               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 8.4.2016
            COM(2016) 187 final
            2016/0095(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind semnarea, în numele Uniunii Europene, și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului dintre Uniunea Europeană și Insulele Solomon privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXT

               Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului
                  1
                stabilește lista țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe ale statelor membre și lista țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație. Regulamentul (CE) nr. 539/2001 este aplicat de către toate statele membre, cu excepția Irlandei și a Regatului Unit.

               Regulamentul (UE) nr. 509/2014 al Parlamentului European și al Consiliului
                  2
                a modificat Regulamentul (CE) nr. 539/2001 prin transferarea a 19 țări în anexa II, în care sunt enumerate țările terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de obligația de a deține viză. Aceste 19 țări sunt: Columbia, Dominica, Emiratele Arabe Unite, Grenada, Insulele Marshall, Insulele Solomon, Kiribati, Micronezia, Nauru, Palau, Peru, Saint Lucia, Saint Vincent și Grenadine, Samoa, Timorul de Est, Tonga, Trinidad și Tobago, Tuvalu și Vanuatu. Mențiunea fiecăruia dintre statele respective în anexa II este însoțită de o notă de subsol în care se precizează că „[e]xceptarea de la obligativitatea vizelor se aplică de la data intrării în vigoare a unui acord privind exceptarea de la obligativitatea vizelor, care urmează să fie încheiat cu Uniunea Europeană”.

               Regulamentul (UE) nr. 509/2014 a fost adoptat la 20 mai 2014 și a intrat în vigoare la 9 iunie 2014. În iulie 2014, Comisia a prezentat Consiliului o recomandare de autorizare a Comisiei să inițieze negocieri cu fiecare dintre următoarele 17 țări referitor la acordurile privind exonerarea de obligația de a deține viză: Dominica, Emiratele Arabe Unite, Grenada, Insulele Marshall, Insulele Solomon, Kiribati, Micronezia, Nauru, Palau, Saint Lucia, Saint Vincent și Grenadine, Samoa, Timorul de Est, Tonga, Trinidad și Tobago, Tuvalu și Vanuatu
                  3
               . La 9 octombrie 2014, Consiliul a transmis Comisiei directivele de negociere.

               Primele acorduri privind exonerarea de obligația de a deține viză au fost semnate la 6 mai 2015 (cu Emiratele Arabe Unite), 26 mai 2015 (cu Timorul de Est) și 28 mai 2015 (cu Dominica, Grenada, Saint Lucia, Saint Vincent și Grenadine, Samoa, Trinidad și Tobago și Vanuatu) și se aplică cu titlu provizoriu de la data semnării până la intrarea lor în vigoare. Consiliul a autorizat semnarea unei a doua serii de acorduri privind exonerarea de obligația de a deține viză, și anume cu Tonga (acord semnat la 20 noiembrie 2015), Columbia (acord semnat la 2 decembrie 2015), Kiribati (data semnării urmează a fi stabilită) și Palau (acord semnat la 7 decembrie 2015). Aceste patru acorduri se aplică cu titlu provizoriu din ziua următoare datei semnării lor până la intrarea lor în vigoare.

               Negocierile cu Insulele Solomon au fost deschise la 19 noiembrie 2014. În cursul reuniunii de la acea dată s-a putut revizui întregul proiect de text și în cadrul unor schimburi ulterioare s-a ajuns la un acord cu privire la toate aspectele. Acordul a fost parafat de negociatorii-șefi la Bruxelles, la 13 noiembrie 2015. Statele membre au fost informate în cursul reuniunii din 7 decembrie 2015 a Grupului de lucru pentru vize al Consiliului.

               2.TEMEI JURIDIC

               În ceea ce privește Uniunea, temeiul juridic al acordului este articolul 77 alineatul (2) litera (a) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), coroborat cu articolul 218.

               Propunerea anexată constituie instrumentul juridic pentru semnarea acordului. Consiliul va hotărî cu majoritate calificată.

               Având în vedere faptul că Insulele Solomon vor fi în măsură să își finalizeze procedura internă de ratificare în scurt timp și luând în considerare perioada îndelungată care a trecut de când Comisia a propus inițial exonerarea cetățenilor Insulelor Solomon de obligația de a deține viză (noiembrie 2012), prezenta propunerea de decizie privind semnarea prevede aplicarea cu titlu provizoriu a acordului din ziua următoare datei semnării sale, în conformitate cu articolul 218 alineatul (5) din TFUE. Având în vedere necesitatea aprobării de către Parlamentul European înaintea încheierii acordului, Comisia va informa Parlamentul European cu privire la aplicarea cu titlu provizoriu a acordului.

               3.REZULTATELE NEGOCIERILOR

               Comisia consideră că obiectivele stabilite de Consiliu în cadrul directivelor sale de negociere au fost îndeplinite și că proiectul de acord privind exonerarea de obligația de a deține viză este acceptabil pentru Uniune.

               Textul final al acestuia poate fi rezumat după cum urmează:

               Obiectivul

               Acordul prevede un regim de călătorii fără viză pentru cetățenii Uniunii Europene și pentru cetățenii Insulelor Solomon care călătoresc pe teritoriul celeilalte părți contractante pentru o perioadă maximă de 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile.

               Pentru a garanta egalitatea de tratament pentru toți cetățenii UE, în acord s-a inclus o dispoziție conform căreia Insulele Solomon pot suspenda sau denunța acordul numai cu privire la toate statele membre ale Uniunii Europene și, reciproc, Uniunea poate suspenda sau denunța acordul numai cu privire la toate statele sale membre.

               Situația specifică a Regatului Unit și a Irlandei este descrisă în preambul.

               Domeniul de aplicare

               Exonerarea de obligația de a deține viză se aplică tuturor categoriilor de persoane (titulari de pașaport simplu, diplomatic, de serviciu/oficial și special) care călătoresc din diverse motive, cu excepția celui de a desfășura o activitate remunerată. Pentru această ultimă categorie, fiecare stat membru, precum și Insulele Solomon au în continuare posibilitatea de a impune cetățenilor celeilalte părți obligativitatea de a deține viză, în conformitate cu dreptul aplicabil al Uniunii sau cu dreptul intern aplicabil. Pentru a se putea asigura o punere în aplicare armonizată, la acord este anexată o declarație comună privind interpretarea categoriei de persoane care călătoresc în vederea desfășurării unei activități remunerate.

               Durata șederii

               Acordul prevede un regim de călătorii fără viză pentru cetățenii Uniunii Europene și pentru cetățenii Insulelor Solomon care călătoresc pe teritoriul celeilalte părți contractante pentru o perioadă maximă de 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile. La acord este anexată o declarație comună privind interpretarea acestei perioade de 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile.

               Acordul ia în considerare situația statelor membre care nu aplică încă integral acquis-ul Schengen. Atâta timp cât aceste state nu fac parte din spațiul Schengen fără frontiere interne, exonerarea de obligația de a deține viză oferă cetățenilor Insulelor Solomon dreptul de a rămâne 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile pe teritoriul fiecăruia dintre statele membre respective (în prezent Bulgaria, Cipru, Croația și România), independent de perioada calculată pentru întregul spațiu Schengen.

               Aplicarea teritorială

               Acordul cuprinde dispoziții privind aplicarea sa teritorială: în cazul Franței și al Țărilor de Jos, exonerarea de obligația de a deține viză dă dreptul cetățenilor Insulelor Solomon să rămână numai pe teritoriile europene ale respectivelor state membre.

               Declarațiile

               Pe lângă declarațiile comune menționate mai sus, la acord sunt anexate alte două declarații comune:

               –privind asocierea Norvegiei, a Islandei, a Elveției și a Liechtensteinului la implementarea, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen;

               –privind difuzarea completă de informații cu privire la conținutul și consecințele acordului privind exonerarea de obligația de a deține viză și la alte aspecte conexe, cum ar fi condițiile de intrare.

               4.CONCLUZIE

               Având în vedere rezultatele menționate anterior, Comisia propune Consiliului:

               –să decidă semnarea acordului în numele Uniunii și să autorizeze președintele Consiliului să desemneze persoana împuternicită sau persoanele împuternicite corespunzător să semneze acordul în numele Uniunii;

               –să aprobe aplicarea cu titlu provizoriu a acordului, până la intrarea în vigoare a acestuia.

               2016/0095 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind semnarea, în numele Uniunii Europene, și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului dintre Uniunea Europeană și Insulele Solomon privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2) litera (a), coroborat cu articolul 218 alineatul (5),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Prin Regulamentul (UE) nr. 509/2014 al Parlamentului European și al Consiliului
                  4
               , mențiunea Insulelor Solomon a fost transferată din anexa I în anexa II la Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului
                  5
               .

               (2)Respectiva mențiune a Insulelor Solomon este însoțită de o notă de subsol în care se indică faptul că exceptarea de la obligativitatea vizelor se aplică de la data intrării în vigoare a unui acord privind exceptarea de la obligativitatea vizelor, care urmează să fie încheiat cu Uniunea Europeană.

               (3)La 9 octombrie 2014, Consiliul a adoptat o decizie de autorizare a Comisiei în vederea deschiderii de negocieri cu Insulele Solomon pentru încheierea unui acord între Uniunea Europeană și Insulele Solomon privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere („acordul”).

               (4)Negocierile privind acordul au fost deschise la 19 noiembrie 2014 și au fost finalizate cu succes prin parafarea acordului la 13 noiembrie 2015.

               (5)Acordul ar trebui să fie semnat, iar declarațiile atașate la acord ar trebui să fie aprobate în numele Uniunii. Acordul ar trebui să se aplice cu titlu provizoriu din ziua următoare datei semnării sale până la finalizarea procedurilor necesare pentru încheierea sa oficială.

               (6)Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Regatul Unit nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului
                  6
               ; prin urmare, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.

               (7)Prezenta decizie reprezintă o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului
                  7
               ; prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Prin prezenta decizie se autorizează semnarea, în numele Uniunii, a Acordului dintre Uniunea Europeană și Insulele Solomon privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere („acordul”), sub rezerva încheierii acestuia.

               Textul acordului este atașat la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Declarațiile atașate la prezenta decizie se aprobă în numele Uniunii.

               Articolul 3

               Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana împuternicită sau persoanele împuternicite să semneze acordul în numele Uniunii.

               Articolul 4

               Acordul se aplică cu titlu provizoriu din ziua următoare datei semnării sale până la finalizarea procedurilor necesare pentru încheierea sa.

               Articolul 5

               Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)
                  Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului din 15 martie 2001 de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație, JO L 81, 21.3.2001, p. 1.

                     (2)
                  Regulamentul (UE) nr. 509/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 mai 2014 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 539/2001 al Consiliului de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație, JO L 149, 20.5.2014, p. 67.

                     (3)
                  COM(2014) 467, 17.7.2014.

                     (4)
                  Regulamentul (UE) nr. 509/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 mai 2014 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 539/2001 al Consiliului de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație, JO L 149, 20.5.2014, p. 67.

                     (5)
                  Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului din 15 martie 2001 de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație, JO L 81, 21.3.2001, p. 1.

                     (6)
                  Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 131, 1.6.2000, p. 43).

                     (7)
                  Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 64, 7.3.2002, p. 20).

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 8.4.2016
            COM(2016) 187 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea de decizie a Consiliului
            privind semnarea, în numele Uniunii Europene, și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului dintre Uniunea Europeană și Insulele Solomon privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere

               ANEXĂ

               la

               Propunerea de decizie a Consiliului

               privind semnarea, în numele Uniunii Europene, și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului dintre Uniunea Europeană și Insulele Solomon privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere

               ACORD

               între Uniunea Europeană și Insulele Solomon privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere

               UNIUNEA EUROPEANĂ, denumită în continuare „Uniunea” sau „UE”, și

               INSULELE SOLOMON,

               denumite în continuare împreună „părțile contractante”,

               ÎN VEDEREA dezvoltării în continuare a relațiilor de prietenie între părțile contractante și din dorința de a facilita călătoriile prin asigurarea unui regim fără viză pentru cetățenii acestora în cazul intrării și al șederii de scurtă durată,

               AVÂND ÎN VEDERE Regulamentul (UE) nr. 509/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 mai 2014 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 539/2001 al Consiliului de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație
                  1
               , printre altele prin transferarea a 19 țări terțe, inclusiv a Insulelor Solomon, în lista țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de obligația de a deține viză de scurtă ședere în statele membre,

               ȚINÂND SEAMA de faptul că articolul 1 din Regulamentul (UE) nr. 509/2014 prevede că, pentru respectivele 19 țări, exceptarea de la obligativitatea vizelor se aplică de la data intrării în vigoare a unui acord privind exceptarea de la obligativitatea vizelor, care urmează să fie încheiat cu Uniunea Europeană,

               DORIND să salvgardeze principiul egalității de tratament pentru toți cetățenii UE,

               LUÂND ÎN CONSIDERARE faptul că persoanele care călătoresc în vederea desfășurării unei activități remunerate în timpul șederii lor de scurtă durată nu intră sub incidența prezentului acord și, prin urmare, pentru respectiva categorie continuă să se aplice dispozițiile relevante din dreptul Uniunii și dreptul intern al statelor membre și din dreptul intern al Insulelor Solomon cu privire la obligația de a deține viză sau la exonerarea de această obligație, precum și cu privire la accesul pe piața forței de muncă,

               ȚINÂND SEAMA de Protocolul privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție și de Protocolul privind acquis-ul Schengen integrat în cadrul Uniunii Europene, anexate la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, și confirmând că dispozițiile prezentului acord nu se aplică Regatului Unit și Irlandei,

               CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:

               ARTICOLUL 1

               Obiectivul

               Prezentul acord prevede un regim de călătorii fără viză pentru cetățenii Uniunii Europene și pentru cetățenii Insulelor Solomon care călătoresc pe teritoriul celeilalte părți contractante pentru o perioadă maximă de 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile.

               ARTICOLUL 2

               Definiții

               În sensul prezentului acord:

               (a)
                     „stat membru” înseamnă orice stat membru al Uniunii, cu excepția Regatului Unit și a Irlandei;

               (b)
                     „cetățean al Uniunii” înseamnă un resortisant al unui stat membru, astfel cum este definit la litera (a);

               (c)
                     „cetățean al Insulelor Solomon” înseamnă orice persoană care deține cetățenia Insulelor Solomon;

               (d)
                     „spațiul Schengen” înseamnă spațiul lipsit de frontiere interne care cuprinde teritoriile statelor membre, astfel cum sunt definite la litera (a), care aplică integral acquis-ul Schengen.

               ARTICOLUL 3

               Domeniul de aplicare

               (1)
                     Cetățenii Uniunii care dețin un pașaport valabil simplu, diplomatic, de serviciu, oficial sau special emis de un stat membru pot intra și rămâne fără viză pe teritoriul Insulelor Solomon pentru perioada de ședere definită la articolul 4 alineatul (1).

               Cetățenii Insulelor Solomon care dețin un pașaport valabil simplu, diplomatic, de serviciu, oficial sau special emis de Insulele Solomon pot intra și rămâne fără viză pe teritoriul statelor membre pentru perioada de ședere definită la articolul 4 alineatul (2).

               (2)
                     Alineatul (1) al prezentului articol nu se aplică persoanelor care călătoresc în vederea desfășurării unei activități remunerate.

               Pentru respectiva categorie de persoane, fiecare stat membru poate decide individual să impună obligația de a deține viză cetățenilor Insulelor Solomon sau să retragă această obligație, în conformitate cu articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului
                  2
               .

               Pentru respectiva categorie de persoane, Insulele Solomon pot decide impunerea obligației de a deține viză sau exonerarea de această obligație pentru cetățenii fiecărui stat membru în mod individual, în conformitate cu dreptul intern.

               (3)
                     Exonerarea de obligația de a deține viză prevăzută în prezentul acord se aplică fără a se aduce atingere legislației părților contractante privind condițiile de intrare și de scurtă ședere. Statele membre și Insulele Solomon își rezervă dreptul de a refuza intrarea și scurta ședere pe teritoriul lor dacă una sau mai multe dintre aceste condiții nu sunt respectate.

               (4)
                     Exonerarea de obligația de a deține viză se aplică indiferent de modul de transport utilizat pentru a trece frontierele părților contractante.

               (5)
                     Aspectele care nu sunt reglementate prin prezentul acord sunt reglementate de dreptul Uniunii, dreptul intern al statelor membre sau dreptul intern al Insulelor Solomon.

               ARTICOLUL 4

               Durata șederii

               (1)
                     Cetățenii Uniunii pot rămâne pe teritoriul Insulelor Solomon pentru o perioadă maximă de 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile.

               (2)
                     Cetățenii Insulelor Solomon pot rămâne pe teritoriul statelor membre care aplică integral acquis-ul Schengen pentru o perioadă maximă de 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile. Perioada respectivă se calculează independent de orice ședere într-un stat membru care nu aplică încă integral acquis-ul Schengen.

               Cetățenii Insulelor Solomon pot rămâne pentru o perioadă maximă de 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile pe teritoriul fiecărui stat membru care nu aplică încă integral acquis-ul Schengen, independent de perioada de ședere calculată pentru teritoriul statelor membre care aplică integral acquis-ul Schengen.

               (3)
                     Prezentul acord nu aduce atingere posibilității ca Insulele Solomon și statele membre să prelungească perioada de ședere peste cele 90 de zile, în conformitate cu dreptul lor intern și cu dreptul Uniunii.

               ARTICOLUL 5

               Aplicarea teritorială

               (1)
                     În ceea ce privește Republica Franceză, prezentul acord se aplică numai teritoriului european al Republicii Franceze.

               (2)
                     În ceea ce privește Regatul Țărilor de Jos, prezentul acord se aplică numai teritoriului european al Regatului Țărilor de Jos.

               ARTICOLUL 6

               Comitetul mixt de gestionare a acordului

               (1)
                     Părțile contractante instituie un Comitet mixt de experți (denumit în continuare „Comitetul”), alcătuit din reprezentanți ai Uniunii și din reprezentanți ai Insulelor Solomon. Uniunea este reprezentată de Comisia Europeană.

               (2)
                     Comitetului îi revin, printre altele, următoarele atribuții:

               (a)
                     monitorizarea punerii în aplicare a prezentului acord;

               (b)
                     propunerea de modificări sau completări la prezentul acord;

               (c)
                     soluționarea diferendelor legate de interpretarea sau aplicarea prezentului acord.

               (3)
                     Comitetul se reunește, ori de câte ori este necesar, la cererea uneia dintre părțile contractante.

               (4)
                     Comitetul își stabilește regulamentul de procedură.

               ARTICOLUL 7

               Relația dintre prezentul acord și acordurile bilaterale de exonerare de obligația de a deține viză
                  existente între statele membre și Insulele Solomon

               Prezentul acord prevalează asupra oricăror acorduri sau înțelegeri bilaterale încheiate între fiecare stat membru și Insulele Solomon, în măsura în care acestea vizează aspecte care intră în domeniul de aplicare al prezentului acord.

               ARTICOLUL 8

               Dispoziții finale

               (1)
                     Prezentul acord se ratifică sau se aprobă de către părțile contractante în conformitate cu procedurile interne ale acestora și intră în vigoare în prima zi a celei de a doua luni care urmează datei ultimei dintre cele două notificări prin care părțile contractante își notifică reciproc faptul că procedurile respective au fost finalizate.

               Prezentul acord se aplică cu titlu provizoriu din ziua următoare datei semnării sale.

               (2)
                     Prezentul acord se încheie pe o durată nedeterminată, cu excepția cazului în care este denunțat în conformitate cu alineatul (5).

               (3)
                     Prezentul acord poate fi modificat prin acordul scris al părților contractante. Modificările intră în vigoare după ce părțile contractante și-au notificat reciproc finalizarea procedurilor interne necesare în acest sens.

               (4)
                     Oricare parte contractantă poate suspenda integral sau parțial prezentul acord, în special din motive de ordine publică, de protecție a securității naționale sau de protecție a sănătății publice, ca urmare a imigrației ilegale sau a reintroducerii obligației de a deține viză de către una dintre părțile contractante. Decizia de suspendare se notifică celeilalte părți contractante cu cel puțin două luni înainte de preconizata sa intrare în vigoare. Partea contractantă care a suspendat aplicarea prezentului acord informează de îndată cealaltă parte contractantă, în momentul în care motivele suspendării nu mai există, și revocă suspendarea.

               (5)
                     Fiecare parte contractantă poate denunța prezentul acord prin notificarea scrisă a celeilalte părți. Prezentul acord își încetează valabilitatea după 90 de zile de la data unei astfel de notificări.

               (6)
                     Insulele Solomon pot suspenda sau denunța prezentul acord numai cu privire la toate statele membre.

               (7)
                     Uniunea poate suspenda sau denunța prezentul acord numai cu privire la toate statele sale membre.

               Întocmit în dublu exemplar în limbile bulgară, cehă, croată, daneză, engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, neerlandeză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă și suedeză, fiecare text fiind în egală măsură autentic.

               DECLARAȚIE COMUNĂ CU PRIVIRE LA ISLANDA, NORVEGIA, ELVEȚIA
                  ȘI LIECHTENSTEIN

               Părțile contractante iau cunoștință de relațiile strânse existente între Uniunea Europeană și Norvegia, Islanda, Elveția și Liechtenstein, în special în temeiul acordurilor din 18 mai 1999 și 26 octombrie 2004 privind asocierea acestor țări la implementarea, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen.

               În astfel de circumstanțe, este de dorit ca autoritățile Norvegiei, Islandei, Elveției și Liechtensteinului, pe de o parte, și ale Insulelor Solomon, pe de altă parte, să încheie, fără întârziere, acorduri bilaterale privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere în condiții similare cu cele prevăzute în prezentul acord.

               DECLARAȚIE COMUNĂ PRIVIND INTERPRETAREA CATEGORIEI DE PERSOANE CARE CĂLĂTORESC ÎN VEDEREA DESFĂȘURĂRII UNEI ACTIVITĂȚI REMUNERATE,
                  ASTFEL CUM SE PREVEDE LA ARTICOLUL 3 ALINEATUL (2) DIN PREZENTUL ACORD

               Din dorința de a asigura o interpretare comună, părțile contractante convin ca, în sensul prezentului acord, categoria de persoane care desfășoară activități remunerate să includă persoanele care intră, cu scopul de a desfășura activități profesionale sau remunerate, pe teritoriul celeilalte părți contractante ca angajat sau prestator de servicii.

               Această categorie nu ar trebui să includă:

               –
                     oamenii de afaceri, cu alte cuvinte persoanele care călătoresc în scopuri de afaceri (fără să fie angajați în țara celeilalte părți contractante);

               –
                     sportivii sau artiștii care desfășoară activități punctuale;

               –
                     jurnaliștii trimiși de media din țara lor de reședință; și

               –
                     stagiarii detașați în cadrul aceleiași companii.

               Punerea în aplicare a prezentei declarații este monitorizată de Comitetul mixt, în limita responsabilităților care îi revin în temeiul articolului 6 din prezentul acord, care poate propune modificări atunci când, pe baza experienței părților contractante, le consideră necesare.

               DECLARAȚIE COMUNĂ PRIVIND INTERPRETAREA PERIOADEI DE 90 DE ZILE
                  ÎN CURSUL ORICĂREI PERIOADE DE 180 DE ZILE, ASTFEL CUM ESTE PREVĂZUTĂ LA ARTICOLUL 4 DIN PREZENTUL ACORD

               Părțile contractante înțeleg că perioada maximă de 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile, astfel cum este prevăzută la articolul 4 din prezentul acord, înseamnă fie o vizită continuă, fie mai multe vizite consecutive a căror durată totală nu depășește 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile.

               Termenul „oricare” presupune aplicarea unei perioade de referință mobile de 180 de zile; aceasta înseamnă că trebuie calculată fiecare zi de ședere din ultima perioadă de 180 de zile, pentru a verifica dacă cerința privind durata de ședere de 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile continuă să fie îndeplinită. Printre altele, aceasta înseamnă că o absență pe o perioadă neîntreruptă de 90 zile permite o nouă ședere de până la 90 de zile.

               DECLARAȚIE COMUNĂ PRIVIND INFORMAREA CETĂȚENILOR
                  ASUPRA ACORDULUI DE EXONERARE DE OBLIGAȚIA DE A DEȚINE VIZĂ

               Recunoscând importanța transparenței pentru cetățenii Uniunii Europene și pentru cetățenii Insulelor Solomon, părțile contractante convin să asigure difuzarea completă a informațiilor cu privire la conținutul și consecințele acordului privind exonerarea de obligația de a deține viză și la alte aspecte conexe, de exemplu condițiile de intrare.

               _________________

                     (1)
                  JO UE L 149, 20.5.2014, p. 67.

                     (2)
                  Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului din 15 martie 2001 de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație (JO UE L 81, 21.3.2001, p. 1).


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 14.10.2016
            COM(2016) 659 final
            2016/0323(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind semnarea, în numele Uniunii Europene, și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului dintre Uniunea Europeană și Regatul Norvegiei privind normele suplimentare referitoare la Instrumentul de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize, ca parte a Fondului pentru securitate internă pentru perioada 2014-2020

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               Regulamentul (UE) nr. 515/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 aprilie 2014 de instituire, în cadrul Fondului pentru securitate internă, a instrumentului de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize și de abrogare a Deciziei nr. 574/2007/CE a intrat în vigoare la 21 mai 2014 și a devenit aplicabil la 1 ianuarie 2014
                  1
               .

               Regulamentul (UE) nr. 514/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 aprilie 2014 de stabilire a dispozițiilor generale privind Fondul pentru azil, migrație și integrare, precum și instrumentul de sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea criminalității și gestionarea crizelor a intrat în vigoare, de asemenea, la 21 mai 2014 și a devenit aplicabil la 1 ianuarie 2014
                  2
               . În temeiul articolului 19 din Regulamentul (UE) nr. 515/2014, dispozițiile Regulamentului (UE) nr. 514/2014 se aplică Instrumentului de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize, ca parte a Fondului pentru securitate internă (denumit în continuare „FSI - Frontiere și vize”).

               Scopul FSI - Frontiere și vize este de a institui un mecanism de solidaritate obligatoriu care să prevadă respectarea de către statele participante, fiecare în interesul și în numele celuilalt, a acelorași norme europene privind controlul la frontierele externe. FSI - Frontiere și vize va contribui la îndeplinirea unui obiectiv-cheie al acquis-ului Schengen, și anume la asumarea în comun a responsabilității asigurării „unui control eficace, de înalt nivel și uniform la frontierele externe”, astfel cum se prevede la articolul 15 din Regulamentul (UE) 2016/399 al Parlamentului European și al Consiliului. Prin urmare, acesta constituie o dezvoltare a acquisului Schengen.

               Articolul 5 alineatul (7) din Regulamentul (UE) nr. 515/2014 prevede participarea la instrument a țărilor asociate la implementarea, punerea în aplicare și dezvoltarea acquis-ului Schengen în conformitate cu dispozițiile regulamentului respectiv și încheierea de acorduri privind contribuțiile lor financiare și normele suplimentare necesare unei asemenea participări, care să includă dispoziții prin care să se asigure protejarea intereselor financiare ale Uniunii și a competențelor de audit ale Curții de Conturi, întrucât acordurile de asociere respective nu prevăd astfel de norme.

               Obiectivul proiectului de acord cu Norvegia este de a stabili dispozițiile menționate la articolul 5 alineatul (7) din Regulamentul (UE) nr. 515/2014 și de a permite Comisiei să își asume răspunderea finală pentru execuția bugetului instrumentului în această țară asociată și să determine contribuția acesteia la bugetul Uniunii alocat acestui instrument.

               În ceea ce privește controalele bugetare și financiare, statele membre au obligații orizontale [de exemplu, competența Curții de Conturi și a Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF)], care rezultă fie direct din tratat, fie din legislația secundară a Uniunii. Aceste obligații se aplică în mod direct statelor membre și, prin urmare, nu sunt prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 515/2014. Cu toate acestea, în conformitate cu articolul 5 alineatul (7) din Regulamentul (UE) nr. 515/2014, acestea trebuie extinse la țara asociată prin intermediul proiectului de acord.

               În vederea protejării intereselor financiare ale Uniunii împotriva fraudei și a altor abateri, Regulamentul (UE) nr. 514/2014 prevede să se acorde personalului Comisiei, Curții de Conturi și OLAF un acces adecvat pentru a efectua controale. Articolul 5 alineatul (9) din Regulamentul (UE) nr. 514/2014 adaugă că acordurile de cooperare cu țări terțe vor autoriza în mod expres Comisia, Curtea de Conturi și OLAF să efectueze astfel de audituri, controale la fața locului și inspecții. Prin urmare, acest lucru este prevăzut în proiectul de acord.

               2.ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII

               •Temeiul juridic

               Întrucât obiectivul prezentei propuneri de semnare a acordului este încheierea unor acorduri între Uniune și Norvegia privind contribuția acestei țări la Instrumentul de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize pentru perioada 2014-2020 și privind normele suplimentare necesare în vederea acestei participări, prezenta propunere privind semnarea acordului se bazează pe articolul 77 alineatul (2) și pe articolul 218 alineatul (5) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

               •Necesitatea deciziei propuse

                  În temeiul articolului 5 alineatul (7) din Regulamentul (UE) nr. 515/2014, încheierea acordului cu Norvegia este necesară pentru stabilirea dispozițiilor privind contribuția acestei țări la Instrumentul de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize pentru perioada 20142020 și privind normele suplimentare necesare în vederea acestei participări.

                  În conformitate cu articolul 19 alineatul (4) din acord, este necesară aplicarea cu titlu provizoriu a acordului, cu excepția articolului 5, începând cu ziua următoare datei la care este semnat.

               •Proporționalitatea

                  Nu se aplică.

               •Alegerea instrumentului

               Nu se aplică.

               3.REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI

               •Rezultatele negocierilor

               La 28 mai 2014, Comisia a prezentat Consiliului o recomandare de autorizare a Comisiei să deschidă negocieri cu Norvegia, Islanda, Elveția și Liechtenstein privind un acord internațional de instituire a unor astfel de norme suplimentare.

               La 14 iulie 2014, Comisia a primit autorizația Consiliului de a deschide negocieri cu Norvegia, Islanda, Elveția și Liechtenstein privind un acord referitor la modalitățile de participare a acestor țări la Fondul pentru securitate internă - Frontiere și vize.

               Negocierile s-au desfășurat simultan cu toate țările asociate. Au avut loc două runde de negocieri. Textul final al proiectului de acord cu Norvegia a fost parafat la 5 iulie 2016.

               Comisia consideră că obiectivele stabilite de Consiliu în cadrul directivelor sale de negociere au fost îndeplinite și că proiectul de acord este acceptabil pentru Uniune.

               Statele membre au fost informate și consultate în cadrul grupurilor de lucru relevante ale Consiliului.

               Textul final al acordului poate fi rezumat în modul următor:

               Proiectul de acord prevede o contribuție financiară anuală din partea Norvegiei la bugetul Fondului pentru securitate internă - Frontiere și vize egală cu o sumă anuală calculată pe baza PIB-ul său, ca procent din PIB-ul tuturor statelor participante la fond (articolul 10 și anexa I). Plățile anuale sunt specificate la articolul 11.

               În plus, proiectul de acord prevede și modalitățile de desemnare a autorității responsabile și privind sistemul de raportare anuală.

               Acordul conține, de asemenea, dispoziții ce vizează protejarea intereselor financiare ale Uniunii împotriva fraudei și măsuri de asigurare a respectării dispozițiilor privind gestiunea financiară și controlul, astfel cum sunt prevăzute în Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene („TFUE”) și în dreptul Uniunii întemeiat pe TFUE.

               •Evaluări ex-post/verificări ale adecvării legislației existente

                  Nu se aplică.

               •Consultări cu părțile interesate

                  Nu se aplică.

               •Obținerea și utilizarea expertizei

                  Nu se aplică.

               •Evaluarea impactului

                  Nu se aplică, având în vedere că propunerea este legată de gestionarea programului și vizează semnarea unui acord internațional care a fost negociat pe baza directivelor de negociere stabilite de Consiliu.

               •Adecvarea reglementărilor și simplificarea acestora

                  Nu se aplică.

               •Drepturi fundamentale

                  Nu se aplică.

               4.IMPLICAȚIA BUGETARĂ

               Articolul 10 din proiectul de acord și anexa I la acesta prevăd dispozițiile legate de contribuțiile financiare anuale ale țării asociate la bugetul Fondului pentru securitate internă – Frontiere și vize și eventuala lor adaptare la situația descrisă în anexa I.

               5.ALTE ELEMENTE

               •Aplicarea teritorială

                  Regulamentul (UE) nr. 515/2014 constituie o dezvoltare a acquis-ului Schengen. În acest sens, prezentul acord cu Norvegia se bazează, la rândul său, pe acquis-ul Schengen.

                  În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la TUE și la TFUE, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, aceasta nu este obligatorie pentru Danemarca și nu se aplică în Danemarca. În conformitate cu articolul 4 din protocolul menționat anterior, Danemarca va decide, în termen de șase luni de la data adoptării prezentei propuneri de către Consiliu, dacă va transpune decizia în legislația sa internă.

                  Întrucât prezenta propunere constituie o dezvoltare a unor elemente ale acquis-ului Schengen la care Regatul Unit și Irlanda nu participă, aceste țări nu își vor asuma obligații și nu vor face obiectul aplicării sale, în conformitate cu Deciziile 2000/365/CE
                     3
                   și, respectiv, 2002/192/CE
                     4
                   ale Consiliului.

                •Planurile de implementare și mecanismele de monitorizare, evaluare și raportare

                  Articolul 17 din acord specifică mecanismele de raportare și de monitorizare aplicabile. Până la data de 15 februarie a fiecărui an, până în 2022 inclusiv, Norvegia trebuie să prezinte Comisiei un raport anual privind punerea în aplicare pentru exercițiul financiar precedent.

               •Documentele explicative (în cazul directivelor)

                  Nu se aplică.

               •Explicații detaliate cu privire la prevederile specifice ale propunerii

               Nu sunt necesare.

               Având în vedere cele de mai sus, Comisia propune Consiliului să decidă semnarea acordului în numele Uniunii și să autorizeze președintele Consiliului să numească persoana (persoanele) împuternicită (împuternicite) corespunzător să îl semneze în numele Uniunii.

               Comisia a prezentat Consiliului o propunere separată privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a acordului atașat între Uniunea Europeană și Regatul Norvegiei privind normele suplimentare referitoare la Instrumentul de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize, ca parte a Fondului pentru securitate internă pentru perioada 2014-2020
                  5
               . Consiliul adoptă prezenta decizie după obținerea aprobării Parlamentului European.

               –

               2016/0323 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind semnarea, în numele Uniunii Europene, și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului dintre Uniunea Europeană și Regatul Norvegiei privind normele suplimentare referitoare la Instrumentul de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize, ca parte a Fondului pentru securitate internă pentru perioada 2014-2020

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2) și articolul 218 alineatul (5),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Regulamentul (UE) nr. 515/2014 al Parlamentului European și al Consiliului
                  6
                prevede, la articolul 5 alineatul (7), că țările asociate la implementarea, punerea în aplicare și dezvoltarea acquis-ului Schengen participă la instrument în conformitate cu dispozițiile regulamentului respectiv și că se încheie acorduri privind contribuțiile lor financiare și normele suplimentare necesare unei asemenea participări, inclusiv dispozițiile care asigură protejarea intereselor financiare ale Uniunii și a competențelor de audit ale Curții de Conturi.

               (2)La 14 iulie 2014, Consiliul a autorizat Comisia să deschidă negocieri cu Regatul Norvegiei, Republica Islanda, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein în vederea încheierii unui acord privind modalitățile de participare a acestor țări la Fondul pentru securitate internă - Frontiere și vize. Negocierile cu Regatul Norvegiei s-au încheiat cu succes prin parafarea acordului de către Regatul Norvegiei la 5 iulie 2016.

               (3)În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul (nr. 22) privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, aceasta nu este obligatorie pentru Danemarca și nu se aplică în Danemarca. Având în vedere faptul că prezenta decizie constituie o dezvoltare a acquis-ului Schengen, Danemarca decide, în conformitate cu articolul 4 din protocolul respectiv, în termen de șase luni de la data la care Consiliul hotărăște cu privire la prezenta decizie, dacă o va transpune în legislația sa internă.

               (4)Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Regatul Unit nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen; prin urmare, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale
                  7
               .

               (5)Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen
                  8
               ; prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.

               (6)Acordul ar trebui semnat în numele Uniunii, sub rezerva încheierii sale la o dată ulterioară.

               (7)În conformitate cu articolul 19 alineatul (4) din acord, acesta ar trebui aplicat cu titlu provizoriu, cu excepția articolului 5, începând cu ziua următoare datei la care este semnat,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Se autorizează semnarea, în numele Uniunii Europene, a Acordului dintre Uniunea Europeană și Regatul Norvegiei privind normele suplimentare referitoare la Instrumentul de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize, ca parte a Fondului pentru securitate internă pentru perioada 20142020, sub rezerva încheierii acordului menționat.

               Textul acordului care trebuie semnat este anexat la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Secretariatul General al Consiliului stabilește instrumentul prin care se acordă puteri depline pentru semnarea acordului, sub rezerva încheierii acestuia, persoanei (persoanelor) indicate de negociatorul acordului.

               Articolul 3

               Până la intrarea în vigoare a acordului, acesta se aplică cu titlu provizoriu, cu excepția articolului 5, în conformitate cu articolul 19 alineatul (4) din acord, începând cu ziua următoare datei la care este semnat.

               Articolul 4

               Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)
                  JO L 150, 20.5.2014, p. 143.

                     (2)
                  JO L 150, 20.5.2014, p. 112.

                     (3)
                  Decizia Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 131, 1.6.2000, p. 43).

                     (4)
                  Decizia Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 64, 7.3.2002, p. 20).

                     (5)
                  Propunere de Decizie a Consiliului privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Acordului dintre Uniunea Europeană și Regatul Norvegiei privind normele suplimentare referitoare la Instrumentul de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize, ca parte a Fondului pentru securitate internă pentru perioada 2014-2020, COM(2016) XXX final [referința se introduce după ce SG atribuie un număr].

                     (6)
                  Regulamentul (UE) nr. 515/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 aprilie 2014 de instituire, în cadrul Fondului pentru securitate internă, a instrumentului de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize și de abrogare a Deciziei nr. 574/2007/CE (JO L 150, 20.5.2014, p. 143).

                     (7)
                  Decizia Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 131, 1.6.2000, p. 43).

                     (8)
                  Decizia Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 64, 7.3.2002, p. 20).

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 14.10.2016
            COM(2016) 659 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea de DECIZIE A CONSILIULUI
            privind semnarea, în numele Uniunii Europene, și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului dintre Uniunea Europeană și Regatul Norvegiei privind normele suplimentare referitoare la Instrumentul de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize, ca parte a Fondului pentru securitate internă pentru perioada 2014-2020

               ANEXĂ

               la

               Propunerea de DECIZIE A CONSILIULUI

               privind semnarea, în numele Uniunii Europene, și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului dintre Uniunea Europeană și Regatul Norvegiei privind normele suplimentare referitoare la Instrumentul de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize, ca parte a Fondului pentru securitate internă pentru perioada 2014-2020

               UNIUNEA EUROPEANĂ, denumită în continuare „Uniunea”,

               precum și

               REGATUL NORVEGIEI, denumit în continuare „Norvegia”,

               denumite în continuare „părțile”,

               AVÂND ÎN VEDERE Acordul încheiat între Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestor state în vederea implementării, aplicării și dezvoltării acquis-ului Schengen
                  1
               , („Acordul de asociere cu Norvegia”),

               ÎNTRUCÂT:

               (1)Prin Regulamentul (UE) nr. 515/2014 al Parlamentului European și al Consiliului
                  2
               , Uniunea a instituit Instrumentul de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize în cadrul Fondului pentru securitate internă.

               (2)Regulamentul (UE) nr. 515/2014 constituie o dezvoltare a acquis-ului Schengen, în sensul Acordului de asociere  cu Norvegia.

               (3)Întrucât Regulamentul (UE) nr. 514/2014 al Parlamentului European și al Consiliului
                  3
                are un impact direct asupra aplicării dispozițiilor Regulamentului (UE) nr. 515/2014, afectând, astfel, cadrul juridic al acestuia și întrucât procedurile prevăzute de Acordul de asociere  cu Norvegia au fost aplicate pentru adoptarea Regulamentului (UE) nr. 514/2014, care a fost notificat Norvegiei, părțile recunosc că Regulamentul (UE) nr. 514/2014 constituie o dezvoltare a acquis-ului Schengen în sensul Acordului de asociere  cu Norvegia, în măsura în care acest lucru este necesar pentru punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 515/2014.

               (4)Articolul 5 alineatul (7) din Regulamentul (UE) nr. 515/2014 prevede participarea la instrument, în conformitate cu dispozițiile regulamentului, a țărilor asociate la implementarea, punerea în aplicare și dezvoltarea acquis-ului Schengen – printre care se numără și Norvegia – și încheierea de acorduri pentru a preciza contribuțiile lor financiare și normele suplimentare necesare unei asemenea participări, inclusiv dispozițiile care să asigure protejarea intereselor financiare ale Uniunii și a competențelor de audit ale Curții de Conturi.

               (5)Instrumentul de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize, ca parte a Fondului pentru securitate internă („FSI - Frontiere și vize”) constituie un instrument specific în contextul acquis-ului Schengen, conceput să asigure repartizarea efortului și sprijinul financiar în domeniul frontierelor externe și al politicii în domeniul vizelor în statele membre și statele asociate.

               (6)Articolul 60 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului
                  4
                prevede norme privind gestiunea indirectă care sunt aplicabile în cazul în care se încredințează sarcini de execuție bugetară țărilor terțe, inclusiv statelor asociate.

               (7)
                     Articolul 17 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 514/2014 prevede eligibilitatea cheltuielilor efectuate în 2014 de către o autoritate responsabilă care nu a fost încă desemnată în mod oficial, asigurând astfel o tranziție lină între Fondul pentru frontierele externe și Fondul pentru securitate internă. De asemenea, este important ca această dispoziție să se regăsească și în prezentul acord. Având în vedere că prezentul acord nu a intrat în vigoare înainte de sfârșitul anului 2014, este esențial să se asigure eligibilitatea cheltuielilor efectuate înainte de și până la desemnarea oficială a autorității responsabile, cu condiția ca sistemele de gestionare și control aplicate înainte de desemnarea oficială să fie, în esență, aceleași cu cele în vigoare după desemnarea oficială a autorității responsabile.

               (8)Pentru a facilita calcularea și utilizarea contribuțiilor anuale datorate de Norvegia pentru FSI - Frontiere și vize, contribuțiile sale pentru perioada 2014-2020 vor fi plătite în cinci tranșe anuale, în perioada 2016-2020. Din 2016 până în 2018, contribuțiile anuale sunt stabilite ca sume fixe, în timp ce contribuția datorată pentru anii 2019 și 2020 va fi stabilită în 2019, pe baza produsului intern brut al tuturor statelor participante la FSI - Frontiere și vize, luându-se în considerare plățile efectuate efectiv,

               CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:

               Articolul 1

               Domeniul de aplicare

               Prezentul acord stabilește normele suplimentare necesare pentru participarea Norvegiei la FSI - Frontiere și vize, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 515/2014.

               Articolul 2

               Gestiunea financiară și controlul

               1.
                     Norvegia ia măsurile necesare în vederea asigurării respectării dispozițiilor relevante privind gestiunea financiară și controlul prevăzute în Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene („TFUE”) și în dreptul Uniunii bazat pe TFUE.

               Dispozițiile TFUE și ale legislației secundare la care se face referire în primul paragraf sunt următoarele:

               (a)articolul 287 alineatele (1), (2) și (3) din TFUE;

               (b)articolele 30, 32 și 57, articolul 58 alineatul (1) litera (c) punctul (i), articolul 60, articolul 79 alineatul (2) și articolul 108 alineatul (2) din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012;

               (c)articolele 32, 38, 42, 84, 88, 142 și 144 din Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012 al Comisiei
                  5
               ;

               (d)Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului
                  6
               ;

               (e)Regulamentul (UE, Euratom) nr. 883/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
                  7
               .

               Părțile pot decide, de comun acord, să modifice această listă.

               2.
                     Norvegia aplică, pe teritoriul său, în conformitate cu prezentul acord, dispozițiile menționate la alineatul (1).

               Articolul 3

               Respectarea principiului bunei gestiuni financiare

               Fondurile alocate Norvegiei în cadrul FSI - Frontiere și vize se utilizează în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare.

               Articolul 4

               Respectarea principiului evitării conflictelor de interese

               Tuturor actorilor financiari și oricărei alte persoane implicate în executarea, gestionarea, inclusiv în actele pregătitoare, auditarea sau controlul bugetului care își desfășoară activitatea pe teritoriul Norvegiei le este interzis să ia orice măsură care poate duce la un conflict între propriile interese și cele ale Uniunii.

               Articolul 5

               Executarea

               Deciziile luate de către Comisie care impun o obligație pecuniară unor persoane, altele decât statele, au caracter executoriu pe teritoriul Norvegiei.

               Executarea este reglementată de normele de procedură civilă în vigoare în Norvegia. Ordinul de executare se atașează deciziei, fără altă formalitate în afară de verificarea autenticității deciziei de către autoritatea națională pe care guvernul Norvegiei a desemnat-o în acest scop și a notificat-o Comisiei.

               După îndeplinirea acestor formalități la cererea Comisiei, Comisia poate proceda la executare în conformitate cu legislația internă, prin sesizarea directă a autorității competente.

               Executarea poate fi suspendată numai printr-o hotărâre a Curții de Justiție a Uniunii Europene. Cu toate acestea, plângerile conform cărora executarea este neregulamentară sunt de competența instanțelor din Norvegia.

               Articolul 6

               Protecția intereselor financiare ale Uniunii împotriva fraudei

               1.Norvegia

               (a)combate frauda și orice alte activități ilegale care aduc atingere intereselor financiare ale Uniunii, prin măsuri care să descurajeze și care să asigure o protecție eficace în Norvegia;

               (b)adoptă aceleași măsuri de combatere a fraudei care aduce atingere intereselor financiare ale Uniunii ca cele pe care le adoptă pentru a combate frauda care aduce atingere propriilor interese financiare și

               (c)își coordonează cu statele membre și Comisia acțiunile ce vizează protejarea intereselor financiare ale Uniunii.

               2.Norvegia adoptă măsuri echivalente celor adoptate de Uniune în conformitate cu articolul 325 alineatul (4) din TFUE care sunt în vigoare la momentul semnării prezentului acord.

               Părțile pot decide, de comun acord, să adopte măsuri echivalente oricăror măsuri ulterioare adoptate de Uniune în conformitate cu articolul respectiv.

               Articolul 7

               Controalele și inspecțiile la fața locului efectuate de Comisie (OLAF)

               Fără a aduce atingere drepturilor care îi revin în temeiul articolului 5 alineatul (8) din Regulamentul (UE) nr. 514/2014, Comisia [Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF)] este autorizată să efectueze controale și inspecții la fața locului pe teritoriul Norvegiei în ceea ce privește FSI - Frontiere și vize, în conformitate cu termenii și condițiile prevăzute în Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96.

               Autoritățile Norvegiei facilitează efectuarea controalelor și inspecțiilor la fața locului, care, dacă autoritățile doresc acest lucru, pot fi efectuate în comun cu acestea.

               Articolul 8

               Curtea de Conturi

               Conform dispozițiilor articolului 287 alineatul (3) din TFUE și ale părții I titlul X capitolul 1 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012, Curtea de Conturi are posibilitatea de a efectua audituri la fața locului pe teritoriul Norvegiei la sediul oricărui organism care gestionează venituri sau cheltuieli în numele Uniunii cu privire la FSI - Frontiere și vize, inclusiv la sediul oricărei persoane fizice sau juridice care primește plăți de la buget.

               În Norvegia, auditurile Curții de Conturi se efectuează în colaborare cu organismele de audit naționale sau, în cazul în care acestea nu au competențele necesare, cu serviciile naționale competente. Curtea de Conturi și organismele de audit naționale ale Norvegiei cooperează în spiritul încrederii reciproce, menținându-și totodată independența. Aceste organisme sau servicii informează Curtea de Conturi în cazul în care intenționează să participe la audit.

               Curtea de Conturi are cel puțin aceleași drepturi ca cele conferite Comisiei prin articolul 5 alineatul (7) din Regulamentul (UE) nr. 514/2014 și prin articolul 7 din prezentul acord.

               Articolul 9

               Achiziții publice

               Norvegia aplică dispozițiile legislației sale privind achizițiile publice în conformitate cu anexa XVI la Acordul privind Spațiul Economic European
                  8
               .

               Articolul 10

               Contribuții financiare

               1.Pentru anii 2016 - 2018, Norvegia efectuează plăți anuale la bugetul FSI - Frontiere și vize în conformitate cu tabelul următor:

               (Toate sumele sunt exprimate în EUR)

                        2016

                        2017

                        2018

                        Norvegia

                        19 777 712

                        19 777 712

                        19 777 712

               2.Contribuțiile din partea Norvegiei pentru anii 2019 și 2020 se calculează pe baza produsului său intern brut (PIB), ca procent din PIB-ul tuturor statelor participante la FSI - Frontiere și vize, în conformitate cu formula descrisă în anexă.

               3.Contribuțiile financiare menționate la prezentul articol sunt datorate de către Norvegia indiferent de data adoptării programului său național menționat la articolul 14 din Regulamentul (UE) nr. 514/2014.

               Articolul 11

               Utilizarea contribuției financiare

               1.Totalul plăților anuale din 2016 și 2017 se alocă astfel:

               (a)75 % reexaminării intermediare menționate la articolul 8 din Regulamentul (UE) nr. 515/2014;

               (b)15 % dezvoltării sistemelor informatice menționate la articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 515/2014, sub rezerva adoptării actelor legislative relevante ale Uniunii până la 30 iunie 2017;

               (c)10 % acțiunilor Uniunii menționate la articolul 13 din Regulamentul (UE) nr. 515/2014 și asistenței de urgență menționate la articolul 14 din Regulamentul (UE) nr. 515/2014.

               Atunci când suma menționată la litera (b) nu este alocată sau cheltuită, Comisia o realocă, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 5 alineatul (5) litera (b) al doilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 515/2014, acțiunilor specifice menționate la articolul 7 din Regulamentul (UE) nr. 515/2014.

               În cazul în care prezentul acord nu intră în vigoare sau nu se aplică provizoriu până la 1 iunie 2017, întreaga contribuție din partea Norvegiei se utilizează în conformitate cu alineatul (2) al prezentului articol.

               2.Totalul plăților anuale din 2018, 2019 și 2020 se alocă astfel:

               (a)40 % acțiunilor specifice menționate la articolul 7 din Regulamentul (UE) nr. 515/2014;

               (b)50 % dezvoltării sistemelor informatice menționate la articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 515/2014, sub rezerva adoptării actelor legislative relevante ale Uniunii până la 31 decembrie 2018;

               (c)10 % acțiunilor Uniunii menționate la articolul 13 din Regulamentul (UE) nr. 515/2014 și asistenței de urgență menționate la articolul 14 din Regulamentul (UE) nr. 515/2014.

               Atunci când suma menționată la litera (b) nu este alocată sau cheltuită, Comisia o realocă, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 5 alineatul (5) litera (b) al doilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 515/2014, acțiunilor specifice menționate la articolul 7 din Regulamentul (UE) nr. 515/2014.

               3.Sumele suplimentare alocate reexaminării intermediare, acțiunilor Uniunii, acțiunilor specifice sau programului privind dezvoltarea sistemelor informatice se utilizează în conformitate cu procedura relevantă prevăzută în una dintre următoarele dispoziții:

               (a)articolul 6 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 514/2014;

               (b)articolul 8 alineatul (7) din Regulamentul (UE) nr. 515/2014;

               (c)articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 515/2014;

               (d) articolul 15 al doilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 515/2014.

               4.
                     Comisia poate utiliza până la 1 581 EUR din plățile efectuate de Norvegia în fiecare an pentru a finanța cheltuielile administrative legate de personalul sau de personalul extern necesar pentru sprijinirea punerii în aplicare de către Norvegia a Regulamentului (UE) nr. 515/2014 și a prezentului acord.

               Articolul 12

               Tratamentul confidențial

               Informațiile comunicate sau obținute, sub orice formă, în temeiul prezentului acord intră în categoria secretului profesional și sunt protejate în același mod în care sunt protejate informațiile similare prin dispozițiile corespunzătoare aplicabile instituțiilor Uniunii și prin legile Norvegiei. Aceste informații nu pot fi comunicate altor persoane în afara celor ale căror funcții, în cadrul instituțiilor Uniunii, în statele membre sau în Norvegia, impun cunoașterea lor și nu pot fi utilizate în alte scopuri decât pentru a asigura o protecție eficace a intereselor financiare ale părților.

               Articolul 13

               Desemnarea autorității responsabile

               1.
                     Comisiei îi sunt notificate de către Norvegia, cât mai curând posibil după aprobarea programului național, desemnarea oficială la nivel ministerial a autorității responsabile care are atribuția de a gestiona și a controla cheltuielile efectuate în cadrul FSI - Frontiere și vize.

               2.
                     Desemnarea menționată la alineatul (1) se efectuează sub rezerva respectării de către organism a criteriilor de desemnare privind mediul intern, activitățile de control, informarea, comunicarea și monitorizarea stabilite de Regulamentul (UE) nr. 514/2014 sau în baza acestuia.

               3.
                     Desemnarea autorității responsabile se bazează pe avizul unui organism de audit, care poate fi autoritatea de audit, care evaluează dacă autoritatea responsabilă respectă criteriile de desemnare. Organismul respectiv poate fi instituția publică autonomă responsabilă de monitorizarea, evaluarea și auditarea administrației. Organismul de audit funcționează independent de autoritatea responsabilă și își desfășoară activitatea în conformitate cu standarde de auditare acceptate la nivel internațional. La adoptarea deciziei de desemnare, Norvegia se poate baza pe aprecierea dacă sistemele de gestionare și control sunt în esență aceleași cu cele deja existente în perioada anterioară și dacă acestea au funcționat eficace. În cazul în care rezultatele auditului și ale controalelor existente arată că organismul desemnat nu mai respectă criteriile de desemnare, Norvegia ia măsurile necesare pentru a se asigura că deficiențele în ceea ce privește executarea de către organismul respectiv a sarcinilor sale sunt remediate, inclusiv prin retragerea desemnării.

               Articolul 14

               Definiția exercițiului financiar

               În sensul prezentului acord, exercițiul financiar menționat la articolul 60 alineatul (5) din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 acoperă cheltuielile efectuate și veniturile încasate și înregistrate în conturile autorității responsabile în perioada care începe la 16 octombrie a anului „N-1” și se încheie la data de 15 octombrie a anului „N”.

               Articolul 15

               Eligibilitatea cheltuielilor

               Prin derogare de la articolul 17 alineatul (3) litera (b) și de la articolul 17 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 514/2014, cheltuielile sunt eligibile dacă au fost plătite de autoritatea responsabilă înainte de desemnarea sa oficială în conformitate cu articolul 13 din prezentul acord, cu condiția ca sistemele de gestionare și control aplicate înainte de desemnarea oficială să fie, în esență, aceleași cu cele în vigoare după desemnarea oficială a autorității responsabile.

               Articolul 16

               Solicitarea plății soldului anual

               1.
                     Până la data de 15 februarie a anului următor exercițiului financiar, Norvegia transmite Comisiei documentele și informațiile solicitate la articolul 60 alineatul (5) primul paragraf literele (b) și (c) din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012.

               Prin derogare de la articolul 44 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 514/2014 și în conformitate cu articolul 60 alineatul (5) al treilea paragraf din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012, Liechtenstein prezintă Comisiei avizul menționat la articolul 60 alineatul (5) al doilea paragraf din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 până la data de 15 martie a anului următor exercițiului financiar.

               Documentele transmise, menționate în prezentul alineat, reprezintă cererea de plată a soldului anual.

               2.
                     Documentele la care se face trimitere la alineatul (1) se elaborează în conformitate cu modelele adoptate de Comisie în baza articolului 44 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 514/2014.

               Articolul 17

               Raportul privind punerea în aplicare

               Prin derogare de la articolul 54 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 514/2014 și în conformitate cu articolul 60 alineatul (5) al treilea paragraf din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012, Norvegia transmite Comisiei un raport anual privind punerea în aplicare a programului național în cursul exercițiului financiar precedent până la data de 15 februarie a fiecărui an, până în 2022 inclusiv, și poate publica informațiile respective la nivelul adecvat.

               Primul raport anual privind punerea în aplicare a programului național se transmite la data de 15 februarie de după intrarea în vigoare a prezentului acord sau de după începerea aplicării sale provizorii.

               Primul raport vizează următoarele exerciții financiare: de la exercițiul 2014 până la exercițiul financiar ce precede anul în care trebuie trimis primul raport anual, în conformitate cu al doilea paragraf. Până la 31 decembrie 2023, Norvegia transmite un raport final privind punerea în aplicare a programului național.

               Articolul 18

               Sistemul de schimb electronic de date

               În conformitate cu articolul 24 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 514/2014, toate schimburile oficiale de informații între Norvegia și Comisie se efectuează prin intermediul unui sistem de schimb electronic de date prevăzut de Comisie în acest scop.

               Articolul 19

               Intrarea în vigoare

               1.Secretarul General al Consiliului Uniunii Europene este depozitarul prezentului acord.

               2.Părțile aprobă prezentul acord în conformitate cu propriile proceduri. Părțile se notifică reciproc cu privire la îndeplinirea procedurilor respective.

               3.Prezentul acord intră în vigoare în prima zi a primei luni de după data ultimei notificări menționate la alineatul (2).

               4.Cu excepția articolului 5, părțile aplică prezentul acord cu titlu provizoriu din ziua următoare semnării, fără a se aduce atingere cerințelor constituționale.

               Articolul 20

               Valabilitate și denunțare

               1.Atât Uniunea, cât și Norvegia pot denunța prezentul acord prin notificarea deciziei sale celeilalte părți. Acordul încetează să se aplice la trei luni de la data unei astfel de notificări. Proiectele și activitățile în curs de desfășurare la data încetării continuă, în conformitate cu condițiile stabilite de prezentul acord. Părțile soluționează de comun acord orice alte consecințe ale denunțării acordului.

               2.Aplicabilitatea prezentului acord încetează atunci când aplicabilitatea Acordului de asociere cu Norvegia încetează, în conformitate cu articolul 8 alineatul (4), articolul 11 alineatul (3) sau articolul 11 alineatul (16) din Acordul de asociere  cu Norvegia.

               Articolul 21

               Limbile

               Prezentul acord este întocmit într-un singur exemplar, în versiunile lingvistice bulgară, cehă, croată, daneză, engleză, estoniană, finlandeză, franceză, germană, greacă, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, olandeză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă, suedeză și norvegiană, toate textele fiind în egală măsură autentice.

               ANEXĂ

               Formula de calcul al contribuțiilor financiare pentru anii 2019 și 2020 și detaliile privind plățile

                 Contribuția financiară a Norvegiei la FSI - Frontiere și vize menționată la articolul 5 alineatul (7) al doilea și al treilea paragraf din Regulamentul nr. 515/2014 se calculează în modul următor pentru anii 2019 și 2020:

               Pentru fiecare an din perioada 2013 - 2017, valorile finale ale produsului intern brut (PIB) al Norvegiei disponibile la data de 31 martie 2019 se împart la suma PIB-urilor tuturor statelor participante la FSI - Frontiere și vize din anul respectiv. Se face media celor cinci procente obținute pentru anii 2013-2017 și aceasta se aplică sumei dintre creditele anuale efective pentru FSI - Frontiere și vize pentru anii 2014-2019 și creditul de angajament anual pentru FSI - Frontiere și vize pentru anul 2020, astfel cum este inclus în proiectul de buget general al Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2020 adoptat de Comisie, pentru a se obține suma totală care trebuie plătită de către Norvegia pe întreaga perioadă de implementare a FSI - Frontiere și vize. Din această sumă se scad plățile anuale achitate efectiv de către Norvegia în conformitate cu articolul 10 alineatul (1) din prezentul acord, pentru a se obține valoarea totală a contribuțiilor sale pentru anii 2019 și 2020. Jumătate din această sumă se plătește în 2019, iar cealaltă jumătate, în 2020.

                 Contribuția financiară se plătește în euro.

                 Norvegia își achită contribuția financiară care îi revine în termen de cel mult 45 de zile de la data la care primește nota de debit. Orice întârziere în ceea ce privește plata contribuției duce la plata de către Norvegia a unei dobânzi penalizatoare, care se aplică soldului începând cu data scadenței. Rata dobânzii este rata aplicată de Banca Centrală Europeană principalelor sale operațiuni de refinanțare, astfel cum este publicată în seria C a Jurnalului Oficial al Uniunii Europene, în vigoare în prima zi calendaristică a lunii în care cade data scadenței, majorată cu 3,5 puncte procentuale.

                     (1)
                  JO L 176, 10.7.1999, p. 36.”

                     (2)
                  Regulamentul (UE) nr. 515/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 aprilie 2014 de instituire, în cadrul Fondului pentru securitate internă, a instrumentului de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize și de abrogare a Deciziei nr. 574/2007/CE (JO L 150, 20.5.2014, p. 143).

                     (3)
                  Regulamentul (UE) nr. 514/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 aprilie 2014 de stabilire a dispozițiilor generale privind Fondul pentru azil, migrație și integrare, precum și instrumentul de sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea criminalității și gestionarea crizelor (JO L 150, 20.5.2014, p. 112).

                     (4)
                  Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (JO L 298, 26.10.2012, p. 1), astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (UE, Euratom) nr. 547/2014 din 15 mai 2014 (JO L 163, 29.5.2014, p. 18).

                     (5)
                  Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012 al Comisiei privind normele de aplicare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii (JO L 362, 31.12.2012, p. 1).

                     (6)
                  Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului privind controalele și inspecțiile la fața locului efectuate de Comisie în scopul protejării intereselor financiare ale Comunităților Europene împotriva fraudei și a altor abateri (JO L 292, 15.11.1996, p. 2).

                     (7)
                  Regulamentul (UE, Euratom) nr. 883/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 septembrie 2013 privind investigațiile efectuate de Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1073/1999 al Parlamentului European și al Consiliului și a Regulamentului (Euratom) nr. 1074/1999 al Consiliului (JO L 248, 18.9.2013, p. 1).

                     (8)
                  JO L 1, 3.1.1994, p. 461.