title: Propunere de Regulament (UE) al Consiliului de punere în aplicare a unei cooperări consolidate în domeniul legislaţiei aplicabile divorţului şi separării de drept {COM(2010) 104 final}

text:
|

52010PC0105

	[pic] | COMISIA EUROPEANĂ |Bruxelles, 24.3.2010COM(2010) 105 final2010/0067 (CNS).Propunere deREGULAMENT (UE) AL CONSILIULUIde punere în aplicare a unei cooperări consolidate în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept{COM(2010) 104 final}EXPUNERE DE MOTIVE1. INTRODUCERE1.1. Istoricul propuneriiLa 17 iulie 2006, Comisia a adoptat, în temeiul articolului 61 litera (c) și al articolului 67 alineatul (1) din Tratatul de instituire a Comunității Europene [în prezent articolul 81 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene], o propunere[1] de Regulament al Consiliului de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2201/2003[2] în ceea ce privește competența și introducerea unor norme privind legislația aplicabilă în materie matrimonială („Roma III”). Regulament trebuia adoptat de Consiliu, hotărând în unanimitate, după consultarea Parlamentului European. Parlamentul European și-a dat avizul privind această propunere la 21 octombrie 2008[3].Din luna octombrie 2006, propunerea Comisiei a fost analizată de Comitetul pentru chestiuni de drept civil (Roma III). Cu toate acestea, s-a constatat lipsa unanimității cu privire la toate soluțiile propuse în legătură cu normele privind legislația aplicabilă din cadrul regulamentului, precum și cu privire la derogările propuse. Prin urmare, la 5 și 6 iunie 2008, Consiliul a constatat că unanimitatea nu poate fi atinsă în ceea ce privește Regulamentul „Roma III” și că există dificultăți insurmontabile care, în momentul respectiv și în viitorul apropiat, fac imposibilă atingerea unanimității. Consiliul a stabilit că obiectivele Regulamentului „Roma III” nu pot fi atinse într-un termen rezonabil prin aplicarea dispozițiilor relevante din tratate.La 25 iulie 2008, Consiliul a luat act de faptul că: cel puțin opt state membre intenționau să invite Comisia să prezinte o propunere de cooperare consolidată și că exista posibilitatea ca și alte state membre să participe la aceasta, în urma propunerii din partea Comisiei; numai o sesizare oficială a Comisiei de către aceste state membre ar duce la o eventuală propunere din partea Comisiei, ceea ce ar permite fiecărei delegații să se pronunțe definitiv dacă o cooperare consolidată ar fi adecvată și dacă ar participa la această cooperare consolidată; eventuala invitație adresată Comisiei de cel puțin opt state membre de a prezenta o propunere de cooperare consolidată nu ar aduce atingere desfășurării procedurii și, în special, autorizării pe care Consiliul va fi solicitat să o acorde.La 28 iulie, 12 august 2008 și 12 ianuarie 2009, zece state membre[4] au adresat Comisiei o cerere în care își exprimă intenția de a stabili între ele o cooperare consolidată în domeniul legislației aplicabile în materie matrimonială și îi solicită Comisiei să îi prezinte Consiliului o propunere în acest sens. La 3 martie 2010, Grecia și-a retras cererea.Propunerea de Decizie a Consiliului de autorizare a unei cooperări consolidate în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept și prezenta propunere de Regulament al Consiliului de punere în aplicare a unei cooperări consolidate, pe care Comisia le-a adoptat în același timp, constituie răspunsul Comisiei la solicitarea celor nouă state membre, denumite în continuare „statele membre participante”. Propunerea de decizie a Consiliului cuprinde o evaluare detaliată a condițiilor juridice și a oportunității creării unei cooperări consolidate în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept.2. MOTIVELE șI OBIECTIVELE PROPUNERII2.1. Consolidarea securității juridice și a previzibilitățiiÎn procedurile matrimoniale cu caracter internațional, diferențele considerabile între legislațiile naționale, în special în ceea ce privește normele privind conflictul de legi, sunt o sursă de mare insecuritate juridică. Din cauza diferențelor pronunțate și a complexității normelor naționale privind conflictul de legi, pentru cuplurile „internaționale” este foarte dificil să prevadă ce legislație se va aplica procedurii lor de divorț sau separării lor de drept. De altfel, statele membre participante nu oferă soților nicio posibilitate de a alege legislația aplicabilă acestor proceduri, ceea ce poate duce la situația în care se aplică o legislație cu care soții nu au legături nu foarte strânse și la un rezultat care nu corespunde așteptărilor lor legitime. Acest fapt nu încurajează nici soluționarea pe cale amiabilă.Luând în considerare părțile relevante ale expunerii de motive a propunerii de regulament al Comisiei din 17 iulie 2006 („Roma III”), obiectivul prezentei propuneri de regulament este instituirea unui cadru juridic clar în Uniunea Europeană, care să reglementeze legislația aplicabilă divorțului și separării de drept și să ofere părților o anumită libertate de a alege legislația aplicabilă. Cooperarea consolidată nu se referă decât la legislația aplicabilă, nu și la competența judiciară, așa cum era cazul propunerii inițiale a Comisiei, pentru a nu se aduce atingere legislației Uniunii, mai precis Regulamentului (CE) nr. 2201/2003, pe care propunerea inițială urma să îl modifice. Cu toate că apărea printre dispozițiile inserate de Comitetul pentru chestiuni de drept civil (Roma III)[5], articolul 20e alineatul (1) nu a fost păstrat în cadrul prezentei propuneri de regulament. Într-adevăr, acest articol conține în substanță o normă privind competența judiciară și este strâns legat de articolul 7a privind forum necessitatis , care a fost, de asemenea, scos, deoarece și acesta se referea la competența judiciară.2.2. Sporirea flexibilității prin introducerea unei anumite autonomii a părțilorÎn prezent, autonomia părților în chestiunile matrimoniale este extrem de limitată. Propunerea dă cadrului juridic mai multă flexibilitate, oferind soților o anumită posibilitate de a alege o altă legislație care se va aplica procedurii lor de divorț sau de separare de drept. Soții pot alege numai între legislații cu care căsătoria lor are legături strânse, pentru a evita situația în care se aplică legislații cu care soții nu au decât puține legături sau nicio legătură.Faptul că soții ar putea conveni asupra acestor aspecte va fi util mai ales în cazul divorțului prin acordul părților. Aceasta ar constitui, pentru cuplurile în cauză, un puternic stimulent de a prevedea din timp consecințele unei eventuale desfaceri a legăturii conjugale și ar încuraja divorțurile amiabile, fapt crucial pentru cuplurile cu copii. De asemenea, Regulamentul „Roma III” ar contribui la integrarea resortisanților țărilor terțe, deoarece le-ar da posibilitatea de a substitui legislația din țara lor de origine cu legislația noii reședințe.Se introduc garanții speciale pentru a se asigura faptul că soții sunt conștienți de consecințele alegerii lor și pentru a proteja soțul mai vulnerabil.2.3. Împiedicarea „precipitării la tribunal” a unuia dintre soțiPropunerea abordează, în sfârșit, problema „precipitării la tribunal” a unuia dintre soți, adică situația în care unul dintre soți cere divorțul înaintea celuilalt pentru a se asigura că procedura va face obiectul unei anumite legislații, pe care o consideră a fi mai favorabilă pentru protejarea propriilor interese. Aceasta poate duce la aplicarea unei legislații cu care celălalt soț nu are decât puține legături sau care nu ține seama de interesele sale, ceea ce complică și mai mult eforturile de conciliere și lasă puțin timp pentru mediere.Introducerea unor norme armonizate privind conflictele de legi ar trebui să reducă în mod considerabil riscul „precipitării la tribunal”, deoarece orice instanță judecătorească sesizată într-unul din statele membre participante ar aplica legislația desemnată după normele comune.În cazul în care soții nu optează pentru o legislație, legislația aplicabilă ar fi determinată pe baza unei ierarhizări a factorilor de legătură, care ar da prioritate legislației locului unde soții își au reședința obișnuită, ceea ce ar garanta că procedura de divorț sau de separare de drept ar fi reglementate de o ordine juridică cu care cuplul are legături strânse. Acest lucru ar consolida securitatea juridică și previzibilitatea atât pentru soții în cauză, cât și pentru practicieni.Norma privind legislația aplicabilă în cazul în care nu s-a optat pentru o legislație are ca scop protejarea soțului mai vulnerabil, deoarece dă prioritate aplicării legislației locului unde familia își are reședința obișnuită înaintea separării, oricare ar fi instanța judecătorească sesizată de oricare dintre soți. Această normă ar permite soților să prevadă cu ușurință ce legislație se va aplica procedurii lor de divorț sau de separare de drept.3. CONSULTAREA PăRțILOR INTERESATE șI EVALUAREA IMPACTULUI MăSURII DE COOPERARE CONSOLIDATăPublicarea propunerii Comisiei din luna iulie 2006 a fost precedată de o largă consultare a părților interesate. Ultima versiune a negocierilor din Consiliu, pe care Comisia o reia parțial în propunerea sa, nu diferă foarte mult de propunerea Comisiei din iulie 2006. De fapt, această versiune păstrează aceleași soluții de principiu pentru legislația aplicabilă divorțului și separării de drept (de exemplu alegerea legislației aplicabile, reședința obișnuită a soților ca principal factor de legătură, excepția de ordine publică etc.).Comisia a realizat un studiu de impact atașat propunerii sale inițiale din iulie 2006, care rămâne relevant pentru chestiunea legislației aplicabile și la care se vor face trimiteri[6]. Prezenta propunere a Comisiei pune în aplicare o cooperare consolidată în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept. Procedura de cooperare consolidată nu poate fi utilizată decât în ultimă instanță, în conformitate cu articolul 20 alineatul (2) din Tratatul privind Uniunea Europeană. Astfel, Comisia poate propune o formă de cooperare consolidată, iar Consiliul își poate da acordul numai cu privire la subiectele pe care Consiliul le-a tratat deja și despre care a concluzionat că nu se poate găsi nicio altă soluție deoarece „obiectivele urmărite prin această cooperare nu pot fi atinse într-un termen rezonabil de Uniune, în ansamblul său”. Prin urmare, Comisia nu poate schimba nici domeniul cooperării consolidate, și anume legislația aplicabilă divorțului și separării de drept, nici normele fundamentale ale instrumentului, care figurează în ultima versiune a textului negociat în cadrul Consiliului. În plus, conținutul propunerii Comisiei de punere în aplicare a unei cooperări consolidate este limitat de domeniul de aplicare precizat în cererile de cooperare consolidată din partea statelor membre participante, și anume legislația aplicabilă în materie matrimonială. În acest caz, nu se justifică un nou studiu de impact pe același subiect.4. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII4.1. Temeiul juridicTemeiul juridic al prezentei propuneri este articolul 81 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, care conferă Consiliului competența de a adopta, după consultarea Parlamentului European, măsuri privind dreptul familiei care au implicații transfrontaliere.Propunerea se referă la legislația aplicabilă divorțului și separării de drept. Aceste chestiuni țin de dreptul familiei. Normele privind legislația aplicabilă care apar în propunere intervin numai în situații cu caracter internațional, și anume, de exemplu, în situații în care soții au cetățenii diferite sau locuiesc în state membre diferite sau într-un stat membru, cel puțin unul dintre soți nefiind resortisant al statului membru respectiv. Prin urmare, se respectă condiția implicațiilor transfrontaliere menționate la articolul 81 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.4.2. Principiul subsidiaritățiiObiectivele propunerii nu pot fi realizate decât la nivelul Uniunii, sub forma unor norme comune în ceea ce privește legislația aplicabilă, în cazul de față prin intermediul unei cooperări consolidate. Aceste norme privind conflictul de legi trebuie să fie identice pentru a realiza obiectivele propunerii, și anume consolidarea securității juridice, previzibilitatea și flexibilitatea pentru cetățeni. Prin urmare, o acțiune a statelor membre acționând pe cont propriu ar contrazice aceste obiective. Nu există nicio convenție internațională în vigoare între statele membre privind chestiunea legislației aplicabile în materie matrimonială. Consultarea publică și studiul de impact realizate cu ocazia propunerii Comisiei din iulie 2006 au demonstrat amploarea problemelor vizate de prezenta propunere, cu care se confruntă zeci de mii de cetățeni în fiecare an. Având în vedere natura și amploarea problemei, obiectivele propunerii nu pot fi realizate decât la nivelul Uniunii.4.3. Principiul proporționalitățiiPropunerea este conformă cu principiul proporționalității deoarece se limitează la ceea ce este strict necesar pentru atingerea obiectivelor. Propunerea nu va implica o sarcină financiară sau administrativă suplimentară pentru cetățeni și va crea o sarcină suplimentară foarte redusă pentru autoritățile naționale relevante.4.4. Alegerea instrumentuluiNatura și obiectivul propunerii impun ca formă un regulament. Necesitatea de a asigura securitate juridică și previzibilitate impune stabilirea unor norme clare și uniforme. Normele propuse în ceea ce privește legislația aplicabilă sunt precise și detaliate și nu trebuie transpuse în legislația națională. Faptul de a lăsa statelor membre participante o marjă de apreciere cu privire la punerea în aplicare a acestor norme ar periclita obiectivele securității juridice și al previzibilității.4.5. Poziția Regatului Unit, a Irlandei și a DanemarceiRegatul Unit și Irlanda nu participă la cooperarea în domeniile reglementate de partea a treia titlul V din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene decât dacă își exprimă dorința în acest sens, în conformitate cu articolul 3 din Protocolul privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. Danemarca nu participă la adoptarea regulamentului propus, nu se află sub incidența acestuia și nici nu are obligația de a-l aplica, în temeiul articolelor 1 și 2 din Protocolul privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.5. IMPLICAțII BUGETARE, SIMPLIFICARE șI COERENțA CU CELELALTE POLITICI ALE UNIUNII5.1. Implicații bugetarePropunerea nu va avea implicații asupra bugetului Uniunii.5.2. SimplificarePropunerea prevede simplificarea procedurilor administrative atât pentru cetățeni, cât și pentru practicieni. În special, armonizarea normelor privind conflictul de legi va simplifica în mod considerabil procedurile, permițând determinarea legislației aplicabile pe baza unui set de reguli unic, care înlocuiesc normele naționale privind conflictele de legi existente în statele membre participante.5.3. Coerența cu celelalte politici și obiective ale UniuniiPropunerea respectă drepturile fundamentale și principiile recunoscute în special în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene ca principii generale ale dreptului Uniunii.6. OBSERVAțII PE MARGINEA ARTICOLELORArticolul 1Regulamentul propus se aplică în toate situațiile în care există un conflict de legi, mai precis în situațiile în care apar unul sau mai multe elemente de extraneitate în raport cu viața socială internă a unei țări și care pot implica mai multe sisteme juridice. Regulamentul intervine numai în situații cu caracter internațional, ca de exemplu situații în care soții au cetățenii diferite sau locuiesc în state membre diferite sau într-un stat membru, cel puțin unul dintre soți nefiind resortisant al statului membru respectiv („cupluri internaționale”).Normele propuse în ceea ce privește legislația aplicabilă se limitează la divorț și separarea de drept și nu se aplică procedurii de anulare a căsătoriei, pentru care atât autonomia părților, cât și alegerea altei legislații decât cea a instanței judecătorești sesizate sunt considerate inadecvate. În ceea ce privește normele privind competența judiciară, anularea căsătoriei, ca și divorțul și separarea de drept, sunt reglementate de Regulamentul (CE) nr. 2201/2003.Articolul 2În temeiul articolului 2, prezentul regulament are un caracter universal, ceea ce înseamnă că normele sale uniforme privind conflictul de legi pot desemna legislația unui stat membru participant, legislația unui stat membru neparticipant sau legislația unui stat care nu este membru al Uniunii Europene. Acesta este un principiu profund ancorat în dreptul pozitiv al normelor privind conflictul de legi, pe care îl regăsim deja în Convenția de la Roma din 1980, în convențiile încheiate în cadrul Conferinței de la Haga, precum și în normele naționale privind conflictele de legi din statele membre participante. Au fost introduse clauze de salvgardare pentru a împiedica aplicarea unor legislații străine privind divorțul sau separarea de drept care sunt incompatibile cu valorile comune ale Uniunii Europene. În cazul desemnării legislației unui alt stat membru, Rețeaua Judiciară Europeană în materie civilă și comercială poate oferi informații instanțelor judecătorești cu privire la conținutul legislației străine.Articolul 3Marea majoritate a normelor naționale privind conflictele de legi nu prevăd decât o singură soluție într-o situație dată. Propunerea are ca scop să ofere soților o mai mare flexibilitate prin faptul că le-ar permite să aleagă legislația aplicabilă divorțului și separării de drept. Legislațiile susceptibile a fi alese sunt numai cele cu care soții au legături strânse, pe baza locului unde își au reședința obișnuită sau a locului unde au avut ultima reședința obișnuită comună, în cazul în care unul dintre soți locuiește încă acolo, pe baza cetățeniei unuia dintre soți sau a legii forului.Aceleași norme privind conflictul de legi ar trebui să se aplice și separării de drept, și divorțului, deoarece, în multe cazuri, separarea de drept constituie o etapă necesară dinaintea divorțului. Statele membre participante care recunosc separarea de drept îi aplică aceleași norme privind conflictul de legi ca și divorțului.Această sporire a autonomiei părților va îmbunătăți securitatea juridică și previzibilitatea pentru soți. Trebuie respectate anumite cerințe formale pentru a se asigura faptul că soții sunt conștienți de consecințele alegerii lor și pentru a proteja soțul mai vulnerabil. Comisia împărtășește opinia Parlamentului European potrivit căreia trebuie evitată situația în care alegerea de către părți a legislației aplicabile duce la aplicarea unei legislații contrare drepturilor fundamentale și dreptului Uniunii. Prin urmare textul limitează alegerea de către părți doar la legislații străine privind divorțul și separarea de drept care sunt compatibile cu valorile comune ale Uniunii Europene.Articolul 4În cazul în care soții nu optează pentru una din legislații, legislația aplicabilă este stabilită pe baza unei ierarhizări a factorilor succesivi de legătură, pe primul loc aflându-se legislația locului unde soții își au reședința obișnuită. Această normă uniformă va garanta securitatea juridică și previzibilitatea. Introducerea unor norme armonizate privind conflictele de legi ar trebui să reducă în mod considerabil riscul „precipitării la tribunal”, deoarece orice instanță judecătorească sesizată într-unul din statele membre participante va aplica legislația desemnată pe baza normelor comune.Faptul că această normă se va baza, în primul rând, pe reședința obișnuită a soților și, dacă nu este cazul, pe ultima reședință obișnuită a acestora dacă unul dintre soți locuiește încă acolo, va determina, în marea majoritate a cazurilor, aplicarea legislației instanței judecătorești sesizate [însă nu întotdeauna, în special atunci când unul dintre soți se întoarce în țara sa și sesizează acolo o instanță judecătorească, în conformitate cu normele privind competența, stabilite prin Regulamentul (CE) nr. 2201/2003]. Prin urmare, cazurile în care se va aplica o legislație străină vor fi limitate.Articolul 5Se prevede o normă menită să evite discriminarea. În anumite situații, în care legislația aplicabilă nu prevede divorțul sau nu acordă unuia dintre soți, din cauza apartenenței la unul dintre sexe, egalitate de acces la divorț sau separarea de drept, va trebui aplicată instanței judecătorești sesizate.Articolul 6Posibilitatea retrimiterii ar compromite obiectivul securității juridice. Desemnarea unei legislații în temeiul unor norme uniforme privind conflictul de legi înseamnă desemnarea unor norme materiale ale acestei legislații și nu a normelor sale de drept internațional privat.Articolul 7Mecanismul excepției de ordine publică permite judecătorului să nu aplice normele legislației străine desemnate pe baza normei privind conflictul de legi în situațiile în care aplicarea legislației străine într-un anumit caz ar fi incompatibilă cu ordinea publică a instanței judecătorești sesizate. Termenul „vădit” arată că recurgerea la excepția de ordine publică trebuie să rămână o situație excepțională.Articolul 8În cazul în care un stat cuprinde mai multe unități teritoriale cu norme proprii de drept diferite în materie de divorț și separare de drept, prezentul regulament trebuie să se aplice și conflictelor de legi existente între aceste unități teritoriale, în scopul asigurării securității juridice, previzibilității și aplicării uniforme a normelor Uniunii Europene în orice situație în care există un conflict de legi.Articolul 9Această dispoziție reglementează transparența pentru cetățeni a normelor aplicabile contractelor de căsătorie în statele membre participante. Comisia va pune la dispoziția cetățenilor aceste informații pe site-ul internet al Rețelei Judiciare Europene în materie civilă și comercială.Articolul 10Acest articol se referă la aplicarea instrumentului în timp.Articolul 11Dispozițiile propuse urmăresc atingerea unui echilibru corect între respectarea obligațiilor internaționale de către statele membre participante, pe de o parte, și obiectivul construirii unui adevărat spațiu european de justiție, pe de altă parte. Alineatul (1) le permite statelor membre participante să continue aplicarea normelor privind conflictele de legi prevăzute de convențiile bilaterale sau multilaterale la care statele în cauză sunt părți în momentul adoptării regulamentului. Cu toate acestea, coexistența a două sisteme paralele – faptul că unele state membre participante aplică normele convențiilor pe care le-au ratificat, iar alte state membre participante aplică normele regulamentului propus – ar fi contrară bunei funcționări a spațiului european de justiție.Articolele 12 și 13În ceea ce privește articolele privind revizuirea instrumentului, intrarea sa în vigoare și punerea în aplicare a acestuia, sunt reluate dispozițiile standard.2010/0067 (CNS)Propunere deREGULAMENT (UE) AL CONSILIULUIde punere în aplicare a unei cooperări consolidate în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de dreptCONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 81 alineatul (3),având în vedere Decizia [...] Consiliului din [...] de autorizare a unei cooperări consolidate în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept[7],având în vedere propunerea Comisiei Europene,după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,având în vedere avizul Parlamentului European[8],având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European[9],hotărând în conformitate cu procedura legislativă specială,întrucât:(1) Uniunea și-a stabilit obiectivul de a menține și a dezvolta un spațiu de libertate, securitate și justiție, în cadrul căruia se asigură libera circulație a persoanelor. Pentru instituirea progresivă a unui astfel de spațiu, Uniunea trebuie să adopte măsuri privind cooperarea judiciară în materie civilă cu implicații transfrontaliere.(2) În conformitate cu articolul 81 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Consiliului adoptă măsuri privind dreptul familiei care au implicații transfrontaliere.(3) La 14 martie 2005, Comisia a adoptat o carte verde privind legislația aplicabilă și competența în materie de divorț. Această carte verde a lansat o consultare publică largă în vederea identificării unor soluții posibile la problemele care ar putea apărea în situația actuală.(4) La 17 iulie 2006, Comisia a propus un regulament de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2201/2003 în ceea ce privește competența și introducerea unor norme privind legislația aplicabilă în materie matrimonială.(5) Reunit la Luxemburg la 5 și 6 iunie 2008, Consiliul a concluzionat că unanimitatea privind această propunere nu poate fi atinsă și că există dificultăți insurmontabile care, în momentul respectiv și în viitorul apropiat, fac imposibilă atingerea unanimității. Consiliul a stabilit că obiectivele propunerii nu pot fi atinse într-un termen rezonabil prin aplicarea dispozițiilor relevante din tratate.(6) Bulgaria, Grecia, Spania, Franța, Italia, Luxemburg, Ungaria, Austria, România și Slovenia au adresat ulterior Comisiei o cerere în care își exprimau intenția de a stabili între ele o cooperare consolidată în domeniul legislației aplicabile în materie matrimonială și au invitat Comisia să prezinte Consiliului o propunere în acest sens. La 3 martie 2010, Grecia și-a retras cererea.(7) La data de [...], Consiliul a adoptat Decizia [...] de autorizare a unei cooperări consolidate în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept.(8) În conformitate cu articolul 328 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, de la data stabilirii lor, formele de cooperare consolidată sunt deschise tuturor statelor membre, sub rezerva respectării eventualelor condiții de participare stabilite prin decizia de autorizare. De asemenea, acestea rămân deschise oricând pe durata funcționării lor, sub rezerva respectării, pe lângă condițiile menționate anterior, și a actelor deja adoptate în cadrul lor.(9) Prezentul regulament ar trebui să instituie un cadru juridic clar și complet în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept în statele membre participante, să garanteze cetățenilor soluții corespunzătoare în materie de securitate juridică, previzibilitate și flexibilitate și să împiedice situația în care unul dintre soți cere divorțul înaintea celuilalt pentru a se asigura că procedura va face obiectul unei anumite legislații, pe care o consideră a fi mai favorabilă pentru protejarea propriilor interese.(10) Pentru a delimita în mod clar domeniul de aplicare teritorială a prezentului regulament, trebuie definite statele membre care participă la cooperarea consolidată.(11) Prezentul regulament ar trebui să se aplice indiferent de natura instanței judecătorești sesizate.(12) Pentru a oferi soților libertatea de a desemna o legislație aplicabilă cu care au legături strânse sau, în cazul în care nu se optează pentru o legislație, pentru ca această legislație să se aplice divorțului sau separării de drept a soților, legislația respectivă ar trebui să se aplice chiar și dacă nu este legislația unui stat membru participant. În cazul desemnării legislației unui alt stat membru, rețeaua creată prin Decizia 2001/470/CE a Consiliului din 28 mai 2001 de creare a unei Rețele Judiciare Europene în materie civilă și comercială[10] poate oferi informații instanțelor judecătorești cu privire la conținutul legislației străine.(13) Mobilitatea din ce în ce mai mare a cetățenilor necesită, pe de o parte, o flexibilitate mai mare și, pe de altă parte, un nivel mai ridicat de securitate juridică. Pentru a răspunde acestui obiectiv, prezentul regulament ar trebui să consolideze autonomia părților în materie de divorț și de separare de drept, dând soților posibilitatea de a alege legislația aplicabilă divorțului și separării de drept a acestora. O astfel de posibilitate nu ar trebui să se aplice si anulării căsătoriei, care este strâns legată de condițiile de valabilitate a căsătoriei, și în cazul căreia autonomia părților nu este adecvată.(14) Soții ar trebui să poată alege ca legislație aplicabilă divorțului și separării de drept legislația unui stat cu care au o legătură specială sau legea forului. Legislația aleasă de soți trebuie să respecte drepturile fundamentale definite în tratate și în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. Posibilitatea de a alege legislația aplicabilă divorțului și separării de drept nu trebuie să aducă atingere interesului superior al copilului.(15) Înaintea desemnării legislației aplicabile, este important ca soții să aibă acces la informații actualizate privind aspectele esențiale ale legislației naționale și a Uniunii, precum și privind procedurile în materie de divorț și separare de drept. Pentru a asigura accesul la informații adecvate și de calitate, Comisia actualizează în mod regulat sistemul public de informare pe internet, creat prin Decizia 2001/470/CE a Consiliului.(16) Alegerea în cunoștință de cauză a celor doi soți reprezintă un principiu fundamental al prezentului regulament. Fiecare dintre soți trebuie să cunoască exact consecințele juridice și sociale ale alegerii legislației aplicabile. Posibilitatea de a alege de comun acord legislația aplicabilă nu ar trebui să aducă atingere drepturilor și egalității de șanse de care beneficiază cei doi soți. Prin urmare, judecătorii din statele membre ar trebui să realizeze cât de important este ca cei doi soți să ajungă la o înțelegere cunoscând pe deplin consecințele legale ale acesteia.(17) Ar trebui introduse anumite garanții pentru a se asigura faptul că soții sunt conștienți de consecințele alegerii lor. O condiție minimă ar fi ca acordul privind alegerea legislației aplicabile să fie încheiat în scris, datat și semnat de ambele părți. Cu toate acestea, în cazul în care legislația statului membru participant în care ambii soți își au reședința obișnuită prevede cerințe formale suplimentare, trebuie respectate astfel de cerințe. De exemplu, asemenea cerințe formale suplimentare pot exista într-un stat membru participant în care acordul este inclus într-un contract de căsătorie.(18) Acordul care desemnează legislația aplicabilă poate fi încheiat și modificat în orice moment, cel târziu la data sesizării instanței, chiar și în cursul procedurii, dacă legea forului prevede acest lucru. În acest caz, ar trebui să fie suficient ca desemnarea respectivă să fie înregistrată de instanța judecătorească, în conformitate cu legea forului.(19) În cazul în care nu se optează pentru una din legislații, prezentul regulament ar trebui să introducă norme armonizate privind conflictul de legi, având la bază o ierarhizare a factorilor de legătură în funcție de existența unei legături strânse între soți și legislația respectivă, care să permită securitatea juridică și previzibilitatea și care să împiedice situația în care unul dintre soți cere divorțul înaintea celuilalt pentru a se asigura că procedura va face obiectul unei anumite legislații, pe care o consideră a fi mai favorabilă pentru protejarea propriilor interese. Acești factori de legătură au fost aleși astfel încât să se asigure că procedurile de divorț sau de separare de drept sunt reglementate de o legislație cu care soții au o legătură strânsă și se bazează în primul rând pe legislația locului unde soții își au reședința obișnuită.(20) În anumite situații, ar trebui aplicată legislația instanței judecătorești sesizate atunci când legislația aplicabilă nu prevede divorțul sau nu acordă unuia dintre soți, din cauza apartenenței la unul dintre sexe, egalitate de acces la divorț sau la separarea de drept.(21) În circumstanțe excepționale, considerente de interes public ar trebui să dea instanțelor judecătorești ale statelor membre posibilitatea de a nu aplica legislația străină, atunci când aplicarea acesteia într-un anumit caz ar fi vădit incompatibilă cu ordinea publică a instanței sesizate. Cu toate acestea, instanțele judecătorești nu ar trebui să poată aplica excepția de ordine publică pentru a refuza legislația unui alt stat membru, în cazul în care aceasta ar încălca dispozițiile Cartei Drepturilor Fundamentale, în special articolul 21, care interzice orice tip de discriminare.(22) Având în vedere că există state și state membre participante în care coexistă două sau mai multe sisteme de drept sau ansambluri de norme privind problemele reglementate de prezentul regulament, ar trebui prevăzut în ce măsură dispozițiile prezentului regulament se aplică în unitățile teritoriale diferite ale acestor state și state membre participante.(23) Având în vedere că obiectivele prezentului regulament, și anume consolidarea securității juridice, previzibilitatea și flexibilitatea – și prin urmare, libera circulație a persoanelor în cadrul Uniunii Europene – în ceea ce privește procedurile matrimoniale internaționale nu pot fi îndeplinite în suficientă măsură de statele membre, având în vedere amploarea și efectele prezentului regulament, aceste obiective pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii, dacă este cazul, printr-o cooperare consolidată între aceste state membre, în conformitate cu principiul subsidiarității prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este prevăzut la articolul respectiv, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestor obiective.(24) Prezentul regulament respectă drepturile fundamentale și principiile consacrate de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în special dispozițiile articolului 21, care interzice orice discriminare pe motiv de sex, rasă, culoare, origine etnică sau socială, caracteristici genetice, limbă, religie sau credință, opinii politice sau alte opinii, apartenență la o minoritate națională, proprietate, naștere, handicap, vârstă sau orientare sexuală. Prezentul regulament trebuie aplicat de instanțele judecătorești ale statelor membre respectând aceste drepturi și principii,ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:Capitolul I – Domeniu de aplicareArticolul 1 Domeniul de aplicare material1. Prezentul regulament se aplică divorțului și separării de drept în situațiile în care există un conflict de legi.2. În sensul prezentului regulament, prin „stat membru participant” se înțelege un stat membru care participă la cooperarea consolidată în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept în temeiul Deciziei [...] Consiliului din [...] de autorizare a unei cooperări consolidate în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept.Articolul 2 Aplicarea universalăLegea desemnată în temeiul prezentului regulament se aplică indiferent dacă este sau nu legea unui stat membru participant.Capitolul II – Norme uniforme privind legislația aplicabilă divorțului și separării de dreptArticolul 3 Alegerea legislației aplicabile de către părți1. Soții pot alege de comun acord legislația aplicabilă divorțului și separării de drept, cu condiția ca legislația respectivă să fie în conformitate cu drepturile fundamentale definite în tratate și în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și cu principiul ordinii publice, și pot alege una dintre următoarele legislații:a) legislația statului pe teritoriul căruia soții își au reședința obișnuită în momentul încheierii acordului;b) legislația statului pe teritoriul căruia soții și-au avut ultima reședință obișnuită, cu condiția ca unul dintre ei să aibă încă reședința respectivă în momentul încheierii acordului;c) legislația statului de cetățenie a unuia dintre soți în momentul încheierii acordului;d) legea forului.2. Fără a aduce atingere alineatului (4), acordul care desemnează legislația aplicabilă poate fi încheiat și modificat în orice moment, dar nu ulterior datei sesizării instanței judecătorești.3. Acordul menționat la alineatul (2) este redactat în scris, datat și semnat de ambii soți. Orice comunicare sub formă electronică care permite consemnarea durabilă a acordului este considerată ca reprezentând o formă scrisă.Cu toate acestea, în cazul în care legislația statului membru participant în care ambii soți își au reședința obișnuită în momentul încheierii acordului prevede cerințe formale suplimentare în cazul unor astfel de acorduri, se aplică aceste cerințe. În cazul în care soții își au reședința obișnuită în state membre participante diferite, iar legislațiile din acele state membre prevăd cerințe formale diferite, acordul este formal valid dacă satisface cerințele prevăzute de oricare dintre acele legislații.4. În cazul în care această posibilitate este prevăzută de legea forului, soții pot desemna legislația aplicabilă și în fața instanței judecătorești pe parcursul procedurii. În acest caz, instanța judecătorească înregistrează desemnarea respectivă, în conformitate cu legea forului.Articolul 4 Legislația aplicabilă în absența exprimării opțiunii părțilorÎn absența unei opțiuni în temeiul articolului 3, divorțul si separarea de drept sunt reglementate de legislația statului:a) pe teritoriul căruia soții își au reședința obișnuită în momentul sesizării instanței judecătorești, sau, în lipsa acesteia,b) pe teritoriul căruia soții își aveau ultima reședință obișnuită, cu condiția ca perioada respectivă să nu se fi încheiat cu mai mult de un an înaintea sesizării instanței judecătorești, atâta timp cât unul dintre ei încă mai are reședința respectivă în momentul sesizării instanței judecătorești, sau, în lipsa acesteia,c) a cărui cetățenie este deținută de ambii soți în momentul sesizării instanței judecătorești, sau, în lipsa acesteia,d) unde este sesizată instanța judecătorească.Articolul 5 Aplicarea legii foruluiÎn cazul în care legislația aplicabilă în temeiul articolelor 3 sau 4 nu prevede divorțul sau nu acordă unuia dintre soți, din cauza apartenenței la unul dintre sexe, egalitate de acces la divorț sau la separarea de drept, se aplică legea forului.Articolul 6 Excluderea posibilității de retrimitereÎn cazul în care prin prezentul regulament se prevede aplicarea legislației unui stat, noțiunea de legislație cuprinde normele de drept în vigoare în acest stat, cu excepția normelor de drept internațional privat.Articolul 7 Ordinea publicăAplicarea unei dispoziții din legislația desemnată în temeiul prezentului regulament nu poate fi înlăturată decât dacă o astfel de aplicare este vădit incompatibilă cu ordinea publică a forului.Articolul 8 State cu mai multe sisteme juridice1. În cazul în care un stat cuprinde mai multe unități teritoriale care au norme de drept diferite în materie de divorț și separare de drept, fiecare unitate teritorială se consideră ca fiind un stat în scopul determinării legislației aplicabile în temeiul prezentului regulament.2. Un stat membru participant cu unități teritoriale care au propriile lor norme de drept în materie de divorț și separare de drept nu este obligat să aplice prezentul regulament în cazul conflictelor de legi care privesc exclusiv aceste unități teritoriale.Capitolul III – Alte dispozițiiArticolul 9 Informații furnizate de statele membre participante1. Cel târziu la [ trei luni după data punerii în aplicare a prezentului articol ], statele membre participante informează Comisia, dacă este cazul, cu privire la dispozițiile naționale referitoare la:a) cerințele formale pentru acordurile privind alegerea legislației aplicabile șib) posibilitatea de a desemna legislația aplicabilă în conformitate cu articolul 3 alineatul (4).Statele membre participante informează Comisia cu privire la orice modificare ulterioară a acestor dispoziții.2. Informațiile comunicate în conformitate cu alineatul (1) sunt puse la dispoziția publicului de către Comisie prin mijloacele corespunzătoare, în special prin intermediul site-ului internet al Rețelei Judiciare Europene în materie civilă si comercială.Articolul 10 Dispoziții tranzitorii1. Prezentul regulament se aplică acțiunilor judiciare intentate și acordurilor menționate la articolul 3 și încheiate după data punerii sale în aplicare sale în conformitate cu articolul 13.Cu toate acestea, un acord privind alegerea legislației aplicabile încheiat în conformitate cu legislația unui stat membru participant înainte de data punerii în aplicare a prezentului regulament este, de asemenea, aplicabil, cu condiția să îndeplinească condițiile prevăzute la articolul 3 alineatul (3) primul paragraf.2. Prezentul regulament nu aduce atingere acordurilor privind alegerea legislației aplicabile încheiate în conformitate cu legislația statului membru participant pe teritoriul căruia se află instanța judecătorească sesizată înainte de data punerii în aplicare a prezentului regulament.Articolul 11 Relația cu convențiile internaționale în vigoare1. Prezentul regulament nu afectează aplicarea convențiilor bilaterale sau multilaterale la care sunt părți unul sau mai multe state membre participante la data adoptării prezentului regulament și care privesc aspectele reglementate de prezentul regulament, fără a aduce atingere obligațiilor ce revin statelor membre participante în temeiul articolului 351 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.2. Prin derogare de la alineatul (1), prezentul regulament prevalează, în relațiile dintre statele membre participante, asupra convențiilor care privesc aspectele reglementate de prezentul regulament și la care statele membre participante sunt părți.Articolul 12 Clauza de revizuirePână cel târziu la [ cinci ani de la intrarea în vigoare a prezentului regulament ], Comisia prezintă Parlamentului European, Consiliului și Comitetului Economic și Social European un raport privind aplicarea prezentului regulament. În cazul în care este necesar, raportul este însoțit de propuneri de adaptare.Capitolul IV – Dispoziții finaleArticolul 13 Intrarea în vigoare și data aplicăriiPrezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .Se aplică de la [ douăsprezece luni de la data adoptării prezentului regulament ], cu excepția articolului 9, care se aplică de la [ șase luni de la data adoptării prezentului regulament ].Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre participante în conformitate cu tratatele.Adoptat la Bruxelles,Pentru ConsiliuPreședintele [1] COM(2006) 399.[2] Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000 (JO L 338, 23.12.2003, p. 1).[3] JO C 15 E, 21.1.2010, p. 128.[4] Bulgaria, Grecia, Spania, Franța, Italia, Luxemburg, Ungaria, Austria, România și Slovenia.[5] A se vedea doc. 9712/08 al Consiliului Uniunii Europene.[6] SEC(2006) 949.[7] JO L[…], […], p. […].[8] JO C [...], [...], p. [...].[9] JO C [...], [...], p. [...].[10] JO L 174, 27.6.2001, p. 25.


|

52010PC0442

/* COM/2010/0442 final - NLE 2010/0235 */  Propunere de REGULAMENT (UE) NR. …/… AL CONSILIULUI de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1631/2005 de impunere a unei taxe antidumping definitive la importurile de acid tricloroizocianuric originar, printre altele, din Republica Populară Chineză

	[pic] | COMISIA EUROPEANĂ |Bruxelles, 27.8.2010COM(2010) 442 final2010/0235 (NLE)Propunere deREGULAMENT (UE) NR. …/… AL CONSILIULUIde modificare a Regulamentului (CE) nr. 1631/2005 de impunere a unei taxe antidumping definitive la importurile de acid tricloroizocianuric originar, printre altele, din Republica Populară ChinezăEXPUNERE DE MOTIVECONTEXTUL PROPUNERII |Motivele și obiectivele propunerii Prezenta propunere se referă la aplicarea Regulamentului (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009, privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene[1] (denumit în continuare „regulament de bază”) în cadrul procedurii privind importurile de anumiți acizi tricloroizocianurici (TCCA) originari din Republica Populară Chineză. |Contextul general Prezenta propunere se face în contextul punerii în aplicare a regulamentului de bază și este rezultatul unei anchete realizate în conformitate cu cerințele de fond și de procedură prevăzute în regulamentul de bază. |Dispozițiile în vigoare în domeniul propunerii În octombrie 2005, Consiliul a instituit, prin Regulamentul (CE) nr. 1631/2005[2], măsuri antidumping definitive asupra importurilor de acid tricloroizocianuric (denumit în continuare „TCCA”) originar din Republica Populară Chineză (denumită în continuare „RPC”). |Coerența cu alte politici și obiective ale Uniunii Nu se aplică. |REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI |Consultarea părților interesate |Părțile interesate vizate de procedură au avut posibilitatea de a-și apăra interesele în timpul anchetei, în conformitate cu dispozițiile regulamentului de bază. |Obținerea și utilizarea expertizei |Nu a fost nevoie de expertiză externă. |Evaluarea impactului Prezenta propunere este rezultatul punerii în aplicare a regulamentului de bază. Regulamentul de bază nu prevede o evaluare generală a impactului, dar conține o listă completă de condiții care trebuie evaluate. |ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII |Rezumatul acțiunii propuse Cererea pentru o reexaminare intermediară parțială a fost depusă de Heze Huayi Chemical Co., Ltd (Heze) (denumit în continuare „solicitantul”), un producător-exportator din Republica Populară Chineză. Stabilindu-se că existau suficiente dovezi pentru a iniția o reexaminare, Comisia a deschis procedura de reexaminare la 2 iulie 2009. Ancheta de reexaminare a arătat că solicitantul îndeplinește cerințele pentru a putea beneficia de tratament de societate care funcționează în condițiile unei economii de piață (denumit în continuare „TEP”). Printre altele, ancheta de reexaminare a arătat că marja de dumping a solicitantului s-a redus, fapt ce poate fi explicat prin reducerea structurii costurilor societății. Prin urmare, s-a ajuns la concluzia că circumstanțele pe baza cărora au fost stabilite măsuri în ceea ce privește solicitantul s-au modificat și că noile circumstanțe sunt de natură durabilă. Prin urmare, marja individuală de dumping stabilită pentru această societate trebuie să fie modificată. Reexaminarea nu afectează data expirării măsurilor instituite inițial prin Regulamentul (CE) nr. 1631/2005 al Consiliului. Se propune adoptarea de către Consiliu a propunerii anexate în vederea emiterii unui regulament care ar trebui să fie publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene până la 1 octombrie 2010. |Temeiul juridic Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene[3]. |Principiul subsidiarității Propunerea intră în sfera competenței exclusive a Uniunii. Prin urmare, principiul subsidiarității nu se aplică. |Principiul proporționalității Propunerea respectă principiul proporționalității din următoarele motive: |Tipul acțiunii este descris în regulamentul de bază menționat anterior și exclude luarea de decizii la nivel național. |Nu sunt necesare indicații privind măsura în care sarcina financiară și administrativă care revine Uniunii, guvernelor naționale, autorităților regionale și locale, operatorilor economici și cetățenilor este limitată la minimum și proporțională cu obiectivul propunerii. |Alegerea instrumentelor |Instrumente propuse: regulament al Consiliului. |Alte instrumente nu ar fi adecvate deoarece regulamentul de bază nu prevede alte opțiuni. |IMPLICAȚIILE BUGETARE |Propunerea nu are nicio implicație pentru bugetul Uniunii. |2010/0235 (NLE)Propunere deREGULAMENT (UE) NR. …/… AL CONSILIULUIde modificare a Regulamentului (CE) nr. 1631/2005 de impunere a unei taxe antidumping definitive la importurile de acid tricloroizocianuric originar, printre altele, din Republica Populară ChinezăCONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene[4] (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 11 alineatul (3),având în vedere propunerea prezentată de către Comisia Europeană după consultarea comitetului consultativ,întrucât:A. PROCEDURA1. Măsurile în vigoare1.  În octombrie 2005, Consiliul a instituit, prin Regulamentul (CE) nr. 1631/2005[5] (denumit în continuare „regulamentul inițial”) măsuri antidumping definitive asupra importurilor de acid tricloroizocianuric (denumit în continuare „TCCA”) originar din Republica Populară Chineză (denumită în continuare „RPC”). Nivelul taxei a variat între 7,3% și 42,6%.2. Cererea de reexaminare2.  În 2009, Comisia a primit o cerere pentru o reexaminare intermediară parțială în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază. Cererea, al cărei obiect s-a limitat la examinarea dumpingului, a fost depusă de un producător-exportator chinez, Heze Huayi Chemical Co., Ltd (denumit în continuare „Heze” sau „solicitantul”). Nivelul taxei antidumping definitive aplicabile solicitantului este de 14,1%.3.  În cererea sa, solicitantul a afirmat că circumstanțele pe baza cărora au fost instituite măsurile se schimbaseră și că aceste schimbări erau durabile. Solicitantul a furnizat elemente de probă prima facie conform cărora menținerea măsurii la nivelul său actual nu mai este necesară pentru a compensa dumpingul.4.  În special, cererea se baza pe afirmația conform căreia costul unitar al TCCA pentru solicitant a scăzut în mod semnificativ după ancheta inițială, deoarece:5.  solicitantul produce materia primă principală necesară pentru fabricarea produsului care face obiectul anchetei; și6.  solicitantul și-a crescut capacitatea de producție.3. Inițierea unei reexaminări7.  Întrucât, după consultarea comitetului consultativ, Comisia a ajuns la concluzia că existau elemente de probă suficiente pentru inițierea unei reexaminări, la 2 iulie 2009, aceasta inițiat o anchetă[6], în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, al cărei domeniu de aplicare se limitează la examinarea dumpingului în ceea ce-l privește pe solicitant.4. Produsul în cauză și produsul similar8.  Produsul vizat de actuala reexaminare este același cu cel descris în regulamentul inițial, acidul tricloroizocianuric și preparatele pe baza acestuia, cunoscut și sub denumirea de „symclosen” conform denumirii comune internaționale (INN), originar din Republica Populară Chineză („produsul în cauză”), încadrate în prezent la codurile NC ex 2933 69 80 și ex 3808 94 20.9.  Produsul fabricat și vândut pe piața internă a Chinei și cel exportat în Uniune au aceleași caracteristici fizice, tehnice și chimice esențiale și aceleași utilizări de bază și, prin urmare, sunt considerate ca fiind similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.5. Părțile interesate10.  Comisia a informat oficial solicitantul, industria Uniunii, precum și reprezentanții guvernului țării exportatoare cu privire la inițierea reexaminării.11.  Părților interesate li s-a oferit posibilitatea de a-și face cunoscute punctele de vedere în scris și de a solicita o audiere în termenul prevăzut în avizul de inițiere.12.  Pentru a obține informațiile considerate necesare pentru anchetă, Comisia a trimis solicitantului un formular de cerere pentru tratament de societate care funcționează în condițiile unei economii de piață, precum și un chestionar și a primit răspunsuri în termenele stabilite în acest scop. Ea a căutat și a verificat toate informațiile considerate necesare pentru determinarea dumpingului și a întreprins o vizită de verificare la sediul solicitantului.6. Perioada de anchetă13.  Ancheta privind practicile de dumping s-a desfășurat în perioada cuprinsă între 1 iulie 2008 și 30 iunie 2009 (denumită în continuare „PA”).B. REZULTATELE ANCHETEI1. Tratamentul de societate care funcționează în condițiile unei economii de piață („denumit în continuare „TEP”)14.  În conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (b) din regulamentul de bază, în cazul unor anchete antidumping referitoare la importurile originare din RPC, valoarea normală se determină în conformitate cu articolul 2 alineatele (1)-(6) din regulamentul de bază pentru acei producători-exportatori despre care s-a constatat că îndeplinesc criteriile menționate la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază, respectiv atunci când se dovedește că fabricarea și vânzarea produsului similar se fac în condițiile predominante de economie de piață. Aceste criterii sunt rezumate după cum urmează:15.  deciziile economice sunt luate ca reacție la semnalele de piață, fără un amestec semnificativ din partea statului, iar costurile reflectă valorile de piață;16.  utilizarea de către întreprinderi a unui singur set de documente contabile, care fac obiectul unui audit independent, în conformitate cu standardele internaționale de contabilitate (International Accounting Standards – IAS), și se pot utiliza în orice situație;17.  lipsa oricărei denaturări importante determinate de vechiul sistem de economie planificată;18.  legislația privind falimentul și proprietatea garantează stabilitatea și securitatea juridică;19.  operațiunile de schimb se efectuează la cursul pieței.20.  Ancheta a constatat că solicitantul îndeplinea toate cele cinci criterii necesare pentru acordarea tratamentului TEP. În cursul perioadei de anchetă, s-a constatat că societatea Heze a luat toate deciziile comerciale fără nicio intervenție din partea statului, și fără să existe distorsiuni generate de un sistem de economie planificată. Heze este supusă, fără nici un fel de derogare, legilor statului chinez privind falimentul și proprietatea. Societatea deține un set unic de documente contabile și un sistem contabil care fac obiectul unei auditări independente și s-a constatat că practicile sale sunt conforme cu principiile contabile general acceptate la nivel internațional, precum și cu standardele IAS. S-a constatat, de asemenea, că costurile și prețurile reflectau valorile pieței și că operațiile de schimb erau executate la cursurile pieței.21.  Pe baza elementelor și considerațiilor de mai sus, solicitantului i s-a putut acorda tratamentul TEP.2. Valoarea normală22.  Pentru determinarea valorii normale, s-a stabilit mai întâi dacă volumul total al vânzărilor interne în cazul produsului similar al Heze este reprezentativ în comparație cu volumul său total de vânzări la export către Uniune. În conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din regulamentul de bază, vânzările interne sunt considerate reprezentative în cazul în care volumul total de vânzări efectuate pe piața internă reprezintă cel puțin 5 % din volumul total de vânzări corespunzătoare la export către Uniune. Comisia a stabilit că vânzările de TCCA realizate de reclamant pe piața internă au atins, la nivel global, volume reprezentative.23.  Ulterior, s-au identificat tipurile de produs similar vândute pe piața internă de către solicitant, care erau identice și direct comparabile cu tipurile de produse vândute la export către Uniune.24.  Pentru fiecare tip de produs vândut de Heze pe piața internă și găsit a fi direct comparabil cu tipurile vândute la export către Uniune, s-a stabilit dacă volumul vânzărilor interne a fost reprezentativ, în sensul articolului 2 alineatul (2) din regulamentul de bază. Vânzările interne dintr-o categorie dată au fost considerate suficient de reprezentative atunci când, pentru perioada de anchetă, volumul total al vânzărilor interne din categoria în cauză reprezenta 5% sau mai mult din volumul total al vânzărilor din categoria comparabilă la export către Uniune.25.  S-a examinat, de asemenea, dacă vânzările interne ale fiecărui tip puteau fi considerate ca fiind efectuate în cadrul operațiunilor comerciale normale, în conformitate cu articolul 2 alineatul (4) din regulamentul de bază. Examinarea s-a realizat prin stabilirea proporției de vânzări profitabile către clienți independenți de pe piața internă a fiecărui tip exportat din produsul în cauză pe durata perioadei de anchetă.26.  În cazul în care volumul vânzărilor pentru un tip de produs, comercializat la un preț de vânzare net egal sau mai mare decât costul de producție calculat, reprezenta mai mult de 80% din volumul total al vânzărilor pentru acel tip și unde media ponderată a prețului pentru acel tip era egală sau mai mare decât costul unitar de producție, valoarea normală s-a bazat pe prețul intern real. Acest preț a fost calculat ca medie ponderată a prețurilor tuturor vânzărilor interne pentru acel tip, realizate în cursul perioadei de anchetă, indiferent dacă aceste vânzări au fost sau nu rentabile.27.  În cazul în care volumul vânzărilor profitabile pentru un tip de produs a reprezentat 80% sau mai puțin din volumul total al vânzărilor pentru acel tip sau atunci când prețul mediu ponderat pentru acel tip era mai mic decât costul unitar de producție, valoarea normală a fost stabilită pe baza prețului intern real, calculat ca preț mediu ponderat numai pentru vânzările interne profitabile ale tipului în cauză, realizate în cursul perioadei de anchetă.28.  În cazul în care prețurile interne ale unui anumit tip de produs vândut de Heze nu au putut fi folosite pentru a stabili valoarea normală, a fost necesară aplicarea unei alte metode. În acest scop, Comisia a utilizat valoarea normală construită. În conformitate cu articolul 2 alineatul (3) din regulamentul de bază, valoarea normală a fost construită adăugând la costurile de producție ale tipurilor exportate o sumă rezonabilă pentru costurile de vânzare, cheltuielile administrative și alte costuri generale (costuri „VAG”), precum și o marjă de profit rezonabilă. În conformitate cu articolul 2 alineatul (6) din regulamentul de bază, valoarea costurilor VAG precum și a marjei de profit a fost stabilită pe baza costurilor VAG medii și a marjei de profit a vânzărilor de produs similar practicate de Heze în cursul operațiunilor comerciale normale.29.  În conformitate cu metoda utilizată în ancheta inițială, costul de producție a fost calculat pentru două tipuri de produse. Având în vedere informațiile furnizate de solicitant, un cost de producție a fost calculat pentru TCCA sub formă de granule și tablete și un altul pentru TCCA sub formă de pudră.3. Prețul de export30.  Deoarece produsul în cauză a fost exportat direct către clienți independenți din Uniune, prețul de export a fost stabilit în conformitate cu articolul 2 alineatul (8) din regulamentul de bază, și anume pe baza prețurilor de export plătite efectiv sau care urmează să fie plătite efectiv pentru produs atunci când este vândut la export către Uniune.4. Comparația31.  Pentru fiecare tip de produs în cauză, valoarea normală medie și prețul mediu de export au fost comparate la nivelul franco fabrică și în aceeași etapă de comercializare. În vederea unei comparații echitabile între valoarea normală și prețul de export, s-a ținut seama, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază, de diferențele de factori despre care s-a afirmat și s-a demonstrat că afectează prețurile și comparabilitatea acestora. În acest scop, s-au făcut ajustări care să țină cont de costurile de transport, de navlu și de asigurare, de manipulare, de credit și de costurile bancare, în cazurile în care erau aplicabile și justificate. În plus, s-a constat că TVA-ul a fost rambursat parțial atunci când produsul în cauză a fost vândut la export către Uniune. În consecință, TVA de plată la vânzările pe piața internă a fost ajustat corespunzător în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (b) din regulamentul de bază.32.  În ceea ce privește ajustarea privind costurile de ambalare, solicitantul a solicitat o ajustare pentru costurile de ambalare în cazul vânzărilor atât pe piețele din China, cât și pe piețele Uniunii. Verificarea a arătat că aceste costuri au fost incluse în același mod în costul de producție al produsului, indiferent dacă acesta urma să fie vândut pe piața internă sau la export. Prin urmare, ajustarea solicitată nu a fost acordată nici pentru piața internă, nici pentru piața de export.5. Marja de dumping33.  În conformitate cu articolul 2 alineatul (11) din regulamentul de bază, valoarea normală medie ponderată în funcție de tip a fost comparată cu prețul de export mediu ponderat pentru tipul corespunzător de produs în cauză. Această comparație a dovedit existența unui dumping.34.  S-a constatat că marja de dumping a Heze, exprimată ca procent al prețului net, franco-frontieră a Uniunii, este de 3,2%.C. CARACTERUL DURABIL AL CIRCUMSTANȚELOR MODIFICATE35.  În conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, s-a examinat, de asemenea, eventualitatea în care circumstanțele modificate constatate să poată fi considerate în mod rezonabil durabile.36.  Solicitantul a cooperat în totalitate în cadrul prezentei reexaminări intermediare, iar datele colectate și verificate au permis stabilirea unei marje de dumping pe baza prețurilor sale individuale de export către Uniune. Rezultatul acestui calcul indică faptul că aplicarea în continuare a măsurii la nivelul actual nu mai este justificată.37.  Elementele de probă obținute și verificate în timpul anchetei au arătat o reducere a nivelului de dumping explicată de reducerea structurii costului societății. Factorii principali care au determinat reducerea structurii costului solicitantului sunt producția internă a materiei prime principale și creșterea capacității de producție a acestuia.38.  De asemenea, s-a constat că prețurile la export ale Heze către toate piețele au crescut după ancheta inițială. În special, prețurile la export către Uniune sunt în conformitate cu prețurile la export ale societății către alte țări terțe. Elementele de probă colectate la fața locului au arătat că societatea are mulți clienți din Uniune cărora le aplică niveluri de preț similare. Coerența comportamentului pe piață al solicitantului indică caracterul durabil al schimbării circumstanțelor.39.  În lumina celor de mai sus, se consideră, prin urmare, că este improbabil ca circumstanțele care au condus la inițierea prezentei reexaminări să se modifice, în viitorul previzibil, într-un mod care să afecteze constatările prezentei reexaminări. Prin urmare, se concluzionează că schimbările sunt considerate a fi de natură durabilă și că aplicarea măsurii la nivelul său actual nu mai este justificată.D. MĂSURILE ANTIDUMPING40.  Ținând cont de rezultatele prezentei anchete de reexaminare, se consideră oportună modificarea taxei antidumping aplicabile importurilor produsului în cauză ale Heze la valoarea de 3,2 %.ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:Articolul 1Rubrica referitoare la Heze Huayi Chemical Co. Limited din tabelul de la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1631/2005 se înlocuiește cu următorul text:Țara | Societatea | Nivelul taxei antidumping | Cod TARIC adițional |RPC | Heze Huayi Chemical Co. Limited | 3,2% | A629 |Articolul 2Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.Adoptat la Bruxelles, […]Pentru ConsiliuPreședintele [1] JO L 343, 22.12.2009, p. 51.[2] JO L 261, 7.10.2005, p. 1.[3] JO L 343, 22.12.2009, p. 51.[4] JO L 343, 22.12.2009, p. 51.[5] JO L 261, 7.10.2005, p. 1.[6] JO C 150, 2.7.2009, p. 14 (denumit în continuare „avizul de inițiere”)