               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 25.1.2016
            COM(2016) 28 final
            2016/0012(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată de Uniunea Europeană în cadrul Comitetului ambasadorilor ACP-UE privind revizuirea anexei III la Acordul de parteneriat ACP-UE

               EXPUNERE DE MOTIVE

               În cadrul celei de a 39-a sesiuni care a avut loc la Nairobi în perioada 19-20 iunie 2014, Consiliul de miniștri ACP
                  1
               -UE a convenit, printr-o declarație comună, să continue procesul de închidere ordonată a Centrului pentru Dezvoltarea Întreprinderii (denumit în continuare „CDI”), un organism tehnic mixt al Acordului de parteneriat ACP-UE
                  2
                instituit în anexa III la acesta. În această declarație comună, Consiliul de miniștri a delegat competențe Comitetului ambasadorilor ACP-UE pentru a adopta deciziile necesare, „inclusiv modificarea corespunzătoare a anexei III la Acordul de la Cotonou”.

               Începând din iunie 2014 au fost întreprinse măsuri progresive în vederea lichidării CDI, ultima etapă de care depinde lichidarea ordonată a CDI fiind adoptarea revizuirii anexei III la Acordul de parteneriat ACP-UE.

               Prezenta propunere a Comisiei vizează introducerea modificărilor necesare în anexa III la Acordul de parteneriat ACP-UE, stabilirea unui cadru juridic pentru existența CDI exclusiv în scopul lichidării, precum și stabilirea unor dispoziții juridice cu privire la:

               i) personalitatea juridică a CDI;

               ii) definirea perioadei pentru desființarea treptată a entității;

               iii) măsurile financiare;

               iv) o redefinire a structurii de guvernanță a CDI exclusiv în scopul lichidării sale.

               În același timp, Comisia a decis să retragă propunerea Comisiei de decizie a Consiliului privind „poziția care urmează să fie adoptată de Uniunea Europeană în cadrul Consiliului de miniștri ACP-UE privind revizuirea anexei III la Acordul de parteneriat ACP-UE” [COM (2014) 364 final]
                  3
                care a servit drept bază de negociere în vederea pregătirii celui de al 39-lea Consiliu de miniștri ACP-UE. La momentul respectiv, Comisia a recomandat o simplă eliminare a oricărei trimiteri la CDI în anexa III. Această propunere a Comisiei, adoptată la 10 iunie 2014, a devenit caducă și trebuie revizuită pentru a prevedea noul cadru juridic al existenței CDI exclusiv în scopul lichidării sale. Propunerea Comisiei COM(2014)364 va fi retrasă în paralel, în baza procedurii corespunzătoare.

               Comisia propune Consiliului Uniunii Europene să adopte decizia anexată.

               2016/0012 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată de Uniunea Europeană în cadrul Comitetului ambasadorilor ACP-UE privind revizuirea anexei III la Acordul de parteneriat ACP-UE

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 209 alineatul (2), coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere Acordul de parteneriat între membrii grupului statelor din Africa, zona Caraibilor și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte (denumit în continuare „Acordul de parteneriat ACP-UE”)
                  4
               ,

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Articolul 100 din Acordul de parteneriat ACP-UE prevede că anexele Ia, Ib, II, III, IV și VI pot fi revizuite, corectate și/sau modificate de către Consiliul de miniștri ACPUE, pe baza unei recomandări din partea Comitetului de cooperare pentru finanțarea dezvoltării ACP-UE.

               (2)În conformitate cu articolul 15 alineatul (4) din Acordul de parteneriat ACP-UE, Consiliul de miniștri ACP-UE poate delega competențe Comitetului ambasadorilor ACP-UE.

               (3)În cadrul celei de a 39-a sesiuni care a avut loc la Nairobi în perioada 19-20 iunie 2014, Consiliul de miniștri ACP-UE a convenit, printr-o declarație comună, să continue procesul de închidere ordonată a Centrului pentru Dezvoltarea Întreprinderii (denumit în continuare „CDI”) „și să modifice anexa III la Acordul de la Cotonou”. În acest scop, Consiliul de miniștri ACP-UE a decis să delege Comitetului ambasadorilor ACP-UE competențe pentru a continua acest proces în vederea adoptării deciziilor necesare, „inclusiv modificarea corespunzătoare a anexei III la Acordul de la Cotonou”.

               (4)Modificarea anexei III se referă la definirea noului cadru juridic al existenței CDI exclusiv în scopul lichidării sale,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               1.Poziția care urmează să fie adoptată de Uniune în cadrul Comitetului ambasadorilor ACP-UE privind revizuirea anexei III la Acordul de parteneriat ACP-UE este stabilită în conformitate cu dispozițiile proiectului de decizie a Comitetului ambasadorilor ACP-UE, anexat la prezenta decizie.

               2. Reprezentanții Uniunii în cadrul Comitetului ambasadorilor ACP-UE pot conveni modificări minore ale proiectului de decizie, fără a fi necesară o altă decizie a Comitetului.

               Articolul 2

               După adoptare, decizia Comitetului ambasadorilor ACP-UE se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        Statele din Africa, zona Caraibilor și Pacific (ACP).

                     (2)
                  JO L 317, 15.12.2000, p. 3. Acord semnat la Cotonou la 23 iunie 2000, astfel cum a fost modificat prin acordul semnat la Luxemburg la 25 iunie 2005 (JO L 209, 11.8.2005, p. 27) și prin acordul semnat la Ouagadougou la 22 iunie 2010 (JO L 287, 4.11.2010, p. 3).

                     (3)

                        Propunere de Decizie a Consiliului privind poziția care urmează să fie adoptată de Uniunea Europeană în cadrul Consiliului de miniștri ACP-UE privind revizuirea anexei III la Acordul de parteneriat ACP-UE, COM (2014)364 final

                        http://eur-lex.europa.eu/legal-content/RO/TXT/?uri=COM%3A2014%3A0364%3AFIN

                     (4)
                  JO L 317, 15.12.2000, p. 3. Acord semnat la Cotonou la 23 iunie 2000, astfel cum a fost modificat prin acordul semnat la Luxemburg la 25 iunie 2005 (JO L 209, 11.8.2005, p. 27) și prin acordul semnat la Ouagadougou la 22 iunie 2010 (JO L 287, 4.11.2010, p. 3).

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 25.1.2016
            COM(2016) 28 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea deDECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată de Uniunea Europeană în cadrul Comitetului ambasadorilor ACP-UE privind revizuirea anexei III la Acordul de parteneriat ACP-UE

               ANEXĂ

               la

               Propunerea de

                  DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată de Uniunea Europeană în cadrul Comitetului ambasadorilor ACP-UE privind revizuirea anexei III la Acordul de parteneriat ACP-UE

               DECIZIA NR. …/2015

               A COMITETUL AMBASADORILOR ACP-UE

               din ../../2015

               privind revizuirea anexei III la Acordul de parteneriat ACP-UE

               COMITETUL AMBASADORILOR ACP-UE,

               având în vedere Acordul de parteneriat între membrii grupului statelor din Africa, zona Caraibilor și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte
                  1
                (denumit în continuare „Acordul de parteneriat ACP-UE”), în special articolul 100,

               întrucât:

               (1)Articolul 100 din Acordul de parteneriat ACP-UE prevede că anexele Ia, Ib, II, III, IV și VI pot fi revizuite, corectate și/sau modificate de către Consiliul de miniștri ACPUE, pe baza unei recomandări din partea Comitetului de cooperare pentru finanțarea dezvoltării ACP-UE.

               (2)În conformitate cu articolul 15 alineatul (4) din Acordul de parteneriat ACP-UE, Consiliul de miniștri ACP-UE poate delega competențe Comitetului ambasadorilor ACP-UE.

               (3)Articolul 2 din anexa III la Acordul de parteneriat ACP-UE se referă la Centrul pentru Dezvoltarea Întreprinderii (denumit în continuare „CDI”). Articolul 2 alineatul (6) litera (a) din anexa menționată desemnează Comitetul ambasadorilor ACP-UE drept autoritate de supraveghere a CDI având, printre altele, responsabilitatea de a stabili statutul și regulamentul de procedură ale Centrului pentru Dezvoltarea Întreprinderii, adoptate prin Decizia nr. 8/2005 a Comitetului ambasadorilor ACP-UE
                  2
                (denumite în continuare „Statutul CDI”). Articolul 2 alineatul (7) litera (a) din anexa menționată atribuie Comitetului executiv al CDI, printre altele, responsabilitatea de a stabili regulamentul financiar al Centrului pentru Dezvoltarea Întreprinderii, adoptat prin Decizia nr. 5/2004 a Comitetului ambasadorilor ACP-UE
                  3
                (denumit în continuare „Regulamentul financiar al CDI”) și Statutul personalului Centrului pentru Dezvoltarea Întreprinderii, adoptat prin Decizia nr. 9/2005 a Comitetului ambasadorilor ACP-UE
                  4
                (denumit în continuare „Statutul personalului CDI”).

               (4)Articolul 1 din Statutul CDI definește principiul personalității juridice a CDI.

               (5)Articolele 9 și 10 din Statutul CDI definesc mandatul și componența Comitetului executiv al CDI.

               (6)În cadrul celei de a 39-a sesiuni care a avut loc la Nairobi în perioada 19-20 iunie 2014, Consiliul de miniștri ACP-UE a convenit, printr-o declarație comună, „să continue procesul de închidere ordonată a CDI și să modifice anexa III” la Acordul de parteneriat ACP-UE. În acest scop, Consiliul de miniștri ACP-UE a decis să delege Comitetului ambasadorilor ACP-UE competențe pentru a continua acest proces în vederea adoptării deciziilor necesare.

               (7)Prin declarația comună a Consiliului de miniștri ACP-UE menționată anterior a fost instituit Grupul de lucru comun ACP-UE (denumit în continuare „GLC”) pentru a se asigura faptul că CDI este închis în cele mai bune condiții.

               (8)În Decizia nr. 4/2014 din 23 octombrie 2014
                  5
               , Comitetul ambasadorilor ACP-UE a mandatat Comitetul executiv al CDI să ia toate măsurile adecvate pentru a pregăti închiderea CDI. Ulterior, Comitetul executiv al CDI a semnat un contract cu un curator până la 31 decembrie 2016.

               (9)În conformitate cu articolul 2 alineatul (3) din Decizia nr. 4/2014 menționată anterior, planul de închidere prevede finalizarea fazei de închidere până la 31 decembrie 2016. Comitetul executiv a aprobat planul de închidere definitivă la 29-30 iunie 2015, așadar CDI a intrat în faza de închidere.

               (10)Faza de închidere va fi urmată de o „fază pasivă”, în care CDI va exista exclusiv în scopul lichidării sale.
                     Această fază, care urmează să fie gestionată de un curator, poate cuprinde sarcini administrative, printre altele, păstrarea arhivelor CDI, rezolvarea formalităților administrative sau gestionarea litigiilor restante care nu au putut fi soluționate în faza de închidere. Faza pasivă începe în prima zi de după faza de închidere, respectiv la 1 ianuarie 2017.

               Faza pasivă se va încheia după o perioadă de cinci ani sau când CDI își va fi achitat toate datoriile și lichidat toate activele.

               (11)În conformitate cu articolul 26 alineatul (1) din Regulamentul financiar, contabilitatea se închide la sfârșitul exercițiului financiar pentru a întocmi situațiile financiare ale Centrului. Prin urmare, auditul statutar al exercițiului 2016 legat de faza de închidere trebuie finalizat cel târziu până la 30 iunie 2017.

               (12)Modificarea anexei III la Acordul de parteneriat ACP-UE se referă la eliminarea trimiterilor la CDI. Prezenta decizie constituie noul cadru juridic al CDI de la începutul fazei pasive, respectiv de la 1 ianuarie 2017.

               (13)În temeiul articolului 95 alineatul (1) din Acordul de parteneriat ACP-UE, acordul va expira în 2020. Prin urmare, ar trebui stabilite structurile de guvernanță aplicabile funcționării CDI în faza pasivă și pentru perioada de după 28 februarie 2020,

               DECIDE:

               Articolul 1

               Anexa III la Acordul de parteneriat ACP-UE se modifică după cum urmează:

               1.Titlul anexei III se înlocuiește cu textul următor:

               „Sprijin instituțional”

               2.Articolul 1 se înlocuiește cu următorul text:

               „Cooperarea sprijină mecanismul instituțional care promovează agricultura și dezvoltarea rurală. În acest context, cooperarea contribuie la consolidarea și la creșterea rolului Centrului tehnic pentru cooperare agricolă și rurală (CTA) în dezvoltarea capacităților instituționale ale țărilor ACP, în special a gestionării informațiilor, pentru a îmbunătăți accesul la tehnologiile care vizează creșterea productivității agriculturii, a nivelului de comercializare, de securitate alimentară și de dezvoltare rurală.”

               3.Articolul 3 devine articolul 2, pe care îl înlocuiește.

               Articolul 2

               1.Înainte de sfârșitul fazei de închidere, Comitetul executiv al CDI desemnează un curator pentru a asigura executarea fazei pasive începând cu 1 ianuarie 2017, pentru o perioadă de 5 ani sau până când CDI își va fi achitat toate datoriile și lichidat toate activele.

               2.Un curator va fi responsabil pentru executarea fazei pasive. Curatorul prezintă Comitetului ambasadorilor ACP-UE rapoarte anuale privind progresele înregistrate cu privire la executarea fazei pasive.

               Articolul 3

               1.Statutul CDI, Regulamentul financiar al CDI și Statutul personalului CDI rămân în vigoare până la sfârșitul fazei de închidere, respectiv până la 31 decembrie 2016.

               Prezenta decizie constituie noul cadru juridic al CDI începând cu 1 ianuarie 2017.

               2.Începând cu 1 ianuarie 2017, personalitatea juridică a CDI, astfel cum este definită la articolul 1 din Statutul CDI, este menținută numai în scopul lichidării sale.

               3.Pe durata fazei pasive, Comitetul executiv al CDI, astfel cum este instituit la articolele 9 și 10 din Statutul CDI, va continua să existe până la data deciziei Comitetului ambasadorilor ACP-UE privind propunerea de descărcare de gestiune în temeiul articolului 4 din Decizia nr. 4/2014.

               Începând cu faza pasivă, sarcinile Comitetului executiv al CDI se limitează la aprobarea raportului de închidere, adoptarea conturilor legate de faza de închidere și transmiterea unui propuneri privind descărcarea de gestiune către Comitetul ambasadorilor ACP-CE în vederea luării unei decizii. Începând cu luna ianuarie 2017, Comitetul executiv al CDI organizează cel mult o reuniune pe an.

               Cu excepția cazului în care Comitetul ambasadorilor ACP-UE decide altfel, în termen de trei luni de la data transmiterii propunerii, descărcarea de gestiune se consideră aprobată.

               4.Costurile aferente fazei pasive sunt finanțate din cel de al 11-lea Fond european de dezvoltare.

               5.Pentru creanțele CDI față de terți și pentru creanțele terților față de CDI se aplică o perioadă de prescripție de cinci ani începând cu 1 ianuarie 2017.

               Articolul 4

               Mandatul Grupului de lucru comun ACP-UE în ceea ce privește închiderea CDI, așa cum s-a stabilit prin Declarația comună a Consiliului de miniștri ACP-UE din 19-20 iunie 2014, ia sfârșit în momentul în care Comitetul ambasadorilor ACP-UE adoptă decizia privind propunerea de descărcare de gestiune în temeiul articolului 4 din Decizia nr. 4/2014.

               Articolul 5

               Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării sale, cu excepția articolului 1, care intră în vigoare la 1 ianuarie 2017.

               Adoptată la […],[…]

                     Pentru Comitetul ambasadorilor ACP-UE,

                     Președintele

                     (1)
                  JO L 317, 15.12.2000, p. 3. Acord semnat la Cotonou la 23 iunie 2000, astfel cum a fost modificat prin acordul semnat la Luxemburg la 25 iunie 2005 (JO L 209, 11.8.2005, p. 27) și prin acordul semnat la Ouagadougou la 22 iunie 2010 (JO L 287, 4.11.2010, p. 3).

                     (2)

                        JO L 66, 8.3.2006, p. 16.

                     (3)
                  JO L 70, 9.3.2006, p. 52.

                     (4)

                        JO L 348, 30.12.2005, p. 54.

                     (5)
                  JO L 330, 15.11.2014, p. 61.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 23.5.2017
            COM(2017) 273 final
            2017/0110(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului european pentru elaborarea de standarde privind navigația interioară (CESNI) și în cadrul sesiunii plenare a Comisiei Centrale pentru Navigația pe Rin (CCNR), în ceea ce privește adoptarea de standarde privind cerințele tehnice pentru navele de navigație interioară și modificarea dispozițiilor tranzitorii referitoare la aceste nave

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               Prezenta propunere vizează adoptarea unei decizii a Consiliului în conformitate cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE privind stabilirea poziției Uniunii în cadrul reuniunii Comitetului european pentru elaborarea de standarde privind navigația interioară (CESNI) din 6 iulie 2017 în legătură cu un standard european de stabilire a cerințelor tehnice pentru navele de navigație interioară și în cadrul reuniunii sesiunii plenare a Comisiei Centrale pentru Navigația pe Rin (CCNR) din 31 mai 2017 privind adoptarea de modificări ale dispozițiilor tranzitorii referitoare la aceste nave.

               Decizia de stabilire a poziției Uniunii este necesară pentru a se asigura că interesele UE sunt avute în vedere în mod adecvat în cadrul instanțelor internaționale atunci când se adoptă reglementări care vizează stabilirea de standarde tehnice pentru navele de navigație interioară. Aceste standarde sunt încorporate în legislația UE, în special în temeiul Directivei (UE) 2016/1629 a Parlamentului European și a Consiliului din 14 septembrie 2016 de stabilire a cerințelor tehnice pentru navele de navigație interioară, de modificare a Directivei 2009/100/CE și de abrogare a Directivei 2006/87/CE, care include o trimitere directă la aceste standarde.

               1.1.CCNR și CESNI

               CCNR este o organizație internațională cu competențe de reglementare în ceea ce privește transportul fluvial pe Rin. CCNR este alcătuită din patru state membre (Belgia, Franța, Germania și Țările de Jos) și Elveția.

               În 2015, CCNR a aprobat crearea și funcționarea CESNI. Misiunea acestuia include adoptarea de standarde tehnice în diverse domenii, în special în ceea ce privește navele, tehnologia informației și echipajul, interpretarea uniformă a acestor standarde și a procedurilor corespunzătoare, precum și deliberări privind siguranța navigației, protecția mediului sau alte domenii legate de navigație.

               CESNI este alcătuit din experți reprezentând statele membre ale CCNR și ale UE care au un drept de vot bazat pe principiul „un vot pentru fiecare stat”.

               UE nu este parte la CCNR sau la CESNI. Ea poate participa la activitatea CESNI, alături de alte organizații internaționale a căror misiune acoperă domeniile vizate de CESNI, însă fără a avea drept de vot.

               CESNI adoptă standardele prin votul unanim al statelor membre ale CCNR și ale UE prezente. În lipsa unui consens privind decizia de a înscrie adoptarea de standarde pe ordinea de zi, CESNI hotărăște cu o majoritate de două treimi din voturile membrilor prezenți la reuniune. Într-o a doua etapă, CESNI adoptă standardele cu unanimitatea voturilor exprimate de statele membre ale CCNR și ale UE prezente. Odată adoptate, standardele primesc un număr unic de referință și sunt publicate.

               CCNR a acumulat o experiență semnificativă în stabilirea de cerințe tehnice pentru navele de navigație interioară. Instituit în cadrul CCNR și cu participarea tuturor statelor membre ale UE, CESNI deține așadar competențele de specialitate și reprezentativitatea geografică necesare pentru a elabora standarde comune pentru întreaga rețea de căi navigabile interioare din Uniunea Europeană.

               1.2.Standardul european de stabilire a cerințelor tehnice pentru navele de navigație interioară

               Pentru a se asigura coerența celor două regimuri juridice existente pentru cerințele tehnice aplicabile navelor de navigație interioară (pe Rin și în UE) este necesar să se prevadă standarde identice. Atât legislația UE, cât și reglementările CCNR vor face trimitere la standardele stabilite de CESNI prin „ES-TRIN 2017/01” începând cu 7 octombrie 2018 (termenul-limită de transpunere a Directivei UE 2016/1629 și data de aplicare a standardului ES-TRIN 2017/01).

               Legislația UE și regimul de reglementare al Comisiei Centrale pentru Navigația pe Rin (CCNR) vor fi complet aliniate în ceea ce privește navele de navigație interioară, începând cu 8 octombrie 2018.

               DISPOZIȚII TRANZITORII

               Pentru a se asigura adaptarea treptată a flotei existente la noile cerințe tehnice, regulamentele privind inspecția navelor pe Rin (RINR) au inclus dispoziții tranzitorii. Perioada de tranziție poate varia în mod semnificativ (de la câțiva ani până la mai multe decenii).

               În temeiul așa-numitului moratoriu din 12 iunie 2014, CCNR a prelungit această perioadă cu trei ani, până la 30 noiembrie 2017, pentru următoarele opt dispoziții tranzitorii:

               ·instalarea și măsurarea conductei și a racordurilor de aerisire pe rezervoarele de combustibil;

               ·nivelul maxim de zgomot pentru navele care staționează, nivelul maxim admis al presiunii acustice în sala mașinilor, presiunea acustică generată de navă la postul de guvernare, zgomotul și vibrațiile în spațiile de locuit;

               ·aplicarea standardelor europene pentru ambarcațiunile de serviciu;

               ·placa producătorului, dispozitivele de protecție, documentele de bord pentru granice;

               ·căile de salvare amenajate pe navele de pasageri, care nu trec prin bucătării;

               ·cerințele privind sistemul de propulsie al navelor de pasageri;

               ·cerințele privind sistemul de alarmă pentru alertarea comandantului și a echipajului navelor de pasageri;

               ·cerințele privind instalațiile electrice.

               Intenția CCNR a fost să folosească această perioadă de trei ani pentru a găsi soluții permanente care să le ofere operatorilor suficient timp pentru adoptare.

               Trebuie menționat faptul că dispozițiile tranzitorii actuale din RINR expiră la 30 noiembrie 2017, cu unsprezece luni înaintea datei de 7 octombrie 2018 (data de aplicare a standardului ES-TRIN, atât conform Directivei 2016/1629, cât și conform cadrului de reglementare al CCNR).

               Aceste dispoziții tranzitorii sunt incluse și în standardul ES-TRIN 2015/1 [la care face trimitere Directiva (UE) 2016/1629]. Noul standard ES-TRIN (2017/1) prevede integrarea unor dispoziții care să vizeze, după caz, toate dispozițiile tranzitorii care fac obiectul moratoriului. Pentru două dintre aceste dispoziții tranzitorii, ES-TRIN 2017/1 conține soluții permanente (instalarea și măsurarea conductei și a racordurilor de aerisire pe rezervoarele de combustibil; placa producătorului, dispozitivele de protecție, documentele de bord pentru granice), iar pentru celelalte șase, ES-TRIN 2017/1 prevede o prelungire suplimentară a aplicabilității dispozițiilor tranzitorii (până la apariția ES-TRIN 2019).

               Pentru a acoperi decalajul dintre momentul încetării moratoriului și data de aplicare a standardului ES-TRIN 2017/1, este necesară prelungirea parțială a moratoriului din RINR, cel puțin până la 6 octombrie 2017 (dată până la care ES-TRIN 2017/1 va deveni aplicabil).

               CCNR intenționează să propună o modificare a RINR pentru aceste dispoziții tranzitorii, care urmează să expire la 30 noiembrie 2017.

               În mai 2017, cu ocazia următoarei reuniuni plenare a CCNR, statelor membre ale CCNR, inclusiv celor patru state membre ale UE, li se va solicita să aprobe prelungirea acestor dispoziții tranzitorii.

               ES-TRIN

               Prima versiune a ES-TRIN (ES-TRIN 2015) a fost finalizată de CESNI în cadrul reuniunii sale din 28 septembrie 2015. Aceasta a fost adoptată oficial în cadrul reuniunii plenare a CESNI din 26 noiembrie 2015.

               Decizia (UE) 2015/2176 a Consiliului
                  1
                a stabilit poziția care urma să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul CESNI și în cadrul sesiunii plenare a CCNR în ceea ce privește adoptarea ES-TRIN 2015.

               Acest standard stabilește cerințele tehnice uniforme necesare pentru a garanta siguranța navelor de navigație interioară. El include dispoziții privind construcția navelor, echiparea și echipamentele navelor de navigație interioară, dispoziții speciale privind anumite categorii de nave, cum ar fi navele de pasageri, convoaiele împinse și navele portcontainer, dispoziții cu privire la identificarea navei, modele de certificate și de registre, dispoziții tranzitorii, precum și instrucțiuni pentru aplicarea standardului tehnic.

               ES-TRIN este actualizat periodic, ținându-se cont de activitatea grupurilor de lucru ale CESNI.

               Actualizarea periodică a ES-TRIN este necesară în scopul:

               ·menținerii unui nivel înalt de siguranță a navigației interioare;

               ·urmăririi evoluției tehnice (de exemplu, timonerie, echipamente de navigație);

               ·asigurării compatibilității cu cadrul juridic al UE (de exemplu, Regulamentul privind echipamentele mobile fără destinație rutieră).

               În cursul anului 2016, experții CESNI au elaborat standardul ES-TRIN 2017/1.

               ES-TRIN 2017/1 încorporează diverse modificări care vizează în special următoarele domenii:

               ·timoneria escamotabilă;

               ·actualizarea trimiterilor la diverse standarde internaționale;

               ·emisia de poluanți gazoși și de pulberi provenind de la motoare;

               ·echipamentele și instalațiile electrice;

               ·sistemul de stingere a incendiilor;

               ·placa producătorului pentru granice;

               ·actualizarea dispozițiilor privind echipamentele de navigație și de informare;

               ·corecții aduse dispozițiilor tranzitorii privind echipamentele care au primit omologarea de tip.

               În cadrul reuniunii sale din 23 martie 2017, CESNI a hotărât în unanimitate să programeze adoptarea versiunii actualizate a ES-TRIN (ES-TRIN 2017/1) în cadrul reuniunii din 6 iulie 2017. Înaintea acestei reuniuni din luna iulie, se preconizează că proiectul ES-TRIN va suferi numai modificări formale și minore. Standardele vor fi publicate prin intermediul unui site web dedicat (cesni.eu).

               2.LEGISLAȚIA ȘI COMPETENȚA UE ÎN MATERIE

               În ceea ce privește ambarcațiunile care respectă cerințele tehnice pentru navele de navigație interioară stabilite în anexa II la Directiva 2006/87/CE, directiva menționată asigură eliberarea de certificate ale Uniunii pentru nave de navigație interioară, a căror echivalență cu cerințele tehnice instituite prin aplicarea Convenției revizuite privind navigația pe Rin a fost stabilită.

               Certificatele eliberate în temeiul articolului 22 din Convenția revizuită privind navigația pe Rin și certificatele de navigație interioară ale Uniunii sunt considerate echivalente din punctul de vedere al cerințelor tehnice pentru nave, în special având în vedere faptul că cerințele tehnice din cadrul juridic al UE se bazează în principal pe cerințele tehnice ale regulamentelor privind inspecția navelor pe Rin.

               În plus, articolul 20 din Directiva 2006/87/CE prevede că orice modificare a anexei II pentru a ține seama de progresul tehnic sau de evoluțiile înregistrate în acest domeniu ca urmare a activității organizațiilor internaționale, în special a CCNR, trebuie să garanteze că certificatele eliberate în conformitate cu respectivele cadre de reglementare continuă să fie echivalente, astfel încât să asigure un nivel echivalent de siguranță.

               Prin urmare, orice evoluție care derivă din modificări ale cerințelor tehnice în cadrul CCNR și, în consecință, ale dispozițiilor tranzitorii prevăzute în acestea, poate afecta Directiva 2006/87/CE.

               În plus, la 16 septembrie 2016 a fost publicată Directiva (UE) 2016/1629.

               Statele membre cărora li se adresează directiva trebuie să adopte toate măsurile necesare pentru a se conforma acesteia până la 7 octombrie 2018.

               Anexa II la directivă conține cerințele tehnice aplicabile ambarcațiunilor. Această anexă face trimitere la standardul ES-TRIN 2015/1. În plus, potrivit articolului 31 alineatul (1) din directivă, Comisia adoptă acte delegate […] în scopul adaptării anexei II pentru a actualiza, fără întârzieri nejustificate, trimiterea la cea mai recentă versiune a standardului ES-TRIN și pentru a stabili data punerii sale în aplicare.

               Astfel cum s-a precizat mai sus, CESNI, acționând sub auspiciile CCNR și fiind deschis experților din toate statele membre, răspunde de elaborarea standardelor tehnice în domeniul navigației interioare la care Uniunea trebuie să facă trimitere.

               Considerentul 21 din Directiva 2016/1629 explică faptul că CESNI a fost instituit pentru a facilita armonizarea, la nivelul întregii Europe, a standardelor tehnice aplicate în sectorul căilor navigabile interioare. Directiva reamintește, de asemenea, că pentru a asigura un nivel înalt de siguranță și de eficiență în navigația interioară, pentru a menține echivalența certificatelor de navigație interioară și pentru a ține seama de progresul tehnic și științific și de alte evoluții din acest sector, trebuie să fie actualizată trimiterea la standardul aplicabil european de stabilire a cerințelor tehnice pentru navele de navigație interioară (standardul ES-TRIN).

               3.REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE

               Actualizarea standardului tehnic ES-TRIN a făcut obiectul unor pregătiri intense la nivelul experților din cadrul CESNI. În acest sens a fost consultată o gamă largă de experți, atât din sectorul public, cât și din sectorul privat. În cursul elaborării standardului, la nivelul CESNI au fost organizate următoarele reuniuni tehnice:

               ·reuniuni de lucru (23-24.2.2016; 14-15.6.2016; 30-31.8.2016; 29-30.11.2016; 21-22.2.2017) și

               ·reuniunea comitetului (23.3.2017).

               Aceste reuniuni au permis atingerea unui acord la nivel de experți în ceea ce privește cerințele tehnice pentru navele de navigație interioară.

               4.NECESITATEA UNEI DECIZII ÎN TEMEIUL ARTICOLULUI 218 ALINEATUL (9) DIN TFUE

               Articolul 218 alineatul (9) din TFUE prevede următoarele: „Consiliul, la propunerea Comisiei [...], adoptă o decizie [...] de stabilire a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului.”

               În ceea ce privește aplicabilitatea articolului 218 alineatul (9) din TFUE, procedura prevăzută la articolul respectiv trebuie respectată atât timp cât condițiile prevăzute la același articol sunt îndeplinite. Aceste condiții sunt: (a) domeniul în cauză intră în sfera de competență a Uniunii; (b) poziția Uniunii este exprimată în cadrul unui organism instituit printr-un acord internațional, atunci când organismul în cauză este invitat să adopte (c) acte cu efecte juridice. Jurisprudența a stabilit că participarea Uniunii în calitate de membru la organismul în cauză nu reprezintă o condiție prealabilă pentru aplicarea articolului 218 alineatul (9) din TFUE.

               Este evident, în acest caz, că cerințele tehnice pentru navele de navigație interioară nu numai că intră în sfera de competență a Uniunii, dar mai mult, UE și-a exercitat competența prin Directiva 2006/87/CE și prin Directiva (UE) 2016/1629, iar domeniul cerințelor tehnice pentru navele de navigație interioară este reglementat în cea mai mare parte de norme comune ale Uniunii.

               Atât CESNI, cât și CCNR îndeplinesc al doilea criteriu, în sensul că ambele sunt organisme înființate în temeiul unui acord internațional.

               Deși normele adoptate de CESNI nu sunt obligatorii în sine, este clar că acestea vor deveni obligatorii pentru membrii CCNR de îndată ce aceasta din urmă va aduce modificări propriului cadru legislativ (regulamentele privind inspecția navelor pe Rin) pentru a face trimitere la standardul adoptat de CESNI și pentru a face acest standard obligatoriu în cadrul aplicării Convenției revizuite privind navigația pe Rin. Caracterul obligatoriu al regulamentului menționat pentru membrii CCNR este stabilit prin Convenția de la Mannheim din 17 octombrie 1868
                  2
               .

               În plus, din jurisprudența CJUE rezultă, de asemenea, că un act fără caracter obligatoriu al unei organizații internaționale poate fi considerat un „act cu efecte juridice” în scopul aplicării articolului 218 alineatul (9) din TFUE atunci când acest act este de natură să influențeze în mod decisiv conținutul legislației UE. Astfel cum s-a explicat mai sus, în cazul oricăror modificări aduse Directivei (UE) 2006/87, trebuie avut în vedere cadrul aplicabil în temeiul Convenției revizuite privind navigația pe Rin.

               Standardele tehnice adoptate de CESNI sunt incluse în anexa II la Directiva 2016/1629 și trebuie să fie actualizate prin intermediul actelor delegate.

               Prin urmare, Consiliul trebuie să adopte o decizie în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE prin care să stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii, mai întâi în cadrul CESNI, pentru adoptarea de standarde privind cerințele tehnice pentru navele de navigație interioară, și apoi în cadrul CCNR, pentru modificarea RINR în ceea ce privește dispozițiile tranzitorii.

               2017/0110 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului european pentru elaborarea de standarde privind navigația interioară (CESNI) și în cadrul sesiunii plenare a Comisiei Centrale pentru Navigația pe Rin (CCNR), în ceea ce privește adoptarea de standarde privind cerințele tehnice pentru navele de navigație interioară și modificarea dispozițiilor tranzitorii referitoare la aceste nave

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 91 alineatul (1) coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Acțiunile Uniunii în sectorul navigației interioare ar trebui să aibă scopul de a asigura uniformitatea în elaborarea cerințelor tehnice aplicate în Uniune în privința navelor de navigație interioară.

               (2)Se preconizează că, în cadrul reuniunii sale din 31 mai 2017, sesiunea plenară a CCNR va prelungi dispozițiile tranzitorii relevante până la 6 octombrie 2018.

               (3)Comitetul european pentru elaborarea de standarde privind navigația interioară (CESNI) a fost creat la 3 iunie 2015 în cadrul Comisiei Centrale pentru Navigația pe Rin (CCNR), cu scopul de a elabora standarde tehnice pentru căile navigabile interioare în diverse domenii, în special în ceea ce privește navele, tehnologia informației și echipajul.

               (4)În cadrul reuniunii sale din 6 iulie 2017, CESNI urmează să adopte un standard privind cerințele tehnice pentru navele de navigație interioară.

               (5)În prezent, opt cerințe tehnice specifice, menționate în regulamentele privind inspecția navelor pe Rin (RINR) elaborate în cadrul CCNR, beneficiază de dispozițiile tranzitorii din RINR. Aplicarea dispozițiilor tranzitorii din RINR a fost prelungită ca urmare a unui moratoriu. Prelungirea urmează să expire la 30 noiembrie 2017. În ceea ce privește ambarcațiunile care respectă cerințele tehnice pentru navele de navigație interioară stabilite în anexa II la Directiva 2006/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului, directiva menționată asigură eliberarea de certificate ale Uniunii pentru nave de navigație interioară, a căror echivalență cu cerințele tehnice stabilite prin aplicarea Convenției revizuite privind navigația pe Rin a fost stabilită. În plus, aceste dispoziții tranzitorii fac parte din standardul ES-TRIN 2015/1, care se aplică în conformitate cu anexa II la Directiva (UE) 2016/1629.

               (6)Pentru a se asigura continuitatea între normele existente și cerințele pe care le conține standardul ES-TRIN 2017/1, se propune prelungirea, până la 6 octombrie 2018, a aplicării dispozițiilor tranzitorii din RINR incluse în moratoriu.

               (7)Standardul care urmează să fie adoptat de CESNI stabilește cerințele tehnice uniforme necesare garantării siguranței navelor de navigație interioară. Acesta include dispoziții privind construcția navelor, echiparea și echipamentele navelor de navigație interioară, dispoziții speciale privind anumite categorii de nave, cum ar fi navele de pasageri, convoaiele împinse și navele portcontainer, dispoziții privind echipamentele sistemului de identificare automată, dispoziții privind identificarea navei, modele de certificate și de registre, dispoziții tranzitorii, precum și instrucțiuni de aplicare a standardului tehnic.

               (8)În anexa II la Directiva (UE) 2016/1629 a Parlamentului European și a Consiliului
                  3
               , care va abroga Directiva 2006/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului
                  4
                începând cu 7 octombrie 2018, se face trimitere directă la faptul că cerințele tehnice pentru ambarcațiuni sunt cele prevăzute în standardul ES-TRIN 2015/1. Comisia este împuternicită să actualizeze această trimitere din anexa II conform celei mai recente versiuni a standardului ES-TRIN și să stabilească data de aplicare a acesteia.

               (9)Prin urmare, standardul privind cerințele tehnice pentru navele de navigație interioară care urmează să fie adoptat de CESNI va afecta Directiva

                  (UE)

                2016/1629.

               (10)Uniunea nu este nici membră a CCNR, nici membră a CESNI. Prin urmare, statele membre necesită autorizația Consiliului pentru a exprima poziția Uniunii în cadrul acestor organisme în ceea ce privește adoptarea standardului privind cerințele tehnice pentru navele de navigație interioară și dispozițiile tranzitorii referitoare la aceste nave,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               1.Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul reuniunii sesiunii plenare a Comisiei Centrale pentru Navigația pe Rin (CCNR) din 31 mai 2017 va consta în aprobarea prelungirii, cel puțin până la 6 octombrie 2018, a moratoriului referitor la dispozițiile tranzitorii pentru următoarele opt cerințe tehnice:

               (a)instalarea și măsurarea conductei și a racordurilor de aerisire pe rezervoarele de combustibil;

               (b)nivelul maxim al zgomotului pentru navele care staționează, nivelul maxim admis al presiunii acustice în sala mașinilor, presiunea acustică generată de navă la postul de guvernare, zgomotul și vibrațiile în spațiile de locuit;

               (c)aplicarea standardelor europene pentru ambarcațiunile de serviciu;

               (d)placa producătorului, dispozitivele de protecție, documentele de bord pentru granice;

               (e)căile de salvare amenajate pe navele de pasageri, care nu trec prin bucătării;

               (f)cerințele privind sistemul de propulsie al navelor de pasageri;

               (g)cerințele privind sistemul de alarmă pentru alertarea comandantului și a echipajului navelor de pasageri;

               (h)cerințele privind instalațiile electrice.

               2.Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul reuniunii din 6 iulie 2017 a Comitetului european pentru elaborarea de standarde privind navigația interioară (CESNI) va consta în aprobarea adoptării Standardului european de stabilire a cerințelor tehnice pentru navele de navigație interioară („ES-TRIN”) 2017/1.

               Articolul 2

               1.Poziția Uniunii prevăzută la articolul 1 alineatul (1) este exprimată de statele membre, acționând împreună în interesul Uniunii.

               2.Poziția Uniunii prevăzută la articolul 1 alineatul (2) este exprimată de statele membre care sunt membre ale CCNR, acționând împreună în interesul Uniunii.

               Articolul 3

               Se poate conveni asupra unor modificări minore ale pozițiilor menționate la articolul 1, fără a mai fi necesară o nouă decizie a Consiliului.

               Articolul 4

               Prezenta decizie se adresează statelor membre.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)
                  JO L 307, 25.11.2015, p. 25.

                     (2)
                  Convenția revizuită privind navigația pe Rin din 17 octombrie 1868, astfel cum a fost modificată la 20 noiembrie 1963.

                     (3)
                  Directiva (UE) 2016/1629 a Parlamentului European și a Consiliului din 14 septembrie 2016 de stabilire a cerințelor tehnice pentru navele de navigație interioară, de modificare a Directivei 2009/100/CE și de abrogare a Directivei 2006/87/CE (JO L 252, 16.9.2016, p. 118).

                     (4)
                  Directiva 2006/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 de stabilire a cerințelor tehnice pentru navele de navigație interioară și de abrogare a Directivei 82/714/CEE a Consiliului (

                     JO L 389, 30.12.2006, p. 1

                  ).


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 14.9.2015
            COM(2015) 437 final
            2015/0197(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind semnarea, în numele Uniunii, și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Peru privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului
                  1
                stabilește lista țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe ale statelor membre și lista țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație. Regulamentul (CE) nr. 539/2001 este pus în aplicare de către toate statele membre, cu excepția Irlandei și a Regatului Unit.

               Regulamentul (UE) nr. 509/2014 al Parlamentului European și al Consiliului
                  2
                a modificat Regulamentul (CE) nr. 539/2001 prin transferarea a 19 țări în anexa II, care enumeră țările terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de obligația de a deține viză. Aceste 19 țări sunt: Columbia, Dominica, Emiratele Arabe Unite, Grenada, Insulele Marshall, Insulele Solomon, Kiribati, Micronezia, Nauru, Palau, Peru, Saint Lucia, Saint Vincent și Grenadine, Samoa, Timorul de Est, Tonga, Trinidad și Tobago, Tuvalu și Vanuatu. Mențiunile din anexa II referitoare la fiecare dintre statele respective sunt însoțite de câte o notă de subsol care precizează că „exceptarea de la obligativitatea vizelor se aplică de la data intrării în vigoare a unui acord privind exceptarea de la obligativitatea vizelor, care urmează să fie încheiat cu Uniunea Europeană”.

               Regulamentul (UE) nr. 509/2014 a fost adoptat la 20 mai 2014 și a intrat în vigoare la 9 iunie 2014. Prima serie de acorduri privind exonerarea de obligația de a deține viză a fost semnată la 6 mai 2015 (Emiratele Arabe Unite), 26 mai 2015 (Timorul de Est) și 28 mai 2015 (Dominica, Grenada, Saint Lucia, Saint Vincent și Grenadine, Samoa, Trinidad și Tobago și Vanuatu) și se aplică cu titlu provizoriu de la data semnării, sub rezerva intrării în vigoare a acestora.

               Columbia și Peru au făcut, în conformitate cu considerentul 5 din Regulamentul (UE) nr. 509/2014 și cu declarația comună emisă la momentul adoptării, obiectul unei proceduri specifice, care a necesitat o evaluare suplimentară a îndeplinirii de către aceste țări a criteriilor pertinente înainte să se fi putut prezenta Consiliului de către Comisie recomandări în ceea ce privește deciziile de autorizare a începerii negocierilor cu aceste două țări referitor la acordurile privind exonerarea de obligația de a deține viză. În octombrie 2014, Comisia a adoptat un raport
                  3
                general de evaluare a situației din Peru pe baza criteriilor enumerate la articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 539/2001, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 509/2014; în paralel a fost adoptat un raport cu privire la Peru
                  4
               . Raportul a analizat datele și evoluțiile în materie de migrație și mobilitate (vize Schengen, migrația legală, migrația neregulamentară, securitatea documentelor de călătorie și fraude), criminalitate și securitate, economie, comerț și turism, relații externe și aspecte legate de drepturile omului, coerența regională și reciprocitate. Acesta a evaluat, de asemenea, scenariile de risc care rezultă eventual din intrarea în vigoare a liberalizării vizelor. Comisia a concluzionat că îmbunătățirea semnificativă a situației economice și sociale din Peru în ultimii ani a oferit o justificare pentru care Peru ar trebui să beneficieze de accesul fără viză al peruanilor pe teritoriul statelor membre, în timp ce riscurile legate de liberalizarea vizelor au fost considerate rezonabile, printre altele prin consolidarea cooperării privind returnarea și punerea în aplicare în mod corect a controalelor la frontieră. În plus, acordul de exonerare de obligația de a deține viză conține garanțiile necesare pentru suspendarea sau denunțarea acordului dacă acest lucru este necesar pentru a se evita riscurile de securitate sau migrație pentru Uniune.

               Comisia a prezentat Consiliului, în martie 2015, o recomandare de autorizare a Comisiei pentru a iniția negocieri cu Columbia și Peru referitor la acordurile privind exonerarea de obligația de a deține viză
                  5
               . La 19 mai 2015, Consiliul a transmis Comisiei directivele de negociere. Negocierile cu Peru au fost inițiate la 20 mai 2015, la Bruxelles. În cursul reuniunii respective a putut fi trecut în revistă întregul proiect de text, au fost sugerate câteva modificări și s-a ajuns la un acord cu privire la toate aspectele. În următoarele zile, a fost adăugată o modificare minoră.

               Acordul a fost parafat de către negociatorii-șefi la 9 iunie 2015; o ceremonie oficială a avut loc în marja reuniunii la nivel înalt UE-CELAC din 10 iunie 2015. Textul acordului a fost prezentat statelor membre la 27 mai 2015, iar la 15 iunie 2015 au fost furnizate informații suplimentare în cadrul unei reuniuni a Grupului de lucru pentru vize din cadrul Consiliului.

               2.TEMEIUL JURIDIC

               În ceea ce privește Uniunea, temeiul juridic al acordului este articolul 77 alineatul (2) litera (a) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), coroborat cu articolul 218.

               Propunerea anexată constituie instrumentul juridic pentru semnarea acordului. Consiliul va decide cu majoritate calificată.

               Având în vedere faptul că Peru va fi în măsură să își finalizeze procedura internă de ratificare în scurt timp, propunerea de decizie privind semnătura prevede aplicarea provizorie a acordului din ziua următoare datei semnării sale, în conformitate cu articolul 218 alineatul (5) din TFUE. Având în vedere necesitatea aprobării de către Parlamentul European înaintea încheierii acordului, Comisia va informa Parlamentul European cu privire la aplicarea provizorie a acordului.

               3.REZULTATELE NEGOCIERILOR

               Comisia consideră că obiectivele stabilite de Consiliu în cadrul directivelor sale de negociere au fost îndeplinite și că proiectul de acord privind exonerarea de obligația de a deține viză este acceptabil pentru Uniune.

               Textul final al acestuia poate fi rezumat după cum urmează:

               Obiectivul

               Acordul stabilește posibilitatea de a călători fără viză pentru cetățenii Uniunii Europene și pentru cei din Peru în cazul călătoriilor pe teritoriul celeilalte părți contractante, pentru o perioadă maximă de 90 de zile în decursul oricărei perioade de 180 de zile.

               Pentru a se garanta egalitatea de tratament pentru toți cetățenii UE, în acord s-a inclus o dispoziție care prevede că Peru poate suspenda sau denunța acordul numai cu privire la toate statele membre ale Uniunii Europene și, reciproc, Uniunea poate suspenda sau denunța acordul numai cu privire la toate statele sale membre.

               Situația specifică a Regatului Unit și a Irlandei este descrisă în preambul.

               Domeniul de aplicare

               Exonerarea de obligația de a deține viză se aplică tuturor categoriilor de persoane (titulari de pașaport simplu, diplomatic, de serviciu/oficial și special) care călătoresc din diverse motive, cu excepția celui de a presta o activitate remunerată. Pentru această ultimă categorie, fiecare stat membru, precum și Peru au în continuare posibilitatea de a impune cetățenilor celeilalte părți obligativitatea de a deține viză, în conformitate cu dreptul aplicabil al Uniunii sau cu legislația națională aplicabilă. Pentru a se asigura o punere în aplicare armonizată, la acord s-a anexat o declarație comună privind interpretarea categoriei de persoane care călătoresc cu scopul de a presta o activitate remunerată.

               Durata șederii

               Acordul stabilește posibilitatea de a călători fără viză pentru cetățenii Uniunii Europene și cei din Peru în cazul călătoriilor pe teritoriul celeilalte părți contractante, pentru o perioadă maximă de 90 de zile în decursul oricărei perioade de 180 de zile. La acord este anexată o declarație comună privind interpretarea acestui termen de 90 de zile în decursul oricărei perioade de 180 de zile.

               Acordul ia în considerare situația statelor membre care nu pun încă în aplicare acquis-ul Schengen în totalitate. Atâta timp cât aceste state nu fac parte din spațiul Schengen fără frontiere interne, exonerarea de obligația de a deține viză oferă cetățenilor din Peru dreptul de a rămâne 90 de zile în decursul oricărei perioade de 180 de zile pe teritoriul fiecăruia dintre statele membre respective (în prezent Bulgaria, Cipru, Croația și România), independent de perioada calculată pentru întreg spațiul Schengen.

               Aplicarea teritorială

               Acest acord cuprinde dispoziții privind aplicarea teritorială: în cazul Franței și al Țărilor de Jos, exonerarea de obligația de a deține viză dă dreptul cetățenilor din Peru să rămână numai pe teritoriile europene ale statelor membre respective.

               Declarații

               Pe lângă declarațiile comune menționate mai sus, la acord au fost anexate alte patru declarații comune privind:

               –asocierea Norvegiei, a Islandei, a Elveției și a Principatului Liechtenstein la implementarea, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen;

               –difuzarea completă de informații cu privire la conținutul și consecințele acordului privind exonerarea de obligația de a deține viză și la alte aspecte conexe, cum ar fi condițiile de intrare;

               –introducerea pașapoartelor biometrice de către Republica Peru, care a declarat că Peru se angajează să emită pașapoarte biometrice până la 31 decembrie 2015 cel târziu și că neintroducerea de pașapoarte biometrice până la 31 decembrie 2015 constituie un motiv suficient pentru suspendarea acordului, precum și

               –cooperarea privind migrația neregulamentară. Această declarație reamintește angajamentul asumat în temeiul articolului 49 alineatul (3) din Acordul de dialog politic și de cooperare dintre Uniunea Europeană și Comunitatea Andină în ceea ce privește readmisia propriilor migranți aflați în situație neregulamentară. Părțile vor monitoriza îndeaproape acest angajament și convin să încheie un acord de readmisie la cererea oricăreia dintre părți, în special în cazul unei creșteri a migrației neregulamentare și în ceea ce privește problemele legate de readmisia migranților aflați în situație neregulamentară. Neîncheierea unui acord de readmisie la cerere constituie un motiv suficient pentru suspendarea acordului.

               4.CONCLUZIE

               Având în vedere rezultatele menționate anterior, Comisia propune Consiliului:

               –să decidă ca acordul să fie semnat în numele Uniunii și să autorizeze președintele Consiliului să desemneze persoana (persoanele) împuternicită (împuternicite) corespunzător să semneze acordul în numele Uniunii;

               –să aprobe aplicarea cu titlu provizoriu a acordului, până la intrarea în vigoare a acestuia.

               2015/0197 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind semnarea, în numele Uniunii, și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Peru privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2) litera (a) coroborat cu articolul 218 alineatul (5),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Regulamentul (UE) nr. 509/2014 al Parlamentului European și al Consiliului
                  6
                a transferat mențiunea referitoare la Peru din anexa I în anexa II la Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului
                  7
               .

               (2)Mențiunea referitoare la țara respectivă este însoțită de o notă de subsol care precizează că exceptarea de la obligativitatea vizelor se aplică de la data intrării în vigoare a unui acord privind exceptarea de la obligativitatea vizelor, care urmează să fie încheiat cu Uniunea Europeană.

               (3)În temeiul considerentului 5 din Regulamentul (UE) nr. 509/2014, Comisia a evaluat situația din Peru cu privire la criteriile stabilite în regulamentul respectiv. La 29 octombrie 2014, Comisia a adoptat un raport în care s-a concluzionat că îmbunătățirea semnificativă a situației economice și sociale din Peru în ultimii ani a constituit justificarea pentru exonerarea resortisanților peruani de obligația de a deține viză atunci când călătoresc în teritoriul statelor membre.

               (4)Prin decizia din 19 mai 2015, Consiliul a autorizat Comisia să negocieze un acord între Uniunea Europeană și Peru privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere. Negocierile privind acordul au fost deschise la 20 mai 2015 și au fost încheiate rapid.

               (5)Acordul parafat la 9 iunie 2015 ar trebui să fie semnat, iar declarațiile anexate ar trebui aprobate. Ar trebui ca acordul să fie aplicat în mod provizoriu, în așteptarea finalizării procedurilor de încheiere oficială a acestuia.

               (6)În conformitate cu Protocolul privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție și cu Protocolul privind acquis-ul Schengen integrat în cadrul Uniunii Europene, anexate la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, și confirmând că dispozițiile acordului nu se aplică Regatului Unit și Irlandei,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Se aprobă în numele Uniunii semnarea Acordului între Uniunea Europeană și Republica Peru privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere (denumit în continuare „acordul”), sub rezerva încheierii acestuia.

               Textul acordului este anexat la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Declarațiile anexate la prezenta decizie se aprobă în numele Uniunii.

               Articolul 3

               Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana (persoanele) împuternicită (împuternicite) să semneze acordul în numele Uniunii, sub rezerva încheierii acestuia.

               Articolul 4

               Acordul se pune în aplicare cu titlu provizoriu din ziua următoare datei semnării acestuia până la finalizarea procedurilor necesare pentru încheierea sa.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)
                  Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului din 15 martie 2001 de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație, JO L 81, 21.3.2001, p. 1.

                     (2)
                  Regulamentul (UE) nr. 509/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 mai 2014 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 539/2001 al Consiliului de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație, JO L 149, 20.5.2014, p. 67.

                     (3)
                  COM(2014) 663, 29.10.2014.

                     (4)
                  COM(2014) 665, 29.10.2014.

                     (5)
                  COM(2015) 119, 11.3.2015.

                     (6)
                  Regulamentul (UE) nr. 509/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 mai 2014 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 539/2001 al Consiliului de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație, JO L 149, 20.5.2014, p. 67.

                     (7)
                  Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului din 15 martie 2001 de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație, JO L 81, 21.3.2001, p. 1.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 14.9.2015
            COM(2015) 437 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea de decizie a Consiliului
            privind semnarea, în numele Uniunii, și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Peru privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere

               ANEXĂ

               la

               Propunerea de decizie a Consiliului

               privind semnarea, în numele Uniunii, și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Peru privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere

               ACORD

               între Uniunea Europeană și Republica Peru privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere

               UNIUNEA EUROPEANĂ, denumită în continuare „Uniunea” sau „UE”, și

               REPUBLICA PERU, denumită în continuare „Peru”,

               denumite în continuare împreună „părțile contractante”,

               ÎN VEDEREA dezvoltării în continuare a relațiilor de prietenie între părțile contractante și din dorința de a facilita călătoriile fără viză pentru cetățenii lor, în cazul intrării și șederii de scurtă durată,

               AVÂND ÎN VEDERE Regulamentul (UE) nr. 509/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 mai 2014 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 539/2001 al Consiliului de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație
                  1
                prin, inter alia, transferarea a 19 țări terțe, inclusiv a Peru, în lista de țări terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de obligația de a deține viză de scurtă ședere în statele membre,

               ȚINÂND SEAMA de faptul că articolul 1 din Regulamentul (UE) nr. 509/2014 prevede că, pentru aceste 19 țări, exceptarea de la obligativitatea vizelor se aplică de la data intrării în vigoare a unui acord privind exceptarea de la obligativitatea vizelor, care urmează să fie încheiat cu Uniunea Europeană,

               DORIND să salvgardeze principiul egalității de tratament pentru toți cetățenii UE,

               LUÂND ÎN CONSIDERARE faptul că persoanele care călătoresc în vederea desfășurării unei activități remunerate în timpul șederii lor de scurtă durată nu fac obiectul prezentului acord și, prin urmare, pentru respectiva categorie, continuă să se aplice dispozițiile relevante din dreptul Uniunii și din legislația națională a statelor membre, precum și legislația națională din Peru cu privire la obligația de a deține viză sau la exonerarea de această obligație, precum și cu privire la accesul pe piața forței de muncă,

               ȚINÂND SEAMA de Protocolul privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție și de Protocolul privind acquis-ul Schengen integrat în cadrul Uniunii Europene, anexate la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, și confirmând că dispozițiile prezentului acord nu se aplică Regatului Unit și Irlandei,

               CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:

               ARTICOLUL 1

               Obiectivul

               Prezentul acord stabilește posibilitatea de a călători fără viză pentru cetățenii Uniunii și pentru cetățenii peruani în cazul călătoriilor pe teritoriul celeilalte părți contractante, pentru o perioadă maximă de 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile.

               ARTICOLUL 2

               Definiții

               În sensul prezentului acord:

               (a)
                     „stat membru” înseamnă orice stat membru al Uniunii, cu excepția Regatului Unit și a Irlandei;

               (b)
                     „cetățean al Uniunii” înseamnă un resortisant al unui stat membru, astfel cum este definit la litera (a);

               (c)
                     „cetățean peruan” înseamnă un resortisant al Peru;

               (d)
                     „spațiul Schengen” înseamnă spațiul lipsit de frontiere interne care cuprinde teritoriile statelor membre, astfel cum sunt definite la litera (a), care aplică în întregime acquis-ul Schengen;

               ARTICOLUL 3

               Domeniul de aplicare

               1.
                     Cetățenii Uniunii care dețin un pașaport valabil simplu, diplomatic, de serviciu, oficial sau special emis de un stat membru pot intra și rămâne fără viză pe teritoriul peruan pentru perioada de ședere definită la articolul 4 alineatul (1).

               Cetățenii peruani care dețin un pașaport valabil simplu, diplomatic, de serviciu, oficial sau special emis de Peru pot intra și rămâne fără viză pe teritoriul statelor membre pentru perioada de ședere definită la articolul 4 alineatul (2).

               2.
                     Alineatul (1) din prezentul articol nu se aplică persoanelor care călătoresc în vederea desfășurării unei activități remunerate.

               Pentru această categorie de persoane, fiecare stat membru poate decide individual impunerea obligației de a deține viză cetățenilor peruani sau retragerea acestei obligații, în conformitate cu articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului
                  2
               .

               Pentru această categorie de persoane, Peru poate decide impunerea obligației de a deține viză sau exonerarea de această obligație, pentru cetățenii fiecărui stat membru în mod individual, în conformitate cu legislația sa națională.

               3.
                     Exonerarea de obligația de a deține viză prevăzută în prezentul acord se aplică fără a se aduce atingere legislației părților contractante privind condițiile de intrare și de scurtă ședere. Statele membre și Peru își rezervă dreptul de a refuza intrarea și scurta ședere pe teritoriul lor dacă una sau mai multe dintre aceste condiții nu sunt respectate.

               4.
                     Exonerarea de obligația de a deține viză se aplică indiferent de modul de transport utilizat pentru a trece frontierele părților contractante.

               5.
                     Aspectele care nu sunt reglementate prin prezentul acord sunt reglementate de dreptul Uniunii, legislația națională a statelor membre și legislația națională a Peru.

               ARTICOLUL 4

               Durata șederii

               1.
                     Cetățenii Uniunii pot rămâne pe teritoriul peruan pentru o perioadă maximă de 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile.

               2.
                     Cetățenii peruani pot rămâne pe teritoriul statelor membre care aplică în totalitate acquis-ul Schengen pentru o perioadă maximă de 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile. Perioada respectivă se calculează independent de orice ședere într-un stat membru care nu aplică încă în totalitate acquis-ul Schengen.

               Cetățenii peruani pot rămâne pentru o perioadă maximă de 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile pe teritoriul fiecărui stat membru care nu aplică încă în totalitate acquis-ul Schengen, independent de perioada de ședere calculată pentru teritoriul statelor membre care aplică în totalitate acquis-ul Schengen.

               3.
                     Prezentul acord nu aduce atingere posibilității ca statele membre și Peru să prelungească perioada de ședere peste cele 90 de zile, în conformitate cu legislația lor națională și cu dreptul Uniunii.

               ARTICOLUL 5

               Aplicarea teritorială

               1.
                     În ceea ce privește Republica Franceză, prezentul acord se aplică numai pe teritoriul european al Republicii Franceze.

               2.
                     În ceea privește Regatul Țărilor de Jos, prezentul acord se aplică numai pe teritoriul european al Regatului Țărilor de Jos.

               ARTICOLUL 6

               Comitetul mixt de gestionare a acordului

               1.
                     Părțile contractante instituie un Comitet mixt de experți (denumit în continuare „Comitetul”), alcătuit din reprezentanți ai Uniunii și din reprezentanți ai Peru. Uniunea este reprezentată de Comisia Europeană.

               2.
                     Comitetului îi revin, printre altele, următoarele atribuții:

               (a)
                     monitorizarea punerii în aplicare a prezentului acord;

               (b)
                     propunerea de modificări sau completări la prezentul acord;

               (c)
                     soluționarea diferendelor legate de interpretarea sau punerea în aplicare a prezentului acord.

               3.
                     Comitetul se reunește, ori de câte ori este necesar, la cererea uneia dintre părțile contractante.

               4.
                     Comitetul își stabilește regulamentul de procedură.

               ARTICOLUL 7

               Relația dintre prezentul acord și acordurile bilaterale existente
                  între statele membre și Peru privind exonerarea de obligația de a deține viză

               Prezentul acord prevalează asupra oricăror acorduri sau înțelegeri bilaterale încheiate între fiecare stat membru și Peru, în măsura în care acestea vizează aspecte care intră în domeniul de aplicare al prezentului acord.

               ARTICOLUL 8

               Dispoziții finale

               1.
                     Prezentul acord se ratifică sau se aprobă de către părțile contractante în conformitate cu procedurile interne ale acestora și intră în vigoare în prima zi a celei de a doua luni care urmează datei ultimei notificări prin care părțile contractante își notifică reciproc faptul că procedurile respective au fost finalizate.

               Prezentul acord se aplică, cu titlu provizoriu, din ziua următoare datei semnării sale.

               2.
                     Prezentul acord se încheie pe o durată nedeterminată, cu excepția cazului în care este denunțat în conformitate cu alineatul (5).

               3.
                     Prezentul acord poate fi modificat prin acordul scris al părților contractante. Modificările intră în vigoare după ce părțile contractante și-au notificat reciproc finalizarea procedurilor interne necesare în acest sens.

               4.
                     Oricare parte contractantă poate suspenda integral sau parțial prezentul acord, în special din motive de ordine publică, de protecție a securității naționale sau de protecție a sănătății publice, ca urmare a imigrației neregulamentare sau a reintroducerii obligației de a deține viză de către una dintre părțile contractante. Decizia de suspendare este notificată celeilalte părți contractante cu cel puțin două luni înainte de preconizata sa intrare în vigoare. Partea contractantă care a suspendat punerea în aplicare a prezentului acord informează de îndată cealaltă parte contractantă, în momentul în care motivele suspendării nu mai există, și revocă suspendarea.

               5.
                     Fiecare parte contractantă poate denunța prezentul acord, prin notificarea scrisă a celeilalte părți. Prezentul acord își încetează valabilitatea după 90 de zile de la data unei astfel de notificări.

               6.
                     Peru poate suspenda sau denunța prezentul acord numai cu privire la toate statele membre.

               7.
                     Uniunea poate suspenda sau denunța prezentul acord numai cu privire la toate statele sale membre.

               Încheiat în dublu exemplar în limbile bulgară, spaniolă, cehă, daneză, germană, estonă, greacă, engleză, franceză, croată, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, neerlandeză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, finlandeză și suedeză, fiecare text fiind autentic în egală măsură.

               DECLARAȚIE COMUNĂ CU PRIVIRE LA ISLANDA, NORVEGIA, ELVEȚIA
                  ȘI LIECHTENSTEIN

               Părțile contractante iau cunoștință de relațiile strânse existente între Uniunea Europeană și Norvegia, Islanda, Elveția și Liechtenstein, în special în temeiul acordurilor din 18 mai 1999 și 26 octombrie 2004 privind asocierea acestor țări la implementarea, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen.

               În astfel de circumstanțe, este de dorit ca autoritățile Norvegiei, Islandei, Elveției și Principatului Liechtenstein, pe de o parte, și ale Peru, pe de altă parte, să încheie, fără întârziere, acorduri bilaterale privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere în condiții similare cu cele prevăzute în prezentul acord.

               DECLARAȚIE COMUNĂ PRIVIND INTERPRETAREA CATEGORIEI DE PERSOANE CARE CĂLĂTORESC ÎN VEDEREA DESFĂȘURĂRII UNEI ACTIVITĂȚI REMUNERATE, ASTFEL CUM SE PREVEDE LA ARTICOLUL 3 ALINEATUL (2) DIN PREZENTUL ACORD

               Din dorința de a asigura o interpretare comună, părțile contractante convin ca, în sensul prezentului acord, categoria de persoane care desfășoară activități remunerate să includă persoanele care intră, cu scopul de a desfășura activități profesionale sau remunerate, pe teritoriul celeilalte părți contractante ca angajat sau prestator de servicii.

               Această categorie nu ar trebui să includă:

               —
                     oamenii de afaceri, cu alte cuvinte persoanele care călătoresc în scopuri de afaceri (fără să fie angajați în țara celeilalte părți contractante);

               —
                     sportivii sau artiștii care desfășoară activități pe bază ad-hoc;

               —
                     jurnaliștii trimiși de media din țara lor de reședință și

               —
                     stagiarii detașați în cadrul aceleiași întreprinderi.

               Punerea în aplicare a prezentei declarații este monitorizată de Comitetul mixt, în limita responsabilităților care îi revin în temeiul articolului 6 din prezentul acord, care poate propune modificări atunci când, pe baza experienței părților contractante, le consideră necesare.

               Prezenta declarație nu aduce atingere definiției din legislația națională din Peru a categoriilor de persoane care călătoresc în scopul intrării, ieșirii, tranzitului și șederii pe teritoriul peruan.

               DECLARAȚIE COMUNĂ PRIVIND INTERPRETAREA PERIOADEI DE 90 DE ZILE
                  ÎN CURSUL ORICĂREI PERIOADE DE 180 DE ZILE, ASTFEL CUM ESTE PREVĂZUTĂ LA ARTICOLUL 4 DIN PREZENTUL ACORD

               Părțile contractante înțeleg că perioada maximă de 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile, astfel cum este prevăzută la articolul 4 din prezentul acord, înseamnă fie o vizită continuă, fie mai multe vizite consecutive a căror durată totală nu depășește 90 de zile în total în cursul oricărei perioade de 180 de zile.

               Termenul „oricare” presupune aplicarea unei perioade de referință mobile de 180 de zile; aceasta înseamnă că trebuie calculată fiecare zi de ședere din ultima perioadă de 180 de zile, pentru a verifica dacă cerința privind durata de ședere de 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile continuă să fie îndeplinită. Printre altele, aceasta înseamnă că o absență pe o perioadă neîntreruptă de 90 zile permite o nouă ședere de până la 90 de zile.

               DECLARAȚIE COMUNĂ PRIVIND INFORMAREA CETĂȚENILOR
                  ASUPRA ACORDULUI DE EXONERARE DE OBLIGAȚIA DE A DEȚINE VIZĂ

               Recunoscând importanța transparenței pentru cetățenii Uniunii Europene și pentru cetățenii peruani, părțile contractante convin să asigure difuzarea completă a informațiilor cu privire la conținutul și consecințele acordului privind exonerarea de obligația de a deține viză, de exemplu informațiile privind condițiile de intrare.

               Declarație comună privind introducerea pașapoartelor biometrice de către Republica Peru

               Republica Peru, în calitate de parte contractantă, declară că a atribuit un contract privind producerea de pașapoarte biometrice și se angajează să emită pașapoarte biometrice pentru cetățenii săi cel târziu până la 31 decembrie 2015. Aceste pașapoarte vor respecta pe deplin cerințele OACI, menționate în documentul 9303 al OACI.

               Părțile contractante convin că neintroducerea de pașapoarte biometrice până la 31 decembrie 2015 constituie un motiv suficient pentru suspendarea punerii în aplicare a prezentului acord, în conformitate cu procedurile stabilite la articolul 8 alineatul (4).

               DECLARAȚIE COMUNĂ REFERITOARE LA COOPERAREA PRIVIND MIGRAȚIA NEREGULAMENTARĂ

               Părțile contractante reamintesc că, în temeiul articolului 49 alineatul (3) din Acordul de dialog politic și de cooperare între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Comunitatea Andină și țările sale membre, pe de altă parte, părțile convin cu privire la readmisia propriilor migranți aflați în situație neregulamentară.

               Părțile contractante vor monitoriza îndeaproape acest angajament. Părțile convin să încheie, la cererea oricăreia dintre părți și, în special, în cazul unei creșteri a migrației neregulamentare și în ceea ce privește problemele legate de readmisia migranților aflați în situație neregulamentară, în urma intrării în vigoare a acordului privind exonerarea de obligația de a deține o viză de scurtă ședere, un acord care să reglementeze obligațiile specifice ale ambelor părți privind readmisia.

               Părțile contractante convin că neîncheierea unui astfel de acord de readmisie la cerere constituie un motiv suficient pentru suspendarea aplicării prezentului acord, în conformitate cu procedurile stabilite la articolul 8 alineatul (4).

               _________________

                     (1)
                  JOUE L 149, 20.5.2014, p. 67.

                     (2)
                  Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului din 15 martie 2001 de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație (JOUE L 81, 21.3.2001, p. 1).