               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 9.12.2021
            COM(2021) 781 final
            2021/0409(NLE)

            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Consiliului de asociere înființat prin Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Statul Israel, pe de altă parte, referitor la prelungirea Planului de acțiune UE-Israel

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la decizia de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Consiliului de asociere UE-Israel, înființat prin Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Statul Israel, pe de altă parte („Acordul euromediteraneean”), în ceea ce privește adoptarea unei recomandări privind prelungirea Planului de acțiune UE-Israel.

               2.Contextul propunerii

               2.1.Acordul euro-mediteraneean

               Acordul euro-mediteraneean a fost semnat la Bruxelles la 20 noiembrie 1995 și a intrat în vigoare la 1 iunie 2000. Acesta constituie temeiul juridic al relațiilor bilaterale dintre UE și Israel. Acordul vizează:

               –să furnizeze un cadru corespunzător pentru dialogul politic, care să permită dezvoltarea unor relații politice strânse între părți;

               –să intensifice schimburile comerciale, printre altele, datorită expansiunii schimburilor de mărfuri și servicii, liberalizării reciproce a dreptului de stabilire, continuării liberalizării treptate a achizițiilor publice, liberei circulații a capitalurilor și intensificării cooperării științifice și tehnologice pentru a promova dezvoltarea armonioasă a relațiilor economice dintre Comunitate și Israel și, astfel, să favorizeze, în UE și în Israel, progresul activității economice, îmbunătățirea condițiilor de trai și de muncă, precum și sporirea productivității și a stabilității financiare;

               –să încurajeze cooperarea regională cu scopul de a consolida coexistența pașnică, precum și stabilitatea politică și economică;

               –să promoveze cooperarea în alte domenii de interes reciproc.

               2.2.Consiliul de asociere

               Consiliul de asociere înființat prin Acordul euro-mediteraneean este alcătuit din membri ai Consiliului Uniunii Europene și membri ai Comisiei Europene, pe de o parte, și din membri ai guvernului Statului Israel, pe de altă parte. Consiliul de asociere se reunește  în principiu o dată pe an la nivel ministerial și ori de câte ori este necesar, la inițiativa președintelui și în condițiile prevăzute în regulamentul său de procedură. Consiliul de asociere își adoptă deciziile și recomandările prin acordul comun al părților. În perioada dintre sesiuni, Consiliul de asociere poate să adopte decizii sau recomandări prin procedură scrisă, în cazul în care părțile convin astfel, în conformitate cu articolul 10 din regulamentul de procedură.

               2.3.Actul avut în vedere al Consiliului de asociere

               Consiliul de asociere urmează să adopte o recomandare privind prelungirea Planului de acțiune UE-Israel („actul avut în vedere”). În conformitate cu articolul 10 din Regulamentul de procedură al Consiliului de asociere, recomandarea va fi adoptată prin procedură scrisă.

               Scopul actului avut în vedere este de a prelungi cu trei ani valabilitatea Planului de acțiune UE-Israel, pentru a se asigura continuarea cooperării dintre cele două părți.

               3.Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii

               Poziția care urmează să fie adoptată de Uniunea Europeană în cadrul Consiliului de asociere înființat prin Acordul euro-mediteraneean în ceea ce privește adoptarea unei recomandări referitoare la prelungirea cu trei ani a valabilității Planului de acțiune UE-Israel se bazează pe textul recomandării atașate la prezenta decizie.

               Ambele părți au confirmat în mod repetat bogăția și vitalitatea relațiilor dintre Uniunea Europeană și Israel, precum și angajamentul lor deplin față de dezvoltarea continuă, în toate domeniile de interes reciproc, a acestor relații.

               Prelungirea planului de acțiune este, prin urmare, în interesul părților.

               4.Temei juridic

               4.1.Temeiul juridic procedural

               4.1.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede adoptarea unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului.”

               Conceptul de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional care reglementează organismul în cauză. Acest concept include, de asemenea, instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  1
               .

               4.1.2.Aplicarea în acest caz

               Consiliul de asociere este un organism creat printr-un acord, și anume Acordul euro-mediteraneean.

               Actul pe care Consiliul de asociere este invitat să îl adopte este un act cu efecte juridice.

               Actul avut în vedere are efecte juridice deoarece va prelungi actualul Plan de acțiune UEIsrael cu o perioadă de trei ani.

               Prin urmare, temeiul juridic procedural al deciziei propuse este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2.Temeiul juridic material

               4.2.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               4.2.2.Aplicarea în acest caz

               Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere se referă la cooperarea cu o țară terță, în cadrul unui acord de asociere și al politicii europene de vecinătate.

               Prin urmare, temeiul juridic material al deciziei propuse este articolul 217 din TFUE.

               4.3.Concluzie

               Temeiul juridic al deciziei propuse ar trebui să fie articolul 217 coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               5.Publicarea actului avut în vedere

               Dat fiind faptul că actul Consiliului de asociere va modifica durata Planului de acțiune UEIsrael, este oportun ca acesta să fie publicat după adoptare în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (în conformitate cu Regulamentul de procedură al Consiliului de asociere) și în Reshumot (jurnalul oficial al Israelului), în cazul în care Consiliul de asociere decide astfel.

               2021/0409 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Consiliului de asociere înființat prin Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Statul Israel, pe de altă parte, referitor la prelungirea Planului de acțiune UE-Israel

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 217 coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Statul Israel, pe de altă parte, a intrat în vigoare la 1 iunie 2000.

               (2)În temeiul articolului 69 din Acordul euro-mediteraneean, Consiliul de asociere poate să adopte decizii și să formuleze recomandări oportune.

               (3)Consiliul de asociere urmează să adopte recomandarea privind prelungirea Planului de acțiune UE-Israel.

               (4)Este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Consiliului de asociere, deoarece recomandarea va produce efecte juridice.

               (5)Prelungirea pentru o perioadă de trei ani a Planului de acțiune UE-Israel va oferi părților posibilitatea deplină de a-și continua cooperarea în următorii ani, inclusiv prin eventuala negociere a priorităților parteneriatului,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată de Uniunea Europene în cadrul Consiliul de asociere instituit de Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Statul Israel, pe de altă parte, se bazează pe proiectul de recomandare a Consiliului de asociere atașat la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Prezenta decizie se adresează Comisiei și Înaltului Reprezentant.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, Germania/Consiliul, cauza C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 9.12.2021
            COM(2021) 781 final

            ANEXĂ
            la
            Propunerea de DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Consiliului de asociere înființat prin Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Statul Israel, pe de altă parte, în ceea ce privește prelungirea Planului de acțiune UE-Israel

               ANEXĂ

                  RECOMANDAREA nr. xxx A CONSILIULUI DE ASOCIERE UE-ISRAEL de aprobare a prelungirii Planului de acțiune UE-Israel

               CONSILIUL DE ASOCIERE UE-ISRAEL,

               având în vedere Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Statul Israel, pe de altă parte („Acordul euro-mediteraneean”),

               întrucât:

               (1)Acordul euro-mediteraneean a fost semnat la Bruxelles la 20 noiembrie 1995 și a intrat în vigoare la 1 iunie 2000.

               (2)Articolul 69 din Acordul euro-mediteraneean conferă Consiliului de asociere competența de a adopta decizii și de a formula recomandări oportune.

               (3)Articolul 10 din Regulamentul de procedură al Consiliului de asociere prevede posibilitatea de a adopta decizii sau recomandări prin procedură scrisă între sesiuni, în cazul în care părțile convin astfel.

               (4)Prelungirea cu o perioadă de trei ani a Planului de acțiune UE-Israel va oferi părților posibilitatea de a-și continua cooperarea în următorii ani, inclusiv prin eventuala negociere a priorităților parteneriatului,

               ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:

               Articolul 1

               Consiliul de asociere recomandă, prin procedură scrisă, ca Planul de acțiune UE-Israel să fie prelungit cu o perioadă de trei ani de la data adoptării prelungirii.

               Articolul 2

               Prezenta recomandare intră în vigoare la data adoptării.

               Adoptată la xx, [data].

               Pentru Consiliul de asociere UE-Israel,

               Președintele

               ***


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 27.3.2020
            COM(2020) 140 final
            2020/0050(BUD)
            Propunere de
            DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI
            de modificare a Deciziei (UE) 2020/265 în ceea ce privește ajustările sumelor mobilizate din Instrumentul de flexibilitate pentru 2020 care urmează să fie utilizate pentru migrație, fluxuri de refugiați și amenințări la adresa securității, pentru măsuri imediate în contextul pandemiei de COVID-19 și pentru consolidarea Parchetului European

               EXPUNERE DE MOTIVE

                  La 27 noiembrie 2019, Parlamentul European și Consiliul au decis să mobilizeze 778,1 milioane EUR din Instrumentul de flexibilitate pentru rubrica 3 Securitate și cetățenie, conform propunerii Comisiei.

               Comisia prezintă astăzi proiectul de buget rectificativ (PBR) nr. 1/2020
                  1
                care include, printre altele, majorarea globală cu 423,3 milioane EUR a nivelului creditelor de angajament de la rubrica 3 pentru a răspunde nevoilor cauzate de presiunea sporită exercitată de migrație în Grecia, pentru a finanța măsurile imediate necesare în contextul pandemiei de COVID-19 și pentru a acoperi o majorare a bugetului pentru Parchetul European (EPPO).

               Conform posibilității conferite de articolul 14 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului din 2 decembrie 2013 de stabilire a cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020
                  2
               , PBR respectiv propune să se utilizeze marja globală pentru angajamente rămasă disponibilă din 2018 (350 de milioane EUR) pentru majorarea legată de migrație. Restul din majorarea necesară, care nu se încadrează în domeniul de aplicare al marjei globale pentru angajamente (73,3 milioane EUR), necesită mobilizarea suplimentară a Instrumentului de flexibilitate.

               Prin urmare, prezenta propunere însoțește PBR nr. 1/2020 pentru a majora, în consecință, sumele mobilizate din Instrumentul de flexibilitate și pentru a extinde scopul mobilizării.

               Mobilizarea ajustată a Instrumentului de flexibilitate se va ridica la 851,4 milioane EUR (de la 778,1 milioane EUR) pentru rubrica 3.

               Prezenta propunere de decizie de mobilizare va modifica Decizia (UE) 2020/265 din 27 noiembrie 2019
                  3
               .

               Creditele de plată orientative aferente mobilizării ajustate a Instrumentului de flexibilitate sunt prezentate în tabelul de mai jos:

               (în milioane EUR, în prețuri curente)

                        Anul

                        Credite de plată aferente mobilizării Instrumentului de flexibilitate în 2020

                        2020

                        450,7

                        2021

                        342,2

                        2022

                        42,4

                        2023

                        16,1

                        Total

                        851,4

               2020/0050 (BUD)

               Propunere de

               DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI

               de modificare a Deciziei (UE) 2020/265 în ceea ce privește ajustările sumelor mobilizate din Instrumentul de flexibilitate pentru 2020 care urmează să fie utilizate pentru migrație, fluxuri de refugiați și amenințări la adresa securității, pentru măsuri imediate în contextul pandemiei de COVID-19 și pentru consolidarea Parchetului European

               PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               având în vedere Acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară
                  4
               , în special punctul 12,

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Instrumentul de flexibilitate este destinat să permită finanțarea cheltuielilor identificate precis, care nu au putut fi finanțate în limitele plafoanelor disponibile pentru una sau mai multe alte rubrici ale bugetului general al Uniunii.

               (2)Plafonul pentru suma anuală disponibilă pentru Instrumentul de flexibilitate este de 600 000 000 EUR (la prețurile din 2011), astfel cum se prevede la articolul 11 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului
                  5
               , majorat, dacă este cazul, cu sumele anulate puse la dispoziție în conformitate cu alineatul (1) al doilea paragraf din articolul respectiv.

               (3)La 27 noiembrie 2019, Parlamentul European și Consiliul au adoptat Decizia (UE) 2020/265
                  6
                de mobilizare a Instrumentului de flexibilitate pentru a pune la dispoziție suma de 778 074 489 EUR în credite de angajament la rubrica 3 (Securitate și cetățenie) pentru exercițiul financiar 2020, cu scopul de a finanța măsuri în domeniul migrației, al refugiaților și al securității.

               (4)Proiectul de buget rectificativ nr. 1/2020
                  7
                include o majorare cu 423,3 milioane EUR a creditelor de angajament pentru rubrica 3. Din acestea, 350,0 milioane EUR destinate cheltuielilor suplimentare pentru a face față presiunilor migrației în Grecia sunt acoperite de utilizarea marjei globale pentru angajamente prevăzută la articolul 14 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului. Restul de 73,3 milioane EUR nu este acoperit de marja globală pentru angajamente și necesită, prin urmare, mobilizarea suplimentară a Instrumentului de flexibilitate pentru 2020. Este necesar, de asemenea, să se ajusteze profilul de plată orientativ.

               (5)Prin urmare, Decizia (UE) 2020/265 ar trebui modificată în consecință.

               (6)Această mobilizare a Instrumentului de flexibilitate ar trebui adoptată simultan cu modificarea bugetului pentru 2020, deoarece mobilizarea Instrumentului de flexibilitate permite finanțarea unor acțiuni care depășesc plafonul cadrului financiar multianual. Pentru a se asigura coerența cu modificarea bugetului pentru 2020, prezenta decizie ar trebui să intre în vigoare la data publicării,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               În Decizia (UE) 2020/265, articolul 1 se modifică după cum urmează:

               La alineatul (1) primul paragraf, „778 074 489 EUR” se înlocuiește cu „851 374 489 EUR”, iar al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text: „Sumele menționate la primul paragraf se utilizează pentru a finanța măsuri menite să răspundă provocărilor actuale privind migrația, fluxurile de refugiați și amenințările la adresa securității, precum și actualei crize sanitare din Uniunea Europeană care este provocată de pandemia de COVID-19 și nevoilor sporite ale Parchetului European.”

               La alineatul (2) primul paragraf, literele (a) și (b) se înlocuiesc cu următorul text:

               „(a)
                     450 702 108 EUR în 2020;

               (b)
                     342 205 134 EUR în 2021;”

               Articolul 2

               Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               Adoptată la Bruxelles,

                  Pentru Parlamentul European,
                        Pentru Consiliu,

                  Președintele
                        Președintele

                     (1)

                        COM(2020) 145, 27.3.2020.

                     (2)

                        JO L 347, 20.12.2013, p. 884.

                     (3)

                        JO L 58, 27.2.2020, p. 51.

                     (4)

                        JO C 373, 20.12.2013, p. 1.

                     (5)

                        Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului din 2 decembrie 2013 de stabilire a cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020 (JO L 347, 20.12.2013, p. 884).

                     (6)

                        Decizia (UE) 2020/265 a Parlamentului European și a Consiliului din 27 noiembrie 2019 privind mobilizarea Instrumentului de flexibilitate pentru finanțarea măsurilor bugetare imediate în scopul de a aborda provocările actuale privind migrația, fluxurile de refugiați și amenințările la adresa securității (JO L 058, 27.2.2020, p. 51).

                     (7)

                        COM(2020) 145, 27.3.2020.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 31.3.2020
            COM(2020) 117 final
            2020/0046(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului de control al statului portului al Memorandumului de înțelegere de la Paris privind controlul statului portului

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la decizia de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Comitetului de control al statului portului înființat în temeiul Memorandumului de înțelegere de la Paris privind controlul statului portului în legătură cu adoptarea preconizată a deciziilor necesare pentru funcționarea corectă a regimului UE privind controlul statului portului (PSC) prevăzut în Directiva 2009/16/CE
                  1
               .

               2.CONTEXTUL PROPUNERII

               2.1. Memorandumul de înțelegere de la Paris privind controlul statului portului

               Memorandumul de înțelegere de la Paris (MOU Paris) prevede un regim internațional de inspecție pentru navele străine în alte porturi naționale de către agenții PSC, pentru a verifica dacă competența comandantului, a ofițerilor și a echipajului de la bord, starea navei și echipamentul acesteia respectă cerințele convențiilor internaționale și dacă nava este dotată cu personal și funcționează în conformitate cu dreptul internațional aplicabil. MOU Paris a fost semnat la 26 ianuarie 1982.

               Directiva 2009/16/CE (astfel cum a fost modificată) încorporează procedurile și instrumentele MOU Paris. Toate statele membre ale UE cu porturi maritime
                  2
               , precum și Canada, Rusia, Islanda și Norvegia sunt membre ale MOU Paris. Uniunea Europeană nu este parte la MOU Paris.

               2.2. Actul avut în vedere de către Comitetul de control al statului portului al MOU Paris

               Pentru ca PSC în Uniune să funcționeze, în fiecare an trebuie să se ia o serie de decizii în cadrul MOU Paris. Aceste decizii sunt luate prin consens, în cadrul reuniunii anuale a „Comitetului de control al statului portului” (PSCC) care are loc în luna mai a fiecărui an. În temeiul Directivei 2009/16/CE, deciziile luate de organismul competent adecvat al MOU Paris devin obligatorii pentru statele membre ale UE.

               3. POZIȚIA CARE URMEAZĂ SĂ FIE ADOPTATĂ ÎN NUMELE UNIUNII

               În temeiul articolului 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul unor organizații internaționale precum MOU Paris, atunci când acestea trebuie să adopte acte cu efecte juridice, trebuie să fie adoptată printr-o decizie a Consiliului, la propunerea Comisiei.

               În 2016, Decizia (UE) 2016/381 a Consiliului
                  3
                a stabilit poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul PSCC pentru perioada 2016-2019. Decizia Consiliului a fost adoptată în conformitate cu o abordare pe două niveluri. Decizia în sine a stabilit principiile directoare și orientările privind poziția Uniunii pe o bază multianuală. Aceasta a fost ajustată pentru fiecare reuniune anuală a PSCC prin intermediul unor documente neoficiale ale Comisiei (care trebuie) discutate în cadrul Grupului de lucru pentru transport maritim al Consiliului. Scopul prezentei propuneri este să stabilească poziția Uniunii în cadrul PSCC pentru perioada 2020-2024.

               Abordarea prevăzută în prezenta propunere se datorează caracteristicilor procesului decizional din MOU Paris. Normele interne ale MOU Paris stabilesc data-limită pentru depunerea de documente de către membrii săi, precum și de către grupurile de lucru însărcinate cu elaborarea de orientări și instrucțiuni, la șase săptămâni înainte de reuniunea PSCC. Numai în acel moment sunt disponibile toate documentele depuse, iar Comisia își poate începe analiza, în vederea elaborării unei propuneri privind o poziție coordonată la nivelul Uniunii, în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE, care trebuie să fie apoi adoptată de către Consiliu. Întrucât timpul disponibil pentru această analiză, pentru pregătirea propunerii Comisiei și pentru adoptarea sa de către Consiliu este scurt, procesul de precizare anuală a poziției Uniunii este prevăzut în anexa 2.

               4.Temei juridic

               4.1. Temeiul juridic procedural

               4.1.1. Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului.”

               Articolul 218 alineatul (9) din TFUE se aplică indiferent dacă Uniunea este sau nu membră a organismului în cauză sau parte la acord
                  4
               .

               Noțiunea de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. De asemenea, sunt incluse instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  5
               .

               4.1.2. Aplicarea la cazul în discuție

               MOU Paris este un organism creat printr-un acord.

               Actul pe care MOU Paris este invitat să îl adopte este un act cu efecte juridice. Actul avut în vedere este de natură să influențeze în mod decisiv conținutul legislației UE, și anume Directiva 2009/16/CE privind controlul statului portului, întrucât PSCC al MOU Paris adoptă o serie de decizii care trebuie luate în fiecare an pentru ca directiva să funcționeze corect.

               Actul avut în vedere nu completează și nu modifică cadrul instituțional al acordului. Prin urmare, temeiul juridic procedural al propunerii de decizie este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2. Temeiul juridic material

               4.2.1. Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               4.2.2. Aplicarea la cazul în discuție

               Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere se referă la „transport”. Prin urmare, temeiul juridic material al deciziei propuse este articolul 100 alineatul (2).

               4.3. Concluzie

               Temeiul juridic al deciziei propuse ar trebui să fie articolul 100 alineatul (2), coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               2020/0046 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului de control al statului portului al Memorandumului de înțelegere de la Paris privind controlul statului portului

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 100 alineatul (2) coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Memorandumul de înțelegere privind controlul statului portului („MOU Paris”) a fost semnat la Paris la 26 ianuarie 1982 și a intrat în vigoare la 1 iulie 1982. În conformitate cu secțiunea 8.1 din MOU Paris, orice autoritate maritimă poate propune modificări la acesta. În plus, în conformitate cu secțiunea 7.1 din MOU Paris, Comitetul de control al statului portului („PSCC”) este format dintr-un reprezentant al fiecăreia dintre autoritățile maritime și un reprezentant al Comisiei și are competențele stabilite în secțiunea 7.3. Este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul PSCC, întrucât deciziile luate de organismul competent al MOU Paris sunt relevante pentru cadrul juridic al Uniunii, și anume Directiva 2009/16/CE a Parlamentului European și a Consiliului
                  6
               .

               (2)Directiva 2009/16/CE stabilește regimul juridic al Uniunii privind controlul statului portului și reformulează și consolidează legislația anterioară a Uniunii în acest domeniu, în vigoare din 1995. Regimul juridic al Uniunii a fost creat pe baza structurii preexistente a Memorandumului de înțelegere de la Paris privind controlul statului portului, o organizație internațională creată în 1982. În ceea ce privește statele membre, Directiva 2009/16/CE introduce în mod efectiv procedurile, instrumentele și activitățile desfășurate de MOU Paris în domeniul de aplicare al dreptului Uniunii.

               (3)PSCC al MOU Paris se reunește anual și, în cadrul reuniunilor sale, decide cu privire la o serie de puncte de pe ordinea de zi necesare pentru punerea în aplicare a Directivei 2009/16/CE.

               (4)Normele interne ale MOU Paris stabilesc data-limită pentru depunerea de documente de către membrii săi, precum și de către grupurile de lucru însărcinate cu elaborarea de orientări și instrucțiuni, la șase săptămâni înainte de reuniunea PSCC. Numai în acel moment sunt disponibile toate documentele depuse, iar Comisia își poate începe analiza în vederea elaborării unei propuneri privind o poziție coordonată la nivelul Uniunii, în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE. Deoarece timpul disponibil pentru această analiză și pentru adoptarea unei propuneri este scurt, este necesar să se stabilească principiile directoare și orientările poziției Uniunii pe o bază multianuală, împreună cu cadrul pentru specificarea anuală a poziției Uniunii.

               (5)Prezenta decizie trebuie să acopere perioada 2020-2024.

               (6)Poziția Uniunii urmează să fie exprimată de statele membre ale Uniunii, ale căror autorități maritime sunt membre ale PSCC al MOU Paris, acționând împreună,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul reuniunii anuale a Comitetului de control al statului portului („PSCC”) înființat în temeiul Memorandumului de înțelegere de la Paris privind controlul statului portului („MOU Paris”) este prevăzută în anexa I la prezenta decizie.

               Articolul 2

               Precizarea anuală a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul reuniunilor anuale ale PSCC al MOU Paris este prevăzută în anexa II la prezenta decizie.

               Articolul 3

               Poziția menționată la articolul 1 este evaluată și, după caz, revizuită de către Consiliu la propunerea Comisiei cel târziu pentru reuniunea anuală a PSCC al MOU Paris din 2024.

               Articolul 4

               Poziția menționată la articolul 1 este exprimată de statele membre ale Uniunii care sunt membre ale PSCC al MOU Paris, acționând împreună.

               Articolul 5

               Prezenta decizie se adresează statelor membre.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        Directiva 2009/16/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind controlul statului portului (JO L 131, 28.5.2009, p. 57).

                     (2)

                        Belgia, Danemarca, Finlanda, Franța, Germania, Grecia, Irlanda, Italia, Țările de Jos, Portugalia, Spania și Regatul Unit au aderat la memorandum la 26 ianuarie 1982. Bulgaria a aderat la memorandum la 10 mai 2007. Croația a aderat la memorandum la 8 noiembrie 1996. Cipru a aderat la memorandum la 12 mai 2006. Estonia a aderat la memorandum la 12 mai 2005, Letonia a aderat la memorandum la 12 mai 2005. Lituania a aderat la memorandum la 12 mai 2006. Malta a aderat la memorandum la 12 mai 2006. Polonia a aderat la memorandum la 27 noiembrie 1991. România a aderat la memorandum la 10 mai 2007. Slovenia a aderat la memorandum la 15 mai 2003.

                     (3)

                        Decizia (UE) 2016/381 a Consiliului din 14 martie 2016 privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului de control al statului portului înființat în temeiul Memorandumului de înțelegere de la Paris privind controlul statului portului (JO L 72, 17.03.2016, p. 53).

                     (4)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, (cauza) Germania/Consiliul, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctul 64.

                     (5)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, Germania/Consiliu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61 – 64.

                     (6)

                        Directiva 2009/16/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind controlul statului portului (JO L 131, 28.5.2009, p. 57).

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 31.3.2020
            COM(2020) 117 final
            ANEXĂ
            la
            propunerea de Decizie a Consiliului
            privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului de control al statului portului al Memorandumului de înțelegere de la Paris privind controlul statului portului

               ANEXA I

               Poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Memorandumului de înțelegere de la Paris privind controlul statului portului

               Principii directoare

               În cadrul Memorandumului de înțelegere de la Paris privind controlul statului portului (MOU Paris), Uniunea trebuie:

               (a)
                     să acționeze în conformitate cu obiectivele urmărite de Uniune, în special pentru a îmbunătăți siguranța maritimă, prevenirea poluării și condițiile de viață și de muncă la bord prin reducerea drastică a numărului de nave care nu corespund standardelor cu ajutorul aplicării stricte a convențiilor și codurilor internaționale;

               (b)
                     să promoveze punerea în aplicare a unei abordări armonizate de către membrii MOU Paris a aplicării efective a acestor standarde internaționale în ceea ce privește navele care navighează în apele lor teritoriale și folosesc porturile lor;

               (c)
                     să colaboreze, în cadrul MOU Paris, pentru realizarea unui sistem de inspecție cuprinzător și repartizarea sarcinilor de inspecție în mod echitabil, în special, adoptând obligațiile anuale de inspecție întocmite în conformitate cu metodologia convenită prevăzută în anexa 11 la MOU Paris;

               (d)
                     să lucreze, în cadrul MOU Paris, pentru a promova recrutarea, păstrarea și formarea de către membrii MOU Paris a numărului corespunzător de angajați, inclusiv inspectori calificați, ținând seama de volumul și caracteristicile traficului naval din fiecare port;

               (e)
                     să se asigure că măsurile adoptate în cadrul MOU Paris sunt în concordanță cu legislația internațională, în special cu convențiile și codurile internaționale privind siguranța maritimă, prevenirea poluării și condițiile de viață și de muncă la bord;

               (f)
                     să promoveze dezvoltarea unor abordări comune cu alte organisme care efectuează controlul statului portului;

               (g)
                     să asigure coerența cu alte politici ale Uniunii, în special în materie de relații externe, securitate și protecție a mediului.

               Orientări

               Pentru a asigura funcționarea fără probleme de la an la an a regimului Uniunii de control al statului portului în conformitate cu Directiva 2009/16/CE, Uniunea depune eforturi pentru a sprijini adoptarea de către MOU Paris a următoarelor acțiuni:

               1.
                     Următoarele elemente ale profilului de risc al navei utilizate la selectarea navelor pentru inspecție:

               (a)
                     lista albă, gri și neagră a statelor de pavilion, în conformitate cu formula elaborată de MOU Paris și prevăzută în anexa la Regulamentul (UE) nr. 801/2010 al Comisiei
                  1
               ;

               (b)
                     lista de performanță pentru organizațiile recunoscute în conformitate cu metodologia adoptată de către Comitetul de control al statului portului („PSCC”) la cea de-a 37-a reuniune a PSCC din mai 2004 (punctul 4.5.2 de pe ordinea de zi);

               (c)
                     indicele mediu de reținere și de deficiență pentru formula de calcul a performanței companiei, pe baza anexei la Regulamentul (UE) nr. 802/2010 al Comisiei
                  2
               ;

               2.
                     Se asigură că orice modificări sau actualizări ale procedurilor și orientărilor MOU Paris sunt în concordanță cu obiectivele urmărite de Uniune, în special pentru a îmbunătăți siguranța maritimă, prevenirea poluării și condițiile de viață și de muncă la bordul navelor.

                     (1)

                        Regulamentul (UE) nr. 801/2010 al Comisiei din 13 septembrie 2010 privind aplicarea articolului 10 alineatul (3) din Directiva 2009/16/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește criteriile privind statul de pavilion (JO L 241, 14.9.2010, p. 1).

                     (2)

                        Regulamentul (UE) nr. 802/2010 al Comisiei din 13 septembrie 2010 de punere în aplicare a articolului 10 alineatul (3) și a articolului 27 din Directiva 2009/16/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind performanța companiei (JO L 241, 14.9.2010, p. 4).

    ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 31.3.2020
            COM(2020) 117 final
            ANEXĂ
            la
            Propunerea de Decizie a Consiliului
            privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului de control al statului portului al Memorandumului de înțelegere de la Paris privind controlul statului portului

               ANEXA II

               Elementele specifice ale poziției care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul reuniunii anuale a Comitetului de control al statului portului înființat în temeiul Memorandumului de înțelegere de la Paris privind controlul statului portului

               Înainte de fiecare reuniune anuală a Comitetului de control al statului portului (PSCC) al Memorandumului de înțelegere de la Paris privind controlul statului portului, se iau măsurile necesare astfel încât poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii să țină cont de toate informațiile relevante transmise Comisiei , precum și de orice document care urmează să fie discutat și care intră în sfera de competență a Uniunii, în conformitate cu principiile și orientările prevăzute în anexa I.

               În acest scop și pe baza informațiilor respective, serviciile Comisiei transmit Consiliului sau grupurilor de pregătire ale acestuia, spre examinare și aprobare, un document pregătitor care prevede detaliile poziției avute în vedere, cu suficient timp înainte de reuniunea PSCC.

               Se consideră că poziția care va fi adoptată în numele Uniunii, avută în vedere în documentul pregătitor, este aprobată, cu excepția cazului în care un număr de state membre echivalent cu o minoritate de blocare obiectează în cadrul unei reuniuni a grupului de pregătire al Consiliului sau în termen de douăzeci de zile de la primirea documentului pregătitor, în funcție de care dintre aceste situații intervine mai întâi. În caz de obiecții, se sesizează Consiliul cu privire la chestiunea respectivă.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 2.4.2020
            COM(2020) 172 final
            Propunere de
            DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI
            privind mobilizarea marjei pentru situații neprevăzute în 2020 în scopul de a furniza asistență de urgență statelor membre și de a consolida în continuare mecanismul de protecție civilă al Uniunii/rescEU ca răspuns la epidemia de COVID-19

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               Regulamentul (UE, EURATOM) nr. 1311/2013 al Consiliului din 2 decembrie 2013 de stabilire a cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020
                  1
                („Regulamentul privind CFM”) permite mobilizarea marjei pentru situații neprevăzute până la 0,03 % din venitul național brut al UE-28, pentru a reacționa la circumstanțe neprevăzute, ca instrument de ultimă instanță. În ajustarea tehnică a CFM pentru 2020
                  2
               , pe baza articolului 6 din Regulamentul privind CFM, suma absolută a marjei pentru situații neprevăzute pentru exercițiul 2020 este stabilită la 5 096,8 milioane EUR.

               Comisia prezintă astăzi proiectul de buget rectificativ (PBR) nr. 2/2020
                  3
               . Acesta prevede, printre altele, o majorare globală cu 3 000,0 milioane EUR a creditelor de angajament pentru rubrica 3 Securitate și cetățenie, cu scopul de a acoperi reactivarea Instrumentului de sprijin de urgență (ESI) pe teritoriul Uniunii, menită să ajute statele membre să facă față consecințelor epidemiei de COVID-19 și să consolideze în continuare mecanismul de protecție civilă al Uniunii/rescEU, astfel încât să faciliteze constituirea de stocuri pe scară mai largă și coordonarea distribuției resurselor esențiale în întreaga Europă. Această majorare vine în completarea celorlalte întăriri destinate rubricii bugetare menționate, care corespund unei sume globale de 423,3 milioane EUR, propuse deja de Comisie în PBR nr. 1/2020
                  4
               .

               Dat fiind că nu există posibilități de redistribuire în cadrul rubricii 3 și în conformitate cu propunerea, prezentată tot astăzi, de modificare a Regulamentului privind CFM prin eliminarea limitărilor domeniului de aplicare a acestui instrument
                  5
               , Comisia propune, în PBR nr. 2/2020, utilizarea sumei totale disponibile cu titlu de marjă globală pentru angajamente în cadrul acestui instrument special, și anume 2 042,4 milioane EUR
                  6
               .

               În plus, PBR nr. 2/2020 este însoțit de o propunere
                  7
                de modificare a Deciziei (UE) 2020/265 privind mobilizarea Instrumentului de flexibilitate în 2020
                  8
               . În urma propunerii menționate, care prevede majorarea cu 316,3 milioane EUR a sumei care face obiectul solicitării de mobilizare, mobilizările totalizează 1 094,4 milioane EUR în 2020 și epuizează suma disponibilă în cadrul acestui instrument special.

               În fine, Comisia propune, ca soluție de ultimă instanță, mobilizarea sumei de 714,6 milioane EUR din marja pentru situații neprevăzute pentru exercițiul 2020, astfel încât să asigure finanțarea integrală a creditelor de angajament aferente cheltuielilor de la rubrica 3 din bugetul general al Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2020, peste plafonul angajamentelor.

               2.JUSTIFICAREA MOBILIZĂRII

               2.1.INTRODUCERE

               Sprijinul de urgență poate fi acordat în temeiul Regulamentului (UE) 2016/369 în cazul unui dezastru natural sau provocat de om, potențial sau în curs de desfășurare, numai în cazurile în care amploarea fără precedent și impactul dezastrului sunt de așa natură încât provoacă grave și ample consecințe umanitare în unul sau mai multe state membre și numai în circumstanțe excepționale în care niciun alt instrument aflat la dispoziția statelor membre și a Uniunii nu este suficient.

               Coronavirusul sindromului respirator acut sever 2 (SARS-CoV-2) și boala cauzată de acesta (COVID-19) au fost declarate de Organizația Mondială a Sănătății (OMS) mai întâi drept urgență de sănătate publică la nivel internațional
                  9
                și ulterior drept pandemie mondială
                  10
               . Consecințele epidemiei pentru sănătatea publică sunt deja grave și ample în statele membre cele mai afectate și se agravează în continuare pe măsură ce crește numărul statelor membre grav afectate.

               Mecanismul de protecție civilă al Uniunii/rescEU
                  11
                a fost consolidat atât prin PBR nr. 1, cât și prin PBR nr. 2/2020, a fost lansată Inițiativa pentru investiții în răspunsul la coronavirus în scopul de a mobiliza fondurile structurale și de investiții europene
                  12
               , iar alte instrumente ale Uniunii contribuie, la rândul lor, la remedierea parțială a situației de urgență de sănătate publică. Cu toate acestea, amploarea și natura acestei provocări necesită o abordare eficace a consecințelor umanitare, legate de sănătatea publică, pe care epidemia le are în Uniune.

               Ținând seama de cele de mai sus, Comisia propune reactivarea și modificarea Instrumentului de sprijin de urgență (ESI) în conformitate cu Regulamentul (UE) 2016/369 în ceea ce privește epidemia de COVID-19
                  13
               .

               2.2.MARJA PENTRU SITUAȚII NEPREVĂZUTE, UN INSTRUMENT DE ULTIMĂ INSTANȚĂ

               Articolul 13 alineatul (1) din Regulamentul privind CFM definește marja pentru situații neprevăzute drept un instrument de ultimă instanță necesar pentru a se putea reacționa la circumstanțe neprevăzute. În conformitate cu punctul 14 din Acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară
                  14
               , Comisia a efectuat o analiză a posibilității de realocare a unor sume importante în cadrul bugetului existent. În bugetul pentru 2020, Comisia a propus deja utilizarea integrală a marjei nealocate existente sub plafonul de angajamente de la rubrica 3. În plus, în bugetul adoptat a fost mobilizată suma de 778,1 milioane EUR în temeiul Instrumentului de flexibilitate. Drept urmare, nu există posibilități de redistribuire în cadrul acestei rubrici.

               În cadrul PBR nr. 1 și nr. 2/2020 s-a propus mobilizarea sumei restante din Instrumentul de flexibilitate, mobilizare care totalizează 1 094,4 milioane EUR. Domeniul de aplicare a marjei globale pentru angajamente este limitată la creșterea economică, la ocuparea forței de muncă, la migrație și la securitate, marja neputând fi mobilizată pentru măsurile legate de epidemia de COVID-19. Din acest motiv, Comisia propune astăzi modificarea Regulamentului privind CFM astfel încât să se elimine limitarea domeniului de aplicare a marjei globale pentru angajamente
                  15
                și să se mobilizeze imediat întreaga sumă disponibilă pentru Instrumentul de sprijin de urgență și pentru o nouă consolidare a rescEU prin intermediul PBR nr. 2/2020. Dat fiind că suma combinată a marjei globale pentru angajamente și a instrumentului de flexibilitate este insuficientă pentru a finanța majorarea propusă a creditelor de angajament, mobilizarea marjei pentru situații neprevăzute pentru exercițiul 2020 este singurul instrument disponibil - în ultimă instanță - pentru finanțarea cheltuielilor suplimentare restante care depășesc plafonul de la rubrica 3.

               2.3.IMPACTUL BUGETAR AL SITUAȚIILOR NEPREVĂZUTE ÎN 2020

               Comisia propune mobilizarea a 714,6 milioane EUR prin intermediul marjei pentru situații neprevăzute în scopul de a răspunde nevoilor suplimentare legate de reactivarea Instrumentului de sprijin de urgență.

               Creditele de plată corespunzătoare vor fi incluse în plafonul creditelor de plată pentru 2020 (și nu numai). Prin urmare, nu este necesar să se mobilizeze marja pentru situații neprevăzute în ceea ce privește creditele de plată.

               3.COMPENSAREA MARJEI PENTRU SITUAȚII NEPREVĂZUTE PRIN PLAFOANELE CFM

               Articolul 13 alineatul (3) din Regulamentul privind CFM prevede ca sumele puse la dispoziție prin mobilizarea marjei pentru situații neprevăzute să fie compensate integral prin marjele pentru exercițiile financiare actuale sau viitoare.

               În conformitate cu articolul 13 alineatul (4) din Regulamentul privind CFM, sumele compensate nu se mobilizează suplimentar în contextul CFM, astfel încât valoarea totală a plafoanelor creditelor de angajament și de plată prevăzute în cadrul CFM pentru exercițiile financiare actuale și viitoare să nu fie depășită. În consecință, mobilizarea marjei pentru situații neprevăzute pentru creditele de angajament în 2020 în cadrul rubricii 3 și compensarea aferentă trebuie să respecte plafonul total al angajamentelor pentru exercițiul 2020, ultimul din perioada care face obiectului actualului CFM.

               Comisia propune compensarea consolidării propuse a cheltuielilor de la rubrica 3 prin deducerea din marja nealocată disponibilă sub plafonul de cheltuieli de la rubrica 5 Administrație.

               După compensare, vor rămâne marje totalizând 633,7 milioane EUR sub plafonul de cheltuieli de la următoarele rubrici:

               ·514,0 milioane EUR la rubrica 2 (Creștere durabilă: - resurse naturale);

               ·103,4 milioane EUR la rubrica 4 (Europa în lume);

               ·16,2 milioane EUR la rubrica 5 (Administrație).

               Sub celelalte plafoane de cheltuieli nu ar mai rămâne nicio marjă disponibilă.

               Plafonul global al angajamentelor pentru CFM în ansamblu ar rămâne neschimbat.

               4.ELEMENTE SUPLIMENTARE

               Parlamentului European și Consiliului li se reamintește faptul că publicarea prezentei decizii în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene trebuie să aibă loc cel mai târziu la data publicării bugetului rectificativ nr. 2/2020, în conformitate cu articolul 13 alineatul (1) ultima teză din Regulamentul privind CFM.

               Propunere de

               DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI

               privind mobilizarea marjei pentru situații neprevăzute în 2020 în scopul de a furniza asistență de urgență statelor membre și de a consolida în continuare mecanismul de protecție civilă al Uniunii/rescEU ca răspuns la epidemia de COVID-19

               PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               având în vedere Acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară
                  16
               , în special punctul 14,

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1) Articolul 13 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului
                  17
                a stabilit o marjă pentru situații neprevăzute de până la 0,03 % din venitul național brut al Uniunii.

               (2) În conformitate cu articolul 6 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013, Comisia a calculat cuantumul absolut al marjei pentru situații neprevăzute pentru exercițiul 2020 în Comunicarea sa din 15 mai 2019 privind ajustarea tehnică a cadrului financiar pentru 2020 în funcție de evoluția VNB
                  18
               .

               (3) Comisia a examinat toate celelalte posibilități financiare de a reacționa la circumstanțele neprevăzute în limitele plafonului de cheltuieli pentru 2020 din cadrul rubricii 3 (Securitate și cetățenie) stabilit în cadrul financiar multianual (CFM). În ceea ce privește rubrica 3 din CFM pentru 2020, Comisia a propus să se utilizeze marja globală pentru angajamente în limita unei sume totale de 2 392 402 163 de EUR și să se mobilizeze instrumentul de flexibilitate în limita unei sume totale de 1 094 414 188 de EUR. Cu toate acestea, este necesar să se mobilizeze marja pentru situații neprevăzute în scopul de a răspunde nevoilor care decurg din epidemia de COVID-19, prin majorarea creditelor de angajament de la rubrica 3 din CFM din bugetul general al Uniunii pentru exercițiul financiar 2020, peste plafonul acestei rubrici, astfel cum s-a propus în proiectul de buget rectificativ nr. 2/2020
                  19
               .

               (4) Având în vedere această situație foarte specială, condiția de ultimă instanță prevăzută la articolul 13 alineatul (1) din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 este îndeplinită.

               (5) Prezenta decizie ar trebui să intre în vigoare la aceeași dată ca modificarea bugetului pentru 2020, dat fiind că marja pentru situații neprevăzute permite finanțarea anumitor acțiuni prin depășirea plafonului stabilit cu privire la bugetul pentru 2020 în CFM,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               În cadrul bugetului general al Uniunii pentru exercițiul financiar 2020, se mobilizează marja pentru situații neprevăzute pentru a furniza suma de 714 558 138 milioane EUR în credite de angajament peste plafonul angajamentelor de la rubrica 3 (Securitate și cetățenie) din cadrul financiar multianual.

               Articolul 2

               Suma de 714 558 138 EUR menționată la articolul 1 se compensează din marja existentă, pentru exercițiul financiar 2020, la rubrica 5 (Administrație).

               Articolul 3

               Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               Adoptată la Bruxelles,

                  Pentru Parlamentul European,
                        Pentru Consiliu,

                  Președintele
                        Președintele

                     (1)

                        JO L 347, 20.12.2013, p. 884.

                     (2)

                        COM(2019) 310, 15.5.2019.

                     (3)

                        COM(2020) 170, 2.4.2020.

                     (4)

                        COM(2020) 145, 27.3.2020.

                     (5)

                        COM(2020) 174, 2.4.2020.

                     (6)

                        Această sumă ține seama de marja rămasă din 2019 (1 316,9 milioane EUR) pusă la dispoziție pentru 2020 în „Ajustarea tehnică cu privire la instrumentul special”, adoptată astăzi de Comisie [COM(2020) 173, 2.4.2020].

                     (7)

                        PBR nr. 1/2020 a fost prezentat împreună cu o primă propunere de modificare a deciziei menționate, înlocuită cu această a doua propunere.

                     (8)

                        COM(2020) 171, 2.4.2020.

                     (9)

                        La 30 ianuarie 2020.

                     (10)

                        La 11 martie 2020.

                     (11)

                        Decizia nr. 1313/2013/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 decembrie 2013 privind un mecanism de protecție civilă al Uniunii (JO L 347, 20.12.2013, p. 924).

                     (12)

                        Propunere de Regulament al Parlamentului European și al Consiliului de modificare a Regulamentului (UE) nr. 1303/2013, a Regulamentului (UE) nr. 1301/2013 și a Regulamentului (UE) nr. 508/2014 în ceea ce privește anumite măsuri specifice menite să mobilizeze investiții în sistemele de sănătate ale statelor membre și în alte sectoare ale economiilor acestora ca răspuns la epidemia de COVID-19 [Inițiativa pentru investiții în răspunsul la coronavirus], COM(2020) 113 final, 13.3.2020.

                     (13)

                        COM(2020) 175, 2.4.2020.

                     (14)

                        JO C 373, 20.12.2013, p. 1.

                     (15)

                        COM(2020) 174, 2.4.2020.

                     (16)

                        JO C 373, 20.12.2013, p. 1.

                     (17)

                        Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului din 2 decembrie 2013 de stabilire a cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020 (JO L 347, 20.12.2013, p. 884).

                     (18)

                        Comunicarea Comisiei către Consiliu și Parlamentul European din 15 mai 2019 privind ajustarea tehnică a cadrului financiar pentru 2020 în funcție de evoluția VNB [COM(2019) 310].

                     (19)

                        COM(2020) 170, 2.4.2020.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 2.4.2020
            COM(2020) 171 final
            Propunere de
            DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI
            de modificare a Deciziei (UE) 2020/265 în ceea ce privește ajustările sumelor mobilizate din Instrumentul de flexibilitate pentru 2020 care urmează să fie utilizate pentru migrație, fluxuri de refugiați și amenințări la adresa securității, pentru adoptarea unor măsuri imediate în cadrul pandemiei de COVID-19 și pentru consolidarea Parchetului European

               EXPUNERE DE MOTIVE

                  La 27 noiembrie 2019, Parlamentul European și Consiliul au decis mobilizarea sumei de 778,1 milioane EUR din Instrumentul de flexibilitate pentru rubrica 3 Securitate și cetățenie, astfel cum a fost propus de Comisie [Decizia (UE) 2020/265
                     1
                  ].

               La 27 martie 2020, Comisia a prezentat proiectul de buget rectificativ (PBR) nr. 1/2020
                  2
               . Acesta prevedea, printre altele, o majorare totală de 423,3 milioane EUR a creditelor de angajament de la rubrica 3 pentru a răspunde nevoilor care rezultă din presiunea sporită exercitată de migrație în Grecia, pentru a finanța măsurile imediate necesare în cadrul pandemiei de COVID-19 (constituirea primei rezerve din istorie de echipamente medicale în cadrul rescEU) și pentru a majora bugetul alocat Parchetului European. În PBR nr. 1/2020, Comisia a propus utilizarea sumei de 350,0 milioane EUR, disponibilă din 2018, din marja globală pentru angajamente (MGA), pentru a acoperi partea acestei majorări legate de migrație. Comisia a propus, de asemenea, să finanțeze partea rămasă din majorare (73,3 milioane EUR), adaptând în consecință suma mobilizată din Instrumentul de flexibilitate, precum și să extindă domeniul de aplicare al Deciziei (UE) 2020/265
                  3
               .

               Comisia prezintă astăzi proiectul de buget rectificativ nr. 2/2020
                  4
               , care include o majorare suplimentară de 3 000,0 milioane EUR a creditelor de angajament de la rubrica 3 pentru a acoperi reactivarea Instrumentului dedicat sprijinului de urgență pe teritoriul Uniunii (ESI) în scopul de a ajuta statele membre să facă față consecințelor pandemiei de COVID-19 și de a consolida în continuare mecanismul de protecție civilă al Uniunii/rescEU, astfel încât să se faciliteze constituirea unei rezerve de echipamente mai extinse și coordonarea distribuirii resurselor esențiale în întreaga Europă. Având în vedere absența posibilității de realocare în cadrul rubricii 3 și în conformitate cu propunerea, prezentată tot astăzi, de modificare a Regulamentului privind CFM prin eliminarea limitărilor din domeniul de aplicare al acestui instrument
                  5
               , Comisia propune în PBR nr. 2/2020 ca această majorare să fie acoperită prin utilizarea sumei totale de 2 042,4 milioane EUR
                  6
                din MGA, disponibilă în cadrul acestui instrument special.

               În plus, prezenta propunere de decizie de mobilizare a Instrumentului de flexibilitate modifică Decizia (UE) 2020/265 din 27 noiembrie 2019 și înlocuiește amendamentul depus împreună cu PBR nr. 1/2020. Prin urmare, această nouă propunere se referă la majorările combinate ale creditelor de angajament de la rubrica 3 incluse atât în PBR nr. 1/2020, cât și în PBR nr. 2/2020, majorează suma totală care urmează să fie mobilizată, aceasta ajungând la 1 094,4 milioane EUR
                  7
               , și epuizează suma disponibilă în cadrul acestui instrument pentru 2020.

               Întrucât utilizarea MGA în PBR nr. 2/2020 și prezenta propunere de decizie de mobilizare a Instrumentului de flexibilitate sunt insuficiente pentru a acoperi nevoile de finanțare ale ESI, Comisia prezintă, de asemenea, o propunere separată
                  8
               , care însoțește PBR nr. 2/2020, vizând mobilizarea sumei de 714,6 milioane EUR din marja pentru situații neprevăzute pentru 2020.

               Creditele de plată orientative aferente mobilizării ajustate a Instrumentului de flexibilitate sunt prezentate în tabelul de mai jos:

               (în milioane EUR, la prețuri curente)

                        Anul

                        Credite de plată aferente mobilizării Instrumentului de flexibilitate în 2020

                        2020

                        574,6

                        2021

                        413,7

                        2022

                        66,2

                        2023

                        39,9

                        Total

                        1 094,4

               Propunere de

               DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI

               de modificare a Deciziei (UE) 2020/265 în ceea ce privește ajustările sumelor mobilizate din Instrumentul de flexibilitate pentru 2020 care urmează să fie utilizate pentru migrație, fluxuri de refugiați și amenințări la adresa securității, pentru adoptarea unor măsuri imediate în cadrul pandemiei de COVID-19 și pentru consolidarea Parchetului European

               PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               având în vedere Acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară
                  9
               , în special punctul 12,

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Instrumentul de flexibilitate este destinat să permită finanțarea cheltuielilor identificate precis, care nu au putut fi finanțate în limitele plafoanelor disponibile pentru una sau mai multe alte rubrici ale bugetului general al Uniunii.

               (2)Plafonul pentru suma anuală disponibilă pentru Instrumentul de flexibilitate este de 600 000 000 EUR (la prețurile din 2011), astfel cum se prevede la articolul 11 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului
                  10
               , majorat, dacă este cazul, cu sumele anulate puse la dispoziție în conformitate cu alineatul (1) al doilea paragraf din articolul respectiv.

               (3)La 27 noiembrie 2019, Parlamentul European și Consiliul au adoptat Decizia (UE) 2020/265
                  11
                de mobilizare a Instrumentului de flexibilitate pentru a pune la dispoziție suma de 778 074 489 EUR în credite de angajament la rubrica 3 (Securitate și cetățenie) pentru exercițiul financiar 2020, cu scopul de a finanța măsuri în domeniul migrației, al refugiaților și al securității.

               (4)Proiectul de buget rectificativ nr. 1/2020
                  12
                include majorarea cu 423 300 000 EUR a creditelor de angajament de la rubrica 3 pentru a răspunde nevoilor generate de presiunea sporită exercitată de migrație în Grecia, pentru a finanța măsurile imediate în contextul pandemiei de COVID-19 și pentru a acoperi o majorare a bugetului pentru Parchetul European (EPPO). Din această majorare globală, suma de 350 000 000 EUR este acoperită prin utilizarea marjei globale pentru angajamente prevăzute la articolul 14 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului, iar suma de 73 300 000 EUR – prin mobilizarea suplimentară a Instrumentului de flexibilitate pentru 2020. Este necesar, de asemenea, să se ajusteze profilul de plată orientativ.

               (5)Proiectul de buget rectificativ nr. 2/2020
                  13
                include o majorare suplimentară de 3 000 000 000 EUR a creditelor de angajament de la rubrica 3 pentru a acoperi reactivarea Instrumentului dedicat sprijinului de urgență pe teritoriul Uniunii (ESI) în scopul de a oferi ajutor suplimentar statelor membre pentru a face față consecințelor pandemiei de COVID-19 și de a consolida în continuare mecanismul de protecție civilă al Uniunii/rescEU, astfel încât să se faciliteze constituirea unei rezerve de echipamente mai extinse și coordonarea distribuirii resurselor esențiale în întreaga Europă. Din această majorare, suma de 2 042 402 163 EUR este acoperită prin utilizarea marjei globale pentru angajamente prevăzute la articolul 14 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului, iar suma de 243 039 699 EUR – prin mobilizarea suplimentară a Instrumentului de flexibilitate pentru 2020. Este necesar, de asemenea, să se ajusteze profilul de plată orientativ.

               (6)Prin urmare, Decizia (UE) 2020/265 ar trebui modificată în consecință.

               (7)Prezenta decizie ar trebui să intre în vigoare în aceeași zi cu modificarea bugetului pentru 2020, având în vedere că Instrumentul de flexibilitate permite finanțarea unor acțiuni care depășesc plafonul stabilit pentru bugetul 2020 în cadrul financiar multianual,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Articolul 1 alineatul (1) primul paragraf din Decizia (UE) 2020/265 se modifică după cum urmează: „778 074 489 EUR” se înlocuiește cu „1 094 414 188 EUR”.

               La alineatul (1), al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text: „Sumele menționate la primul paragraf se utilizează pentru a finanța măsuri menite să răspundă provocărilor actuale privind migrația, fluxurile de refugiați și amenințările la adresa securității, precum și actualei crize de sănătate publică din Uniunea Europeană care este provocată de pandemia de COVID-19 și nevoilor sporite ale Parchetului European.”

               La alineatul (2) primul paragraf, literele (a)-(d) se înlocuiesc cu următorul text:

               „(a)
                     574 652 355 EUR în 2020;

               (b)
                     413 658 806 EUR în 2021;

               (c)
                     66 154 477 EUR în 2022;

               (d)
                     39 948 550 EUR în 2023.”

               Articolul 2

               Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               Adoptată la Bruxelles,

                  Pentru Parlamentul European,
                        Pentru Consiliu,

                  Președintele
                        Președintele

                     (1)

                        JO L 58, 27.2.2020, p. 51.

                     (2)

                        COM(2020) 145, 27.3.2020.

                     (3)

                        COM(2020) 140, 27.3.2020.

                     (4)

                        COM(2020) 170, 2.4.2020.

                     (5)

                        COM(2020) 174, 2.4.2020.

                     (6)

                        Această sumă ține seama de marja rămasă din 2019 (1 316,9 milioane EUR) pusă la dispoziție pentru 2020 în comunicarea intitulată „Ajustare tehnică în ceea ce privește instrumentele speciale” adoptată astăzi de Comisie [COM(2020) 173, 2.4.2020].

                     (7)

                        Această sumă ține seama de cuantumul de 175 milioane EUR care a fost anulat de la Fondul european de ajustare la globalizare în 2019 și adăugat la Instrumentul de flexibilitate în comunicarea intitulată „Ajustare tehnică în ceea ce privește instrumentele speciale” adoptată astăzi de Comisie [COM(2020) 173, 2.4.2020].

                     (8)

                        COM(2020) 172, 2.4.2020.

                     (9)

                        JO C 373, 20.12.2013, p. 1.

                     (10)

                        Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului din 2 decembrie 2013 de stabilire a cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020 (JO L 347, 20.12.2013, p. 884).

                     (11)

                        Decizia (UE) 2020/265 a Parlamentului European și a Consiliului din 27 noiembrie 2019 privind mobilizarea Instrumentului de flexibilitate pentru finanțarea măsurilor bugetare imediate în scopul de a aborda provocările actuale privind migrația, fluxurile de refugiați și amenințările la adresa securității (JO L 058, 27.2.2020, p. 51).

                     (12)

                        COM(2020) 145, 27.3.2020.

                     (13)

                        COM(2020) 170, 2.4.2020.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 6.4.2020
            COM(2020) 136 final
            2020/0052(NLE)
            Propunere de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            privind poziția care trebuie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Adunării Uniunii de la Lisabona

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.Obiectul propunerii

               Prezenta propunere se referă la decizia de stabilire a poziției care trebuie adoptată în numele Uniunii în cadrul Adunării anuale a Uniunii de la Lisabona a Organizației Mondiale a Proprietății Intelectuale (OMPI), în special în legătură cu adoptarea preconizată a unei decizii privind contribuțiile speciale ale părților contractante în temeiul articolului 24 alineatul (2) litera (v) din Actul de la Geneva al Acordului de la Lisabona privind denumirile de origine și indicațiile geografice.

               2.Contextul propunerii

               2.1.Actul de la Geneva al Acordului de la Lisabona privind denumirile de origine și indicațiile geografice

               Actul de la Geneva al Acordului de la Lisabona privind denumirile de origine și indicațiile geografice din 2015 (denumit în continuare „acordul”) urmărește să ofere o protecție internațională cuprinzătoare și eficace pentru denumirile produselor de calitate bazate pe origine. El actualizează și consolidează sistemul internațional de înregistrare existent care protejează denumirile ce identifică originea geografică a produselor: Acordul de la Lisabona privind protecția și înregistrarea internațională a denumirilor de origine din 1958. Acordul a intrat în vigoare la 26 februarie 2020.

               Uniunea Europeană este parte la acord
                  1
               .

               2.2.Adunarea Uniunii de la Lisabona

               Uniunea de la Lisabona este o Uniune specială administrată de OMPI. Ea este formată din părțile contractante la Actul de la Geneva al Acordului de la Lisabona privind denumirile de origine și indicațiile geografice (denumit în continuare „Actul de la Geneva”) și din statele care sunt părți la Acordul de la Lisabona din 1958 privind protecția și înregistrarea internațională a denumirilor de origine sau la Actul din 1967 (Acordul de la Lisabona, astfel cum a fost revizuit la Stockholm la 14 iulie 1967). Adunarea Uniunii de la Lisabona se reunește anual în cadrul Adunării Generale a OMPI. Atribuțiile sale sunt prevăzute la articolul 22 alineatul (2) din Actul de la Geneva. În special, ea are următoarele atribuții: se ocupă de toate aspectele referitoare la menținerea și dezvoltarea Uniunii speciale și la implementarea Actului de la Geneva; modifică regulamentele care stabilesc detaliile punerii în aplicare a Actului de la Geneva; adoptă Regulamentul financiar al Uniunii speciale și modificările articolelor Actului de la Geneva privind Adunarea Uniunii speciale (articolul 22), biroul internațional al OMPI (articolul 23) și detaliile financiare (articolul 24), precum și procedura de modificare a acestor articole (articolul 27). În ceea ce privește detaliile financiare, mai ales, ea poate decide dacă și în ce măsură încasările din sursele de venit ale Uniunii speciale nu sunt suficiente pentru a acoperi cheltuielile, ceea ce implică obligația părților contractante de a plăti contribuții speciale în temeiul articolului 24 alineatul (2) litera (v) din Actul de la Geneva. Prezenta propunere a Comisiei se referă numai la deciziile adoptate în temeiul articolului 24 alineatul (2) litera (v) din Actul de la Geneva. Adunarea depune toate eforturile pentru a adopta decizii prin consens. În cazul în care nu este posibil să se ajungă la o decizie prin consens, aspectul examinat este supus la vot.  În acest caz, fiecare parte contractantă care este stat are dreptul la un vot și votează numai în nume propriu, iar orice parte contractantă care este o organizație interguvernamentală poate vota în locul statelor sale membre, cu un număr de voturi egal cu numărul statelor sale membre care sunt părți la acest act. Articolul 4 alineatul (2) din Decizia (UE) 2019/1754 a Consiliului din 7 octombrie 2019 privind aderarea Uniunii Europene la Actul de la Geneva stipulează că Uniunea votează în cadrul Adunării Uniunii speciale, iar statele membre care au ratificat Actul de la Geneva sau au aderat la acesta nu își exercită dreptul de vot.

               2.3.Actul avut în vedere de Adunarea Uniunii de la Lisabona

               În cursul reuniunilor sale anuale din cadrul Adunării generale a OMPI, Adunarea Uniunii de la Lisabona poate adopta decizii privind măsura în care încasările din sursele de venit ale Uniunii speciale nu sunt suficiente pentru a acoperi cheltuielile, ceea ce implică obligația părților contractante de a plăti contribuții speciale în temeiul articolului 24 alineatul (2) litera (v) din Actul de la Geneva („actul avut în vedere ”).

               Scopul actului avut în vedere este de a constitui o bază pentru plata unor contribuții speciale de către părțile contractante la Actul de la Geneva, pentru a putea acoperi cheltuielile Uniunii speciale.

               Actul avut în vedere va deveni obligatoriu pentru părți în conformitate cu articolul 24 alineatul (2) punctul (v) din acord, care prevede următoarele: „(2) [Sursele de finanțare a bugetului] Veniturile Uniunii speciale sunt obținute din următoarele surse: [...] (v)  contribuții speciale ale părților contractante sau orice altă sursă provenită de la părțile contractante și/sau beneficiari, în cazul în care și în măsura în care sumele provenite din sursele indicate la punctele (i)-(iv) nu sunt suficiente pentru a acoperi cheltuielile, conform deciziei Adunării”.

               3.Poziția care trebuie adoptată în numele Uniunii

               Poziția propusă este aceea de a se alătura unui potențial consens cu privire la o decizie a Adunării Uniunii de la Lisabona referitoare la măsura în care încasările din sursele de venit indicate la articolul 24 alineatul (2) punctele (i)-(iv) din Actul de la Geneva nu sunt suficiente pentru a acoperi cheltuielile. În acest caz, veniturile Uniunii de la Lisabona vor fi derivate în măsura respectivă din contribuții speciale ale părților contractante sau din orice altă sursă provenită de la părțile contractante și/sau de la beneficiari.

               Propunerea de decizie a Consiliului ar permite UE ca, în măsura mijloacelor disponibile în acest scop în bugetul anual al Uniunii, să se alăture consensului cu privire la o decizie adoptată de Adunare în temeiul articolului 24 alineatul (2) litera (v) din Actul de la Geneva.

               Bugetul UE pentru 2020 prevede 1 milion EUR, la linia bugetară 05.06.01, drept contribuție a UE la funcționarea Uniunii de la Lisabona în cadrul OMPI (Organizația Mondială a Proprietății Intelectuale) în temeiul Actului de la Geneva al Acordului de la Lisabona privind denumirile de origine și indicațiile geografice. UE ar trebui să se poată alătura unui consens cu privire la o decizie a Adunării Uniunii de la Lisabona în temeiul articolului 24 alineatul (2) litera (v) din Actul de la Geneva. O asemenea decizie este necesară pentru ca Uniunea să fie în măsură să efectueze plata în conformitate cu actul de bază care furnizează temeiul juridic pentru execuția cheltuielilor înscrise în buget
                  2
               . Acest act de bază prevede următoarele:  „În cazul în care veniturile Uniunii speciale sunt obținute în conformitate cu articolul 24 alineatul (2) punctul (v) din Actul de la Geneva, Uniunea poate face o contribuție specială în măsura mijloacelor disponibile în acest scop din bugetul anual al Uniunii.

               4.Temeiul juridic

               4.1.Temeiul juridic procedural

               4.1.1.Principii

               Articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire „a pozițiilor care trebuie adoptate în numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr-un acord, în cazul în care acest organism trebuie să adopte acte cu efecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează cadrul instituțional al acordului.”

               Noțiunea de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor de drept internațional aplicabile organismului în cauză. De asemenea, sunt incluse instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care „au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul Uniunii”
                  3
               .

               4.1.2.Aplicarea în cazul în discuție

               Adunarea Uniunii de la Lisabona este un organism creat printr-un acord, și anume prin Actul de la Geneva.

               Actul pe care Adunarea Uniunii de la Lisabona este invitată să îl adopte este un act cu efecte juridice. Actul avut în vedere va fi obligatoriu în temeiul dreptului internațional, în conformitate cu articolul 24 alineatul (2) litera (v) din Actul de la Geneva.

               Actul avut în vedere nu completează și nu modifică cadrul instituțional al acordului.

               Prin urmare, temeiul juridic procedural al deciziei propuse este articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               4.2.Temeiul juridic material

               4.2.1.Principii

               Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care actul avut în vedere urmărește două obiective sau include două elemente, iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului 218 alineatul (9) din TFUE trebuie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv cel impus de obiectivul sau de elementul principal sau predominant.

               4.2.2.Aplicarea în cazul în discuție

               Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere se referă la politica comercială comună.

               Prin urmare, temeiul juridic material al deciziei propuse este articolul 207 din TFUE.

               4.3.Concluzie

               Temeiul juridic al deciziei propuse trebuie să fie articolul 207 din TFUE coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               2020/0052 (NLE)

               Propunere de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               privind poziția care trebuie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Adunării Uniunii de la Lisabona

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 coroborat cu articolul 218 alineatul (9),

               având în vedere propunerea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Uniunea Europeană a aderat la Actul de la Geneva al Acordului de la Lisabona privind denumirile de origine și indicațiile geografice (denumit în continuare „acordul”) prin Decizia (UE) 2019/1754 a Consiliului din 7 octombrie 2019
                  4
               . Acordul a intrat în vigoare la 26 februarie 2020.

               (2)În conformitate cu articolul 22 alineatul (2) litera (a) punctul (i) din acord, Adunarea Uniunii de la Lisabona poate adopta decizii privind menținerea și dezvoltarea Uniunii speciale și punerea în aplicare a acordului.

               (3)Cu ocazia reuniunii sale anuale din cadrul Adunării Generale a OMPI din perioada 21-29 septembrie 2020, Adunarea Uniunii de la Lisabona poate adopta o decizie cu privire la dacă și în ce măsură încasările din sursele de venit ale Uniunii speciale nu sunt suficiente pentru a acoperi cheltuielile, ceea ce implică obligația părților contractante de a plăti contribuții speciale în temeiul articolului 24 alineatul (2) litera (v) din acord.

               (4)Este necesar să se stabilească poziția care trebuie adoptată în numele Uniunii, cu ocazia reuniunii respective, în cadrul Adunării Uniunii de la Lisabona, întrucât decizia va fi obligatorie pentru Uniune,

               (5)Uniunea ar trebui să se poată alătura unui consens cu privire la o decizie a Adunării Uniunii de la Lisabona în temeiul articolului 24 alineatul (2) litera (v) din acord, în măsura resurselor bugetare disponibile. O asemenea decizie este necesară pentru ca Uniunea să fie în măsură să efectueze plata în conformitate cu articolul 14 din Regulamentul (UE) 2019/1753 al Parlamentului European și al Consiliului
                  5
               .

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Poziția care trebuie adoptată în numele Uniunii cu ocazia reuniunii Adunării Uniunii de la Lisabona din cadrul Adunării Generale a OMPI din perioada 21-29 septembrie 2020 în ceea ce privește o contribuție specială în temeiul articolului 24 alineatul (2) litera (v) din Actul de la Geneva al Acordului de la Lisabona privind denumirile de origine și indicațiile geografice este următoarea:

               Uniunea se poate alătura unui consens referitor la o decizie privind măsura în care încasările din sursele de venit ale Uniunii speciale nu sunt suficiente pentru a acoperi cheltuielile, ceea ce implică obligația părților contractante de a plăti contribuții speciale în temeiul articolului 24 alineatul (2) litera (v) din Actul de la Geneva. Contribuția specială maximă a Uniunii pentru 2020 nu depășește creditele prevăzute în bugetul general.

               Articolul 2

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

               FIȘĂ FINANCIARĂ

                        FIȘĂ FINANCIARĂ

                        Fin Stat/2020/LK/GH/pl/1406340

                        agri.ddg3.a.2(2020)1398840

                        6.22.2020

                        DATA: 24.2.2020

                        1.

                        RUBRICA BUGETARĂ:

                        Capitolul 05 06 ASPECTE INTERNAȚIONALE ALE DOMENIULUI DE POLITICĂ „AGRICULTURĂ ȘI DEZVOLTARE RURALĂ”

                        05 06 01 Acorduri internaționale privind agricultura

                        CREDITE:

                        B2020: 6 300 000 EUR

                        2.

                        TITLUL:
                        Propunere de decizie a Consiliului privind poziția care trebuie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Adunării Uniunii de la Lisabona a Organizației Mondiale a Proprietății Intelectuale

                        3.

                        TEMEIUL JURIDIC: Temeiul juridic al prezentei propuneri este articolul 207 coroborat cu articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

                        4.

                        OBIECTIVE:

                        Constituirea unei baze pentru plata unor contribuții speciale care să poată acoperi cheltuielile Uniunii speciale.

                        5.

                        IMPLICAȚII FINANCIARE

                        PERIOADĂ DE 12 LUNI

                           (în EUR)

                        EXERCIȚIUL FINANCIAR ÎN CURS 2020

                        (în EUR)

                        EXERCIȚIUL FINANCIAR URMĂTOR 2021

                        (în EUR)

                        5.0

                        CHELTUIELI

                        -
                              DIN BUGETUL UE
                           (RESTITUIRI/INTERVENȚII)

                        -
                              AUTORITĂȚI NAȚIONALE

                        -
                              ALTELE

                        1 milion

                        1 milion

                        1 milion

                        5.1

                        VENITURI

                        -
                              RESURSE PROPRII ALE UE
                           (TAXE/TAXE VAMALE)

                        -
                              NAȚIONALE

                        5.0.1

                        CHELTUIELI ESTIMATE

                        5.1.1

                        VENITURI ESTIMATE

                        5.2

                        METODA DE CALCUL:

                        6.0

                        PROIECTUL POATE FI FINANȚAT DIN CREDITE ÎNSCRISE ÎN CAPITOLUL CORESPUNZĂTOR DIN BUGETUL ACTUAL?

                        DA

                        6.1

                        PROIECTUL POATE FI FINANȚAT PRIN TRANSFER ÎNTRE CAPITOLELE BUGETULUI ACTUAL?

                        DA NU

                        6.2

                        VA FI NECESAR UN BUGET SUPLIMENTAR?

                                NU

                        6.3

                        VOR TREBUI INCLUSE CREDITE ÎN BUGETELE VIITOARE?

                        DA

                        Uniunea poate plăti o contribuție specială în temeiul articolului 24 alineatul (2) litera (v) din Actul de la Geneva, în măsura mijloacelor disponibile în acest scop în bugetul anual al Uniunii. În 2020, liniei bugetare 05 06 01 îi este alocată suma de 1 milion EUR în acest scop.

                     (1)

                        Decizia (UE) 2019/1754 a Consiliului din 7 octombrie 2019 privind aderarea Uniunii Europene la Actul de la Geneva al Acordului de la Lisabona privind denumirile de origine și indicațiile geografice, JO L 271/2019, p. 12-14.

                     (2)

                        Articolul 14 (Contribuția financiară specială) din Regulamentul (UE) 2019/1753 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 octombrie 2019 privind acțiunile Uniunii în urma aderării acesteia la Actul de la Geneva al Acordului de la Lisabona privind denumirile de origine și indicațiile geografice.

                     (3)

                        Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie 2014, Germania/Consiliu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punctele 61-64.

                     (4)

                        JO L 271, 24.10.2019, p. 12.

                     (5)

                        Regulamentul (UE) 2019/1753 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 octombrie 2019 privind acțiunile Uniunii în urma aderării acesteia la Actul de la Geneva al Acordului de la Lisabona privind denumirile de origine și indicațiile geografice (JO L 271, 24.10. 2019, p. 1).