intermediare iau în considerare modificări ale EU ETS pentru zborurile intra-SEE fie în vederea obținerii unui anumit grad de aliniere la GMBM (sistemul EU ETS fiind utilizat în cadrul unei abordări ce vizează compensarea emisiilor), fie în vederea combinării ambelor sisteme (EU ETS acoperind emisiile care nu intră în domeniul de aplicare al GMBM).

               Evaluarea impactului a arătat că menținerea actualului domeniu de aplicare al EU ETS, limitat la zborurile intra-SEE, ar fi opțiunea cea mai adecvată pentru perioada 2017-2020 și ar permite sectorului aviației să își aducă contribuția preconizată la îndeplinirea obiectivului climatic stabilit pentru 2020. Această opțiune ar fi primită favorabil și de către țările terțe și ar oferi un impuls OACI pentru a finaliza celelalte norme necesare pentru punerea în aplicare a GMBM; de asemenea, costurile administrative conexe ar fi foarte scăzute, întrucât sistemul este deja în vigoare și este foarte bine respectat de către toți. Atenuarea la scară mondială a emisiilor generate de sector ar fi maximizată prin facilitarea punerii în aplicare efective a GMBM începând cu anul 2021, astfel cum se preconizează.

               Evaluarea impactului a analizat, de asemenea, diferite scenarii posibile pentru perioada de după 2020, arătând dacă și cum ar contribui fiecare dintre acestea la îndeplinirea obiectivelor climatice ale UE pentru 2030. Cu toate acestea, având în vedere incertitudinile care afectează încă punerea în aplicare concretă a GMBM, se consideră prematură adoptarea unei decizii cu privire la regimul post-2020 în această etapă, însă trebuie să fim pregătiți să reexaminăm situația în timp util, înainte de data preconizată de intrare în vigoare a GMBM.

               •Adecvarea și simplificarea reglementărilor

               Pentru a reduce sarcinile administrative pentru cei mai mici operatori de aeronave, derogarea pentru operatorii de aeronave utilizate în scop necomercial care emit mai puțin de 1 000 de tone de CO2 pe an ar trebui să se aplice în continuare pentru încă zece ani.

               •Drepturi fundamentale

               Propunerea respectă drepturile fundamentale și este conformă cu principiile recunoscute în special de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. În special, aceasta contribuie la realizarea obiectivului unui nivel înalt de protecție a mediului în conformitate cu principiul dezvoltării durabile, astfel cum se prevede la articolul 37 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

               4.IMPLICAȚIILE BUGETARE

               Propunerea nu are implicații asupra bugetului comunitar.

               5.ALTE ELEMENTE

               •Explicații detaliate cu privire la dispozițiile specifice ale propunerii

               Ca răspuns la progresele înregistrate în cadrul celei de a 39-a sesiuni a Adunării OACI și pentru a promova în continuare un nou impuls privind punerea în aplicare cu succes a GMBM pentru a reduce emisiile generate de aviația internațională începând din 2021, se propune să se aducă modificări activităților de aviație care fac obiectul EU ETS. Se propune extinderea, după 2016, a abordării actuale privind aplicarea EU ETS prevăzută în Regulamentul nr. 421/2014, până când se vor clarifica suficient natura și conținutul instrumentelor juridice adoptate de OACI pentru punerea în aplicare a GMBM pentru a permite Comisiei Europene să efectueze alte evaluări și să revizuiască EU ETS pentru perioada de după 2020. În conformitate cu această abordare, alocările pentru operatorii de aeronave începând cu 2017 ar trebui să fie aceleași ca în 2016. Se preconizează că aceste dispoziții se vor aplica deja alocărilor aferente anului 2017. Prin urmare, în așteptarea intrării în vigoare a modificării, punerea în aplicare a EU ETS în anul respectiv ar trebui să fie, pe cât posibil, coerentă și conformă cu rezultatul final preconizat al procedurii de codecizie.

               Prezenta propunere vizează prelungirea efectelor actuale extrem de favorabile asupra mediului ale EU ETS, care contribuie cu aproximativ 17 milioane de tone de CO2 pe an la reducerea emisiilor. Aceasta înseamnă că, în interiorul Spațiului Economic European, sectorul aviației contribuie, ca oricare alt sector economic, la eforturile de reducere a emisiilor interne. Permițând UE să realizeze în continuare reduceri semnificative ale emisiilor generate de sectorul aviației prin intermediul EU ETS, în conformitate cu obiectivele climatice ale UE, propunerea menține impulsul pentru continuarea activității în cadrul OACI privind punerea în aplicare efectivă a GMBM, pentru a maximiza rezultatele de atenuare a emisiilor la nivel mondial. Clauza de revizuire reprezintă un semnal pozitiv privind intenția UE de a aplica GMBM.

               •Articolul 1 care modifică Directiva 2003/87/CE

               Propunerea modifică articolul 28a din directivă, adaugă încă două articole (28b și 28c) și modifică anexa I la directivă.

               Articolul 28a

               Se aduc modificări articolului 28a din Directiva privind EU ETS în ceea ce privește derogările aplicabile înainte de punerea în aplicare a unui acord internațional privind aplicarea unei măsuri unice globale bazate pe piață. Urmărind aceeași abordare ca în cadrul Regulamentului (UE) nr. 421/2014 pentru perioada 2013-2016, se introduce o derogare referitoare la aplicarea Directivei privind EU ETS la zborurile spre și dinspre regiunile ultraperiferice și țările terțe după 2016, în timp ce zborurile dintre aerodromurile situate în SEE fac parte în continuare din domeniul de aplicare al directivei. Având în vedere că domeniul de aplicare rămâne identic cu cel din 2016, numărul de certificate alocate cu titlu gratuit primite de operatorii de aeronave va continua să fie același ca în 2016 și va fi proporțional cu activitatea în interiorul SEE, iar factorul linear de reducere aplicabil tuturor sectoarelor în temeiul Directivei privind EU ETS se va aplica doar începând cu 2021. Alocarea de certificate din rezerva specială ar trebui tratată în același mod, iar emiterea acestor certificate trebuie adaptată la domeniul de aplicare limitat la zborurile intra-SEE. De asemenea, numărul de certificate licitate ar trebui să fie în continuare același ca în 2016. Sistemul se va aplica zborurilor cu țările cu care se ajunge la un acord bilateral care prevede o legătură între sistemele de limitare și tranzacționare, doar în conformitate cu termenii unui astfel de acord.

               Articolul 28b

               Se introduce un nou articol 28b în Directiva privind EU ETS, în vederea punerii în aplicare a unei măsuri globale bazate pe piață începând din 2021. Comisiei i se solicită să prezinte rapoarte Parlamentului European și Consiliului cu privire la evoluțiile internaționale relevante pentru punerea în aplicare a GMBM, precum și cu privire la măsurile luate de țările terțe pentru punerea în aplicare a GMBM. Prin urmare, Comisia trebuie să examineze modalități de a pune în aplicare în dreptul Uniunii instrumentele relevante ale OACI printr-o revizuire a Directivei privind EU ETS. Această revizuire ar putea fi însoțită de propuneri legislative, după caz.

               Articolul 28c

               Tot în vederea pregătirii pentru punerea în aplicare a GMBM, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate pentru a prevedea modalități adecvate de monitorizare, raportare și verificare a emisiilor aplicabile operatorilor de aeronave în scopul punerii în aplicare a măsurii globale bazate pe piață în curs de elaborare în cadrul OACI.

               Anexa I

               Anexa I la Directiva 2003/87/CE se modifică prin extinderea derogării pentru operatorii de aeronave utilizate în scop necomercial care emit mai puțin de 1 000 de tone de CO2 pe an din 2020 până în 2030. Această extindere s-a dovedit a fi o măsură eficace, reducând considerabil efortul administrativ necesar pentru punerea în aplicare a EU ETS, continuând în același timp să se obțină reduceri semnificative ale emisiilor prin intermediul sistemului EU ETS. Derogarea a redus numărul de operatori de aeronave care fac obiectul reglementărilor statelor membre cu aproximativ 2 200, ceea ce reprezintă doar 0,2 % din emisii.

               2017/0017 (COD)

               Propunere de

               REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI

               de modificare a Directivei 2003/87/CE în vederea menținerii actualelor limitări ale domeniului de aplicare pentru activitățile din sectorul aviației și în vederea pregătirii punerii în aplicare a unei măsuri globale bazate pe piață începând din 2021

               (Text cu relevanță pentru SEE)

               PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 192 alineatul (1),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,

               având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European
                  2
               ,

               având în vedere avizul Comitetului Regiunilor
                  3
               ,

               hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară,

               întrucât:

               (1)La cea de a 21-a Conferință a părților la Convenția-cadru a Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice (CCONUSC), care a avut loc la Paris în perioada 30 noiembrie-12 decembrie 2015, a fost adoptat un acord internațional pentru consolidarea răspunsului global la schimbările climatice. Printre altele, Acordul de la Paris stabilește un obiectiv pe termen lung care corespunde obiectivului de menținere a creșterii temperaturii globale cu mult sub 2°C peste nivelurile preindustriale și de continuare a eforturilor de menținere a acestei creșteri la 1,5°C peste nivelurile preindustriale. Acordul de la Paris a fost aprobat, în numele Uniunii, prin Decizia (UE) 2016/1841 a Consiliului și a intrat în vigoare la 4 noiembrie 2016. În vederea atingerii obiectivului stabilit de Acordul de la Paris, părțile vor pregăti, vor comunica și vor menține contribuții succesive stabilite la nivel național.

               (2)Obiectivele de mediu ale Uniunii, astfel cum sunt prevăzute la articolul 191 din tratat, sunt conservarea, protecția și îmbunătățirea calității mediului; protejarea sănătății umane și promovarea pe plan internațional a unor măsuri destinate să contracareze problemele de mediu la scară regională sau mondială, în special a luptei împotriva schimbărilor climatice.

               (3)Consiliul European din 23-24 octombrie 2014 a stabilit un obiectiv obligatoriu de reducere la nivel intern în toate sectoarele economice a emisiilor de gaze cu efect de seră cu cel puțin 40 % până în 2030 față de nivelurile din 1990. Reuniunea Consiliului din 6 martie 2015 a aprobat în mod oficial această contribuție a Uniunii și a statelor sale membre ca fiind contribuția preconizată stabilită la nivel național în temeiul Acordului de la Paris. Concluziile Consiliului European din octombrie 2014 au prevăzut faptul că obiectivul ar trebui să fie îndeplinit în mod colectiv de către Uniune în cel mai eficient mod posibil din punctul de vedere al costurilor, cu reduceri ale emisiilor, până în 2030, atât în sectoarele care fac obiectul schemei de comercializare a certificatelor de emisii (ETS), cât și în sectoarele care nu fac obiectul ETS în proporție de 43 % și, respectiv, 30 % față de anul 2005. Toate sectoarele economiei ar trebui să contribuie la realizarea acestor reduceri ale emisiilor.

               (4)Uniunea și statele sale membre au făcut eforturi pentru promovarea acordului internațional de a reduce impactul gazelor cu efect de seră generate de sectorul aviației încă din 1997 și, începând din 2008, dispun de acte legislative în vigoare pentru a limita efectele schimbărilor climatice generate de activitățile din sectorul aviației prin intermediul schemei UE de comercializare a certificatelor de emisii (EU ETS), în vigoare din anul 2005. Pentru a stimula avansarea lucrărilor din cadrul Organizației Aviației Civile Internaționale (OACI), Uniunea a adoptat de două ori derogări de la sistemul EU ETS, cu termen precis, pentru a limita obligațiile de conformare la emisiile generate de zborurile între aerodromuri situate în Spațiul Economic European (SEE), cu egalitatea de tratament pe rute a operatorilor de aeronave, indiferent de locul în care își au sediul. Cea mai recentă derogare de la EU ETS, Regulamentul (UE) nr. 421/2014 al Parlamentului European și al Consiliului, a limitat obligațiile de conformare la zborurile intra-SEE între 2013 și 2016 și a preconizat modificări potențiale ale domeniului de aplicare al schemei în ceea ce privește activitățile către și dinspre aerodromurile situate în afara SEE începând de la 1 ianuarie 2017, în urma revizuirii prevăzute în regulament.

               (5)În lumina rezoluției adoptate cu ocazia celei de a 39-a sesiuni a Adunării OACI în octombrie 2016 privind punerea în aplicare a unei măsuri globale bazate pe piață începând din 2021 pentru a compensa emisiile generate de aviația internațională peste nivelurile din 2020, se consideră adecvată menținerea derogării existente, în așteptarea unor progrese ulterioare legate de elementele de proiectare și de punerea în aplicare a măsurii globale bazate pe piață. În acest sens, adoptarea de către OACI a standardelor și a practicilor recomandate pentru a completa această rezoluție și a pune în aplicare sistemul global este prevăzută pentru 2018. Cu toate acestea, aplicarea sa concretă va necesita măsuri la nivel național din partea membrilor OACI. De asemenea, OACI va trebui să elaboreze modalități de guvernanță, inclusiv un sistem de registre. În acest context, ar trebui prelungită derogarea actuală de la obligațiile prevăzute de EU ETS pentru zborurile spre și dinspre țările terțe, sub rezerva revizuirii punerii în aplicare a sistemului OACI, pentru a stimula continuarea activităților desfășurate în cadrul OACI și a facilita punerea în aplicare a sistemului OACI. Ca urmare a prelungirii derogării, numărul de certificate care urmează să fie scoase la licitație și emise cu titlu gratuit, inclusiv din rezerva specială, ar trebui să fie identic cu cel care corespunde anului 2016 și ar trebui să fie proporțional cu reducerea obligației de returnare.

               (6)Având în vedere că nu au fost încă definite principalele caracteristici ale măsurii globale bazate pe piață și că punerea sa în aplicare depinde de legislația internă a statelor și a regiunilor, se consideră adecvată efectuarea unei revizuiri, de îndată ce vor deveni clare natura și conținutul acestor instrumente juridice, înainte de a începe aplicarea măsurii globale bazate pe piață a OACI, precum și prezentarea unui raport către Parlamentul European și Consiliu. Acest raport ar trebui să ia în considerare orice standarde sau alte instrumente adoptate în cadrul OACI, măsurile luate de țările terțe pentru punerea în aplicare a măsurii globale bazate pe piață aplicabile emisiilor începând din 2021 și alte evoluții relevante la nivel internațional (de exemplu, norme adoptate în cadrul CCONUSC și în temeiul Acordului de la Paris privind piețele carbonului și contabilizarea dioxidului de carbon). Raportul ar trebui să analizeze modalitățile de punere în aplicare a acestor instrumente în dreptul Uniunii printr-o revizuire a EU ETS. De asemenea, el ar trebui să ia în considerare normele aplicabile în ceea ce privește zborurile intra-SEE, după caz. Raportul ar trebui să fie însoțit, după caz, de o propunere adresată Parlamentului European și Consiliului, care să îi permită sectorului aviației să contribuie la respectarea angajamentului privind reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră asumat de Uniune pentru 2030 la nivelul întregii economii.

               (7)Pentru a adopta acte fără caracter legislativ și cu domeniu de aplicare general, care completează sau modifică anumite elemente neesențiale ale unui act legislativ, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din tratat ar trebui să fie delegată Comisiei pentru a adopta măsuri pentru monitorizarea, raportarea și verificarea emisiilor aplicabile operatorilor de aeronave în scopul punerii în aplicare a măsurii globale bazate pe piață în curs de elaborare în cadrul OACI. Este deosebit de important ca, în cursul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți, și ca aceste consultări să se desfășoare în conformitate cu principiile stabilite în Acordul interinstituțional privind o mai bună legiferare din 13 aprilie 2016. În special, pentru a asigura participarea echitabilă la pregătirea actelor delegate, Parlamentul European și Consiliul primesc toate documentele în același timp cu experții din statele membre, iar experții acestor instituții au acces sistematic la reuniunile grupurilor de experți ale Comisiei care se referă la pregătirea actelor delegate.

               (8)Ca o simplificare și pentru a reduce sarcinile administrative pentru cei mai mici operatori de aeronave, ar trebui să se considere în continuare, pentru încă zece ani, că operatorii de aeronave utilizate în scop necomercial care emit mai puțin de 1 000 de tone de CO2 pe an îndeplinesc cerințele Directivei 2003/87/CE. În cursul acestei perioade ar trebui să se elaboreze măsuri menite să garanteze că, în viitor, toți operatorii contribuie la reducerea emisiilor.

               (9)Este esențial să se asigure securitatea juridică pentru operatorii de aeronave și autoritățile naționale, având în vedere termenul de returnare stabilit pentru 30 aprilie 2018, specificat în Directiva 2003/87/CE. În consecință, prezentul regulament ar trebui să se aplice începând cu data publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               (10)Prin urmare, Directiva 2003/87/CE ar trebui modificată în consecință,

               ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

               Articolul 1

               Directiva 2003/87/CE se modifică după cum urmează:

               (1)Articolul 28a se modifică după cum urmează:

               (a)alineatul (1) se modifică după cum urmează:

               i.literele (a) și (b) se înlocuiesc cu următorul text:

               (a)„toate emisiile generate de zborurile înspre și dinspre aerodromurile situate în țările din afara Spațiului Economic European (SEE) în fiecare an calendaristic de la 1 ianuarie 2013, sub rezerva revizuirii menționate la articolul 28b”;

               (b)toate emisiile generate de zborurile între un aerodrom situat întruna din regiunile ultraperiferice în sensul articolului 349 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) și un aerodrom situat într-o altă regiune a SEE, în fiecare an calendaristic de la 1 ianuarie 2013, sub rezerva revizuirii menționate la articolul 28b”;

               ii.litera (c) se elimină;

               (b)alineatul (2) se modifică după cum urmează:

               i.primul paragraf se înlocuiește cu următorul text:

               „Începând cu 1 ianuarie 2017, prin derogare de la articolele 3d-3f și până la intrarea în vigoare a modificărilor subsecvente revizuirii menționate la articolul 28b, operatorilor de aeronave li se eliberează, în fiecare an, un număr de certificate care corespunde celui din anul 2016. Începând cu anul 2021, acest număr de certificate va face obiectul aplicării factorului linear menționat la articolul 9.”

               ii.al treilea paragraf se elimină;

               (c)alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:

               „4. Prin derogare de la articolul 3d alineatul (3), numărul de certificate care urmează să fie scoase la licitație de fiecare stat membru începând cu 1 ianuarie 2013 se reduce astfel încât să corespundă părții sale din emisiile produse de aviație atribuite pentru zborurile care nu fac obiectul derogărilor prevăzute la alineatul (1) literele (a) și (b) de la prezentul articol.”;

               (d)alineatul (7) se înlocuiește cu următorul text:

               „Alineatul (1) se aplică țărilor cu care s-a ajuns la un acord în temeiul articolului 25 sau 25a, numai în conformitate cu termenii unui astfel de acord”.

               (2)Se introduc următoarele articole 28b și 28c:

               „Articolul 28b

               Raportarea de către Comisie privind punerea în aplicare a măsurii globale bazate pe piață a OACI

               1.Comisia prezintă un raport Parlamentului European și Consiliului privind standardele relevante sau alte instrumente juridice ale OACI, privind măsurile naționale adoptate de țările terțe pentru punerea în aplicare a măsurii globale bazate pe piață care se va aplica emisiilor începând din 2021, precum și privind alte evoluții relevante la nivel internațional.

               2.Raportul ar trebui să analizeze modalitățile de transpunere a acestor instrumente ale OACI în dreptul Uniunii prin intermediul unei revizuiri a prezentei directive. De asemenea, raportul ar trebui să ia în considerare normele aplicabile în ceea ce privește zborurile efectuate în interiorul Spațiului Economic European (SEE), după caz.

               3.Raportul poate fi însoțit de propuneri, după caz, adresate Parlamentului European și Consiliului în vederea modificării, a suprimării, a prelungirii sau a înlocuirii derogărilor prevăzute la articolul 28a, în concordanță cu angajamentul de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră la nivelul întregii economii pentru 2030.

               Articolul 28c

               Dispoziții privind monitorizarea, raportarea și verificarea în scopul punerii în aplicare a măsurii globale bazate pe piață

               1.Comisia adoptă dispoziții pentru monitorizarea, raportarea și verificarea adecvate ale emisiilor în scopul punerii în aplicare a măsurii globale bazate pe piață în curs de elaborare în cadrul OACI. Aceste dispoziții se bazează pe aceleași principii ca și regulamentul menționat la articolul 14 alineatul (1) și asigură faptul că rapoartele privind emisiile prezentate sunt verificate în conformitate cu articolul 15.

               2.Comisia este împuternicită să adopte un act delegat în conformitate cu articolul [23].”

               (3)La litera (k) din anexa I, anul „2020” se înlocuiește cu „2030”.

               Articolul 2

               Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.

               Adoptat la Bruxelles,

                  Pentru Parlamentul European,
                        Pentru Consiliu,

                  Președintele
                        Președintele

                     (1)
                  SWD(2013) 430 final

                     (2)
                  JO C , , p. .

                     (3)
                  JO C , , p. .


title: Propunere de regulament al Consiliului de modificare a Convenţiei de punere în aplicare a Acordului Schengen în ceea ce priveşte vizele de lungă şedere şi alertele în Sistemul de Informaţii Schengen

text:
Anunţ juridic important

|

52009PC0090

	[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |Bruxelles, 27.2.2009COM(2009) 90 final2009/0025 (CNS)Propunere deREGULAMENT AL CONSILIULUIde modificare a Convenției de punere în aplicare a Acordului Schengen în ceea ce privește vizele de lungă ședere și alertele în Sistemul de Informații Schengen(prezentată de Comisie)EXPUNERE DE MOTIVEMotivele propunerilorSituația juridică actualăPrezentele propuneri au drept obiectiv facilitarea circulației în spațiul Schengen fără frontiere interne a resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere legală pe teritoriul unuia dintre statele membre[1] pe baza unei vize „D” de lungă ședere eliberată de statul membru respectiv.În conformitate cu actualul acquis Schengen, un resortisant al unei țări terțe titular al unei vize naționale de lungă ședere („viză D”) pentru șederi care depășesc trei luni are dreptul la ședere numai pe teritoriul statului membru care a eliberat viza, iar, în temeiul articolului 18 din Convenția de aplicare a Acordului Schengen (Convenția Schengen)[2], astfel cum a fost modificată prin Regulamentul 1091/2001[3], resortisantul respectiv are dreptul să tranziteze teritoriile altor state membre numai pentru a ajunge în statul care a eliberat viza.Astfel, în conformitate cu legislația comunitară actuală, titularii vizelor D nu au dreptul să călătorească în alte state membre în timpul șederii lor și nici nu au dreptul de a tranzita alte state la întoarcere în țara lor de origine, deoarece Convenția Schengen nu conține dispoziții în acest sens.Formularea dispoziției de mai sus din Convenția Schengen rezultă din procedura aplicată în general în momentul respectiv de către statele membre, prin care vizele D sunt transformate într-un permis de ședere după sosirea pe teritoriul statului respectiv. Pe baza acestor permise de ședere, resortisanții țărilor terțe pot circula în spațiul Schengen. Din acest motiv, în momentul încheierii Convenției Schengen, statele membre nu au considerat necesar să reglementeze nici circulația și călătoria de întoarcere în baza unei vize D, nici un al doilea tranzit către statul membru care a eliberat viza respectivă.Prin urmare, Convenția Schengen reglementează numai principiul echivalenței între permisele de ședere Schengen și vizele aplicabile în spațiul Schengen: un permis de ședere eliberat de un stat membru permite unui resortisant al unei țări terțe titular al unui permis de ședere și al unui document de călătorie valabil să circule liber, în decursul șederii sale, pe teritoriile altor state membre, pentru cel mult trei luni (articolul 21 din convenție).Articolul 5 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 562/2006 (Codul Frontierelor Schengen)[4] prevede, de asemenea, pentru resortisanții unei țări terțe care posedă un permis de ședere eliberat de un stat membru, posibilitatea de a trece frontierele externe ale altui stat membru fără viză, pentru șederi de cel mult trei luni.Probleme practiceDin ce în ce mai multe state membre nu mai înlocuiesc vizele D prin permise de ședere după intrarea resortisanților țărilor terțe pe teritoriul lor sau o fac numai cu întârzieri importante. Această situație juridică și practică are consecințe negative importante asupra circulației în spațiul Schengen a resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere legală într-un stat membru, pe baza unei vize D. Deoarece aceste persoane trebuie să își continue șederea în baza vizei D, ele nu pot nici călători legal pentru alte scopuri legitime (de exemplu, afaceri, conferințe, vizite) în alte state membre, în timpul șederii lor, și nici nu vor putea tranzita teritoriile altor state la întoarcere în țara lor de origine.Viză D+C – Regulamentul 1091/2001Pentru a remedia parțial situația întârzierilor înregistrate în eliberarea permiselor de ședere după sosire, în 2001 a fost introdusă viza D+C (Regulamentul 1091/2001[5], bazat pe o inițiativă franceză), care prevede, pentru titularii unei vize D de lungă ședere eliberată de un stat membru, posibilitatea de a circula liber în cursul primelor trei luni ale perioadei de valabilitate a vizei D, dacă aceasta a fost eliberată conform normelor Schengen valabile pentru vizele de scurtă ședere (inclusiv verificarea în Sistemul de Informații Schengen – SIS a listei resortisanților țărilor terțe neadmisibili).Cu toate acestea, în practică, se pare că majoritatea statelor membre fie nu eliberează deloc vize D+C, fie eliberează un număr foarte mic. De asemenea, s-a observat în repetate rânduri că acest tip de viză sau condițiile în care poate fi eliberată sunt puțin cunoscute, sau chiar deloc, de către personalul consular, și, prin urmare, solicitanții nu sunt informați cu privire la această posibilitate. Mai mult, s-a constatat că, în multe cazuri, programele de înregistrare și prelucrare a vizelor naționale nici nu permit măcar posibilitatea de a lua în considerare cererile pentru o astfel de viză sau tipărirea autocolantului de viză. În același timp, câteva state membre își autorizează misiunile diplomatice și oficiile consulare să elibereze direct permise de ședere, astfel viza D+C devenind inutilă.În plus, odată ce perioada de trei luni de la data inițială de valabilitate a vizei D+C a expirat, titularii – în acel moment în situație de ședere legală pe teritoriul statului membru care a eliberat viza – nu mai au dreptul să circule în ansamblul teritoriilor statelor membre, dacă între timp această viză D+C nu a fost înlocuită cu un permis de ședere.În această situație, aceste persoane, supuse obligației de a deține o viză de scurtă ședere în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului[6], trebuie să solicite în statul de reședință o viză C de scurtă ședere, distinctă, pentru a putea călători în alt stat membru. Cu toate acestea, în practică, unele state membre refuză să elibereze vize Schengen persoanelor care se află deja în spațiul Schengen. Mai mult, conform interpretării anumitor state membre, acești resortisanți ai țărilor terțe nu mai au dreptul să solicite o viză Schengen suplimentară de scurtă ședere în timpul celor șase luni, deoarece au rămas deja în spațiul Schengen trei luni, pe baza vizei D+C. În virtutea aceluiași raționament, atunci când resortisanții țărilor terțe titulari ai unei vize D+C sau D se întorc în țara lor de origine, e posibil să nu mai aibă dreptul să călătorească prin alte state membre, deoarece perioada de 90 de zile de ședere permisă într-un interval de șase luni a expirat deja.Pe baza observațiilor de mai sus, în propunerea sa de Regulament privind instituirea unui Cod comunitar al vizelor[7], Comisia a propus eliminarea vizei D+C pentru a simplifica situația și a cerut statelor membre accelerarea eliberării permiselor de ședere pentru resortisanții țărilor terțe.Cu toate acestea, din diferite motive, majoritatea statelor membre nu par a dori sau nu pot elibera la timp permise de ședere pentru resortisanții țărilor terțe care locuiesc pe teritoriul lor. Prin urmare, pentru a rezolva problemele actuale pe care le întâmpină resortisanții țărilor terțe aflați în situație de ședere legală pe teritoriul uni stat membru, în baza unei vize de lungă ședere, Comisia propune introducerea principiului echivalenței între vizele de lungă și scurtă ședere eliberate de statele membre care pun integral în aplicare acquis-ul Schengen.Introducerea echivalenței între vizele D și C a fost prima dată luată în considerare de unele state membre și de Comisie în timpul discuțiilor informale ale Grupului de lucru pentru vize reunit la Ljubljana, la 21-22 ianuarie 2008, fiind discutată mai târziu în cadrul Grupului de lucru pentru vize, la 26-27 martie 2008, în cadrul discuțiilor privind Codul comunitar al vizelor și în perspectiva eliminării vizelor D+C.Prezentele propuneri sunt, de asemenea, inspirate de o serie de plângeri și întrebări primite din partea statelor membre și a resortisanților țărilor terțe care locuiesc într-un stat membru pe baza unei vize D+C sau D.Obligația de a elibera permise de șederePrezentele propuneri nu au ca scop încurajarea statelor membre să nu elibereze permise de ședere și să permită șederea resortisanților țărilor terțe pe baza unei vize de lungă ședere. Din contră, acest lucru nu ar fi în conformitate cu mai multe directive care impun statelor membre obligația de a elibera permise de ședere anumitor categorii de resortisanți ai țărilor terțe.În conformitate cu Directiva 2005/71/CE a Consiliului[8] privind o procedură specială de admisie a resortisanților țărilor terțe în scopul desfășurării unei activități de cercetare științifică, decizia referitoare la solicitarea unui permis de ședere este adoptată cât mai curând posibil și, după caz, în cadrul unei proceduri accelerate.Directiva 2004/114/CE a Consiliului[9] privind condițiile de admisie a resortisanților țărilor terțe pentru studii, schimb de elevi, formare profesională neremunerată sau servicii de voluntariat prevede obligația de a elibera un permis de ședere studenților care fac obiectul acestei directive pe o perioadă de cel puțin un an (care poate fi reînnoit) sau cel puțin pe perioada de desfășurare a cursului, dacă durata acestuia este mai mică de un an. Decizia privind o astfel de cerere se adoptă, iar solicitantul primește o notificare în acest sens, într-un termen care să nu împiedice participarea la studiile respective. Mai mult, se pot institui proceduri accelerate pentru eliberarea permiselor de ședere pentru studenți printr-un acord încheiat între unitățile de învățământ și autoritățile statelor membre responsabile pentru intrare și chestiunile legate de ședere.Directiva 2003/86/CE a Consiliului[10] privind dreptul la reîntregirea familiei prevede, de asemenea, obligația de a elibera un permis de ședere pe o durată de cel puțin un an pentru membrii familiei resortisanților unei țări terțe care se află deja în situație de ședere legală pe teritoriul unui stat membru.Pe baza Directivei 2004/38/CE[11] privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, membrilor de familie ai resortisanților UE care locuiesc împreună cu cetățeanul Uniunii mai mult de trei luni, în alt stat membru decât țara de origine a cetățeanului Uniunii, li se eliberează un permis de ședere în termen de cel mult șase luni de la data la care aceștia prezintă cererea. O confirmare a depunerii cererii pentru permisul de ședere se eliberează imediat.Directiva 2003/109/CE a Consiliului[12] privind statutul resortisanților țărilor terțe care sunt rezidenți pe termen lung este, de asemenea, relevantă, deoarece rezidentul pe termen lung poate avea – în anumite circumstanțe – dreptul de ședere în alte state membre, care trebuie să îi elibereze resortisantului țării terțe în cauză un permis de ședere în cel mult șase luni de la depunerea cererii.Prezentele propuneri nu aduc atingere acestor dispoziții.Conținutul propunerilorPrezentele propuneri extind principiul echivalenței între un permis de ședere și vizele de scurtă ședere și în cazul vizelor D de lungă ședere; astfel, o viză de lungă ședere ar avea aceleași efecte ca un permis de ședere în ceea ce privește circulația în spațiul Schengen.Un resortisant al unei țări terțe titular al unei vize D de lungă ședere eliberată de un stat membru ar putea călători în celelalte state membre pentru trei luni în fiecare interval de șase luni, în aceleași condiții ca titularul unui permis de ședere. Normele privind eliberarea vizelor de lungă ședere rămân neschimbate, după cum a fost și cazul normelor privind eliberarea permiselor de ședere în momentul introducerii principiului echivalenței între un permis de ședere și o viză de scurtă ședere. Aceasta ar reinstitui ideea de bază pe care se sprijină spațiul Schengen fără frontiere interne, potrivit căreia o persoană poate călători în spațiul Schengen pentru scurte șederi timp de trei luni în fiecare interval de șase luni, cu un document pe baza căruia locuiește legal într-un stat membru.Elaborate în baza temeiului juridic al articolului 62 alineatul (2) litera (a) și alineatul (3), precum și al articolului 63 alineatul (3) litera (a) din TEC, propunerile de regulamente vor modifica:-  articolele 18, 21 și 25 din Convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen de la 14 iunie 1985 (între Guvernele Statelor Uniunii Economice Benelux, Republica Federală Germania și Republica Franceză, privind eliminarea treptată a controalelor la frontierele lor comune);-  articolul 5 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 562/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 martie 2006 de instituire a unui Cod comunitar privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul Frontierelor Schengen), privind condițiile de intrare a resortisanților țărilor terțe.Din cauza procedurilor decizionale conflictuale legate de temeiuri juridice diferite, Comisia a trebuit să elaboreze două propuneri separate:-  propunerea de Regulament al Parlamentului European și al Consiliului de modificare a Convenției de punere în aplicare a Acordului Schengen și a Regulamentului (CE) nr. 562/2006 în ceea ce privește circulația persoanelor care dețin o viză de lungă ședere are la bază articolul 62 alineatul (2) litera (a) și alineatul (3) din TEC și va fi adoptată în conformitate cu procedura codeciziei;-  propunerea de Regulament al Consiliului de modificare a Convenției de punere în aplicare a Acordului Schengen în ceea ce privește vizele de lungă ședere și alertele în Sistemul de Informații Schengen are la bază articolul 63 alineatul (3) litera (a) din TEC și va fi adoptată în unanimitate în Consiliu, după consultarea Parlamentului European.Propunerile au fost elaborate ținând cont de textul actual al propunerii de Regulament al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a unui Cod comunitar al vizelor (Codul vizelor), care va abroga dispozițiile privind viza D+C. Adoptarea Codului vizelor este preconizată în același timp cu adoptarea prezentelor regulamente. Data aplicării regulamentelor ar trebui aliniată la aplicarea Codului vizelor (șase luni după intrarea sa în vigoare).Aspecte de securitateArticolul 25 din convenție prevede obligația statelor membre care preconizează eliberarea unui permis de ședere pentru un resortisant al unei țări terțe de a consulta SIS. În cazul în care resortisantul țării terțe în cauză este o persoană pentru care s-a emis o alertă pentru a i se refuza intrarea, statul membru se consultă mai întâi cu statul membru care a emis alerta și ia în considerare interesele acestuia. În astfel de cazuri, permisul de ședere se eliberează numai pentru motive bine întemeiate, cu precădere motive umanitare, sau ca urmare a angajamentelor internaționale. În mod similar, în cazul în care că s-a emis o alertă pentru a refuza intrarea unui resortisant al unei țări terțe care este deja titular al unui permis de ședere eliberat de alt stat, statul membru care a emis alerta se consultă cu celălalt stat membru care a eliberat permisul de ședere, pentru a stabili dacă există suficiente motive pentru retragerea permisului de ședere.Acest articol va fi modificat prin propunerea de Regulament al Consiliului de modificare a Convenției de punere în aplicare a Acordului Schengen în ceea ce privește vizele de lungă ședere și alertele în Sistemul de Informații Schengen prin adăugarea unei referințe având ca efect faptul că obligația de a consulta SIS și celelalte state membre în cazul unei alerte se va aplica și atunci când statele membre preconizează eliberarea unei vize de lungă ședere pentru un resortisant al unei țări terțe sau când acestea identifică o alertă emisă pentru un resortisant al unei țări terțe titular al unei vize de lungă ședere valabilă.Obligația de a consulta SIS în momentul prelucrării cererilor de viză de lungă ședere va asigura același control al solicitanților de viză de lungă ședere ca cel existent, care se aplică titularilor unui permis de ședere eliberat de un stat membru. Astfel, libera circulație a titularilor unei vize de lungă ședere în alte state membre nu va constitui un risc de securitate suplimentar pentru statele membre, față de cel al titularilor de permise de ședere Schengen și de vize de scurtă ședere.Mai mult, în conformitate cu informațiile de care dispune Comisia, vizele de lungă ședere sunt eliberate de statele membre pe baza unui model uniform cu un nivel înalt de securizare pentru vizele de scurtă ședere, astfel cum este instituit prin Regulamentul (CE) nr. 1683/95 al Consiliului din 29 mai 1995 de instituire a unui model uniform de viză[13].2009/0025 (CNS)Propunere deREGULAMENT AL CONSILIULUIde modificare a Convenției de punere în aplicare a Acordului Schengen în ceea ce privește vizele de lungă ședere și alertele în Sistemul de Informații SchengenCONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 63 alineatul (3) litera (a),având în vedere propunerea Comisiei,având în vedere avizul Parlamentului European,întrucât:(1) Prin modificarea Convenției de punere în aplicare a Acordului Schengen[14], prezentul regulament redefinește vizele de lungă ședere și instituie măsuri complementare pentru Regulamentul nr. …/… al Parlamentului European și al Consiliului din […] de modificare a Convenției de punere în aplicare a Acordului Schengen și a Regulamentului (CE) nr. 562/2006 în ceea ce privește circulația persoanelor titulare ale unei vize de lungă ședere.(2) Fundamentat pe practicile actuale urmate de statele membre, prezentul regulament instituie pentru statele membre obligația de elibera vize de lungă ședere după modelul uniform pentru vize, astfel cum este instituit prin Regulamentul (CE) nr. 1683/95 al Consiliului.(3) Normele privind consultarea Sistemului de Informații Schengen și a celorlalte state membre în cazul unei alerte în momentul prelucrării unei cereri de permis de ședere ar trebui să se aplice și prelucrării cererilor de viză de lungă ședere. Prin urmare, libera circulație a titularilor unei vize de lungă ședere în alte state membre nu ar constitui un risc de securitate suplimentar pentru statele membre.(4) Deoarece obiectivul prezentului regulament, în principal stabilirea normelor privind vizele de lungă ședere și alertele în Sistemul de Informații Schengen, nu poate fi realizat într-o manieră suficientă de către statele membre și poate, prin urmare, să fie realizat mai bine la nivel comunitar, Comunitatea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum se prevede la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității, prevăzut la articolul menționat anterior, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea acestor obiective.(5) Prezentul regulament respectă drepturile fundamentale și este conform principiilor recunoscute, în special, de Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene. Prezentul regulament trebuie pus în aplicare în conformitate cu obligațiile statelor membre în ceea ce privește protecția internațională și principiul nereturnării.(6) Prezentul regulament reprezintă o dezvoltare a acquis-ului Schengen, în conformitate cu Protocolul de integrare a acquis-ului Schengen în cadrul Uniunii Europene, astfel cum este definit în Anexa A la Decizia 1999/435/CE a Consiliului[15] din 20 mai 1999 privind definirea acquis-ului Schengen în scopul stabilirii, în conformitate cu dispozițiile relevante din Tratatul de instituire a Comunității Europene și Tratatul privind Uniunea Europeană, a temeiului juridic pentru fiecare din dispozițiile sau deciziile care constituie acquis-ul.(7) În ceea ce privește Islanda și Norvegia, prezentul regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen, în sensul Acordului încheiat între Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei în ceea ce privește asocierea acestor două state în vederea implementării, aplicării și dezvoltării acquis-ului Schengen, care intră în domeniul de aplicare menționat la articolul 1 litera (B) din Decizia 1999/437/CE a Consiliului[16] din 17 mai 1999 privind anumite modalități de aplicare a acordului menționat.(8) În ceea ce privește Elveția, prezentul regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen, în sensul Acordului încheiat între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene în vederea punerii în aplicare, a asigurării respectării și dezvoltării acquis-ului Schengen[17], care intră în domeniul de aplicare menționat la articolul 1 literele (B) și (C) din Decizia 1999/437/CE a Consiliului coroborat cu articolul 3 din Decizia 2008/146/CE a Consiliului[18] din 28 ianuarie 2008.(9) În ceea ce privește Liechtenstein, prezentul regulament reprezintă o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen, în sensul protocolului semnat între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein privind aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene în vederea punerii în aplicare, a asigurării respectării și dezvoltării acquis-ului Schengen, care intră în domeniul de aplicare menționat la articolul 1 literele (B) și (C) din Decizia 1999/437/CE a Consiliului coroborat cu articolul 3 din Decizia 2008/261/CE a Consiliului[19] din 28 februarie 2008.(10) În conformitate cu articolul 1 și articolul 2 din Protocolul privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentului regulament, care nu este obligatoriu pentru aceasta și nu i se aplică. Având în vedere faptul că prezentul regulament reprezintă o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen, în temeiul dispozițiilor titlului IV din partea a treia a Tratatului de instituire a Comunității Europene, Danemarca ar trebui să decidă, în conformitate cu articolul 5 din protocolul menționat anterior, în termen de șase luni de la data adoptării prezentului regulament, dacă îl pune în aplicare în legislația sa internă.(11) În conformitate cu articolul 1 din Protocolul privind poziția Regatului Unit și a Irlandei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, Regatul Unit și Irlanda nu participă la adoptarea prezentului regulament și, prin urmare, fără a aduce atingere articolului 4 din protocolul menționat anterior, prezentul regulament nu este obligatoriu pentru acestea și nu li se aplică.(12) În ceea ce privește statele membre care nu aplică încă integral acquis-ul Schengen, prezentul regulament reprezintă dispoziții care dezvoltă acquis-ul Schengen sau care are în alt mod legătură cu acesta în sensul articolului 3 alineatul (2) din Actul de aderare din 2003 și al articolului 4 alineatul (2) din Actul de aderare din 2005,ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:Articolul 1Convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen se modifică după cum urmează:(1) Articolul 18 se înlocuiește cu următorul text:„Articolul 18Vizele pentru șederi care depășesc trei luni sunt vize naționale eliberate de unul din statele membre în conformitate cu legislația sa internă sau dreptul comunitar. Aceste vize se eliberează după modelul uniform pentru vize, astfel cum este instituit prin Regulamentul (CE) nr. 1683/95 al Consiliului din 29 mai 1995 de instituire a unui model uniform de viză[20], cu specificarea în antet a tipului de viză, prin litera «D».”(2) La articolul 25, se adaugă alineatul (3):„3. Alineatele (1) și (2) se aplică și în cazul vizelor de lungă ședere.”Articolul 2Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .Acesta se aplică de la data intrării în vigoare a Regulamentului (CE) nr. …/… al Parlamentului European și al Consiliului din […] de instituire a unui Cod comunitar al vizelor (Codul vizelor).Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre, în conformitate cu Tratatul de instituire a Comunității Europene.Adoptat la Bruxelles,[…]Pentru ConsiliuPreședintele […] [1] În cadrul prezentei propuneri, noțiunea de „ state membre ” desemnează statele membre ale UE care pun integral în aplicare acquis-ul Schengen.[2] JO L239, 22.9.2000, p. 1.[3] JO L150, 6.6.2001, p. 4.[4] JO L105, 13.4.2006, p. 1.[5] JO L150, 6.6.2001, p. 4.[6] JO L81, 21.3.2001, p. 1.[7] COM(2006) 403 final.[8] JO L289, 3.11.2005, p. 15.[9] JO L375, 23.12.2004, p. 12.[10] JO L251, 3.10.2003, p. 12.[11] JO L229, 29.6.2004, p. 35.[12] JO L16, 23.1.2004, p. 44.[13] JO L 164, 14.7.1995, p. 1.[14] JO L 239, 22.9.2000, p. 1.[15] JO L??[16] JO L176, 10.7.1999, p. 31.[17] JO L53, 27.2.2008, p.52.[18] JO L53, 27.2.2008, p. 1.[19] JO L83, 26.3.2008, p. 3.[20] JO L 164, 14.7.1995, p. 1.